Справа № 814/2909/14
Суддя: Малих О.В.
Дата ухвалення: 2014-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Миколаїв

06 листопада 2014 року
Справа № 814/2909/14

Миколаївський окружний
адміністративний суд у складі судді
Малих О.В., розглянувши в порядку
письмового провадження справу за

адміністративним позовом Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 56501)

до відповідача: Управління
Укртрансінспекції у Миколаївській
області (вул. Будівельників, 15-А, м.
Миколаїв, 54034)

про визнання протиправною та
скасування постанови від 04.03.2014р. № 030015,

в с т а н о в и в:

Позивач, фізична особа-підприємець
ОСОБА_1, звернувся до суду з позовом про
визнання протиправною та скасування
постанови Управління
Укртрансінспекції у Миколаївській
області (далі - відповідач) № 030015 від
04.03.2014 року про застосування
адміністративно-господарського штрафу
у розмірі 1 700,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
обставини зазначені в акті перевірки
не відповідають фактичним даним. Так,
водій не міг надати пояснення, що
полягають у не зупиненні його на вимогу
працівників відповідача. Також, водій
не міг «не назватись» та не надати
документів, що посвідчують особу при
тому, що він начебто не зупинився на
вимогу працівників відповідача. Таке
визначення обставин в акту про
проведення перевірки додержання вимог
законодавства про автомобільний
транспорт під час виконання перевезень
пасажирів і вантажів автомобільним
транспортом від 10.01.2014 року (далі - Акт)
відповідачем є суперечним та не
відповідає дійсності. Протоколом
перевірки та адаптації тахографа до
транспортного засобу МАН, номерний
знак НОМЕР_1, від 15.05.2013 року №UFO081/00448
визначено, що зазначений ТЗ пройшов
відповідну адаптацію. Всі документи,
необхідні для перевезення вантажу і
для ведення бухгалтерського та
податкового обліку, зокрема:
подорожній лист, товарно-транспортні
накладні на вантаж, та інші, що
визначені відповідачем як відсутні в
Акті, були у наявності у водія на момент
складення Акту та зберігаються на
підприємстві, що здійснювало
перевезення - ТОВ «Юг Картон»
зазначений ТЗ працівники відповідача
не зупиняли, документи на вантаж та
встановлення особи не вимагали, що
підтверджує незаконність та
необґрунтованість Акта, тому прийняте
не його підставі рішення-постанова №
030015 від 04.03.2014 року є протиправною та
підлягає скасуванню.

Відповідач проти позову заперечує та
вважає, що постанова прийнята на
підставі акту про проведення перевірки
додержання вимог законодавства про
автомобільний транспорт під час
виконання перевезень пасажирів і
вантажів автомобільним транспортом
від 10.01.2014 року є правомірною та не
підлягає скасуванню. Перевірку
проведено з додержанням вимог
законодавства про автомобільний
транспорт, встановлено факт порушення
позивачем ст. 48 Закону України «Про
автомобільний транспорт» та
застосовано відповідальність,
передбачену абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону
України «Про автомобільний транспорт»
(далі - Закон): надання послуг з
перевезень вантажів без оформлення
документів, перелік яких визначений ст.
48 цього Закону, а саме були відсутні на
момент перевірки: товарно-транспортна
накладна на вантаж, протокол перевірки
та адаптації тахографа до
транспортного засобу, тахокарти в
кількості 28+1 (арк. спр. 35 - 39).

Представники сторін надали клопотання
про розгляд справи в порядку
письмового провадження (арк. спр. 40, 42).

У відповідності до ч. 4 ст. 122 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі - КАС України) особа, яка бере
участь у справі, має право заявити
клопотання про розгляд справи за її
відсутності. Якщо таке клопотання
заявили всі особи, які беруть участь у
справі, судовий розгляд справи
здійснюється в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Дослідивши всі матеріали справи,
оцінивши наявні докази в їх сукупності,
суд встановив наступне.

10.01.2014 року державними інспекторами
управління Укртрансінспекції у
Черкаській області Чолобородьком A.B. та
Полярушем С.Ф., згідно завдання на
перевірку від 10.01.2014 р. № 078559, у
Черкаській області на а/д Київ - Одеса 214
км + 200 м , було проведено перевірку
вантажного автомобіля МАН, д/н НОМЕР_4,
що належить згідно свідоцтва про
реєстрацію НОМЕР_5 ФОП ОСОБА_1, керував
транспортним засобом на момент
перевірки водій ОСОБА_4

В ході проведення перевірки було
виявлено, що водій здійснює
перевезення вантажів без наявності
необхідних документів, перелік яких
визначено ст. 48 Закону, а саме: відсутні
товарно-транспортна накладна, протокол
про перевірку та адаптацію тахографа
та відсутні тахокарти 28+1. Порушення
зафіксоване в складеному акті № 078559
від 10.01.2014 року (арк. спр. 8).

04.03.2014 року, на підставі пунктів 25, 27
Порядку здійснення державного
контролю на автомобільному транспорті,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України від 08.11.2006 року № 1567
(далі - Порядок), керівник управління
Укртрансінспекції у Миколаївській
виніс постанову про застосування до
позивача
адміністративно-господарського штрафу
в сумі 1 700,00 грн. № 030015 (арк. спр. 7).

Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_1 є власником транспортного
засобу марки МАН, номерний знак НОМЕР_2
та напівпричіпу НОМЕР_6.

За договором оренди транспортних
засобів № 2321 від 18.03.2013 року (арк. спр. 13 -
15), позивач (Орендодавець) передав
Орендарю (ТОВ «Юг Картон») в тимчасове
платне володіння та користування для
перевезення вантажу, а Орендар -
прийняв оренду автомобіль марки МАН,
реєстраційний номер НОМЕР_4 та
напівпричіп марки SCHMITZ S 01,
реєстраційний номер НОМЕР_7.

Відповідно до довідки від 09.09.2014 року за
вих. № 443/09/14, наданої ТОВ «Юг Картон»,
ОСОБА_4 працює водієм на ТОВ «Юг Картон»
(арк. спр. 11).

Відповідно до вищевикладеного ОСОБА_4
управляв автомобілем марки МАН,
реєстраційний номер НОМЕР_4 та
напівпричіпом марки SCHMITZ S 01,
реєстраційний номер НОМЕР_7, та їхав по
маршруту, обраному підприємством ТОВ
«Юг Картон».

Засади організації та діяльності
автомобільного транспорту визначає
Закон України «Про автомобільний
транспорт», статтею 3 встановлено, що
цей Закон регулює відносини між
автомобільними перевізниками,
замовниками транспортних послуг,
органами виконавчої влади та органами
місцевого самоврядування, пасажирами,
власниками транспортних засобів, а
також їх відносини з юридичними та
фізичними особами - суб'єктами
підприємницької діяльності, які
забезпечують діяльність
автомобільного транспорту та безпеку
перевезень.

Відповідно до абзацу третього частини
першої статті 60 Закону України «Про
автомобільний транспорт», за порушення
законодавства про автомобільний
транспорт до автомобільних
перевізників застосовуються
адміністративно-господарські штрафи
за надання послуг з перевезень
пасажирів та вантажів без оформлення
документів, перелік яких визначений
ст.ст. 39 та 48 цього Закону, - штраф у
розмірі ста неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян.

Згідно частини першої та частини
другої статті 48 Закону України «Про
автомобільний транспорт»
автомобільні перевізники, водії
повинні мати і пред'являти особам, які
уповноважені здійснювати контроль на
автомобільному транспорті та у сфері
безпеки дорожнього руху, документи, на
підставі яких виконують вантажні
перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх
перевезень вантажів є: для
автомобільного перевізника - документ,
що засвідчує використання
транспортного засобу на законних
підставах, інші документи, передбачені
законодавством; для водія - посвідчення
водія відповідної категорії,
реєстраційні документи на
транспортний засіб,
товарно-транспортна накладна або інший
визначений законодавством документ на
вантаж, інші документи, передбачені
законодавством.

З урахуванням наведеного суд зазначає,
що суб'єктами, до яких можуть
застосовуватися
адміністративно-господарські штрафи,
передбачені статтею 60 Закону України
«Про автомобільний транспорт», є
автомобільні перевізники.

У свою чергу, автомобільний перевізник
- це фізична або юридична особа, яка
здійснює на комерційній основі чи за
власний кошт перевезення пасажирів чи
(та) вантажів транспортними засобами
(ст. 1 Закону).

Відповідно до частини третьої статті
217 Господарського кодексу України до
суб'єктів господарювання за порушення
ними правил здійснення господарської
діяльності застосовуються
адміністративно-господарські санкції.

Частиною першою статті 218
Господарського кодексу України
встановлено, що підставою
господарсько-правової
відповідальності учасника
господарських відносин є вчинене ним
правопорушення у сфері господарювання.

З огляду на вищезазначені приписи
законодавства та з урахуванням
встановлених судом обставин, суд
приходить до висновку про
безпідставність застосування до
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (код
НОМЕР_3)
адміністративно-господарського штрафу
в розмірі 1 700,00 грн. передбачену «абз.3
ч.1 ст. 60 Закону України «Про
автомобільний транспорт» за порушення
норм ст. 48 Закону України «Про
автомобільний транспорт» та
застосовано відповідальність,
оскільки вказаний транспортний засіб
не перебуває в користуванні фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 та позивач не є
автомобільним перевізником в
розумінні Закону України «Про
автомобільний транспорт».

Одним із головних принципів
адміністративного судочинства,
відповідно до ст. 7 КАС України є
принцип верховенства права. Відповідно
до ст. 3 Конституції України та ст. 8
КАС України суд при вирішенні справи
керується принципом верховенства
права.

В адміністративному судочинстві
принцип верховенства права зобов'язує
суд надавати законам та іншим
нормативно-правовим актам тлумачення у
спосіб, який забезпечує пріоритет прав
людини при вирішенні справи.
Тлумачення законів та
нормативно-правових актів не може
спричиняти несправедливих обмежень
прав людини.

Оцінюючи правомірність дій та рішень
органів владних повноважень, суд
керується критеріями, закріпленими у
ст. 2 КАС України, які певною мірою
відображають принципи
адміністративної процедури,
встановлюючи при цьому чи прийнятті
(вчинені) ним рішення (дії): на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією
та законами України; з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема
з дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Системний аналіз наведених правових
норм при застосуванні до
правовідносин, що є предметом судового
дослідження, вказує на те, що
відповідач, який є суб'єктом владних
повноважень при прийнятті
оскаржуваної постанови діяв без
урахування усіх обставин, що мають
значення для прийняття рішення
(вчинення дії), без дотримання
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія), та без дотримання принципу
верховенства права.

На підставі вищевикладеного, суд
дійшов висновку, що позовні вимоги
обґрунтовані, документально
підтверджені, у зв'язку із чим
підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Керуючись ст.ст. 2. 7, 122, 158, 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, адміністративний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправною та скасувати
постанову № 30015 від 04.03.2014 року про
застосування
адміністративно-господарського штрафу
до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
(код НОМЕР_3) у сумі 1 700,00 грн., що
складена Управлінням
Укртрансінспекції у Миколаївській
області.

3. Повернути з Державного бюджету
України на користь фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 (код НОМЕР_3)
судовий збір у розмірі 182,70 грн.,
сплачений за квитанцією № 352 від 18.09.2014
року.

Постанова набирає законної сили після
закінчення 10-денного строку з дня
проголошення/отримання постанови, якщо
протягом цього часу не буде подано
апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили постанови
за наслідками апеляційного
провадження.

Порядок та строки апеляційного
оскарження визначені ст. 186 КАС України.

Апеляційна скарга подається до
Одеського апеляційного
адміністративного суду через
Миколаївський окружний
адміністративний суд. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
Одеського апеляційного
адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Апеляційна скарга, подана після
закінчення встановлених строків
залишається без розгляду, якщо суд
апеляційної інстанції за заявою особи,
яка її подала, не знайде підстав для
поновлення строку.

Суддя
О.В. Малих