Справа № 9101/87650/2011
Суддя: Лукманова О.М.
Дата ухвалення: 2012-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" червня 2012 р.справа № 2а-9579/10

Колегія суддів Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду у
складі: головуючого судді:
Лукманової О.М.

суддів: Прокопчук Т.С.
Божко Л.А.

при секретарі судового засідання:
Раковій О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську

апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Шевченківському районі м.
Запоріжжя

на постанову Шевченківського
районного суду м. Запоріжжя від 23
грудня 2010 року

у справі № 2а-9579/2010

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України
в Шевченківському районі м. Запоріжжя

про визнання незаконними дій та
зобов'язання до перерахунку пенсії, -

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Шевченківського районного
суду м. Запоріжжя від 23 грудня 2010 року
адміністративний позов ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
Шевченківському районі м. Запоріжжя
(далі по тексту -Управління) задоволено,
визнано протиправною бездіяльність
Управління щодо нездійснення
перерахунку та виплати позивачу пенсії
у розмірі, визначеному законом та
нарахування додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров'ю; зобов'язано
Управління здійснити перерахунок та
виплату позивачу, як інваліду І групи,
державної пенсії у розмірі 10
мінімальних пенсій за віком та
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю у розмірі 100 відсотків
мінімальної пенсії за віком починаючи
з 22.05.2008 року згідно Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»та ч.1 ст.28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», з урахуванням виплачених
сум, в іншій частині позовних вимог
відмовлено.

Іншою постановою Шевченківського
районного суду м. Запоріжжя від 23
грудня 2010 року в даній справі визнано
протиправною бездіяльність Управління
щодо нездійснення перерахунку та
виплати позивачу пенсії у розмірі,
визначеному законом та нарахування
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю; зобов'язано Управління
здійснити перерахунок та виплату
позивачу, як інваліду ІІ групи,
державної пенсії у розмірі 8
мінімальних пенсій за віком та
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю у розмірі 75 відсотків
мінімальної пенсії за віком за період з
22.05.2008 року по 14.12.2009 року, та як інваліду
І групи, державної пенсії у розмірі 10
мінімальних пенсій за віком та
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю у розмірі 100 відсотків
мінімальної пенсії за віком починаючи
з 14.12.2009 року згідно Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»та ч.1 ст.28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», з урахуванням виплачених
сум, в іншій частині позовних вимог
відмовлено.

Відповідач не погодився з постановами
суду першої інстанції і подав
апеляційну скаргу, в якій просив
скасувати рішення суду першої
інстанції та прийняти нове рішення про
відмову у задоволені позовних вимог.

Перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість
постанови суду в межах доводів
апеляційної скарги і заявлених
позовних вимог, а також правильність
застосування судом норм матеріального
та процесуального права, колегія
суддів дійшла висновку, що апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач є особою, яка постраждала від
наслідків катастрофи на ЧАЕС 1-ї
категорії, інвалідом II групи, а з 14.12.2009
року інвалідом І групи, що
підтверджується посвідченням серії
НОМЕР_1, посвідченням НОМЕР_2 та
довідкою МСЕК серії АД №133038, яка
посвідчує, що його захворювання
пов'язане з виконанням обов'язків про
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС
(а.с.4, 5, 7).

Позивач має право на отримання
державної та додаткової пенсії на
підставі ст.ст.50,54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»за шкоду,
заподіяну здоров'ю.

Ст.49 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи»передбачено, що пенсії
особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4
встановлюються у вигляді: а) державної
пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, яка призначається
після виникнення права на державну
пенсію.

Відповідно до ч.4 ст.54 цього Закону (у
редакції, чинній на час виникнення
спірних правовідносин), якою визнано
підстави та умови призначення
державних пенсій особам, віднесеним до
категорії 1, та у зв'язку із втратою
годувальника, в усіх випадках розміри
пенсій для інвалідів I групи, щодо яких
установлено зв'язок із Чорнобильською
катастрофою, не можуть бути нижчими
десяти мінімальних пенсій за віком,
розміри пенсій для інвалідів IІ групи,
щодо яких установлено зв'язок із
Чорнобильською катастрофою, не можуть
бути нижчими восьми мінімальних пенсій
за віком.

Згідно зі ст.50 зазначеного закону
особам, віднесеним до категорії 1,
призначається щомісячна додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю,
зокрема інвалідам I групи - у розмірі 100%
мінімальної пенсії за віком, інвалідам
II групи - у розмірі 75% мінімальної
пенсії за віком. Як передбачено ст.53
Закону виплата додаткової пенсії
здійснюється повністю незалежно від
заробітку, пенсії чи іншого доходу.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивач знаходиться на обліку
Управлінні та отримує пенсію згідно
ст.ст.50,54 Закону України Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», що не оспорюється
відповідачем.

Позивач звертався до Управління із
заявою про перерахунок його пенсії
згідно Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян», які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», однак, одержав відмову
Управління.

Встановлено, що Управління
нараховувало та виплачувало позивачу
основну та додаткову пенсію у різні
періоди відповідно до постанов
Кабінету Міністрів України від 03.01.2002
року №1 «Про підвищення розмірів
пенсій та інших соціальних виплат
окремих категоріям пенсіонерів,
фінансування яких здійснюється за
рахунок коштів державного бюджету»,
від 27.12.2005 року №1293 «Про збільшення
розмірів пенсії деяким категоріям
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», від 28.05.2008
року №530 «Про питання соціального
захисту окремих категорій громадян»,
від 26.07.1996 року №831 «Про підвищення
розмірів пенсій, призначених до 1
серпня 1996 р., та порядок обчислення
пенсій, що призначаються після 1 серпня
1996 року»та від 16.07.2008 року №654 «Про
підвищення рівня пенсійного
забезпечення громадян».

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції про те,
що основна та додаткова пенсії
позивачу згідно ст.50, 54 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян», які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»повинна
розраховуватися виходячи з
мінімальної пенсії за віком, яка
визначається в порядку, встановленому
ч.1 ст.28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування»у розмірі прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, розмір якого
встановлюється законами про Державний
бюджет на відповідні роки.

Виходячи із загальних засад
пріоритетності законів над
підзаконними актами, вирішуючи даний
спір суд першої інстанції прийшов до
обґрунтованого висновку, що при
розрахунку державної та додаткової
пенсій, передбачених ст.ст.50, 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської
катастрофи»застосуванню підлягає
розмір прожиткового мінімуму для осіб,
які втратили працездатність,
встановленого в законі про Державний
бюджет України на відповідний рік, із
якого визначається мінімальний розмір
пенсії за віком.

Відповідно до ч.3 ст.67 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»у разі
збільшення розміру прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, визначеного законом,
підвищується розмір пенсії, визначений
відповідно до ст.54 цього Закону, а також
розмір додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, особам, віднесеним
до 1, 2, 3, 4 категорій, та розмір
щомісячної компенсації сім'ям за
втрату годувальника внаслідок
Чорнобильської катастрофи.
Перерахунок пенсії встановлюється з
дня встановлення нового розміру
прожиткового мінімуму.

Отже, мінімальний розмір пенсії за
віком залежить від нового розміру
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність.

30 липня 2010 року набрали чинності зміни
до КАС України. В частину другу ст.99 КАС
України внесено зміни, відповідно до
яких для звернення до
адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи
встановлюється шестимісячний строк,
який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

У відповідності до ст.100 КАС України, в
редакції з 30.07.2010 року,
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, встановлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд за заявою особи, яка його подала, не
знайде підстав для поновлення строку,
про що постановляється ухвала.

Позивач звернувся з позовом до суду
09.12.2010 року (а.с.1) та не довів, що
пропустив строк звернення з
адміністративним позовом до суду з
поважних причин, а тому його позовні
вимоги підлягають задоволенню в межах
шестимісячного строку, а саме з 09.06.2010
року.

Отже, судом першої інстанції
обґрунтовано задоволено позовні
вимоги починаючи з 09.06.2010 року, проте
безпідставно задоволено позовні
вимоги за період з 22.05.2008 року по 08.06.2010
року.

На підставі вище викладеного, колегія
суддів, вважає, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню, а
постанови суду скасуванню, з
ухваленням нового рішення.

Керуючись п.4 ч.1 ст.198, ст.ст.203, 205, 206 КАС
України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Шевченківському районі м. Запоріжжя
-задовольнити частково.

Постанови Шевченківського районного
суду м. Запоріжжя від 23 грудня 2010 року у
справі № 2а-9579/2010 -скасувати.

Прийняти нову постанову.

Адміністративний позов ОСОБА_1
задовольнити.

Визнати неправомірними дії Управління
Пенсійного фонду України в
Шевченківському районі м. Запоріжжя
щодо нездійснення перерахунку та
виплати ОСОБА_1 основної державної
пенсії та додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, згідно ст.50, ч.4 ст.54
та ст.67 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Шевченківському районі
м. Запоріжжя здійснити перерахунок та
виплату ОСОБА_1, як особі, яка
постраждала внаслідок Чорнобильської
катастрофи 1-ї категорії, інваліду I
групи, основної державної пенсії у
розмірі десяти мінімальних пенсій за
віком та додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю у розмірі 100
відсотків мінімальної пенсії за віком,
згідно ст.50, ч.4 ст.54 та ст.67 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської
катастрофи»та ч.1 ст.28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування»починаючи з 09
червня 2010 року, з урахуванням
виплачених сум.

Постанова Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
набирає законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня набрання
чинності.

Головуючий:
О.М. Лукманова

Суддя:
Т.С. Прокопчук

Суддя:
Л.А. Божко