Справа № 2а-3048/10/2570
Суддя: Лобан Д.В.
Дата ухвалення: 2014-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2014 року м. Чернігів
Справа № 2а-3048/10/2570

Чернігівський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Лобана Д.В.,

при секретарі
Новик Н.С.,

за участю представників сторін

від позивача
Бобруйко І.П.,

від відповідача
ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду справу за
адміністративним позовом Головного
управління державної фіскальної
служби у Чернігівській області до
фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про
стягнення суми фінансової санкції у
вигляді штрафу, -

В С Т А Н О В И В:

Регіональне управління Департаменту
контролю за виробництвом та обігом
спирту, алкогольних напоїв і тютюнових
виробів ДПА України в Чернігівській
області звернулось до суду з
адміністративним позовом про
стягнення з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 суми фінансової санкції у
вигляді штрафу в розмірі 18029,95 грн.

Свої вимоги мотивує тим, що при
проведенні перевірки бару, що належить
відповідачу, було встановлено
порушення ст. 15 Закону України «Про
державне регулювання виробництва і
обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів» від 19.12.1995, а саме
зберігання алкогольних напоїв у
місцях, не внесених до Єдиного
державного реєстру місць зберігання та
роздрібну торгівлю алкогольними
напоями без наявності ліцензії.
Оскільки відповідачем вказану суму
фінансових санкцій у встановлений
законодавством термін не сплачено,
позивач просить стягнути її у судовому
порядку.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримала та
просила їх задовольнити у повному
обсязі, посилаючись на обставини,
викладені у позовній заяві.

Відповідач позовні вимоги не визнав,
просив відмовити у їх задоволенні
зазначаючи, що 19.04.2010 працівниками РУ
Департаменту САТ ДПА України в
Чернігівській області проведено
перевірку бару "ІНФОРМАЦІЯ_1",
розташованого за адресою: м. Чернігів,
АДРЕСА_1, що належить ФОП ОСОБА_2 За
наслідками перевірки складено акт від
19.04.2010 № 065/32/НОМЕР_1. На підставі акту
перевірки відповідачем прийнято
рішення про застосування фінансових
санкцій від 28.04.2010 № 250501/26/32/070, яким до
позивача застосовано штрафні санкції в
розмірі 18029,95 грн. Відповідач вважає, що
перевірка проведена з порушенням
чинного законодавства, саме порушення,
зафіксоване в акті перевірки, відсутнє,
а рішення, прийняте за наслідками
перевірки, є неправомірним. Відповідач
вказує на те, що оскаржуване рішення
прийняте за результатами позапланової
перевірки, проте така перевірка
проводиться тільки за настання певних
обставин, про які обов'язково повинно
бути вказано в наказі про перевірку,
чого не було зроблено. Відповідач
зазначає, що до статті 15 Закону України
"Про державне регулювання виробництва
і обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів" були внесені зміни,
а саме: суб'єкти господарювання, які
отримали ліцензію на роздрібну
торгівлю алкогольними напоями та
тютюновими виробами, вносять до
Єдиного реєстру тільки ті місця
зберігання алкогольних напоїв та
тютюнових виробів, що розташовані за
іншою адресою, ніж місце здійснення
торгівлі. Таким чином, санкції за
невнесення місця зберігання
алкогольних напоїв до Єдиного
державного реєстру місць зберігання
застосовано неправомірно, оскільки за
адресою, зазначеною в акті перевірки, у
відповідача знаходиться не місце
зберігання, а місце торгівлі, на яке
позивачем видано ліцензію, а місце
торгівлі вносити до Єдиного державного
реєстру не потрібно.

За таких обставин відповідач вважає
рішення про застосування фінансових
санкцій від 28.04.2010 № 250501/26/32/070
протиправним, а тому просить відмовити
у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши представників сторін,
розглянувши подані сторонами
документи і матеріали, з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, оцінивши докази, які
мають юридичне значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, суд
вважає, що позов підлягає частковому
задоволенню виходячи з наступних
підстав.

У відповідності до положень частини 1
статті 55 Кодексу адміністративного
судочинства України у справі здійснено
заміну позивача - РУ Департаменту САТ
ДПА України в Чернігівській області
його правонаступником - ГУ Міндоходів у
Чернігівській області.

Судом встановлено, що на підставі норм
діючого законодавства та направлення
від 19.04.2010 № 70 посадовими особами
Регіонального управління Департаменту
контролю за виробництвом та обігом
спирту, алкогольних напоїв і тютюнових
виробів Державної податкової
адміністрації України в Чернігівській
області 19.04.2010 було проведено перевірку
бару «ІНФОРМАЦІЯ_1», який розташований
за адресою: м. Чернігів, АДРЕСА_1 та
належить фізичній особі - підприємцю
ОСОБА_2

За результатом даної перевірки
складено акт № 065/32/НОМЕР_1 (а. с. 6-8) про
результати позапланової виїзної
перевірки з питань додержання
суб'єктом господарювання вимог,
встановлених законодавством України,
які є обов'язковими до виконання при
здійсненні оптової і роздрібної
торгівлі алкогольними напоями та/або
тютюновими виробами, копія якого
міститься в матеріалах справи.

Основні засади державної політики щодо
регулювання виробництва, експорту,
імпорту, оптової і роздрібної торгівлі
спиртом етиловим, коньячним і плодовим,
спиртом етиловим ректифікованим
виноградним, спиртом етиловим
ректифікованим плодовим,
спиртом-сирцем виноградним,
спиртом-сирцем плодовим, алкогольними
напоями та тютюновими виробами,
забезпечення їх високої якості та
захисту здоров'я громадян, а також
посилення боротьби з незаконним
виробництвом та обігом алкогольних
напоїв і тютюнових виробів на
території України визначає Закон
України "Про державне регулювання
виробництва і обігу спирту етилового,
коньячного і плодового, алкогольних
напоїв та тютюнових виробів" від 19
грудня 1995 року № 481/95-ВP (далі - Закон
України № 481).

Відповідно до ст. 16 Закону України № 481
контроль за дотриманням норм цього
Закону здійснюють органи, які видають
ліцензії, а також інші органи в межах
компетенції, визначеної Законами
України.

Відповідно до п.п. 2.1.5 п. 2 Положення про
РУ Департаменту CAT ДПА України в
Чернігівській області, затвердженого
наказом Департаменту CAT ДПА України від
03.08.2009 № 311, основним із завдань
управління є здійснення перевірок
суб'єктів господарювання щодо
дотримання вимог чинного
законодавства, яке регулює відносини у
сфері виробництва та обігу спирту,
алкогольних напоїв і тютюнових
виробів.

Порядок оформлення результатів
невиїзних документальних, виїзних
планових та позапланових перевірок з
питань дотримання податкового,
валютного та іншого законодавства
затверджений Наказом Державної
податкової адміністрації України від
10.08.2005 № 327 (далі - Порядок). Згідно з п. 1.3
розділу 1 вказаного Порядку за
результатами проведення невиїзних
документальних, виїзних планових та
позапланових перевірок
фінансово-господарської діяльності
суб'єктів господарювання оформляється
акт, а в разі відсутності порушень
податкового, валютного та іншого
законодавства - довідка. В цьому ж
пункті визначено, що акт - це службовий
документ, який стверджує факт
проведення невиїзної документальної
або виїзної планової чи позапланової
перевірки фінансово-господарської
діяльності суб'єкта господарювання і є
носієм доказової інформації про
виявлені порушення вимог податкового,
валютного та іншого законодавства
суб'єктами господарювання.

Форма акту перевірки передбачена
Методичними рекомендаціями щодо
оформлення матеріалів перевірок за
дотриманням суб'єктами господарювання
порядку проведення розрахунків за
товари (послуги), вимог з регулювання
обігу готівки, наявності торгових
патентів і ліцензій, затвердженими
наказом ДПА України від 12.08.2008 № 534.

Згідно з вищевказаними Методичними
рекомендаціями акт перевірки - це
службовий документ, який підтверджує
факт проведення перевірки і є носієм
доказової інформації про виявлені
порушення вимог чинного законодавства
зазначеними суб'єктами.

Даною перевіркою було встановлено
порушення відповідачем ст. 15 Закону
України «Про державне регулювання
виробництва і обігу спирту етилового,
коньячного і плодового, алкогольних
напоїв та тютюнових виробів», а саме:
зберігання алкогольних напоїв і
тютюнових виробів у місцях, не внесених
до Єдиного державного реєстру місць
зберігання та роздрібна торгівля
алкогольними напоями без наявності
ліцензії.

За результатами розгляду висновків
акту перевірки від 19.04.2010 начальником
Регіонального управління було
винесено рішення № 250501/26/32/070 від 28.04.2010
(а. с. 11), яким до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 застосовано
фінансову санкцію у вигляді штрафу а
саме: за зберігання алкогольних напоїв
у місцях зберігання, не внесених до
Єдиного реєстру - 16329,95 грн, за роздрібну
торгівлю алкогольними напоями без
наявності ліцензії 1700 грн.

В акті перевірки зафіксовано факт
роздрібної торгівлі алкогольними
напоями без наявності ліцензії та
зберігання алкогольних напоїв у місці,
яке не внесено до Єдиного реєстру місць
зберігання, а саме: ліцензія на право
здійснення роздрібної торгівлі
алкогольними напоями серії НОМЕР_3 від
03.09.2009 терміном дії з 03.09.2009 по 02.09.2010 (а.
с. 80, 81). згідно контрольної стрічки №
0654-1, вклеєної в КОРО № від 15.05.2009,
здійснена реалізація вина в
асортименті 200 мл по ціні 17,00 грн на суму
3,40 коп. Реалізація вина здійснена 02.09.2009
в період відсутності відповідної
ліцензії; на момент перевірки за
адресою: м. Чернігів, АДРЕСА_1
зберігаються алкогольні напої в
асортименті в місці зберігання не
внесеному до Єдиного реєстру, чим
порушено ст. 15 Закону України № 481.

Журнал реєстрації перевірок
контролюючих органів не надавався.

Суд звертає увагу на те, що акт
перевірки підписаний без зауважень
лише в частині продажу алкогольних
напоїв без ліцензії.

В поясненнях до акту перевірки ФОП
ОСОБА_2 зазначив, що про внесення місця
зберігання алкогольних напоїв до
Єдиного реєстру місць зберігання
вперше дізнався, ніхто про це йому не
говорив та не зобов'язував (а. с. 9), а з
приводу продажу алкогольних напоїв без
ліцензії не заперечував.

Відповідно до Закону України № 481 (в
редакції, чинній на момент проведення
перевірки) Єдиний державний реєстр
місць зберігання (Єдиний реєстр) -
перелік місць зберігання, який
ведеться органами державної
податкової служби України і містить
визначені цим Законом відомості про
місцезнаходження місць зберігання та
відомості про заявників.

Статтею 15 вищезазначеного закону
визначено:

- зберігання алкогольних напоїв та
тютюнових виробів повинно
здійснюватися в місцях зберігання
алкогольних напоїв, тютюнових виробів
внесених до Єдиного реєстру, незалежно
від того, кому належить таке місце
зберігання, або того, за заявою якого
суб'єкта підприємницької діяльності
таке місце зберігання було внесено до
Єдиного реєстру;

- роздрібна торгівля алкогольними
напоями або тютюновими виробами може
здійснюватися суб'єктами
підприємницької діяльності всіх форм
власності, в тому числі її виробниками,
за наявності у них ліцензії.

За порушення норм Закону України № 481
щодо виробництва і торгівлі спиртом
етиловим, коньячним і плодовим, спиртом
етиловим ректифікованим виноградним,
спиртом етиловим ректифікованим
плодовим, спиртом-сирцем виноградним,
спиртом-сирцем плодовим, алкогольними
напоями та тютюновими виробами,
посадові особи і громадяни
притягаються до відповідальності
згідно з чинним законодавством.

Як свідчить стаття 17 Закону України №
481, за порушення норм цього Закону до
суб'єктів підприємницької діяльності
застосовуються фінансові санкції у
вигляді штрафів:

- за зберігання алкогольних напоїв
у місцях зберігання, не внесених до
Єдиного реєстру, у розмірі 100 відсотків
вартості товару, який знаходиться в
такому місці зберігання, але не менше
1700 гривень;

- у разі роздрібної торгівлі
алкогольними напоями без наявності
ліцензії - 200 відсотків вартості
отриманої партії товару, але не менше
1700 гривень.

Механізм застосування фінансових
санкцій, передбачених статтею 17 Закону
України № 481 визначається Порядком
застосування фінансових санкцій,
передбачених статтею 17 Закону України
"Про державне регулювання виробництва
і обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів", затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 02 червня 2003 року № 790 (далі - Порядк
№ 790).

Відповідно до вищевказаного Порядку №
790 за результатами розгляду матеріалів
перевірки РУ Департаменту САТ ДПА
України в Чернігівській області
прийнято рішення від 28.04.2010 № 250501/26/32/070,
яким на підставі абз. 10, 5 ч. 2 ст. 17 Закону
України № 481 до позивача застосовано
штрафні санкції в розмірі:

- за зберігання алкогольних напоїв у
місцях зберігання, не внесених до
Єдиного реєстру -16329,95 грн.;

- за роздрібну торгівлю алкогольними
напоями без наявності ліцензії - 1700,00
грн.

Рішення про застосування фінансових
санкцій отримано ФОП ОСОБА_2 05.05.2010, що
не заперечується позивачем.

Відповідач зазначає, що до ст. 15 Закону
України № 481 були внесені зміни, а саме:
зберігання алкогольних напоїв та
тютюнових виробів здійснюється в
місцях зберігання алкогольних напоїв
та тютюнових виробів, внесених до
Єдиного реєстру, незалежно від того,
кому належить таке місце зберігання,
або того, за заявою якого суб'єкта
господарювання таке місце зберігання
було внесено до Єдиного реєстру.
Суб'єкти господарювання, які отримали
ліцензію на роздрібну торгівлю
алкогольними напоями та тютюновими
виробами, вносять до Єдиного реєстру
тільки ті місця зберігання алкогольних
напоїв та тютюнових виробів, що
розташовані за іншою адресою, ніж місце
здійснення торгівлі.

З урахуваннм вимог ухвали Вищого
адміністративного суду України від
15.10.2014 Чернігівським окружним
адміністративним судом ухвалою від
24.11.2014 було витребувано у сторін копію
контрольної стрічки № 0654-1, вклеєну в
книгу обліку розрахункових операцій №
від 15.05.2009 на підтвердження факту
реалізації господарською одиницею
позивача алкогольних напоїв 02.09.2009, а
також копії ліцензій на підтвердження
(спростування) доводів податкового
органу, що станом на 02.09.2009 у позивача
була відсутня відповідна ліцензія,
докази наявності у відповідача у
перевіряємий період відокремленого
від об'єкта роздрібної торгівлі місця
зберігання алкогольних напоїв.

Щодо надання витребовуваної судом
копії контрольної стрічки № 0654-1,
вклеєну в книгу обліку розрахункових
операцій № від 15.05.2009 на
підтвердження факту реалізації
господарською одиницею позивача
алкогольних напоїв 02.09.2009 позивачем
зазначено, що за перебігом терміну її
зберігання її було знищено. В свою
чергу, по-перше, акт перевірки
підписаний без зауважень в частині
продажу алкогольних напоїв без
ліцензії. У поясненнях до акту
перевірки ФОП ОСОБА_2 з приводу продажу
алкогольних напоїв без ліцензії не
заперечував (а. с. 9). По-друге,
правомірність застосування до ФОП
ОСОБА_2 штрафних санкцій у розмірі
ОСОБА_2 1700,00 грн підтверджене
постановою Чернігівського окружного
адміністративного суду від 22.02.2012 по
справі № 2а/2570/356/2012.

На виконання вимог ухвали Вищого
адміністративного суду України від
15.10.2014 Чернігівським окружним
адміністративним судом належним чином
завірено копії ліцензій на
підтвердження (спростування) доводів
податкового органу, що станом на 02.09.2009
у позивача була відсутня відповідна
ліцензія (а. с. 80, 81).

Відповідності до ч. 1 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу,

Згідно ч. 6 ст. 71 КАС України якщо особа,
яка бере участь у справі, без поважних
причин не надасть докази на пропозицію
суду для підтвердження обставин, на які
вона посилається, суд вирішує справу на
основі наявних доказів.

Частиною 30 статті 15 Закону України «Про
державне регулювання виробництва і
обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів» (в редакції, чинній
на момент виникнення спірних
правовідносин) встановлено, що
зберігання алкогольних напоїв та
тютюнових виробів здійснюється в
місцях зберігання алкогольних напоїв
та тютюнових виробів, внесених до
Єдиного реєстру, незалежно від того,
кому належить таке місце зберігання,
або того, за заявою якого суб'єкта
господарювання таке місце зберігання
було внесено до Єдиного реєстру.

Зазначена норма встановлює обов'язок
суб'єктів господарювання зберігати
спирт, алкогольні напої та тютюнові
вироби виключно в спеціальних місцях
зберігання.

Абзацом 18 статті 1 Закону України «Про
державне регулювання виробництва і
обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів» (в редакції, чинній
на момент виникнення спірних
правовідносин) визначено, що місце
зберігання - це місце, яке
використовується для зберігання
спирту, або приміщення, яке
використовується для зберігання
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів, відомості про
місцезнаходження якого внесені до
Єдиного державного реєстру місць
зберігання, а місцем торгівлі у
відповідності до положень абзацу 11
статті 1 цього Закону є місце
реалізації товарів, у тому числі на
розлив, в одному торговому приміщенні
(будівлі) за місцем його фактичного
розташування, для тютюнових виробів -
без обмеження площі, для алкогольних
напоїв - торговельною площею не менше 20
кв. м, обладнане електронними
контрольно-касовими апаратами
(незалежно від їх кількості) або де є
товарно-касові книги (незалежно від їх
кількості), в яких фіксується виручка
від продажу алкогольних напоїв та
тютюнових виробів незалежно від того,
чи оформляється через них продаж інших
товарів

Відповідно, вказаним Законом
передбачено обов'язковість внесення
відомостей саме про місце зберігання
до Єдиного реєстру.

Порядок ведення Єдиного державного
реєстру місць зберігання затверджено
наказом Державної податкової
адміністрації України від 28 травня 2002
року № 251 (в редакції, чинній на момент
виникнення спірних правовідносин).

Пунктом 2.1 зазначеного Порядку (в
редакції, чинній на момент виникнення
спірних правовідносин) встановлено, що
до Єдиного реєстру вносяться місця
зберігання алкогольних напоїв та
тютюнових виробів.

Виходячи з аналізу наведених вище
правових норм, якщо суб'єкт
господарювання, який здійснює
реалізацію і збереження алкогольних
напоїв та тютюнових виробів в одному
торгівельному приміщенні (будівлі), не
має відокремленого від об'єкта
роздрібної торгівлі місця зберігання
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів, то у такого суб'єкта
господарювання відсутні підстави для
внесення до Єдиного реєстру відомостей
про місце зберігання, з огляду на його
відсутність.

Разом з цим, суду надано ліцензію на
право здійснення роздрібної торгівлі
алкогольними напоями, де зазначено, що
бар «Святолав», розташований за
адресою: м. Чернігів, АДРЕСА_1, що є
місцем торгівлі (а. с. 80, 81).

Аналогічної позиції дотримується і
Вищій адміністративний суд в ухвалі
від 15.10.2014 по даній справі (а. с. 103-106).

Згідно ч. 4 ст. 70 КАС України обставини,
які за законом повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися ніякими іншими
засобами доказування, крім випадків,
коли щодо таких обставин не виникає
спору.

Крім того, у судовому засіданні
представником позивача не було
спростовано твердження відповідача
про відсутність у ОСОБА_2, у
перевіряємий період відокремленого
від об'єкта роздрібної торгівлі місця
зберігання алкогольних напоїв та не
надано жодних доказів їх наявності.

Отже, факт зберігання алкогольних
напоїв в асортименті в місці
зберігання не внесеному до Єдиного
реєстру, в порушення ст. 15 Закону
України № 481 не підтверджений
належними та допустимими доказами.

Щодо наявності рішення, що набрало
законної сили по справі № 2а/2570/356/2012 за
позовом ОСОБА_2 до Регіонального
управління Департаменту контролю за
виробництвом та обігом спирту,
алкогольних напоїв і тютюнових виробів
ДПА України в Чернігівській області
про скасування рішення про
застосування фінансових санкцій від
28.04.2010 № 250501/26/32/070 суд зазначає
наступне.

Звільнення від доказування з підстав
установлення преюдиційних обставин в
іншому судовому рішенні, передбачене
частиною першою статті 72 КАС України,
варто розуміти так, що учасники
адміністративного процесу не
зобов'язані повторно доказувати ті
обставини, які були встановлені чинним
судовим рішенням в іншій
адміністративній, цивільній або
господарській справі, якщо в цій справі
брали участь особи, щодо яких
відповідні обставини встановлені.

Водночас передбачене частиною першої
статті 72 КАС України звільнення від
доказування не має абсолютного
характеру, оскільки під час судового
розгляду обставини, які зазначені в
іншому судовому рішенні, може бути
спростовано.

Суд звертає увагу на недоведеність
контролюючим органом обставин,
викладених у його доводах та
необгрунтованість висновків,
зроблених під час перевірки, а тому
правомірність оскаржуваного рішення
винесеного позивачу за наслідками
виявлених порушень податкового
законодавства потребувала перевірки
та було по суті спростована.

Аналогічна правова позиція викладена і
у постанові Київського апеляційного
адміністративного суду викладені від
26.06.2014 по справі № 825/1204/14.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України
передбачено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення,
крім випадків, встановлених статтею 72
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Частиною 1 статті 9 КАС України
встановлено, що суд при вирішенні
справи керується принципом законності,
відповідно до якого органи державної
влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові і
службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Доводи позивача в повній мірі не
обгрунтовані та не доведено в повній
мірі правомірність його рішення.

За таких обставин, суд вважає, що
позовні вимоги підлягають частковому
задоволенню.

Керуючись ст.ст. 122, 158-163, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Головного
управління державної фіскальної
служби у Чернігівській області, -
задовольнити частково.

Стягнути з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 (код НОМЕР_1, АДРЕСА_1, м. Чернігів,
14000) суму фінансової санкції у вигляді
штрафу в розмірі 1700 (одна тисяча сімсот)
грн.

В іншій частині позовних вимог
відмовити.

Відповідно до ст. ст. 186, 254 КАС України
апеляційна скарга подається через
Чернігівський окружний
адміністративний суд, а її копія
надсилається апелянтом до суду
апеляційної інстанції, протягом десяти
днів з дня отримання її копії.
Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку скаргу не було подано,
або її подано з пропуском строку, у
поновленні якого було відмовлено, а у
разі вчасного подання апеляційної
скарги, з набранням законної сили
рішенням апеляційної інстанції, якщо
оскаржувану постанову не скасовано.

Суддя
Д.В. Лобан