Справа № 810/4551/14
Суддя: Кузьменко В. В.
Дата ухвалення: 2014-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 810/4551/14
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач: Кузьменко В. В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2014 року
м. Київ

Колегія Київського апеляційного
адміністративного суду у складі:

головуючого -
судді Кузьменко В. В.,

суддів
Василенка Я. М., Степанюка А. Г.,

розглянувши у порядку письмового
провадження у м. Києві справу за
адміністративним позовом Київського
обласного відділення Фонду
соціального захисту інвалідів до
Приватного підприємства
«Приват-Орлан» про стягнення
адміністративно - господарських
санкцій та пені, за апеляційною скаргою
Київського обласного відділення Фонду
соціального захисту інвалідів на
постанову Київського окружного
адміністративного суду від 08.09.2014 року,
-

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до суду з позовом до
Приватного підприємства
«Приват-Орлан» про стягнення
адміністративно - господарських
санкцій в сумі 14000 грн. та пені за
порушення термінів сплати
адміністративно-господарських санкцій
в сумі 565,60 грн.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що
відповідачем не виконано норматив щодо
створення робочих місць для
працевлаштування інвалідів.

Постановою Київського окружного
адміністративного суду від 08.09.2014 року
у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з судовим рішенням,
позивач подав апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати постанову суду
першої інстанції як таку, що
постановлена з порушенням норм
матеріального права, та ухвалити нове
рішення, яким позовні вимоги
задовольнити.

В судове засідання учасники процесу не
з'явились, повідомлені належним чином
про час та місце апеляційного розгляду,
що не перешкоджає вирішенню спірного
питання відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС
України.

У зв'язку з неприбуттям жодної з осіб,
які беруть участь у справі у судове
засідання, хоча вони були належним
чином повідомлені про дату, час і місце
судового засідання, колегія суддів
вважає за можливе розглянути справу в
порядку письмового провадження,
відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України.

Відповідно до ч. 6 ст. 12, ч. 1 ст. 41 КАС
України, у разі неявки у судове
засідання всіх осіб, які беруть участь
у справі, чи якщо відповідно до
положень цього Кодексу розгляд справи
здійснюється за відсутності осіб, які
беруть участь у справі (у тому числі при
розгляді справи в порядку письмового
провадження), фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Перевіривши матеріали справи та доводи
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, а постанову суду слід
залишити без змін з таких підстав.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 1, 200 КАС України,
суд апеляційної інстанції залишає
скаргу без задоволення, а постанову
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції прийшов висновку
про відмову у задоволенні позову,
виходячи з того, що матеріалами справи
підтверджено виконання відповідачем
вимог Закону України «Про основи
соціальної захищеності інвалідів в
Україні» та відповідно, підстави для
застосування
адміністративно-господарських санкцій
і пені відсутні.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції
виходячи з наступного.

Згідно ч. 3 ст. 18 Закону України «Про
основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні» підприємства,
установи, організації, фізичні особи,
які використовують найману працю,
зобов'язані виділяти та створювати
робочі місця для працевлаштування
інвалідів, у тому числі спеціальні
робочі місця, створювати для них умови
праці з урахуванням індивідуальних
програм реабілітації і забезпечувати
інші соціально-економічні гарантії,
передбачені чинним законодавством,
надавати державній службі зайнятості
інформацію, необхідну для організації
працевлаштування інвалідів, і
звітувати Фонду соціального захисту
інвалідів про зайнятість та
працевлаштування інвалідів у порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
України.

Відповідно до ст. 19 Закону для
підприємств, установ, організацій, у
тому числі підприємств, організацій
громадських організацій інвалідів,
фізичних осіб, які використовують
найману працю, установлюється норматив
робочих місць для працевлаштування
інвалідів у розмірі чотирьох відсотків
середньооблікової чисельності штатних
працівників облікового складу за рік, а
якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості
одного робочого місця.

Підприємства, установи, організації, у
тому числі підприємства, організації
громадських організацій інвалідів,
фізичні особи, які використовують
найману працю, самостійно розраховують
кількість робочих місць для
працевлаштування інвалідів відповідно
до нормативу, встановленого частиною
першою цієї статті, і забезпечують
працевлаштування інвалідів. При
розрахунках кількість робочих місць
округлюється до цілого значення.

Підприємства, установи, організації, у
тому числі підприємства, організації
громадських організацій інвалідів,
фізичні особи, які використовують
найману працю, самостійно здійснюють
працевлаштування інвалідів у рахунок
нормативів робочих місць виходячи з
вимог статті 18 цього Закону.

Виконанням нормативу робочих місць,
відповідно до змісту ч. 5 ст. 19 Закону,
вважається працевлаштування
підприємством, установою,
організацією, у тому числі
підприємством, організацією
громадських організацій інвалідів,
фізичною особою, яка використовує
найману працю, інвалідів, для яких це
місце роботи є основним.

З матеріалів справи вбачається, що
19.06.2014 відповідачем подано звіт до
Київського обласного відділення Фонду
соціального захисту інвалідів про
зайнятість і працевлаштування
інвалідів за 2013 рік за формою 10-ПІ,
відповідно до якого: середньооблікова
кількість штатних працівників
облікового складу у 2013 році на
підприємстві відповідача становила 33
особи; середньооблікова кількість
штатних працівників, яким відповідно
до законодавства встановлена
інвалідність - 1 особа; кількість
інвалідів - штатних працівників, які
повинні працювати на робочих місцях,
створених відповідачем відповідно до
ст. 19 Закону України «Про основи
соціальної захищеності інвалідів в
Україні» становить - 1 особа; фонд
оплати праці штатних працівників -
391000,00 грн.; сума
адміністративно-господарських санкцій
за невиконання нормативу робочих місць
для працевлаштування інвалідів - 0 грн.

Отже, з наведеного слідує, що
відповідачем виконано вимоги Закону
України «Про основи соціальної
захищеності інвалідів в Україні» в
частині працевлаштування одного
інваліда відповідно до нормативну
робочих місць для забезпечення
працевлаштування інвалідів.

Доводи апелянта про те, що судом першої
інстанції не досліджено всіх обставин
справи, оскільки представник позивача
помилково долучив до позовної заяви
звіт, а акт перевірки ПП «Приват-Орлан»
до суду не надав, колегією суддів не
приймаються, оскільки можливість
надання додаткових доказів до суду
першої інстанції у позивача була, проте
ним не використана.

Натомість звіт про зайнятість та
працевлаштування інвалідів за 2013 рік,
наданий позивачем, як додаток до
позову, підтверджує виконання
відповідачем вимог чинного
законодавства стосовно
працевлаштування інвалідів, що вірно
було зазначено судом першої інстанції
при прийнятті оскаржуваної постанови.

Всупереч вимогам ч. 1 ст. 71 КАС України
позивач не довів обставини, на яких
грутнуються його вимоги та не
підтвердив правомірність застосування
адміністративно-господарських санкцій
та пені.

За таких обставин колегія суддів
приходить до висновку про те, що
правові підстави для задоволення
позовних вимог відсутні.

З урахуванням вище викладеного та
приписів ст. 159 КАС України, колегія
суддів дійшла висновку, що судом першої
інстанції правильно встановлено
обставини справи, судове рішення
ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права
і підстав для його скасування не
вбачається.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують та колегією
суддів відхиляються.

Отже, перевіривши мотивування судового
рішення та доводи апеляційної скарги,
відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод щодо справедливого судового
розгляду, судова колегія вважає, що суд
першої інстанції правильно встановив
фактичні обставини справи, дав належну
оцінку доказам і постановив рішення з
дотриманням норм матеріального і
процесуального права, дійшов
обґрунтованого висновку про відмову у
задоволенні позову, в зв'язку з чим
рішення суду слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 8, 12, 41, 160, 195, 197, 198, 200, 205,
206, 212, 254 КАС України, п. 2, 3, 4, 5, 6, 9
постанови Пленуму Вищого
адміністративного суду України «Про
судове рішення в адміністративній
справі» від 20.05.2013 року № 7 колегія
суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Київського
обласного відділення Фонду
соціального захисту інвалідів на
постанову Київського окружного
адміністративного суду від 08.09.2014 року
по справі за адміністративним позовом
Київського обласного відділення Фонду
соціального захисту інвалідів до
Приватного підприємства
«Приват-Орлан» про стягнення
адміністративно - господарських
санкцій та пені - залишити без
задоволення.

Постанову Київського окружного
адміністративного суду від 08.09.2014 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
в повному обсязі, тобто з 02.12.2014 року,
шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя:
В. В. Кузьменко

Судді:
Я.М. Василенко

А. Г. Степанюк

Повний текст ухвали виготовлено 02.12.2014
року.

Головуючий суддя
Кузьменко В. В.

Судді:
Василенко Я.М.

Степанюк А.Г.