Справа № 2а-15073/11/0170/22
Суддя: Розваляєва Т.С.
Дата ухвалення: 2014-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"25" листопада 2014 р. м.
Київ К/800/54453/13

Вищий адміністративний суд України у
складі:

головуючого суддіРозваляєвої Т. С.
(суддя-доповідач),суддівДонця О. Є.,
Єрьоміна А. В.,розглянувши в порядку
письмового провадження касаційну
скаргу Управління Пенсійного фонду
України в Чорноморському районі
Автономної Республіки Крим на
постанову Окружного адміністративного
суду Автономної Республіки Крим від 02
лютого 2012 року та ухвалу
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 11 вересня
2012 року у справі за позовом Управління
Пенсійного фонду України в
Чорноморському районі Автономної
Республіки Крим до Комунального
підприємства "Венолар" про стягнення
заборгованості,

встановив:

Управління Пенсійного фонду України в
Чорноморському районі Автономної
Республіки Крим звернулося з позовом
до Комунального підприємства "Венолар"
про стягнення суми штрафних санкцій
відповідно до пункту 5 частини 9 статті
106 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Окружний адміністративний суд
Автономної Республіки Крим постановою
від 02 лютого 2012 року, залишеною без
змін ухвалами Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 11 вересня 2012 року та Вищого
адміністративного суду України від 28
травня 2013 року, в задоволенні позову
відмовив.

Ухвалою Верхового Суду України від 15
жовтня 2013 року скасовано ухвалу Вищого
адміністративного суду України від 28
травня 2013 року, а справу направлено на
новий розгляд до суду касаційної
інстанції.

У касаційній скарзі позивач просив
рішення судів скасувати та прийняти
нове рішення про задоволення позову.

Заслухавши доповідача, перевіривши
правильність застосування судами
першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального і процесуального права,
колегія суддів приходить до висновку,
що касаційна скарга підлягає
задоволенню.

Судами встановлено, що позивачем
винесено рішення від 07 вересня 2011 року
№ 387 про застосування до
відповідача штрафних санкцій і
нарахування пені за лютий-червень 2010
року на підставі пункту 2 частини
дев'ятої статті 106 Закону № 1058-ІV.

В зв'язку з несплатою коштів, УПФ
звернулося з цим позовом.

Суд першої інстанції, з яким погодився
апеляційний суд, в задоволенні позову
відмовив.

Колегія суддів не погоджується з
висновками судів першої та апеляційної
інстанцій.

Пунктом 2 частини дев'ятої статті 106
Закону № 1058-IV, яка діяла до 1 січня 2011
року, передбачалось, що за несплату
(неперерахування) або несвоєчасну
сплату (несвоєчасне перерахування)
страхувальниками страхових внесків, у
тому числі донарахованих
страхувальниками або територіальними
органами ПФУ, накладається штраф у
розмірі 10 відсотків своєчасно не
сплачених сум. Одночасно на суми
своєчасно не сплачених (не
перерахованих) страхових внесків і
фінансових санкцій нараховується пеня
в розмірі 0,1 відсотка зазначених сум
коштів, розрахована за кожний день
прострочення платежу. Із набранням
чинності Законом № 2464-VI наведена вище
норма матеріального права була
скасована (підпункт "й" пункту 12
Прикінцевих та перехідних положень
зазначеного Закону).

Водночас відповідно до абзацу п'ятого
пункту 7 Прикінцевих та перехідних
положень Закону № 2464-VI стягнення
заборгованості зі сплати страхових
внесків за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування та сум
штрафних санкцій, нарахованих та/або не
сплачених у період до 1 січня 2011 року, в
тому числі страхових внесків, строк
сплати яких на 1 січня 2011 року не настав,
здійснюється фондами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування відповідно до
законодавства, що діяло на момент
виникнення такої заборгованості або
застосування штрафних санкцій.

Проаналізувавши наведені норми права,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України дійшла
висновку, що заборгованість у зв'язку з
несплатою страхових внесків, а відтак і
накладені штрафні санкції, які виникли
за період з лютого по червень 2010 року,
мають бути стягнуті і після 1 січня 2011
року, оскільки зазначені
заборгованість і штрафні санкції
виникли в період дії пункту 2 частини
дев'ятої статті 106 Закону № 1058-IV.

Аналогічна правова позиція щодо
застосування абзацу п'ятого
пункту 7 Прикінцевих та перехідних
положень Закону № 2464-VI вже була
висловлена колегією суддів Судової
палати в адміністративних справах
Верховного Суду України у постановах
від 19 лютого та 26 березня 2013 року у
справах №№ 21-432а12, 21-71а13 відповідно.

Згідно із частиною 1 статті 244-2 КАС
України рішення Верховного Суду
України, прийняте за результатами
розгляду заяви про перегляд судового
рішення з мотивів неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах, є обов'язковим для
всіх суб'єктів владних повноважень, які
застосовують у своїй діяльності
нормативно-правовий акт, що містить
зазначені норми права, та для всіх
судів України.

За таких обставин у справі, що
розглядається, суди першої та
апеляційної інстанцій при вирішенні
спору неправильно застосували норми
матеріального права.

Оскільки суди першої та апеляційної
інстанції порушили норми
матеріального права, що призвело до
ухвалення незаконного рішення, але
обставини справи встановлені повно і
правильно, суд касаційної інстанції
скасовує судові рішення з ухваленням
нового рішення про задоволення позову.

Враховуючи викладене, керуючись
статтями 220, 222, 223, 229, 230, 232 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд

постановив :

Касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Чорноморському районі в Автономної
Республіки Крим задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного
суду Автономної Республіки Крим від 02
лютого 2012 року та ухвалу
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 11 вересня
2012 року скасувати.

Ухвалити нове рішення.

Стягнути з Комунального підприємства
"Венолар" на користь Управління
Пенсійного фонду України в
Чорноморському районі Автономної
Республіки Крим суму заборгованості зі
страхових коштів у розмірі 10 387 грн. 00
коп. (десять тис. триста вісімдесят сім
грн. 00 коп.).

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, і
може бути переглянута Верховним Судом
України з підстав, у строк та у порядку,
визначеними статтями 237, 238, 239-1 КАС
України.

Судді: