Справа № 807/1600/14
Суддя: Скраль Т.В.
Дата ухвалення: 2014-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

28 листопада 2014 рокум. Ужгород№ 807/1600/14

Колегія суддів Закарпатського
окружного адміністративного суду в
складі :

головуючого судді:

Скраль Т.В.,

суддів:

Луцовича М.М., Рейті С.І.,

розглянувши у порядку письмового
провадження в м. Ужгороді
адміністративну справу за уточненим
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Виноградівського районного відділу
Управління Міністерства внутрішніх
справ України в Закарпатській області,
Управління Міністерства внутрішніх
справ в Закарпатській області,
Міністерства внутрішніх справ України,
про визнання бездіяльності
протиправною,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського
окружного адміністративного суду з
позовною заявою до Виноградівського
районного відділу Управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Закарпатській області, Управління
Міністерства внутрішніх справ в
Закарпатській області, Міністерства
внутрішніх справ України про визнання
бездіяльності протиправною.

Позов мотивований тим, що в липні 2013
року в нього з'явилася необхідність
звернутися до Виноградівського РВ УМВС
по факту скоєним до нього
правопорушенням Виноградівською
філією ПАТ "Закарпатгаз", але йому було
дано нікчему відповідь, у зв'язку з чим
звернувся до прокуратури. Згідно
відповіді районного відділу міліції
звернення внесено до ЄДР № 0001413,
але за наслідками даного кримінального
провадження його досі не повідомлено.
18.03.2014 року знову звернувся о
Виноградівського РВ УМВС України в
Закарпатській області та написав заяву
- запит начальнику РВ УМВС, відповідь на
яку не отримав, просить суд належним
зобов'язанням зупинити умисні
дискримінаційні дії Виноградівського
РВ УМВС щодо його звернень.

Своєю заявою від 02 червня 2014 року
позивач збільшує позовні вимоги та
просить суд долучити до справи ще один
факт умисної бездіяльності
Виногрдівського РВ УМВС так як 22.04.2014
року подав чергову заяву про вчинений
полом металевої огорожі на його
будівельній ділянці гр.. ОСОБА_3, але до
31.05.2014 року відповіді не надано, тому
31.05.2014 року подав до РВ УМВС заяву-запит
. На дану заяву - запит в черговій
частині Виноградівського РВ УМВС йому
видали талон -повідомлення, що заява
22.04.2014 року є зареєстрована, у зв'язку з
чим просить суд визнати дії
Виноградівського РВ УМВС по даному
факту незаконними.

05 вересня 2014 року від ОСОБА_1 до суду
надійшла заява, за якою позивач
збільшує позовні вимоги та просить суд
надати оцінку ігноруванню його
чергової заяви із зверненням від 19.05.2014
року до Виноградівського РВ УМВС та
вказує на черговий факт бездіяльності
по його скаргах від 11.06.2014 року і від
17.06.2014 року Закарпатським УМВС України;
бездіяльність щодо розгляду його
скарги від 23.07.2014 року Міністерством
внутрішніх справ України. За даними
фактами просить визнати бездіяльність
протиправною.

Позивач направив суду заяву, за якою
підтримує збільшені позовні вимоги та
просить справу слухати у його
відсутність.

Відповідач 1, Виноградівський районний
відділ УМВС України в Закарпатській
області, представник в судове
засідання не з'явився, про час та дату
слухання справи повідомлявся належним
чином, заяв та клопотань суду не
подавав, правом подати заперечення на
адміністративний позов не скористався.

26 вересня 2014 року Ухвалою
Закарпатського окружного
адміністративного суду залучено в
якості відповідача 2 - Управління МВС у
Закарпатській області та відповідача 3
- Міністерство внутрішніх справ
України.

28 листопада 2014 року, представник
відповідача 2 та відповідача 3, подав
суду заяву про розгляд справи без його
участі.

Відповідач 2 - Управління Міністерства
внутрішніх справ України в
Закарпатській області, подало
письмове заперечення на
адміністративний позов, за якими
вважає позовні вимоги незаконними та
необґрунтованими, а позов таким, що не
підлягає задоволенню. Вважають, що
розгляд звернень громадян в системі
Міністерства внутрішніх справ
здійснюється у відповідності до Закону
України «Про звернення громадян»,
Наказу МВС України № 1177 від 10.10.2014 року
«Про затвердження Положення про
порядок роботи із зверненням громадян
і організації їх особистого прийому в
системі Міністерства внутрішніх справ
України.» Просять відмовити в
задоволенні позовних вимог повністю.

Дослідивши матеріали справи, всебічно
і повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які
мають юридичне значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, суд
приходить до наступних висновків:

Судом встановлено, що ОСОБА_4 31 липня
2013 року звернувся до Виноградівського
РВ УМВС відносно скоєння щодо нього
правопорушенням працівниками
Виноградівської філіїї ПАТ
"Закарпатгаз". Позивач в
адміністративному позові зазначив, що
йому було дано нікчему відповідь, у
зв'язку з чим він звернувся до
прокуратури, міліція відреагувала
відповіддю, що звернення внесено до ЄДР
№ 0001413, але за наслідками даного
кримінального провадження його досі не
повідомлено. 18.03.2014 року знову
звернувся о Виноградівського РВ УМВС
України в Закарпатській області та
написав заяву - запит начальнику РВ
УМВС, відповідь на яку не отримав,
просить суд належним зобов'язанням
зупинити умисні дискримінаційні дії
Виноградівського РВ УМВС щодо його
звернень.

Суд констатує, що правовідносини, які
склалися між позивачем та
відповідачами, щодо розгляду звернення
позивача від 31.07.2013 року в даному
випадку, знаходяться поза сферою
застосування Кодексу
адміністративного судочинства
України. Отже позовна заява в цій
частині не підлягає розгляду в порядку
адміністративного судочинства та суд
Ухвалою від 28 листопада 2014 року закрив
провадження в цій частині
адміністративного позову.

Щодо звернення позивача від 14.08.2013 року,
на які посилається відповідач 2 у своїх
запереченнях, то колегія зазначає, що
таке не є предметом оскарження у даній
справі.

Крім того, позивач у своїй заяві до суду
від 02 червня 2014 року, зазначає, що 22.04.2014
року в чергову частину
Виноградівського РВ УМВС подав заяву
про полом металевої огорожі на його
будівельнім майданчику гр.. ОСОБА_3
Крім того, позивач зазначив, що станом
на 31.05.2014 року відповіді не отримав,
тому 31.05.2014 року подав до
Виноградівського РВ УМВС заяву-запит,
де для нього виписали
талон-повідомлення. Згідно доданого
повідомлення № 450 стверджується,
Виноградівським РВ УМВС заяву ОСОБА_1
зареєстровано 22.04.2014 року в журналі
єдиного обліку заяв і повідомлень про
вчинені кримінальні правопорушення, за
реєстраційним номером № 1666, (а.с.28,29).

Щодо звернення від 22.04.2014 року, судом
встановлено надано відповідь
Виноградівським РВ УМВС України в
Закарпатській області за вих.. № 40/4199
від 26.04.2014 року, згідно вимог Закону
України «Про звернення громадян».

Як слідує із матеріалів справи ( а.с.60),
позивач заявою до Управління МВС
України в Закарпатській області,
стверджує, що йому надали 05.06.2014 року
Укрпоштою простого листа з висновком
про останнє правопорушення, однак
вважає, даний висновок незаконний.

Заявою від 05.09.2014 року, позивач просить
розглянути факти незаконної
бездіяльності по його скаргах від
11.06.2014 року та від 17.06.2014 року
Закарпатським РВ УМВС та
бездіяльність Міністерства внутрішніх
справ від 23.07.2014 року.

На перевірку вказаних доводів, судом
встановлено, що позивач 22 травня 2014
року звернувся до Виноградівського РВ
УМВС України в Закарпатській області
на незаконні дії відділення Укрпошти
смт. Королево, Виноградівського району,
яка незаконно обраховує відповідну
вартість рекомендованої доставки його
листів, а Закарпатська дирекція
Укрпошти ігнорує його звернення.
Просить РВ УМВС в Закарпатській
області його заяву належно
зареєструвати та дати відповідь. До
вказаного звернення позивач додав лист
відповідь на звернення дирекції
Державного підприємства поштового
зв'язку "Укрпошта" Закарпатська
дирекція від 12.05.2014 року ( а.с.55), за яким
винних працівників притягнуто до
відповідальності.

06 червня 2014 року, висновком ДІМ
Виноградівського РВ УМВС України в
Закарпатській області за заявою ОСОБА_1
від 22.05.2014 року ЄО № 2105, заявник
повідомляється, що у даній події
відсутній будь-який склад злочину
передбачений КК України, ( а.с. 56).

06.06.2014 року Виноградівський районний
відділ УМВС України в Закарпатській
області, листом № 40/5332 на звернення
позивача повідомив, що 06 червня 2014 року
керівництвом Виноградівського РВ УМВС
України в Закарпатській області було
прийнято рішення у відповідності до
вимог Закону України " Про звернення
громадян", ( а.с.57).

11 червня 2014 року, як встановлено судом,
на вищезазначені факти, позивач
направив листа Управлінню
Міністерства внутрішніх справ України
в Закарпатській області ( а.с. 58, 59) у
звязку з тим, що 05.06.2014 року
Виноградівський РВ УМВС України йому
надав Укрпоштою простого листа, та
такий висновок сфабрикований ОСОБА_5,
та зроблений на іншу особу ( а.с.60)

28 липня 2014 року, Управління МВС України
в Закарпатській області направило
позивачу листа, в змісті якого
зазначено, що з приводу неправомірний
дій по відношенню до позивача окремих
працівників міліції Виноградівського
РВ вже проводилася перевірка у травні
2012 року, викладені у заяві факти свого
підтвердження не знайшли. В даному
випадку розгляд даної скарги було
доручено на виконання старшому ДІМ
вказаного РВ майору міліції ОСОБА_6 В
діях членів сім»ї ОСОБА_3, не
встановлено ознак кримінального
правопорушення, а тому прийнято
рішення відповідно до закону України
«Про звернення громадян», про що вже
було надіслано відповідь позивачу №
40/4199 від 24.04.2014 року

17 червня 2014 року, ОСОБА_1 ( а.с.61, 62)
повідомляє відповідача 2 - Управління
МВС України в Закарпатській області, що
14 червня 2014 року отримав від
Виноградівського РВ УМВС України
відповідь на зроблену ним заяву від
19.05.2014 року ( зареєстровану
Виноградівським РВ УМВС 22.05.2014 року),
однак така відповідь надана йому
простою кореспонденцією, але висновки
зазначені у відповіді сфабриковані та
просить притягнути до
відповідальності осіб, які підписали
висновок від 06.06.2014 року ( а.с.56) та
зобов'язати Укрпошту відшкодувати
завдану позивачу шкоду.

Згідно наявних письмових доказів в
матеріалах справи, 04 липня 2014 року №
16/П-193, Управлінням МВС України в
Закарпатській області на дане
звернення позивач повідомляється, що 20
червня 2014 року Виноградівським РВ УВС
дане звернення внесено до Журналу
єдиного обліку заяв та повідомлень про
кримінальні правопорушення за № 2524.
Враховуючи, що в процесі проведенні
перевірки в діях працівників
відділення Укрпошти в смт. Королево не
встановлено ознак будь-якого
кримінального правопорушення
передбаченого КК України, керівництвом
Виноградівського РВ УМВС прийнято
рішення відповідно до Закону «Про
звернення громадян», відповідь
надіслано ОСОБА_1 № 40/6644 від 02.07.2014 року.

Відповідно до статті 5 Закону України
"Про звернення громадян" звернення
адресуються органам державної влади
та місцевого самоврядування,
підприємствам, установам, організаціям
незалежно від форм власності,
об'єднанням громадян або посадових
осіб, до повноважень яких відноситься
вирішення порушених в зверненнях
питань.

Даний закон передбачає, що відповідь за
результатами розгляду заяви
(клопотання) в обов'язковому порядку
дається тим органом, який отримав ці
заяви і до компетенції якого входить
вирішення порушених у зверненні питань
за підписом керівника або особи, яка
виконує його обов'язки.

За приписами статті 20 Закону України
«Про звернення громадян», звернення
громадян розглядаються і вирішуються
у термін не більше одного місяця від
дня їх надходження, а ті які не
потребують додаткового вивчення, -
невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти
днів від дня їх отримання.

Як встановлено судом та
підтверджується матеріалами справи
позивач у вказаних у даній постанові
випадках звертався до відповідачів із
заявами.

Статтею 3 даного Закону визначено, що
заява це звернення громадян із
проханням про сприяння реалізації
закріплених Конституцією та чинним
законодавством їх прав та інтересів
або повідомлення про порушення
чинного законодавства чи недоліки в
діяльності підприємств, установ,
організацій незалежно від форм
власності.

З аналізу вищезазначених правових норм
та обставин справи, виходячи із
предмету адміністративного позову, суд
приходить до висновку, що
адміністративний позов в цій частині
не підлягає до задоволення, та
спростований належними та допустимими
доказами наданими позивачем та
відповідачем 2.

Щодо звернення позивача 23 липня 2014 року
до МВС України із підстав визначених у
заяві, то колегія вважає за необхідне
зазначити наступне.

Статтею 7 Закону України «Про звернення
громадян», визначено, що звернення,
оформлені належним чином і подані у
встановленому порядку, підлягають
обов'язковому прийняттю і розгляду.

Частиною четвертою даної норми
визначено, що забороняється
направляти скарги громадян для
розгляду тим органам або посадовим
особам, дії чи рішення яких оскаржують
ся.

Статтею 15 цього Закону, визначено
порядок розгляду заяв. Відповідь за
результатами розгляду заяв в
обов'язковому порядку дається тим
органом, який отримав ці заяви і до
компетенції якого входить вирішення
порушених у заявах питань, за підписом
керівника або особи, яка виконує його
обов'язки. Рішення про відмову в
задоволенні вимог, викладених у заяві,
доводиться до відома громадянина в
письмові формі з посиланням мотивів
відмови, а також із роз'ясненням
порядку оскарження прийнятого рішення.

На звернення позивача від 23.07.2014 року,
яке було направлено до Міністерства
внутрішніх справ України 23.07.2014 року
(а.с. 64-65), судом встановлено, що таке
відповідачем 3, було зареєстроване
31.07.2014 року та скеровано до УМВС
України в Закарпатській області 20.08.2014
року.

08 вересня 2014 року на адресу позивача
Управлінням МВС України в
Закарпатській області направлено лист
на звернення позивача від 11 та 17 червня
2014 року, та у змісті якого
повідомляється, що за результатами
перевірок було надіслано відповіді за
№ 16/П-174 від 08.07.2014 року та № 16/П від
04.07.2014 року.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить
до висновку, що позивач належними та
допустимими доказами підтвердив факт
звернення до відповідача
-Міністерства внутрішніх справ з
приводу неналежного розгляду його
скарг від 11.06.2014 року та 16.06.2014 року
Управлінням Міністерства внутрішніх
справ в Закарпатській області,
відповідач, в даному випадку,
Міністерство внутрішніх справ України,
дані доводи не спростувало, як і не
надало доказів, щодо належного
реагування у визначений законом спосіб
та у встановлені строки на заяву
позивача. Отже, має місце бездіяльність
Міністерства внутрішніх справ
України, стосовно нерозгляду заяви
поданої ОСОБА_1 від 23 липня 2014 року та
свідчить про не дотримання,
відповідачем 3, приписів вимог статей 7
та 15 Закону України «Про звернення
громадян», що призвели до порушення
прав та інтересів позивача, що
визначено ст.. 4 цього Закону.

Статтею 11 Кодексу адміністративного
судочинства України визначено, суд
розглядає адміністративні справи не
інакше як за позовною заявою, поданою
відповідно до цього кодексу, і не може
виходити за межі позовних вимог. Суд
може вийти за межі позовних вимог
тільки в разі, якщо це необхідно для
повного захисту прав, свобод та
інтересів сторін чи третіх осіб, про
захист яких вони просять.

В даному випадку, суд вважає, що
відновленням порушеного права
позивача буде зобов'язання судом
Міністерства внутрішніх справ України
розглянути заяву ОСОБА_1 від 23 липня 2014
року у відповідності до вимог закону та
в межах наданих повноважень.

Принцип прийняття рішення на підставі,
у межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України що є одночасно і орієнтиром при
реалізації повноважень владного
суб»єкта, який вимагає від останнього
діяти на виконання закону, за умов та
обставин, визначених ним, з дотриманням
встановленої законом процедури.

Згідно ч. 1 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Частиною 3 зазначеної статті
передбачено, що у справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

За приписами стаття 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією
та законами України.

У відповідності до ч. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, в адміністративних справах
про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Таким чином, обов'язок щодо
доказування правомірності дій та
прийнятого рішення в даній частині
адміністративного позову покладено на
відповідача у справі. В даному випадку
відповідач не спростував доводів
позивача. Суд перевіривши
матеріали справи, оцінивши надані
докази, дійшов висновку, що позовні
вимоги в даній частині позову
обґрунтовані, підтверджені
матеріалами справи та підлягають
задоволенню.

У відповідності до частини 3 статті 94
КАС України якщо адміністративний
позов задоволено частково, судові
витрати, здійснені позивачем,
присуджуються йому відповідно до
задоволених вимог, а відповідачу -
відповідно до тієї частини вимог, у
задоволенні яких позивачеві
відмовлено.

Керуючись ст.ст. 11, 70, 71, 86, 94, 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Уточнений адміністративний позов
ОСОБА_1 до Виноградівського районного
відділу Управління Міністерства
внутрішніх справ України в
Закарпатській області, Управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Закарпатській області, Міністерства
внутрішніх справ Укрїани про визнання
бездіяльності протиправною -
задоволити частково.

2. Визнати протиправною бездіяльність
Міністерства внутрішніх справ України,
стосовно нерозгляду заяви поданої
ОСОБА_1 від 23 липня 2014 року.

3. Зобов»язати Міністерство
внутрішніх справ України розглянути
заяву ОСОБА_1 від 23 липня 2014 року.

4. В задоволенні решти позовних
вимог відмовити.

5.Стягнути з Державного бюджету
України на користь ОСОБА_1 ( смт.
Королево, вул.. Першотравнева 8,
Виноградівського району,
Закарпатської області, п.і. 90332 )
судовий збір в розмірі 12,18 грн.
(дванадцять гривень, 18 коп.).

Постанова набирає законної сили в
порядку, встановленому ст. 254 КАС
України, та може бути оскаржена до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Закарпатський окружний
адміністративний суд в порядку та
строки, встановлені ст.186 КАС України.
Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня проголошення, а в разі
складення постанови у повному обсязі
відповідно до ст. 160 КАС України -
протягом десяти днів з дня отримання
копії постанови (копія апеляційної
скарги одночасно надсилається особою,
яка її подає, до суду апеляційної
інстанції).

Головуюча суддя
Т.В. Скраль

Судді
М.М. Луцович

С.І. Рейті