Справа № 28718/10
Суддя: Дадим Ю.М.
Дата ухвалення: 2011-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" червня 2011 р.справа № 2а-154/10

Колегія суддів Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду у
складі: головуючого судді:
Дадим Ю.М.

суддів: Богданенка І.Ю.
Уханенка С.А.

при секретарі судового засідання:
Алтуховій А.С.

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську
апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову
Комунарського районного суду
м.Запоріжжя від 29 вересня 2010 року у
справі № 2а-154/10 за позовом ОСОБА_1 до
Південного міжрайонного центру
зайнятості про відшкодування
допомоги по безробіттю,-

в с т а н о в и л а :

Постановою Комунарського районного
суду м.Запоріжжя від 29 вересня 2010 року у
справі № 2а-154/10 в задоволенні вимог
адміністративного позову ОСОБА_1 було
відмовлено в повному обсязі.

Не погоджуючись з постановою суду
першої інстанції, ОСОБА_1 подала
апеляційну скаргу, в якій посилаючись
на порушення норм матеріального та
процесуального права просила
скасувати постанову суду першої
інстанції та задовольнити її позовні
вимоги в повному обсязі. Вказує, що
Південним міжрайонним центром
зайнятості були порушені строк ,
порядок та розмір виплати позивачці по
безробіттю.

Перевіривши матеріали справи,
оцінивши доводи апеляційної скарги та
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, колегія суддів
прийшла до висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню
виходячи із наступного.

Судом першої інстанції встановлено та
матеріалами справи підтверджено, що у
січні 2009 року ОСОБА_1 була
зареєстрована у центрі зайнятості. 27
січня 2009 року позивачці було надано
статус безробітної. З 27 квітня 2009 року
позивачці почали виплачувати допомогу
по безробіттю відповідно до ст.. 23 «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття».

Застраховані особи, визнані у
встановленому порядку безробітними,
які протягом 12 місяців, що передували
початку безробіття, працювали на
умовах повного або неповного робочого
дня (тижня) не менше 26 календарних
тижнів та сплачували страхові внески,
мають право на допомогу по безробіттю
залежно від страхового стажу, що
визначено ч. 1 ст. 22 Закону № 1533-ИІ.

Спірні правовідносини між
позивачем та відповідачем виникли з
приводу того, що позивачка не згодна з
періодом за який відповідач повинен
виплачувати допомогу по безробіттю.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог позивачці ОСОБА_1 суд першої
інстанції обґрунтовано виходив з
рішення Конституційного Суду України
№ 9-рп/2009 від 28.04.2009 року, оскільки дані
виплати носять щомісячний характер, а
прав позивача поновленні з 28.04.2009 року.

Відповідно до ч.3 статті 23 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування на
випадок безробіття" в редакції Закону
України "про внесення змін до деяких
законів України щодо зменшення впливу
світової фінансової кризи на сферу
зайнятості населення" від 25.12.2008 року
допомога по безробіттю особам, які
звільнилися з останнього місця роботи
за власним бажанням без поважних
причин, призначається відповідно до
частин першої та другої цієї статті, і
її виплата починається з 91-го
календарного дня.

Статтею 36 Закону України від 02.03.2000, №
1533-Ш "Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття»визначені права та
обов'язки застрахованих осіб, зокрема,
застраховані особи, яким виплачується
забезпечення та надаються соціальні
послуги за цим Законом, мають право на
судовий захист своїх прав;
застраховані особи, зареєстровані в
установленому порядку як безробітні,
зобов'язані своєчасно подавати
відомості про обставини, що впливають
на умови виплати їм забезпечення та
надання соціальних послуг; у разі
здійснення особою, зареєстрованої в
установленому порядку як безробітна,
іншої діяльності, спрямованої на
отримання прибутку, така особа
зобов'язана повідомити про це державну
службу зайнятості.

Право громадян на соціальний захист у
сфері зайнятості визначено статтею 11
Закону «Про зайнятість
населення»відповідно до норм якої
громадяни мають право на соціальний
захист у сфері зайнятості згідно із
законодавством України про зайнятість.
Також, відповідно до норм зазначеної
статті особи, визнані у встановленому
порядку безробітними, мають право на
одержання допомоги по безробіттю.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції щодо
незадоволених позовних вимог
позивачці.

Так , за викладених обставин колегія
суддів приходить до висновку , що суд
першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку , повно
встановив обставини справи та надав
правильну юридичну оцінку, відмовивши
позивачці у задоволенні її позову.

Отже, апеляційна скарга ОСОБА_1 на
постанову Комунарського районного
суду м.Запоріжжя від 29 вересня 2010 року у
справі № 2а-154/10 не підлягає
задоволенню, а постанова суду не
підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 198, 200, 205, 206 КАС
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -залишити без
задоволення.

Постанову Комунарського районного
суду м.Запоріжжя від 29 вересня 2010 року у
справі № 2а-154/10 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення, але може бути
оскаржена до Вищого адміністративного
суду України в порядку та строки,
встановлені статтею 212 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Повний текст ухвали виготовлено 24
червня 2011 року.

Головуючий:
Ю.М. Дадим

Суддя:
І.Ю. Богданенко

Суддя:
С.А. Уханенко