Справа № 826/14526/14
Суддя: Качур І.А.
Дата ухвалення: 2014-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

Окружний адміністративний суд міста Києва в складі судді Качура І.А., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сіті-Девелопмент» до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві про визнання недійсним та скасування наказу.

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Сіті-Девелопмент» (далі по тексту також – позивач) з позовом до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві (надалі також – відповідач), в якому з урахуванням заяви про зміну підстав позову просило:

- визнати недійсним та скасувати наказ Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві від 19.06.2014 № 30 «д» «Про скасування реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт».

В обґрунтування позовних вимог покликався на те, що спірний наказ є протиправним, оскільки прийнятий без правових підстав, визначених чинним законодавством, що завдає шкоди охоронюваним законом правам та інтересам позивача.

Відповідач проти задоволення позову заперечував з мотивів необґрунтованості та безпідставності.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи відсутність перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, суд з підстав, визначених ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України, прийшов до висновку про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з огляду про наступне.

Фактичні обставини справи свідчать, що відповідачем на підставі вимоги Прокуратури міста Києва від 16.05.2014р. № 07/1/5-1189-14 проведено перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності під час виконання будівельних робіт ТОВ «СІТІ-ДЕВЕЛОПМЕНТ» на вул. Кіровоградській, 70 у Голосіївському районі м. Києва.

В ході перевірки відповідач дійшов до висновку про порушення позивачем містобудівного законодавства, в частині заниження категорії складності об'єкта будівництва та виконання будівельних робіт за вказаною вище адресою без дозволу на виконання будівельних робіт, чим порушено вимог ч. 8 ст. 36 та ч. 1 ст. 37 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Так, з підстав подачі позивачем недостовірних даних відповідач видав наказ № 30 «Д» від 19.06.2014р. про скасування декларації про початок виконання будівельних робіт.

Позивач категорично не погоджуючись із правомірністю наказу № 30 «Д» від 19.06.2014р. про скасування декларації про початок виконання будівельних робіт, звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва.

Вирішуючи спір по суті, суд виходив із наступного.

Відповідно до вимог частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року №49 «Про утворення територіальних органів Державної архітектурно-будівельної інспекції», утворено Інспекцію державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві.

Наказом Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 02 червня 2011 року №22 затверджене Положення про Інспекцію.

Згідно ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17 лютого 2011 року № 3038-VI, замовник має право виконувати будівельні роботи після: 1) направлення замовником повідомленні про початок виконання будівельних робіт Державній архітектурно-буДівельній інспекції України або ї територіальному органу (далі - інспекції державного архітектурно-будівельного контролю) зі місцезнаходженням об'єкта будівництва - щодо об'єктів, будівництво яких здійснюється на підстав будівельного паспорта, які не потребують реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт або отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об'єктів будівництва затвердженим Кабінетом Міністрів України. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються Кабінетом Міністрів України; 2) реєстрації відповідний інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт – щодо об’єктів будівництва, що належать до І-ІІІ категорії складності; видачі замовнику відповідною інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю дозволу на виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до IV і V категорій складності.

Як свідчать матеріали справи, підставою прийняття спірного наказу зазначено приписи ст. 39-1 ч. 2 Закону «Про регулювання містобудівної діяльності».

Разом з тим, у письмових запереченнях проти задоволення позову відповідачем зазначено, що скасування реєстрації декларації відбулось зв'язку із заниженням категорії складності об'єкта будівництва, що свідчить про здійснення позивачем самочинного будівництва.

Суд не погоджується з даними доводами відповідача, з огляду про наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 39-1 Закону «Про регулювання містобудівної діяльності» у разі виявлення інспекцією факту подання недостовірних даних, наведених у надісланому повідомленні чи зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом, зокрема якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, що, дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, реєстрація такого повідомлення або декларації підлягає скасуванню інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч.1 ст.376 Цивільного кодексу України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

При цьому, стаття 38 Закону передбачає повноваження органу державного архітектурно-будівельного контролю у разі встановлення факту самочинно збудованих об'єктів і, зокрема, зазначає, що у разі виявлення факту самочинного будівництва об'єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, посадова особа органу державного архітектурно - будівельного контролю видає особі, яка здійснила (здійснює) таке будівництво, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил з визначенням стооку для добровільного виконання припису.

У разі якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі, орган державного архітектурно-будівельного контролю подає позов до суду про знесення самочинно збудованого об'єкта та компенсацію витрат, пов'язаних з таким знесенням.

За рішенням суду самочинно збудований об'єкт підлягає знесенню в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, з компенсацією витрат, пов'язаних із знесенням об'єкта, за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) таке самочинне будівництво.

Так, суд звертає увагу на те, що вказана норма закону, яка регламентує повноваження Інспекції у випадку встановлення факту самочинного будівництва, не наділяє Інспекцію повноваженнями скасування декларації чи повідомлення.

Судом встановлено, що рішенням Київської міської ради від 18.03.2004 № 125/1335 «Про надання і вилучення земельних ділянок та припинення права користування землею» Київська міська рада передала в довгострокову оренду на 25 років земельну ділянку площею 1,02 га для будівництва житлового будинку терасного типу з підземним паркінгом на вул. Кіровоградська, 70 у Солом'янському районі м. Києва ТОВ «КІЙЖИТЛО».

Разом з цим, ТОВ «Кийжитло» 19 липня 2012 року уклало договір про часткову участь у будівництві від 19.07.2012 № 01-19/07-12 з ТОВ «Сіті -Девелопмент». Згідно умов зазначеного договору ТОВ «Кийжитло» передало ТОВ «Сіті-Девелопмент» функції замовника будівництва на земельній ділянці на вул. Кіровоградська, 70 у Солом'янському районі м. Києва.

Таким чином, фактичні обставини справи свідчать, що ТОВ «Сіті-Девелопмент» є замовником будівництва та відповідно до законодавства набуло права на виконання будівельних робіт щодо будівництва об'єкта.

Разом з тим, як вбачається з преамбули спірного наказу , що Інспекцією скасовано декларацію, у зв'язку з тим, що ТОВ «Сіті-Девелопмент» виконуються будівельні робіт без документа, який надає право виконувати будівельні роботи на об'єкті та з урахуванням того, що зазначені недостовірні дані є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом.

Вказані доводи спростовані наступним.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» замовник має право виконувати будівельні роботи після реєстрації відповідною інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до І - III категорій складності.

Водночас, відповідно до ч.1 ст.36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» право на виконання підготовчих робіт (якщо вони не були виконані раніше згідно з повідомленням або зареєстрованою декларацією про початок виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт на об'єктах, що належать до І - III категорій складності, підключення об'єкта будівництва до інженерних мереж та споруд надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) після реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт.

При цьому, відповідно до положень ч.2 ст.34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» зазначені у ч.1 ст.34 зазначеного Закону документи, що надають право на виконання будівельних робіт, є чинними до завершення будівництва.

Поряд з цим, суд звертає увагу на те, що згідно з частиною восьмою статті 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» замовник відповідно до закону несе відповідальність за повноту та достовірність даних, зазначених у поданій ним декларації про початок виконання будівельних робіт, та виконання будівельних робіт без зареєстрованої декларації.

Така відповідальність встановлена Законом України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності». Так, пунктом 4 частини другої статті 2 зазначеного Закону визначено, що наведення недостовірних даних у декларації на об'єктах III категорії складності - тягне за собою накладення штрафу у розмірі дев'яноста мінімальних заробітних плат.

Таким чином відповідачем зроблено хибний висновок про те, що суб'єкт містобудування несе відповідальність за подання недостовірних даних в декларації про початок виконання будівельних робіт у вигляді скасування реєстрації декларації, оскільки Законом України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» за таке правопорушення суб'єкт містобудування притягується до відповідальності у вигляді штрафу.

Окрім того, як вбачається зі змісту від 19.06.2014р. № 30 «д», він винесений за результатами позапланової перевірки.

Згідно п. 7 зазначеного Порядку, позаплановою перевіркою вважається перевірка, яка не передбачена планом роботи інспекції.

Водночас, відповідно до п. 7 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, підставами для проведення позапланової перевірки є: - подання суб'єктом містобудування письмової заяви про проведення перевірки об'єкта будівництва або будівельної продукції за його бажанням чи письмової заяви про проведення перевірки щодо дотримання суб'єктом господарювання Ліцензійних умов провадження господарської діяльності, пов'язаної з будівництвом об'єкта архітектури, який за складністю архітектурно-будівельного рішення та (або) інженерного обладнання належить до IV і V категорії складності; - необхідність проведення перевірки достовірності даних, наведених у повідомленні та декларації про початок виконання підготовчих робіт, повідомленні та декларації про початок виконання будівельних робіт, декларації про готовність об'єкта до експлуатації, протягом трьох місяців з дня подання зазначених документів; - виявлення факту самочинного будівництва об'єкта; - перевірка виконання суб'єктом містобудівної діяльності вимог приписів інспекцій; - перевірка виконання суб'єктом господарювання вимог інспекції щодо усунення порушень ліцензіатом ліцензійних умов провадження господарської діяльності, пов’язаної з будівництвом об'єкта архітектури, який за складністю архітектурно-будівельного рішення та (або) інженерного обладнання належить до IV і V категорії складності; - звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб'єктом містобудування вимог містобудівного законодавства; - вимога правоохоронних органів про проведення перевірки.

Таким чином, вказаний Порядок обмежує термін можливості перевірки достовірності даних, наведених у декларації, строком в три місяці.

Інших, крім наведених правових підстав здійснення позапланової перевірки, строків її проведення реалізації її результатів, законодавством не встановлено.

Системний аналіз вищевказаних норм законодавства свідчить про протиправність наказу 19.06.2014р. № 30 «д» та наявність правових підстав для його скасування.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч. 2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем як суб’єктом владних повноважень не доведено правомірність оспорюваного наказу.

Враховуючи викладене, керуючись статями 9, 69, 70, 71, 128, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити.

Визнати недійсним та скасувати наказ Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві від 19.06.2014 № 30 «д» «Про скасування реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт».

Постанова набирає законної сили згідно ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст. ст. 185 -187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.А.Качур