Справа № 826/15146/14
Суддя: Кобилянський К.М.
Дата ухвалення: 2014-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Каменєва 8, корпус 1 У Х В А Л А
про закриття провадження у справі
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі головуючого судді
Кобилянського К.М., за участі секретаря
судового засідання Голод А.С.,
розглядаючи у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу
за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Еір Київ Карго»до
третя особа без самостійних вимог на
предмет споруРегіонального відділення
Фонду державного майна України по
Київській області Міжнародний
аеропорт «Бориспіль»про визнання
протиправними дій, за участю
позивача: Селютін К.С.;
відповідача: Колода Є.Г.;
третьої особи: Дзюбайло О.О.
На підставі ч. 7 ст. 160 Кодексу
адміністративного судочинства України
в судовому засіданні 27.11.2014 проголошено
вступну та резолютивну частини ухвали.
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Еір Київ Карго»
звернулось до Окружного
адміністративного суду міста Києва з
позовною заявою до Регіонального
відділення Фонду державного майна
України по Київській області, в якій, з
урахуванням заяви про уточнення
позовних вимог, просить суд:
- визнати протиправними дій
відповідача, які полягали у віднесенні
господарської діяльності позивача до
діяльності брокерських контор,
визначенні позивачу орендної ставки
нерухомого майна в розмірі 40 %, яка
передбачена для брокерських контор,
замість 18 % для транспортних
підприємств з перевезення вантажів;
- визнати протиправними дії
відповідача, що полягають у відмові в
укладанні нового договір оренди
нерухомого майна, що належить до
державної власності з цих підстав.
Ухвалами Окружного адміністративного
суду міста Києва від 24.10.2014 відкрито
провадження, закінчено підготовче
провадження та призначено справу до
судового розгляду в судовому засіданні
на 30.10.2014, яке в подальшому відкладалось
з метою отримання додаткових доказів
для вирішення спору по суті заявлених
позовних вимог.

Під час розгляду справи в судовому
засіданні 27.11.2014 суд дійшов висновку
про закриття провадження у справі,
враховуючи наступне.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 157 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд закриває провадження у справі якщо
справу не належить розглядати в
порядку адміністративного
судочинства.

Даний спір не підлягає розгляду в
порядку адміністративного судочинства
України, враховуючи наступне.

11 листопада 2008 між Регіональним
відділенням фонду державного майна
України по Київській області (РВ ФДМУ
по Київській області), ДП «Міжнародний
аеропорт «Бориспіль» та ТОВ «Еір Київ
Карго» укладено Договір оренди
нерухомого майна, що належить до
державної власності № 720/02.1.2-24-162.

У відповідності до п. 1.1. Договору,
предметом Договору є приміщення № 26 на
першому поверсі офісної будівлі СПВО
площею 22.7 кв.м.

Орендна ставка за даним Договором
становить 18 % від незалежної оцінки
майна, що станом на 31.05.2008 складало 319
097,76 грн.

02 вересня 2014 позивач звернувся до
Регіонального відділення фонду
державного майна України по Київській
області з листом № 46, в якому просив
укласти новий договір оренди
зазначеного приміщення із
застосуванням ставки в 18 %. У випадку
відмови щодо укладення договору
позивач просив повідомити підстави
такої відмови.

У відповідь на лист позивача від 02.09.2014
Регіональне відділення фонду
державного майна України по Київській
області листом від 30.09.2014 № 10-14-4893
зазначило про відсутність правових
підстав для укладення з ТОВ «Еір Київ
Карго» нового договору із
застосуванням орендної ставки в 18 % від
оцінки майна.

Позивач, в даному випадку, намагається
захистити порушене право у формі
відмови в укладенні договору, шляхом
визнання визначених в прохальній
частині позову дій відповідача
протиправними.

Однак, порушене право позивача не може
бути відновлено в суді
адміністративної юрисдикції, адже
даний спір не є публічно-правовим,
враховуючи наступне.

Стаття 9 Закону України «Про оренду
державного та комунального майна»
встановлює перелік підстав, через
які орендодавець може відмовити в
укладені договору оренди:

- прийнято рішення про
приватизацію або передприватизаційну
підготовку цих об'єктів;

- об'єкт включено до переліку
підприємств, що потребують залучення
іноземних інвестицій, згідно з
рішенням Кабінету Міністрів України чи
органів місцевого самоврядування;

- орган Антимонопольного комітету
України не дає згоди, виходячи з
підстав, наведених в абзацах другому -
четвертому частини другої цієї статті;

- орган, уповноважений управляти
майном, не дає згоди на укладення
договору оренди;

- орендодавець, зазначений в
абзацах другому і третьому статті 5
цього Закону, прийняв рішення про
укладення договору оренди нерухомого
майна з бюджетною установою

- є інші підстави, передбачені
законом.

Отже, можна дійти висновку, що
перелік підстав для відмови
орендодавця в укладені договору
оренди є вичерпним і тому, у разі,
якщо орендодавець відмовляє в
укладені договору оренди з підстав
інших, ніж зазначені в Законі України
«Про оренду державного та
комунального майна», особа, яка
звернулась з заявою про укладення
договору оренди, має право
звернутись до суду з вимогою до
орендодавця про укладення договору.

Відповідно до ч. 8 ст. 9 Закону України
«Про оренду державного та
комунального майна» у разі відмови в
укладенні договору оренди, а також
неодержання відповіді у встановлений
термін заінтересовані особи мають
право звернутися за захистом своїх
інтересів до суду.

Частиною 1 ст. 187 Господарського кодексу
України визначено, що спори, що
виникають при укладанні господарських
договорів за державним замовленням,
або договорів, укладення яких є
обов'язковим на підставі закону та в
інших випадках, встановлених законом,
розглядаються судом. Інші
переддоговірні спори можуть бути
предметом розгляду суду у разі якщо це
передбачено угодою сторін або якщо
сторони зобов'язані укласти певний
господарський договір на підставі
укладеного між ними попереднього
договору.

У відповідності до ст. 649 Цивільного
кодексу України розбіжності, що
виникли між сторонами при укладенні
договору на підставі правового акта
органу державної влади, органу влади
Автономної Республіки Крим, органу
місцевого самоврядування та в інших
випадках, встановлених законом,
вирішуються судом.

Враховуючи зазначене, оскільки
компетенція адміністративного суду не
поширюється на спори, що виникають при
укладанні господарських договорів,
даний спір підсудний Господарському
суду Київської області відповідно до
ст. 15 Господарського процесуального
кодексу України.

При цьому, суд вважає за необхідне
зазначити, що лист Регіонального
відділення Фонду державного майна
України від 30.09.2014 № 10-14-4893 не є
рішенням, результатом дії або
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень, в розумінні Кодексу
адміністративного судочинства
України, а є лише відповіддю на оферту
позивача, оформлену листом від 02.09.2014 №
46.

Верховний Суд України в листі від 26.12.2005
№ 3.2-2005 «Щодо застосування
господарськими судами України
положень процесуального законодавства
стосовно розмежування компетенції між
спеціалізованими адміністративними і
господарськими судами» зазначив, що
справою адміністративної юрисдикції
може бути переданий на вирішення
адміністративного суду спір, який
виник між двома (кількома) конкретними
суб'єктами суспільства стосовно їхніх
прав та обов'язків у конкретних
правових відносинах, у яких хоча б один
суб'єкт законодавчо уповноважений
владно керувати поведінкою іншого
(інших) суб'єктів, а ці суб'єкти
відповідно зобов'язані виконувати
вимоги та приписи такого владного
суб'єкта.

Крім того, Верховний Суд України в
листі від 26.12.2005 зазначає: «Стаття 3
Кодексу адміністративного судочинства
України адміністративний договір - це
дво- або багатостороння угода, зміст
якої складають права та обов'язки
сторін, що випливають із владних
управлінських функцій суб'єкта владних
повноважень, який є однією із сторін
угоди.

Якщо ж суб'єкти (в тому числі орган
державної влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові чи
службові особи), хоча б і на реалізацію
своїх повноважень, вільно укладають
договір відповідно до норм Цивільного
кодексу України, під час укладання
такого договору його сторони вільно
домовляються про зміст та обсяг прав і
обов'язків за договором, можуть
відмовитись від його укладання, то
такий договір може бути цивільним
(господарським), але не
адміністративним, оскільки в змісті
цього договору відсутні відносини
влади і підпорядкування, що є
обов'язковими для адміністративного
договору, а кожний суб'єкт такого
договору виступає як рівний один до
одного».

За таких обставин, у спірних
правовідносинах суб'єкт владних
повноважень - Регіональне відділення
Фонду державного майна України по
Київській області, не виконує по
відношенню до позивача жодних владних
управлінських функцій, що унеможливлює
розгляд даної справи в
адміністративному суді, в розумінні
п.п. 1, 4 ч. 2 ст. 17 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Враховуючи викладене, керуючись п. 1 ч. 1
ст. 157, ст.ст. 160, 165 Кодексу
адміністративного судочинства
України, Окружний адміністративний суд
міста Києва,

УХВАЛИВ:

1. Провадження по справі № 826/15146/14 -
закрити.

2. Попередити позивача, що повторне
звернення з тією самою позовною заявою
не допускається.

Ухвала відповідно до ч. 1 ст. 254 КАС
України набирає законної сили після
закінчення строку на апеляційне
оскарження, встановленого цим
Кодексом. Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку за правилами,
встановленими ст. 186 КАС України.

Суддя
К.М. Кобилянський