Справа № 2а-18829/09/0370
Суддя: Дмитрук Валентин Васильович
Дата ухвалення: 2014-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2014 року Справа №
2а-18829/09/0370

Волинський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого - судді Дмитрука В.В.,

при секретарі судового засідання
Приходай Я.О.,

за участю представника позивача
ОСОБА_1,

представника відповідача Пивовара В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луцьку
адміністративну справу за позовом
фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 до
Ягодинської митниці Міндоходів за
участю Прокуратури Волинської області
про визнання протиправними дій та
скасування податкового повідомлення
форми «Р» від 10.07.2009р. № 46

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду з
адміністративним позовом до
Ягодинської митниці Міндоходів про
визнання протиправними дій та
скасування податкового повідомлення
форми «Р» від 10.07.2009р. № 46.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
04.06.2009р. працівниками Ягодинської
митниці проведено камеральну
перевірку платника податків фізичної
особи - підприємця ОСОБА_3, якою
встановлено факт заниження позивачем
бази оподаткування для справляння
податку на додану вартість при імпорті
на митну територію України товарів, що
призвело до виникнення суми
податкового зобов'язання з податку на
додану вартість. За результатами
перевірки складено акт від 04.06.2009р. №
к/0015/205000000/НОМЕР_1, на підставі якого
Ягодинською митницею винесено
податкове повідомлення форми «Р» від
10.07.2009 р. № 46 про донарахування позивачу
податку на додану вартість з товарів,
ввезених на територію України
суб'єктами підприємницької діяльності,
в розмірі 86 798 грн. 30 коп., в тому числі 82
665 грн. 05 коп. - за основним платежем, 4 133
грн. 25 коп. - за штрафними санкціями.

Позивач з вищевказаним податковим
повідомленням не погоджується
оскільки вважає, що висновок митного
органу про порушення ним чинного
законодавства під час здійснення
митного оформлення товару є
неправомірним. На думку позивача, він
правильно визначив код товарної
номенклатури імпортованого товару
згідно з УКТЗЕД, надав усі необхідні
документи для проведення митного
оформлення та встановлення митної
вартості, та виходячи з цього сплатив
необхідну суму податку на додану
вартість, а тому у відповідача підстав
для винесення оскаржуваного
податкового повідомлення не було.
Позивач просить визнати протиправними
дії Ягодинської митниці щодо
винесення податкового повідомлення
форми «Р» від 10.2009р. № 46 та скасувати
дане податкове повідомлення.

Ухвалою Волинського окружного
адміністративного суду від 30.10.2014р. у
даній справі допущено процесуальне
правонаступництво та замінено
відповідача Ягодинську митницю
Державної митної служби України на її
правонаступника - Ягодинську митницю
Міндоходів.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав з
підстав, викладених у позовній заяві та
додаткових поясненнях, просив позов
задовольнити повністю.

Представник відповідача в судовому
засіданні позовні вимоги не визнав
повністю, в усних поясненнях та наданих
суду письмових запереченнях
посилається на те, що камеральна
перевірка позивача проводилася
відповідно до вимог чинного
законодавства України. В ході
перевірки встановлено, що інформація у
графі 31 вантажних митних декларацій
(далі - ВМД) не дозволила правильно
ідентифікувати вказаний товар щодо
його технічних характеристик. Зокрема,
наведений у спірних ВМД опис товару не
містить його визначальних
характеристик таких як сорт, клас
міцності, щільність, розміри, які є
вирішальними для визначення митної
вартості цього товару у його ціновому
діапазоні. Наведене призвело до
невірного визначення позивачем митної
вартості ввезеної ламінованої підлоги
на рівні 2,75 дол.США тоді як середня
митна вартість зазначеного товару
складає 6,28-7,97 дол.США за 1 кв.м., що у свою
чергу спричинило несплату до бюджету
податку на додану вартість у розмірі 82
665 грн.05 коп.Вважає, що оскаржуване
податкове повідомлення винесено
правомірно та просить відмовити у
задоволенні позовних вимог.

Заслухавши пояснення представників
позивача та відповідача, дослідивши
наявні у матеріалах справи письмові
докази в їх сукупності, суд дійшов
висновку, що позовні вимоги є
безпідставними, а тому в задоволенні
позову слід відмовити повністю з
наступних підстав.

Судом встановлено, що на підставі
наказу Ягодинської митниці від 30.04.2009р.
№ 229 з метою перевірки правильності
митних оформлень визначення митної
вартості товарів відповідно до листа
Голови Держмитслужби України від
06.04.2009р. № 16/1-1/609 та вимог листа
Держмитслужби України від 26.04.2009р. №
16/1-1/728 відповідачем проведено
камеральну перевірку платника
податків фізичної особи - підприємця
ОСОБА_3 з питань дотримання вимог
митного законодавства при митному
оформленні товару за вантажно-митними
деклараціями: 1) № 205030031/9/621 від 29.01.2009р.;
2) № 205030031/9/1025 від 16.02.2009р.; 3) № 205030031/9/1037
від 17.02.2009р.; 4) № 205030031/9/1654 від 19.03.2009р.; 5)
№ 205030031/9/1989 від 02.04.2009р. За результатами
перевірки складено акт від 04.06.2009 р. №
к/0015/9/205000000/НОМЕР_1, на підставі якого
Ягодинською митницею винесено
податкове повідомлення форми «Р» від
10.07.2009р. № 46 про донарахування позивачу
податку на додану вартість з товарів,
ввезених на територію України
суб'єктами підприємницької діяльності,
в розмірі 86 798 грн. 30 коп., в тому числі 82
665 грн. 05 коп. - за основним платежем, 4 133
грн. 25 коп. - за штрафними санкціями.

Відповідно до пункту 35 статті 1 Митного
кодексу України (далі - МК України)
пропуск товарів і транспортних засобів
через митний кордон України - це дозвіл
митного органу на переміщення товарів
і транспортних засобів через митний
кордон України з урахуванням заявленої
мети такого переміщення після
проведення митних процедур.

Пункт 19 статті 1 МК України передбачає,
що митні процедури - це операції,
пов'язані зі здійсненням митного
контролю за переміщенням товарів і
транспортних засобів через митний
кордон України, митного оформлення цих
товарів і транспортних засобів, а також
зі справлянням передбачених законом
податків і зборів.

З наведеного вбачається, що митні
процедури охоплюють митний контроль,
митне оформлення та справляння
податків і зборів. При цьому виконання
митним органом дій (процедур), які
пов'язані із закріпленням результатів
митного контролю товарів і
транспортних засобів, що переміщуються
через митний кордон України, і мають
юридичне значення для подальшого
використання цих товарів і
транспортних засобів, є митним
оформленням.

Митне оформлення вважається
завершеним після виконання митним
органом митних процедур, визначених
ним на підставі МК України відповідно
до заявленого митного режиму.

Стаття 69 МК України передбачає, що
незалежно від закінчення операцій
митного контролю, оформлення та
пропуску товарів і транспортних
засобів митний контроль за ними може
здійснюватися, якщо є достатні
підстави вважати, що мають місце
порушення законодавства України чи
міжнародного договору України,
укладеного в установленому законом
порядку, контроль за виконанням яких
покладено законом на митні органи.
Такий контроль здійснюється на
підставі письмового розпорядження
керівника митного органу або особи, яка
його заміщує.

З наведених норм вбачається можливість
здійснення митного контролю після
завершення митного оформлення за умови
обґрунтованої підозри, що під час
пропуску товарів і транспортних
засобів через митний кордон України
було допущено порушення законодавства
України.

Порядок контролю правильності
визначення митної вартості товарів
після закінчення операцій митного
контролю, оформлення та пропуску через
митний кордон України товарів і
транспортних засобів та донарахування
обов'язкових платежів визначається
Кабінетом Міністрів України (стаття 265
МК України).

Відповідно до Порядку здійснення
контролю за правильністю визначення
митної вартості товарів, затвердженого
Постановою Кабінету Міністрів України
від 09.04.2008р. № 339, контроль за
правильністю визначення митної
вартості товарів після закінчення їх
митного контролю, митного оформлення
та пропуску через митний кордон
України здійснюється митними органами,
зокрема, шляхом проведення камеральної
перевірки. У разі коли в результаті
здійснення такого контролю виявлено
обставини, що вплинули на рівень
задекларованої митної вартості таких
товарів, митний орган приймає рішення
про визначення їх митної вартості за
встановленою ДМСУ формою. У разі
заниження податкового зобов'язання та
його непогашення протягом 10 днів з дати
надходження рішення митного органу про
визначення митної вартості товару
зазначений орган самостійно вживає
заходів для донарахування сум податків
і зборів (обов'язкових платежів) у
порядку, встановленому Законом України
«Про порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами».

Наведені норми права дають підстави
вважати, що за наслідками перевірки
правильності визначення митної
вартості товарів можуть бути
донараховані обов'язкові платежі.

За змістом пункту 10.3 статті 10 Закону
України «Про податок на додану
вартість» (чинного на час виникнення
спірних відносин) платники податку, які
імпортують товари (супутні послуги) на
митну територію України для їх
використання або споживання на митній
території України, відповідають за
дотримання правил надання інформації
для розрахунку бази оподаткування
(суми податку, належного до сплати)
митному органу.

Відповідно до підпункту 4.2.1 пункту 4.2
статті 4 Закону України «Про порядок
погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами» якщо згідно з
нормами цього пункту сума податкового
зобов'язання розраховується
контролюючим органом, платник податків
не несе відповідальності за
своєчасність, достовірність та повноту
нарахування такої суми, проте несе
відповідальність за своєчасне і повне
погашення нарахованого податкового
зобов'язання та має право на оскарження
цієї суми в порядку, встановленому
зазначеним Законом.

Згідно з цим підпунктом контролюючий
орган зобов'язаний самостійно
визначити суму податкового
зобов'язання платника податків у разі,
якщо внаслідок проведення камеральної
перевірки виявляє арифметичні або
методологічні помилки у поданій
платником податків податковій
декларації, які призвели до заниження
або завищення суми податкового
зобов'язання.

В силу вимог статті 88 МК України на
декларанта покладено обов'язок надати
митному органу передбачені
законодавством документи і відомості,
необхідні для виконання митних
процедур.

Таким чином, якщо митні органи,
приймаючи вантажну митну декларацію,
віднесли товар до певного коду
товарної номенклатури та пропустили
товар на митну територію України (після
сплати імпортером передбачених
законом податків і зборів), то в
подальшому вони не мають правових
підстав для прийняття податкових
повідомлень про донарахування
податкових зобов'язань у зв'язку з
виявленням помилки стосовно
декларування товару, за виключенням
випадку коли така помилка була
наслідком протиправних дій імпортера,
зокрема, зазначення у вантажній митній
декларації неповних або недостовірних
відомостей.

Судом встановлено, що відповідно до
вантажних митних декларацій № 205030031/9/621
від 29.01.2009р., № 205030031/9/1025 від 16.02.2009р., №
205030031/9/1037 від 17.02.2009р., № 205030031/9/1654 від
19.03.2009р., № 205030031/9/1989 від 02.04.2009р.
позивачем здійснювалось митне
оформлення товару - ламінована підлога
з плити НDF, які з'єднуються за допомогою
паза та гребня і не потребують
додаткової обробки, декоровані під
зріз дерева різних кольорів, виробник:
Німеччина, Торгова марка «Classen», що
класифікується за кодом згідно з
УКТЗЕД в товарній підкатегорії .
Митна вартість була задекларована на
рівні 2, 37 - 2, 75 дол. США/м.кв.

Відповідно до розділу 2 Інструкції про
порядок заповнення вантажної митної
декларації, затвердженої наказом
Державної митної служби України від
09.07.1997 р. № 307 (зареєстровано в
Міністерстві юстиції України від 24.09.1997
р. № 443/2247), при декларуванні товарів, що
ввозяться на митну територію України, у
графі 31 «Вантажні місця та опис
товарів» ВМД зазначається точний опис
товарів, що декларуються: повне
найменування (торговельне, комерційне,
фірмове або інше найменування); основні
(головні) властиві цьому товару, якісні
та кількісні параметри, технічні та
комерційні характеристики, що є в
наявності (фірма виробник, торговельна
марка /допускається зазначення однією
з європейських мов міжнародного
спілкування/, комерційна та фірмова
назви, сорт, тип, марка, модель, артикул,
розмір, кількісний та якісний склад,
стандарт, ТУ, комплектність,
розфасування, маркування тощо).

Як вбачається з графи 31 вищезгаданих
ВМД, позивачем не були зазначені такі
визначальні характеристики товару як
сорт, клас міцності, розміри, щільність,
які мають вирішальний вплив на
вартість товару.

Відповідно до пункту 6 Порядку
здійснення контролю за правильністю
визначення митної вартості,
затвердженого Постановою Кабінету
міністрів України від 09.04.2008 р. № 339, під
час здійснення контролю за
правильністю визначення митної
вартості товарів після закінчення
операцій їх митного контролю, митного
оформлення та пропуску через митний
кордон України митний орган може
звернутися до декларанта з
обґрунтованим запитом стосовно
надання в письмовій формі додаткової
інформації для підтвердження
заявленої митної вартості таких
товарів.

Відповідно до даного Порядку митницею
було направлено відповідні запити від
23.04.2009 р. № 9/23-1919 до особи, що
здійснювала декларування, - ФОП ОСОБА_5
та отримувача даного товару - ФОП
ОСОБА_3 із вимогою надати наступні
документи: 1) відповідну бухгалтерську
документацію, що підтверджує вартість
товару та містить реквізити, необхідні
для ідентифікації ввезеного товару; 2)
калькуляцію фірми виробника товару; 3)
висновки про якісні та вартісні
характеристики товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями, що мають відповідні
повноваження згідно із законодавством;
4) відомості про якісні характеристики
товару; 5) інформацію
зовнішньоторговельних та біржових
організацій про вартість товару. При
цьому у листі було зазначено, що у разі
відмови подати додаткові документи у
десятиденний термін митний орган
визначить митну вартість на підставі
наявних відомостей згідно із
законодавством.

Згідно із повідомленнями про вручення
поштового відправлення № 9327 та № 9300
ФОП ОСОБА_3 та ФОП ОСОБА_5 отримали дані
запити 07.05.2009р. та 06.05.2009р. відповідно.

Оскільки станом на 03.06.2009 р. Ягодинською
митницею жодної інформації від
суб'єктів господарювання не надходило,
тому робочою групою з проведення
перевірки було надано відповідні
запити до профільного підрозділу -
відділу контролю митної вартості та
номенклатури Ягодинської митниці
(листи від 30.04.2009 р. № 3/22-128, від 03.06.2009 р.
№ 3/22-170) щодо визначення рівня митної
вартості товарів.

Профільним підрозділом митниці
(відділом контролю митної вартості та
номенклатури), враховуючи наявну
інформацію про рівень митної вартості
ідентичних або подібних (аналогічних)
товарів, митне оформлення яких вже
здійснено, а також довідкову
інформацію, отриману з мережі Інтернет,
було визначено, що митна вартість
товару «плити для підлоги (ламінат)»
код згідно з УКТ ЗЕД 4418 30 99 00,
торговельної марки «Classen» у інших
митницях є значно вищою і становить 6,28
дол.США за 1 кв.м.

Твердження позивача про те, що ним при
митному оформленні було надано всі
відомості про товар, судом до уваги не
беруться, оскільки позивачем не надано
доказів на підтвердження подання
митному органу відомостей щодо класу
міцності, товщини ламінованої підлоги,
візерунку, розмірів, які суттєво
впливають на вартість товару.

Невнесення позивачем всіх необхідних
відомості до графи 31 ВМД призвело до
неправильного заповнення графи 45 ВМД,
дані якої є основою для нарахування
податку на додану вартість, що
зазначаються в графі 47 ВМД.

Суд також погоджується з твердженням
представника відповідача щодо
помилкового врахування при митному
оформленні товару інформації про
рівень митної вартості товару -
ламінованої підлоги «Classen» на рівні 2,37
- 2,75 дол. США, оскільки на момент такого
митного оформлення не було відомо, що
підставами для внесення даної
інформації до ЄАІС ДМСУ став імпорт
товару взаємопов'язаними імпортерами.

Таким чином, в ході перевірки
Ягодинською митницею правомірно
встановлено заниження позивачем
митної вартості товару «плити для
підлоги (ламінат)» на суму 413 325 грн. 29
коп. Враховуючи те, що митна вартість є
базою оподаткування для справляння
податку на додану вартість при імпорті
на митну територію України, її
заниження призвело до сплати податку
на додану вартість у неповному обсязі
та, як наслідок, до виникнення
податкового зобов'язання в розмірі 82 665
грн. 05 коп.

Згідно із частиною першою статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України (КАС України) кожна сторона
повинна довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення,
крім випадків, встановлених статтею 72
цього Кодексу. Відповідно до частини
другої статті 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Таким чином, оскільки під час судового
розгляду справи відповідач як суб'єкт
владних повноважень надав суду належні
і допустимі докази на підтвердження
правомірності прийняття податкового
повідомлення про донарахування
позивачу податку на додану вартість, а
викладені в акті перевірки висновки
митного органу про порушення позивачем
вимог митного законодавства знайшли
своє підтвердження, тому суд дійшов
висновку, що позовні вимоги є
безпідставними та не підлягають до
задоволення.

Керуючись статтями 2, 69-72, 94, 158-163 Кодексу
адміністративного судочинства України
та на підставі Митного кодексу
України, Закону України «Про податок на
додану вартість», суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного
позову відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого статтею 186 КАС
України, якщо таку апеляційну скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку повністю або
частково шляхом подання апеляційної
скарги до Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Волинський окружний адміністративний
суд. Апеляційна скарга на постанову
суду подається протягом десяти днів з
дня отримання копії постанови, повний
текст якої буде виготовлено 28
листопада 2014 року. Копія апеляційної
скарги одночасно надсилається особою,
яка її подає, до Львівського
апеляційного адміністративного суду.

Суддя
В.В.Дмитрук