Справа № 2609/19866/12
Суддя: Бурлака О. В.
Дата ухвалення: 2012-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

№ 2-а-818/12
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2012 року

м. Київ

Суддя Солом'янського районного суду м.
Києва Бурлака О.В., розглянувши в
порядку скороченого провадження
справу за адміністративним позовом
ОСОБА_1 до Головного управління праці
та соціального захисту населення
виконавчого органу Київської міської
ради (Київської міської державної
адміністрації), Київського міського
центру по нарахуванню та здійсненню
соціальних виплат Головного
управління праці та соціального
захисту населення виконавчого органу
Київської міської ради (Київської
міської державної адміністрації) про
визнання бездіяльності неправомірною
та зобов’язання здійснити перерахунок
та виплату щорічної одноразової
грошової допомоги до 5 травня, -

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2012 року позивач звернувся до
суду із зазначеним позовом до
відповідачів та просив визнати
бездіяльність Головного Управління
праці та соціального захисту населення
виконавчого органу Київської міської
ради (Київської міської державної
адміністрації) та Київського міського
центру по нарахуванню та здійсненню
соціальних виплат Головного
управління праці та соціального
захисту населення виконавчого органу
Київської міської ради (Київської
міської державної адміністрації) щодо
перерахунку та виплати йому, як
учаснику бойових дій, щорічної до 5
травня разової грошової допомоги за 2012
рік у розмірі меншому, ніж це визначено
вимогами ст. 12 Закону України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту», - п’ять
мінімальних пенсій за віком, -
неправомірними; зобов’язати Головне
управління праці та соціального
захисту населення виконавчого органу
Київської міської ради (Київської
міської державної адміністрації) та
Київський міський центр по нарахуванню
та здійсненню соціальних виплат
перерахувати та виплатити йому за 2012
рік щорічну до 5 травня разову грошову
допомогу виходячи з її розміру,
встановленому статтею 12 Закону України
«Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту»- п’ять
мінімальних пенсій за віком, з
урахуванням проведених виплат.

В обґрунтування своїх вимог позивач
зазначив наступне.

Позивач, ОСОБА_1, є учасником бойових
дій, що підтверджується посвідченням
серії АА №279680, виданим 29 листопада 2000
року, та має право на щорічну до 5 травня
разову грошову допомогу. Проте, вона
нараховується та виплачується
відповідачами, виходячи з розміру не
п'яти мінімальних пенсій за віком,
встановленого ст. 12 Закону України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту», а у розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України.

Зазначає, що у 2012 році він отримав цю
допомогу у розмірі –675 грн. У червні 2012
року він звернувся до відповідачів з
проханням перерахувати та виплатити
йому недоплачену суму щорічної разової
грошової допомоги за 2012 рік, проте йому
було відмовлено у такому перерахунку
та повідомлено, що нарахування
проводяться правильно, відповідно до
чинного законодавства.

У зв’язку з цим позивач вважає таку
відмову протиправною, тому звернувся
до суду за захистом своїх прав, та
просив задовольнити його позов.

Ухвалою суду від 23 серпня 2012 року
відкрито скорочене провадження по
справі.

Від відповідача 1 Головного Управління
праці та соціального захисту населення
виконавчого органу Київської міської
ради (Київської міської державної
адміністрації) надійшли письмові
заперечення проти позову, в яких
відповідач просить відмовити в
задоволенні позову в повному обсязі,
наголошуючи на тому, що в його
компетенцію не входить призначення та
виплата компенсацій і допомог, зокрема
разової грошової допомоги до 5 травня, а
виплата зазначеної допомоги
проводилася Київським міським центром
по нарахуванню та здійсненню
соціальних виплат (а.с. 13-14).

Від відповідача 2 Київського міського
центру по нарахуванню та здійсненню
соціальних виплат Головного
управління праці та соціального
захисту населення виконавчого органу
Київської міської ради (Київської
міської державної адміністрації) також
надійшли письмові заперечення проти
позову, в яких відповідач просить
відмовити в задоволенні позову в
повному обсязі, посилаючись на те, що
розмір щорічних виплат до дня перемоги
встановлено виходячи з видатків,
передбачених на ці цілі законом про
держбюджет на відповідний рік як це
передбачено Конституцією України,
Бюджетним кодексом України, а також ст.
17 Закону України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту», в якій визначено, що
фінансування витрат, пов'язаних з
введенням в дію цього закону
здійснюється за рахунок коштів
державного та місцевого бюджетів, а
прикінцевими положеннями Закону
України «Про державний бюджет України
на 2012 рік»установлено, що у 2012 році
норми і положення статей деяких
Законів України, зокрема ст. 12 Закону
України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального
захисту»застосовується у порядку та
розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України виходячи із наявних
фінансових ресурсів Державного
бюджету України та бюджету Пенсійного
фонду України на 2012 рік (а.с. 16).

Згідно п. 2 ч. 5 ст. 183-2 КАС України справа
повинна бути розглянута у порядку
скороченого провадження протягом
таких строків: не пізніше трьох днів з
дня закінчення строку, передбаченого ч.
3 цієї статті, якщо до суду не було
подано заперечення відповідача та за
умови, що справа розглядається судом за
місцезнаходженням відповідача.

Відповідно до ч. 4 ст. 183-2 КАС України
суддя розглядає справу в порядку
скороченого провадження одноособово,
без проведення судового засідання та
виклику осіб, які беруть участь у
справі. За результатами розгляду
справи у скороченому провадженні
суддя, оцінивши повідомлені позивачем,
відповідачем обставини, за наявності
достатніх підстав приймає законне та
обґрунтоване судове рішення. У разі
недостатності повідомлених позивачем
обставин або якщо за результатами
розгляду поданого відповідачем
заперечення суд прийде до висновку про
неможливість ухвалення законного і
обґрунтованого судового рішення без
проведення судового засідання та
виклику осіб, які беруть участь у
справі, суд розглядає справу за
загальними правилами цього Кодексу,
про що постановляє ухвалу, яка не
підлягає оскарженню.

Оскільки розгляд справи відбувається в
порядку скороченого провадження,
судове засідання в справі не
проводилось та особи, які беруть участь
у справі не викликались.

Дослідивши подані на розгляд суду
документи і матеріали, всебічно і повно
з’ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтується позов, об’єктивно
оцінивши докази, які мають значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, прихожу до такого.

Судом встановлено та не оспорюється
відповідачами, що позивач є учасником
бойових дій, що підтверджується
посвідченням серії АА №279680, виданим 29
листопада 2000 року, та має право на
щорічну до 5 травня разову грошову
допомогу (а.с. 5).

Частина 5 ст. 12 Закону України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту»надає право
позивачу на отримання разової щорічної
грошової допомоги до 5 травня.

Розміри щорічних виплат до Дня
Перемоги встановлено, виходячи з
видатків, передбачених на ці цілі
законом про держбюджет на відповідний
рік, як це і передбачено Конституцією
України, Бюджетним кодексом України, а
також, ст.17 Закону України "Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту", в якій визначено,
що фінансування витрат, пов'язаних з
введенням в дію цього Закону,
здійснюється за рахунок коштів
державного та місцевого бюджетів.

Відповідно до ст. 69 КАС України,
доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Частиною другою статті 46 Конституції
України передбачено, що право на
соціальний захист гарантується, у тому
числі, загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням за рахунок
страхових внесків громадян,
підприємств, установ і організацій, а
також бюджетних та інших джерел
соціального забезпечення.

Відповідно до частин першої, другої та
третьої статті 95 Конституції України,
бюджетна система України будується на
засадах справедливого і
неупередженого розподілу суспільного
багатства між громадянами і
територіальними громадами; виключно
Законами України «Про Державний Бюджет
України»визначаються будь-які видатки
держави на загальносуспільні потреби,
розмір і цільове спрямування цих
видатків, держава прагне до
збалансованості бюджету України.

При цьому, статтею 17 Закону України
«Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту»визначено, що
фінансування витрат, пов'язаних з
введенням в дію цього Закону,
здійснюється за рахунок коштів
державного та місцевого бюджету.

Відповідно до ч. 3 прикінцевих положень
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2012 рік»установлено, що у 2012
році норми і положення статей деяких
Законів України, зокрема ст.ст. 12, 13, 14, 15
та 16 Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту»застосовуються у
порядку та розмірах, встановлених
Кабінетом Міністрів України виходячи з
наявних фінансових ресурсів
Державного бюджету України та бюджету
Пенсійного фонду України на 2012 рік.

Виходячи з положень Закону України
«Про Державний бюджет на 2012
рік»Кабінет Міністрів України прийняв
постанову від 28 грудня 2011 року №1381 «Про
підвищення рівня соціального захисту
найбільш вразливих верств
населення»відповідно до Законів
України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту»та
«Про жертви нацистських
переслідувань», згідно п. 2 ч. 5 якої
визначено розмір разової грошової
допомоги, яка надається в 2012 році,
зокрема, учасникам бойових дій, а саме:
675 грн.

Конституційний Суд України у рішенні
від 25.01.2012 року № 3-рп/2012 «У справі за
конституційним поданням правління
Пенсійного фонду України щодо
офіційного тлумачення положень статті
1, частин першої, другої, третьої статті
95, частини другої статті 96, пунктів 2, 3, 6
статті 116, частини другої статті 124,
частини першої статті 129 Конституції
України, пункту 5 частини першої статті
4 Бюджетного кодексу України, пункту 2
частини першої статті 9 Кодексу
адміністративного судочинства України
в системному зв'язку з окремими
положеннями Конституції
України»зазначив, що
нормативно-правові акти Кабінету
Міністрів України, якими регулюються
бюджетні відносини, зокрема питання
соціального захисту за рахунок коштів
Державного бюджету України, є
складовою бюджетного законодавства
відповідно до пункту 5 частини першої
статті 4 Бюджетного кодексу України.
Отже, суди загальної юрисдикції
України під час вирішення справ щодо
соціального захисту прав громадян
повинні застосовувати
нормативно-правові акти Кабінету
Міністрів України, прийняті на
підставі і на виконання Бюджетного
кодексу України, інших законів України,
в тому числі закону про Державний
бюджет України на відповідний рік.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України,
органи державної влади, їх посадові
особи зобов’язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Таким чином, судом встановлено, що
позивачу було нараховано та виплачено
щорічну разову державну грошову
допомогу до 5 травня у розмірі,
встановленому Кабінетом Міністрів
України, в межах бюджетних призначень
виходячи з положень Закону України
«Про Державний бюджет на 2012 рік»,
відповідно до ст. 19 Конституції
України.

Згідно з нормами ст. 9 КАС України суд
при вирішенні справи керується
принципом законності, відповідно до
якого органи державної влади, органи
місцевого самоврядування, їх посадові
і службові особи зобов’язані діяти
лише на підставі, в межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

У разі невідповідності
нормативно-правового акта Конституції
України, закону України, міжнародному
договору, згода на обов’язковість
якого надана Верховною Радою України,
або іншому правовому акту суд
застосовує правовий акт, який має вищу
юридичну силу.

Відповідно до ст. 2 КАС України при
оскарженні рішень суб’єктів владних
повноважень суди перевіряють чи
прийняті вони на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Згідно ст. 162 КАС України, суд вправі
визначити спосіб захисту порушеного
права позивача.

Таким чином, враховуючи наведене та
виходячи з аналізу вищевказаних норм
чинного законодавства, повно та
всебічно з’ясувавши обставини справи,
оцінивши докази, які є в матеріалах
справи, встановивши правовідносини,
які випливають із встановлених
обставин, та правові норми, які
підлягають застосуванню до цих
правовідносин, суд приходить до
висновку, що позовні вимоги не
ґрунтуються на вимогах закону, а тому
задоволенню не підлягають.

Керуючись статтями 19, 46, 95 Конституції
України, Законом України «Про статус
ветеранів війни та гарантії їх
соціального захисту», ч. 3 прикінцевих
положень Закону України «Про Державний
бюджет України на 2012 рік», Рішенням
Конституційного суду України від 25.01.2012
року № 3-рп/2012, та на підставі статей 2,
6-11, 17-19, 69-71, 86, 104-105, 158-163, 167, 183-2, 185, 186, 254
КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
Головного управління праці та
соціального захисту населення
виконавчого органу Київської міської
ради (Київської міської державної
адміністрації), Київського міського
центру по нарахуванню та здійсненню
соціальних виплат Головного
управління праці та соціального
захисту населення виконавчого органу
Київської міської ради (Київської
міської державної адміністрації) про
визнання бездіяльності неправомірною
та зобов’язання здійснити перерахунок
та виплату щорічної одноразової
грошової допомоги до 5 травня
–залишити без задоволення.

Постанову може бути оскаржено шляхом
подання апеляційної скарги до
Київського апеляційного
адміністративного суду через районний
суд м. Києва протягом десяти днів з дня
її проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення постанови, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання її копії.

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги, постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя Солом'янського

районного суду м. Києва

О.В. Бурлака