Справа № 2а-3453/11
Суддя: Старунський Д.М.
Дата ухвалення: 2014-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2014 року
Справа № 152558/11/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді Старунського Д.М.,

суддів Багрія В.М., Рибачука А.І.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Львові апеляційну
скаргу Управління майном міста
Ужгородської міської ради
Закарпатської області на постанову
Ужгородського міськрайонного суду
Закарпатської області від 4 серпня 2011
року у справі за позовом ОСОБА_1 до
Управління майном міста Ужгородської
міської ради Закарпатської області,
третя особа - Ужгородська міська рада
Закарпатської області про визнання
бездіяльності незаконною та
зобов'язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 05.07.2011 року звернувся в суд з
адміністративним позовом до
Управління майном міста Ужгородської
міської ради Закарпатської області,
третя особа - Ужгородська міська рада
Закарпатської області, в якому просив
визнати бездіяльність незаконною та
зобов'язати невідкладно укласти
договір купівлі-продажу на земельну
ділянку площею 0,0263 га, що знаходиться
за адресою: АДРЕСА_1.

Постановою Ужгородського
міськрайонного суду Закарпатської
області від 4 серпня 2011 року позов
задоволено. Визнано бездіяльність
Управління майном міста Ужгородської
міської ради незаконною. Зобов'язано
Управління майном міста невідкладно
укласти договір купівлі- продажу з ПП
ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 0,0263
га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Не погодившись з таким рішенням суду
першої інстанції Управління майном
міста Ужгородської міської ради
Закарпатської області оскаржило його в
апеляційному порядку. В апеляційній
скарзі просить рішення суду першої
інстанції скасувати і прийняти нове
рішення, яким в задоволенні позову в
частині визнання бездіяльності
незаконною відмовити, а щодо
зобов'язання невідкладно укласти
договір купівлі-продажу на земельну
ділянку площею 0,0263 га, що знаходиться
за адресою: АДРЕСА_1, провадження у
справі закрити. Вимоги за апеляційною
скаргою обґрунтовує тим, що судом
першої інстанції були недостатньо
досліджені докази та обставини справи,
рішення постановлено з порушенням норм
процесуального права.

Зазначає, що судом першої інстанції при
вирішенні питання щодо визнання
бездіяльності управління майном міста
Ужгородської міської ради незаконною
та зобов'язання укласти договір
купівлі-продажу (що по своїй природі є
цивільно- (господарсько-) правовим
договором), грубо порушенно
процесуальні норми щодо визначення
підвідомчості (юрисдикції) даної
категорії справ.

Сторони в судове засідання не прибули,
про дату, час і місце апеляційного
розгляду були повідомлені належним
чином, тому колегія суддів, у
відповідності до ст.197 КАС України,
вважає за можливе розглядати справу в
порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши наявні в справі матеріали
та доводи апеляційної скарги у їх
сукупності, на основі наявних у справі
доказів, колегія суддів приходить до
переконання, що подану апеляційну
скаргу слід задовольнити частково.

Судом першої інстанції встановлено, що
12 березня 2009 року між позивачем та
управлінням майном міста Ужгородської
міської ради укладено договір оренди
на земельну ділянку площею 0,0263 га
відповідно до якого позивачу передано
в стокове платне користування,
земельну ділянку під групою придбаних
павільйонів та для їх обслуговування,
яка знаходиться в АДРЕСА_1. Даний
договір укладений на підставі рішення
Ужгородської міської ради IV сесії V
скликання від 13.02.2009 року №996. Договір
зареєстрований Закарпатською
регіональною філією ДП «Центр
державного земельного кадастру при
Держкомземі України», про що в
державному реєстрі земель вчинено
запис від 23.04.2009 року за №48.

Рішенням Ужгородської міської ради від
06.08.2010 року №1506 «Про регулювання
земельних відносин» ОСОБА_1 було надано
дозвіл на викуп орендованої земельної
ділянки площею 0,0263 га під нежитловим
об'єктом - групою павільйонів та для
обслуговування по АДРЕСА_1.

На виконання даного рішення сесії
Ужгородської міської ради позивачем
було виготовлено відповідну технічну
документацію для викупу. Згідно звіту
про експертну грошову оцінку земельної
ділянки несільськогосподарського
призначення, яка передбачена для
продажу, шляхом викупу для
обслуговування групи придбаних
павільйонів, виготовленої
Закарпатською регіональною філією ДП
«Укрспецзем», ринкова вартість
земельної ділянки складає 33 144,96 грн.

Ужгородська міська рада рішенням від 22
жовтня 2010 року №1626 «Про приватизацію
земельної ділянки
несільськогосподарського призначення
шляхом викупу» вирішила продати ОСОБА_1
у власність земельну ділянку площею
0,0263 га під нежитловим об'єктом - групою
павільйонів та для їх обслуговування
для комерційного використання по
АДРЕСА_1. Разом з цим міська рада
затвердила ціну продажу земельної
ділянки в сумі 33 144,96 грн.

На виконання рішення Ужгородської
міської ради №1626, позивачем сплачені
відповідні кошти до бюджету м.
Ужгорода. Пунктом 3 рішення, зобов'язано
Департамент міського господарства
Ужгородської міської ради
(правонаступником якого є Управління
майном міста) укласти від імені міської
ради договір купівлі-продажу
вищезгаданої земельної ділянки.

Задовольняючи позов суд першої
інстанції виходив з того, що на
підставі рішення Ужгородської міської
ради від 22.10.2010 року №1626 позивач
звертався до начальника управління
майном міста з заявою про укладення
договору купівлі-продажу. Однак на час
розгляду справи договору-купівлі
продажу не укладено, у зв'язку з
ухиленням відповідача від його
укладання, тобто невиконання
покладених на управління завдань.

Колегія суддів не погоджується з таким
висновком суду першої інстанції,
вважаючи, що він не відповідає нормам
процесуального права та фактичним
обставинам справи з огляду на наступне.

Статтею 55 Конституції України
передбачено, що кожному гарантується
право на оскарження в суді рішень, дій
чи бездіяльності органів державної
влади, посадових та службових осіб.
Компетенція (юрисдикція) судів щодо
розгляду таких справ визначається
процесуальними законами.

Згідно ч.1, 2 ст.2 КАС України завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

Справа адміністративної юрисдикції -
переданий на вирішення
адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б
однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень. (п.1
ч.1 ст.3 КАС України).

Частиною 2 статті 4 КАС України
встановлено, що юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
всі публічно-правові спори, крім
спорів, для яких законом встановлений
інший порядок судового вирішення.

Відповідно до ч.1 ст.17 КАС України
юрисдикція адміністративних судів
поширюється на правовідносини, що
виникають у зв'язку з здійсненням
суб'єктом владних повноважень владних
управлінських функцій, а також у
зв'язку з публічним формуванням
суб'єкта владних повноважень шляхом
виборів або референдуму.

По суті предмету спору є вимога про
укладення договору купівлі-продажу
землі, позовні вимоги щодо зобов'язання
укласти такий договір не є
публічно-правовим спором, а отже не
підлягає розгляду в порядку
адміністративного судочинства,
відповідно провадження у справі слід
закрити згідно ст.157 КАС України.

Відповідно до ч.1 ст.12 ГПК України,
справи у спорах, що виникають при
укладанні, зміні, розірванні і
виконанні господарських договорів, у
тому числі щодо приватизації майна,
підвідомчі господарським судам та
розглядаються в порядку
господарського судочинства.

Частиною 6 статті 12 ГПК України, справи
у спорах, що виникають із земельних
відносин, в яких беруть участь суб'єкти
господарської діяльності, за винятком
тих, що віднесено до компетенції
адміністративних судів, підвідомчі
господарським судам та розглядаються в
порядку господарського судочинства.

З огляду на викладене, колегія судді
вважає, що позивачу з даним позовом для
захисту своїх прав, свобод чи інтересів
слід звернутися до суду в порядку
встановленому
Господарсько-процесуальним кодексом
України.

Згідно ч.1 ст.203 КАС України постанова
або ухвала суду першої інстанції
скасовується в апеляційному порядку і
позовна заява залишається без розгляду
або провадження у справі закривається
з підстав, встановлених відповідно
статтями 155 і 157 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 1 статті 157 КАС України
передбачено, що суд закриває
провадження у справі якщо справу не
належить розглядати в порядку
адміністративного судочинства.

Підсумовуючи вищенаведене, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції,
вирішуючи даний спір, неправильно
встановив фактичні обставини справи та
ухвалив незаконне і необґрунтоване
рішення з порушенням норм
процесуального права, доводи
апеляційної скарги спростовують
висновки суду, а тому таку слід
задовольнити частково, рішення суду
першої інстанції слід скасувати і
провадження у справі закрити.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 197, 198 п.4, 203 ч.1, 205
ч.1 п.4, 206, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд,

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Управління майном
міста Ужгородської міської ради
Закарпатської області задовольнити
частково.

Постанову Ужгородського
міськрайонного суду Закарпатської
області від 4 серпня 2011 року у справі
№2а-3453/11 скасувати і провадження у
справі закрити.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі.

На ухвалу може бути подано касаційну
скаргу безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
нею законної сили.

Головуючий суддя
Д.М. Старунський

Судді
В.М. Багрій

А.І. Рибачук