Справа № 826/14893/14
Суддя: Кузьменко В. В.
Дата ухвалення: 2014-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Качур
Суддя-доповідач: Кузьменко В. В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2014 року
м. Київ

Колегія Київського апеляційного
адміністративного суду у складі:

головуючого -
судді Кузьменко В. В.,

суддів
Василенка Я. М., Степанюка А. Г.,

за участю секретаря
Рипік О. А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Києві справу за
адміністративним позовом Громадської
організації «Рада самоврядування» до
Комунального підприємства виконавчого
органу Київської міської ради
(Київської міської державної
адміністрації) по охороні, утриманню та
експлуатації земель водного фонду м.
Києва «Плесо», за участю третьої особи:
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Інвестиційна група
«Проект-А» про визнання нечинним
договору, за апеляційною скаргою
Громадської організації «Рада
самоврядування» на ухвалу Окружного
адміністративного суду м. Києва від
01.10.2014 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до суду з позовом до
Комунального підприємства виконавчого
органу Київської міської ради
(Київської міської державної
адміністрації) по охороні, утриманню та
експлуатації земель водного фонду м.
Києва «Плесо», про визнання нечинним
договору від 25.03.2009 року № 42 про
розміщення споруд та виконання робіт з
утримання та ремонту об'єкта
благоустрою, укладений між Комунальним
підприємством виконавчого органу
Київської міської ради (Київської
міської державної адміністрації) по
охороні, утриманню та експлуатації
земель водного фонду м. Києва «Плесо» і
ТОВ «Інвестиційна група «Проект-А» та
застосувати правові наслідки
недійсності правочину, а саме:
повернути Комунальному підприємству
виконавчого органу Київської міської
ради (Київської міської державної
адміністрації) по охороні, утриманню та
експлуатації земель водного фонду м.
Києва «Плесо» ділянку, що визначена під
розміщення тимчасових споруд у вигляді
нестаціонарних закритих приміщень - 20,00
м2; відкритих каркасів, навісів, тентів
і т.п. -230,00 м2; повернути Комунальному
підприємству виконавчого органу
Київської міської ради (Київської
міської державної адміністрації) по
охороні, утриманню та експлуатації
земель водного фонду м. Києва «Плесо»
ділянку, що визначена під благоустрій -
6500,40 м2.

Ухвалою Окружного адміністративного
суду м. Києва від 01.10.2014 року відмовлено
у відкритті провадження по справі.

Не погоджуючись із прийнятим судовим
рішенням, позивач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
оскаржувану ухвалу та направити справу
для продовження розгляду до суду
першої інстанції.

В судове засідання з'явився
представник позивача, який наполягав
на задоволенні апеляційної скарги.

Представник відповідача просив
залишити постанову суду першої
інстанції без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, осіб,
учасників процесу, розглянувши доводи
апеляційної скарги, перевіривши
матеріали справи, проаналізувавши на
підставі встановлених фактичних
обставин справи правильність
застосування судом першої інстанції
норм законодавства, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Приймаючи рішення про відмову у
відкритті провадження по справі суд
першої інстанції виходив з того, що
вказані позивачем вимоги не підлягають
розгляду в порядку адміністративного
судочинства.

Колегія суддів погоджується з
наведеним висновком суду першої
інстанції з огляду на наступне.

Частиною 2 ст. 2 КАС України визначено,
що до адміністративних судів можуть
бути оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дії чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

Юрисдикцію адміністративних судів
щодо вирішення адміністративних справ
встановлено ст. 17 КАС України.

Частиною другою вказаної статті
встановлено, що юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
публічно-правові спори, зокрема: спори
фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом
владних повноважень щодо оскарження
його рішень (нормативно-правових актів
чи правових актів індивідуальної дії),
дій чи бездіяльності; спори з приводу
прийняття громадян на публічну службу,
її проходження, звільнення з публічної
служби; спори між суб'єктами владних
повноважень з приводу реалізації
їхньої компетенції у сфері управління,
у тому числі делегованих повноважень;
спори, що виникають з приводу
укладання, виконання, припинення,
скасування чи визнання нечинними
адміністративних договорів; спори за
зверненням суб'єкта владних
повноважень у випадках, встановлених
Конституцією та законами України;
спори щодо правовідносин, пов'язаних з
виборчим процесом чи процесом
референдуму.

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 3 КАС України суб'єкт
владних повноважень - орган державної
влади, орган місцевого самоврядування,
їх службових чи посадових осіб, а також
інших суб'єктів при здійсненні ними
владних управлінських функцій на
основі законодавства, зокрема й на
виконання делегованих повноважень.

Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 3 КАС України
адміністративний договір - дво- або
багатостороння угода, зміст якої
складають права та обов'язки сторін, що
випливають із владних управлінських
функцій суб'єкта владних повноважень,
який є однією із сторін угоди.

З досліджених судовою колегією
матеріалів справи вбачається, що в
даному випадку, відповідачем є
Комунальне підприємства виконавчого
органу Київської міської ради
(Київської міської державної
адміністрації) по охороні, утриманню та
експлуатації земель водного фонду м.
Києва «Плесо», яке в розумінні ст. 3 КАС
України не є суб'єктом владних
повноважень, та відповідно, не може
бути стороною адміністративного
договору.

Крім того, оскаржуваний позивачем
договір від 25.03.2009 року № 42 про
розміщення споруд та виконання робіт з
утримання та ремонту об'єкта
благоустрою носить ознаки договору
оренди.

Поняття договору оренди землі
визначено ст. 13 Закону України «Про
оренду землі», відповідно до якої
договір оренди землі - це договір, за
яким орендодавець зобов'язаний за
плату передати орендареві земельну
ділянку у володіння і користування на
певний строк, а орендар зобов'язаний
використовувати земельну ділянку
відповідно до умов договору та вимог
земельного законодавства. Тобто
договір оренди має ознаки
господарського зобов'язання.

Колегія суддів звертає увагу, що
оскаржуваний позивачем договір не
відноситься до нормативно-правових
актів чи актів індивідуальної дії, не
має ознак адміністративного договору,
а тому спірні правовідносини не мають
ознак публічно-правових, що виключає
розгляд позовних вимог про визнання
незаконним договору про розміщення
споруд та виконання робіт з утримання
та ремонту об'єкта благоустрою не
відносить до юрисдикції
адміністративних судів.

Оскільки договір від 25.03.2009 року № 42 про
розміщення споруд та виконання робіт з
утримання та ремонту об'єкта
благоустрою не є рішенням суб'єкта
владних повноважень в розумінні КАС
України, справу не належить розглядати
в порядку адміністративного
судочинства.

Таким чином, правовідносини, які
склалися між сторонами, не є публічно
правовим спором і не підпадають під
визначення справи адміністративної
юрисдикції, яке наведене у п. 1 ч. 1 ст.3
КАС України і компетенція
адміністративних судів, встановлена
ст. 17 Кодексу, на цей спір не
поширюється, оскільки вимоги позивача
не стосуються захисту його прав, свобод
та інтересів у сфері публічно правових
відносин від порушень з боку органу
державної влади, що виключає розгляд в
порядку адміністративного
судочинства.

Згідно з ч. 2 ст. 4 КАС України -
юрисдикція адміністративних судів
поширюється на всі публічно-правові
спори, крім спорів, для яких законом
встановлений інший порядок судового
вирішення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 109 КАС України
суддя відмовляє у відкритті
провадження у справі, якщо заяву не
належить розглядати в порядку
адміністративного судочинства.

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку, що рішення суду першої
інстанції є законним та обґрунтованим.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду першої інстанції не спростовують
і апеляційним судом відхиляються так,
як є помилковими.

Відповідно до статті 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а ухвалу суду без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Колегія суддів, вважає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив рішення
відповідно до норм матеріального та
процесуального права.

За таких обставин, апеляційну скаргу
слід залишити без задоволення, а ухвалу
суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 8, 160, 195, 196, 199, 200, 205, 206, 212,
254 КАС України, п. 2, 3, 4, 5, 6, 9 постанови
Пленуму Вищого адміністративного суду
України «Про судове рішення в
адміністративній справі» від 20.05.2013
року № 7 колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Громадської
організації «Рада самоврядування» на
ухвалу Окружного адміністративного
суду м. Києва від 01.10.2014 року по справі
за адміністративним позовом
Громадської організації «Рада
самоврядування» до Комунального
підприємства виконавчого органу
Київської міської ради (Київської
міської державної адміністрації) по
охороні, утриманню та експлуатації
земель водного фонду м. Києва «Плесо»,
за участю третьої особи: Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Інвестиційна група «Проект-А» про
визнання нечинним договору - залишити
без задоволення.

Ухвалу Окружного адміністративного
суду м. Києва від 01.10.2014 року - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
в повному обсязі, тобто з 02.12.2014 року,
шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя:
В. В. Кузьменко

Судді:
Я.М. Василенко

А. Г. Степанюк

Повний текст ухвали виготовлено 02.12.2014
року.

Головуючий суддя
Кузьменко В. В.

Судді:
Василенко Я.М.

Степанюк А.Г.