Справа № 1570/2065/12
Суддя: Степашко О.І.
Дата ухвалення: 2014-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2014 року м. Київ
К/9991/58240/12

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Головуючого
Степашка О.І.

Суддів
Островича С.Е.

Федорова М.О.

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2

на постанову Одеського апеляційного
адміністративного суду від 28.08.2012

у справі № 1570/2065/12

за позовом Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2

до Державної
податкової інспекції у Приморському
районі м. Одеси
Державної податкової служби

про визнання протиправним і
скасування рішення та зобов'язання
видати свідоцтво платника єдиного
податку

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_2
(далі по тексту - позивач, ФОП ОСОБА_2.)
звернувся до Одеського окружного
адміністративного суду з позовом до
Державної податкової інспекції у
Приморському районі м. Одеси Державної
податкової служби (далі по тексту -
відповідач, ДПІ у Приморському районі
м. Одеси ДПС), в якому просить суд
визнати протиправним та скасувати
рішення про відмову у видачі свідоцтва
платника єдиного податку №5854/Л/17-239;
зобов'язати відповідача видати
свідоцтво платника єдиного податку.

Постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 30.05.2012 позов
задоволено.

Постановою Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 28.08.2012 рішення суду першої
інстанції скасовано та прийнято нове
рішення, яким у задоволенні позову
відмовлено.

В касаційній скарзі позивач просить
скасувати рішення суду апеляційної
інстанції та залишити в силі рішення
суду першої інстанції, посилаючись на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України вважає,
що касаційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що ДПІ у Приморському
районі м. Одеси ДПС листом №5854/Л/17-239
повідомило позивача, що відповідно до
норм п. 291.3 ст. 291 Закону України «Про
внесення змін до Податкового кодексу
України та деяких інших законодавчих
актів України щодо спрощеної системи
оподаткування, обліку та звітності»
від 04.11.2011 №4014-VІ фізична
особа-підприємець може самостійно
обрати спрощену систему оподаткування,
якщо така особа відповідає вимогам,
встановленим законодавством. Підпункт
291.5.1 п. 291.5 ст. 291 Закон України «Про
внесення змін до Податкового кодексу
України та деяких інших законодавчих
актів України щодо спрощеної системи
оподаткування, обліку та звітності»
від 04.11.2011 №4014-VІ, встановлює, що не
можуть бути платниками єдиного податку
суб'єкти господарювання юридичні та
фізичні особи-підприємці, які
здійснюють видобуток, виробництво,
реалізацію дорогоцінних металів і
дорогоцінного каміння, у тому числі
органогенного утворення.
Запропоновано заявнику обрати систему
оподаткування у відповідності по
діючого законодавства, у зв'язку з чим
заяву від 23.01.2012 залишено без розгляду.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з того, що роздрібна
торгівля годинниками та ювелірними
виробами не є видобутком, виробництвом
та реалізацією дорогоцінних металів і
дорогоцінного каміння, тому рішення
відповідача є протиправним та підлягає
скасуванню.

Відмовляючи у задоволенні позову суд
апеляційної інстанцій виходив з
наступного, з чим погоджується суд
касаційної інстанції.

Відповідно до п. 299.8 ст. 299 Податкового
кодексу України у разі відмови у
видачі свідоцтва платника єдиного
податку орган державної податкової
служби зобов'язаний надати протягом 10
календарних днів з дня подання
суб'єктом господарювання заяви
письмову вмотивовану відмову, яка може
бути оскаржена суб'єктом
господарювання у встановленому
порядку.

Згідно з п. 4 пп. 291.5.1 п. 291.5 ст. 291
Податкового кодексу України (чинний з
01.01.2012 по 01.07.2012 відповідно до Закону
України «Про внесення змін до
Податкового кодексу України та деяких
інших законодавчих актів України щодо
спрощеної системи оподаткування,
обліку та звітності» від 22.03.2012 №4014-VI та
Закону України «Про внесення змін до
Податкового кодексу України щодо
удосконалення деяких податкових норм»
від 24.05.2012 №4834-VI) не можуть бути
платниками єдиного податку суб'єкти
господарювання (юридичні особи та
фізичні особи-підприємці), які
здійснюють: видобуток, виробництво,
реалізацію дорогоцінних металів і
дорогоцінного каміння, у тому числі
органогенного утворення.

Поняття «видобуток, виробництво,
реалізація дорогоцінних металів і
дорогоцінного каміння» у Податковому
кодексі України не визначено. Згідно з
п. 5.3 ст. 5 Податкового кодексу України
терміни, що застосовуються у цьому
Кодексі і не визначаються ним,
використовуються у значенні,
встановленому іншими законами.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1 Закону
України «Про державне регулювання
видобутку, виробництва і використання
дорогоцінних металів і дорогоцінного
каміння та контроль за операціями з
ними» дорогоцінними металами є золото,
срібло, платина і метали платинової
групи (паладій, іридій, родій, осмій,
рутеній) у будь-якому вигляді та стані
(сировина, сплави, напівфабрикати,
промислові продукти, хімічні сполуки,
вироби, відходи, брухт тощо).

Поняття виробу з дорогоцінного металу
наведе в Інструкції про здійснення
державного експертно-пробірного
контролю за якістю дорогоцінних
металів, вставок дорогоцінного
каміння, виробів з них та матеріалів, що
містять дорогоцінні метали та вставки
дорогоцінного каміння, затвердженій
наказом Міністерства фінансів України
№244 від 20.10.1999.

Згідно з п. 1.5 вказаної Інструкції
виробом з дорогоцінного металу є
будь-який ювелірний (побутовий) виріб,
виготовлений із сплавів дорогоцінних
металів - золота, срібла, платини,
паладію, який використовується як
прикраси або предмети побуту.

Таким чином, спеціальний Закон у галузі
контролю за операціями з цінними
металами відносить ювелірні вироби до
дорогоцінних металів та, відповідно,
торгівлю ювелірними виробами - до
торгівлі дорогоцінними металами.

За таких обставин, з часу набрання
чинності (01.01.2012) Законом України «Про
внесення змін до Податкового кодексу
України та деяких інших законодавчих
актів України щодо спрощеної системи
оподаткування, обліку та звітності»
від 22.03.2012 №4014-VI та до часу набрання
чинності (01.07.2012) Законом України «Про
внесення змін до Податкового кодексу
України щодо удосконалення деяких
податкових норм» від 24.05.2012 №4834-VI, яким
було внесено зміни до п. 4 пп. 291.5.1 п. 291.5
ст. 291 Податкового кодексу України,
особи, які здійснювали торгівлю
ювелірними виробами не мали правових
підстав для перебування на спрощеній
системі оподаткування, а, відтак не
були позбавлені обов'язку
застосовувати реєстратор
розрахункових операцій та отримувати
торговий патент, оскільки пп. «а» п. 5
розділу ІІ Прикінцевих та перехідних
положень Закону України «Про внесення
змін до Податкового кодексу України
щодо удосконалення деяких податкових
норм» від 24.05.2012 №4834-VI розповсюджується
на осіб, які мали право бути платниками
єдиного податку.

Враховуючи викладене, Вищий
адміністративний суд України дійшов
висновку про те, що судом апеляційної
інстанції належним чином з'ясовані
обставини справи та надано їм
правильну юридичну оцінку. Порушень
норм матеріального та процесуального
права, які могли б призвести до зміни чи
скасування рішення суду апеляційної
інстанції не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 222, 223, 224, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 залишити без
задоволення.

Постанову Одеського апеляційного
адміністративного суду від 28.08.2012
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути переглянута Верховним Судом
України у випадках, встановлених
Кодексом адміністративного
судочинства України.

Головуючий(підпис)О.І. Степашко
Судді(підпис)С.Е. Острович (підпис)М.О.
Федоров