Справа № 2-а-586/11
Суддя: Тімошенко Н. В.
Дата ухвалення: 2011-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Дата документу 18.01.2012 Справа № 2-а-586/11
10.03.2011 року Октябрський районний суд м.
судді –Тімошенко Н.В.,
за участю позивачки – ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Полтаві
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до прапорщика міліції
Валківського взводу ДПС роти ДАІ в
Харківській області ОСОБА_2 про
скасування постанови про накладення
адміністративного стягнення, -
10.03.2010 року позивачка звернулася до
суду із позовною заявою, відповідно до
якої прохав скасувати постанову по
справі про адміністративну
правопорушення серії АХ №104587 від 30.04.2009
року за ч.1 ст. 122 КУпАП, посилаючись на
те, що його неправомірно притягнуто до
адміністративної відповідальності.
Позивачка позовні вимоги підтримала,
прохала їх задовольнити.
Відповідач до суду не з'явився, будучи
належним чином повідомленими, про
причини своєї неявки суду не повідомив.
У відповідності до ч.4 ст.128 КАС України,
у разі неприбуття відповідача -
суб'єкта владних повноважень, належним
чином повідомленого про дату, час і
місце судового розгляду без поважних
причин або без повідомлення ним про
причину неприбуття, розгляд справи не
відкладається, і справу може бути
вирішено на підставі наявних у ній
Отже, суд прийшов до висновку про
розгляд справи у відсутність
Заслухавши пояснення позивачки,
дослідивши матеріали справи, суд
прийшов до висновку про задоволення
позову в повному обсязі.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в
справі про адміністративне
правопорушення є будь –які фактичні
дані, на основі яких у визначеному
законом порядку орган ( посадова особа)
встановлює наявність чи відсутність
адміністративного правопорушення,
винність даної особи в його вчиненні
та інші обставини, що мають значення
для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються протоколом про
адміністративне правопорушення,
поясненнями особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
потерпілих, свідків, висновком
експерта, речовими доказами,
показаннями технічних приладів та
технічних засобів , що мають функції
фото - і кінозйомки, відеозапису чи
засобів фото - і кінозйомки,
відеозапису, які використовуються при
нагляді за виконанням правил, норм і
стандартів, що стосуються забезпечення
безпеки дорожнього руху, протоколом
про вилучення речей і документів, а
також іншими документами.
У постанові зазначено, що 30.04.2009 року
ОСОБА_1, керуючи автомобілем марки
Хонда на 419 км а/д Київ-Харків рухалася
зі швидкістю 117 км/год., чим перевищила
допустиму швидкість руху на 7 км/год.,
чим допустила порушення ч.1 ст.122 КУпАП.
У відповідності до ст..252 КПАП України
орган (посадова особа), що виносить
постанову по справі про
адміністративне правопорушення,
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об»єктивному
дослідженні всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом і
Пунктом 24 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 23 грудня
2005 року №14 «Про практику застосування
судами України законодавства у справах
про деякі злочини проти безпеки
дорожнього руху та експлуатації
транспорту, а також про
адміністративні правопорушення на
транспорті»встановлено,що зміст
постанови має відповідати вимогам,
передбаченим ст..283, 284 КПАП України. У
ній зокрема необхідно навести докази
на яких ґрунтується висновок про
вчинення особою адміністративного
правопорушення, та зазначити мотиви
відхилення інших доказів, на які
посилався правопорушник, чи
висловлених останнім доводів.
До постанови додано фото із
зображенням автомобіля позивача та
швидкості його руху.
З постанови вбачається, що останню
винесено за результатами фото фіксації
в порядку встановленому ст. 14-1 Кодексу
про адміністративні правопорушення,
відповідно до ч. 1 якої до
адміністративної відповідальності за
правопорушення у сфері забезпечення
безпеки дорожнього руху у разі їх
фіксації працюючими в автоматичному
режимі спеціальними технічними
засобами, що мають функції фото- і
кінозйомки, відеозапису, чи засобами
фото- і кінозйомки, відеозапису
притягаються власники (співвласники)
транспортних засобів.
Як вбачається з оскаржуваної
постанови, фото фіксація проводилася
«Візір»не є автоматичним засобом фото-
чи відеофіксації, що підтверджується
технічними характеристиками, оскільки
він знаходиться у співробітника ДАІ,
ним безпосередньо або через комп'ютер
(визначаються ті параметри, які
приладом, зокрема, швидкість, абощо,
об'єкт зйомки, її режими, кут огляду
Між тим, ст. 14-1 Кодексу України про
адміністративні правопорушення
передбачає, що для її застосування
необхідно, щоб фіксація велася саме
кіно- або відео зйомки, які працюють у
автоматичному режимі.
За таких умов, фіксація приладом
«Візір»не відповідає вимогам закону,
до того ж, не може бути доказом вини у
скоєні правопорушення передбаченого
ч.1 ст, 122 КпАП України, а також не сприяє
виконанню основних завдань міліції і,
зокрема, ДАІ по профілактиці та
припиненню правопорушень.
Крім того, у відповідності до ст. ст. 10-15
Закону України «Про метрологію та
метрологічну діяльність», на
вимірювання у сфері, у якій їх
результат можуть бути використані у
якості доказу по справі,
розповсюджується державний
метрологічний нагляд.
За таких умов кожен засіб
вимірювальної техніки має бути
укомплектований документами про
допуск даного типу засобів
вимірювальної техніки для
використання в Україні та про повірку
даного примірника засобу
вимірювальної техніки.
Зазначена норма закону кореспондує із
вимогами п. 13.2. Інструкції з діяльності
підрозділів дорожньо-патрульної
служби Державтоінспекції МВС України
(затверджено Наказом МВС 13.11.2006 р. № 1111),
відповідно до якого забороняється
застосування засобів вимірювання, які
не пройшли метрологічної повірки або
мають свідоцтво про таку повірку,
термін дії якої минув.
Про наявність таких документів в
оскаржуваній постанові мова взагалі не
ведеться, що наводить на висновок про
їх відсутність на прилад «Візір»0812427.
У відповідності до ст.71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених ст.72 КАС України.
В адміністративних справах про
противоправність рішень, дій чи
бездіяльності суб»єкта владних
повноважень обов»язок щодо
доказування правомірності свого
рішення, дій чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо він
заперечує проти адміністративного
позову.

Якщо особа, яка бере участь у справі,
без поважних причин не надасть докази
на пропозицію суду для підтвердження
обставин, на які вона посилається, суд
вирішує справу на основі наявних
доказів.

Отже, суд за наявними в справі доказами
прийшов до висновку, про задоволення
позовних вимог.

Відповідно до ст. 289 КУпАП скаргу на
постанову по справі про
адміністративне правопорушення може
бути подано протягом десяти днів з дня
винесення постанови.

Строки звернення до суду позивачкою не
пропущені.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 122 ч.1, 251, 252, 283-284, 289 КУпАП, ст.ст. 71,
72, 99, 100, 159 - 163 КАС України, суд,
-

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до прапорщика
міліції Валківського взводу ДПС роти
ДАІ в Харківській області ОСОБА_2 про
скасування постанови про накладення
адміністративного стягнення
–задовольнити.

Скасувати постанову по справі про
адміністративне правопорушення серії
АХ №104587 від 30.04.2009 року відносно ОСОБА_1
за ч.1 ст. 122 КУпАП.

Провадження по адміністративній
справи відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 122
КУпАП –закрити у зв»язку із
відсутністю у діях складу
адміністративного правопорушення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя

Н.В.Тімошенко