Справа № 826/15740/14
Суддя: Шейко Т.І.
Дата ухвалення: 2014-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 листопада 2014 року №
Окружний адміністративний суд міста
головуючого судді Шейко Т.І.
розглянувши у письмовому проваджені
адміністративну справу
за позовомУправління Пенсійного фонду
України в Оболонському районі міста
Києвадо Фізичної особи-підприємця
заборгованості,встановив:
Управління Пенсійного фонду України в
Оболонському районі міста Києва
звернулось до Окружного
адміністративного суду міста Києва з
адміністративним позовом про
стягнення з фізичної особи-підприємця
Позов мотивований тим, що відповідачем
не погашено визначену у вимозі про
сплату боргу суму заборгованості зі
сплати фінансових санкцій за порушення
законодавства у сфері
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування.
Представник позивача під час судового
розгляду справи позов підтримала,
просила задовольнити позовні вимоги з
підстав, викладених у позовній заяві.
Відповідач проти позову заперечив,
подав письмові заперечення, в яких
зазначено, що спірна сума
заборгованості виникла внаслідок
донарахування органом Пенсійного
фонду чистого доходу за 2006, 2007 роки, на
який нараховуються страхові внески, що
відображено у відповідному акті
перевірки. Разом з тим, як вказано у
запереченнях, оскільки відповідач є
пенсіонером за віком, не продовжує
працювати, та отримує довічну пенсію,
то в силу положень статті 13 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" його
участь у системі загальнообов'язкового
державного пенсійного страхування
припинилася, відповідно він не
зобов'язаний сплачувати збір на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування за себе у 2006, 2007 роках.
Оскільки сторонами у судовому
засіданні, 12.11.2014, заявлені клопотання
про продовження розгляду справи у
порядку письмового провадження, суд на
підставі частини четвертої статті 122,
частини шостої статті 128 Кодексу
адміністративного судочинства України
ухвалив продовжити розгляд справи у
письмовому провадженні.
Як убачається з матеріалів справи,
ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1,
зареєстрований як фізична
особа-підприємець з 07.06.1994, що
підтверджується даними витягу з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців
серії АД №511501.
Управлінням Пенсійного фонду України в
Оболонському районі міста Києва
проведено перевірку відповідача щодо
своєчасності, достовірності, повноти
нарахування та своєчасності сплати
внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування, про що
складено акт від 12.06.2009 №51-06.
За наслідками зазначеної перевірки
Управлінням Пенсійного фонду України в
Оболонському районі міста Києва
прийняті рішення від 14.07.2009 №1707 про
застосування фінансових санкцій за
приховування (заниження)
страхувальником сум заробітної плати
(виплат, доходу), на які нараховуються
страхові внески, яким до відповідача
застосовано фінансові санкції у
застосування фінансових санкцій за
донарахування органом Пенсійного
фонду України або страхувальником сум
своєчасно не обчислених та не
сплачених страхових внесків, яким до
відповідача застосовано фінансові
санкції у розмірі 1226,04 грн.
Вказані рішення отримані відповідачем
20.07.2009, що підтверджується наявним у
матеріалах справи повідомленням про
вручення поштового відправлення з
відміткою про отримання.
У зв'язку з несплатою відповідачем
фінансових санкцій Управлінням
Пенсійного фонду України в
Оболонському районі міста Києва
направлено вимогу про сплату боргу від
02.06.2014 №Ф018У, відповідно до якої станом
на 31.05.2014 заборгованість зі сплати
Вказана вимога отримана відповідачем
03.07.2014, що підтверджується наявною у
матеріалах справи копією
рекомендованого повідомлення про
вручення поштового відправлення з
відміткою про отримання.
Відповідно до даних картки особового
рахунку відповідача, борг по
Вирішуючи спір суд виходить з
Відповідно до частини третьої статті 20
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" від 9 липня 2003 року №1058-IV (з
наступними змінами та доповненнями, в
редакції, чинній на час виникнення
спірних відносин, далі - Закон №1058-IV),
пункту 5.9 "Інструкції про порядок
обчислення і сплати страхувальниками
та застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України", затвердженої постановою
правління Пенсійного фонду України від
19 січня 2003 року №21-1, зареєстрованої в
Міністерстві юстиції України 16 січня
2004 року за №64/8663 (з наступними змінами
та доповненнями, в редакції, чинній на
час виникнення спірних відносин)
обчислення страхових внесків
територіальними органами Пенсійного
фонду здійснюється, в тому числі, на
підставі складених актів перевірки
правильності нарахування та сплати
Судом встановлено, що Управлінням
Пенсійного фонду України в
Оболонському районі міста Києва
проведено перевірку відповідача щодо
своєчасності, достовірності, повноти
нарахування та своєчасності сплати
внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування за
період з 01.01.2006 по 31.03.2009, про що складено
акт від 12.06.2009 №51-06, в результаті якої
виявлено суму простроченої
заборгованості зі сплати страхових
внесків (зборів) у розмірі 8636,08 грн.
Зазначений акт отриманий відповідачем
23.06.2009 та підписаний ним без зауважень.
Частиною дев'ятою статті 106 Закону
№1058-IV (в редакції, чинній на час
виникнення спірних відносин),
встановлювалось, що виконавчі органи
Пенсійного фонду застосовують до
страхувальників такі фінансові
санкції, зокрема: за приховування
(заниження) страхувальником суми
заробітної плати (виплат, доходу), на
які нараховуються страхові внески,
накладається штраф у розмірі всієї
суми прихованої (заниженої) заробітної
плати (виплат, доходу), а в разі
повторного протягом року такого
порушення - штраф у триразовому розмірі
суми прихованої (заниженої) заробітної
плати (виплат, доходу) (пункт 3); за
донарахування територіальним органом
Пенсійного фонду або страхувальником
сум своєчасно не обчислених та не
сплачених страхових внесків
накладається штраф у розмірі 5
відсотків зазначених сум за кожний
повний або неповний місяць, за який
донараховано ці суми (пункт 4).
Згідно з частиною тринадцятою статті 106
Закону №1058-IV про нарахування пені та
накладення штрафів, передбачених
частинами дев'ятою і десятою цієї
статті, посадові особи виконавчих
органів Пенсійного фонду в порядку,
встановленому правлінням Пенсійного
фонду, виносять рішення, які протягом
трьох робочих днів із дня їх винесення
надсилаються страхувальнику, банку чи
організації, яка здійснює виплату і
доставку пенсій (абзац перший). Суми
пені та штрафів, передбачених
частинами дев'ятою і десятою цієї
статті, підлягають сплаті
страхувальником, банком чи
організацією, яка здійснює виплату і
доставку пенсій, протягом десяти
робочих днів з дня одержання
відповідного рішення. При цьому в цей
же строк страхувальник, банк чи
організація, яка здійснює виплату і
доставку пенсій, має право оскаржити
зазначене рішення до вищого органу
Пенсійного фонду або в судовому
порядку з одночасним обов'язковим
письмовим повідомленням про це
відповідного виконавчого органу
Пенсійного фонду, яким прийнято це
рішення (абзац другий). Оскарження
рішення виконавчого органу Пенсійного
фонду про нарахування пені та
накладання штрафів зупиняє строки їх
сплати до винесення вищим органом
Пенсійного фонду або судом рішення у
справі. Строки сплати фінансових
санкцій також призупиняються до
винесення судом рішення в разі
оскарження страхувальником вимоги про
сплату недоїмки, якщо накладення
фінансових санкцій пов'язано з її
виникненням або несвоєчасною сплатою
(абзац третій).

Як уже зазначалось, на підставі акта
перевірки від 12.06.2009 №51-06 управлінням
Пенсійного фонду України в
Оболонському районі міста Києва
прийняті рішення від 14.07.2009 №1707 про
застосування фінансових санкцій за
приховування (заниження)
страхувальником сум заробітної плати
(виплат, доходу), на які нараховуються
страхові внески, яким до відповідача
застосовано фінансові санкції у
розмірі 26843,70 грн., та від 14.07.2009 №1708 про
застосування фінансових санкцій за
донарахування органом Пенсійного
фонду України або страхувальником сум
своєчасно не обчислених та не
сплачених страхових внесків, яким до
відповідача застосовано фінансові
санкції у розмірі 1226,04 грн. Зазначені
рішення отримані відповідачем 20.07.2009.

Будь-яка інформація щодо оскарження
відповідачем зазначених рішень, а
також будь-які докази на підтвердження
вказаної обставини у матеріалах справи
відсутні.

Існування заборгованості відповідача
зі сплати фінансових санкцій у розмірі
28026,18 грн. підтверджується наявною у
матеріалах справи карткою особового
рахунку відповідача та відсутністю
будь-яких доказів сплати відповідачем
спірної суми.

З 01.01.2011 набрав чинності Закон України
"Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" від 8 липня 2010
року №2464-VI (далі - Закон №2464-VI), який
визначає правові та організаційні
засади забезпечення збору та обліку
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування, умови
та порядок його нарахування і сплати та
повноваження органу, що здійснює його
збір та ведення обліку.

Відповідно до абзацу п'ятого пункту 7
Розділу VIII "Прикінцеві та перехідні
положення" Закону №2464-VI стягнення
заборгованості із сплати страхових
внесків за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування та сум
штрафних санкцій, нарахованих та/або не
сплачених у період до 1 січня 2011 року, в
тому числі страхових внесків, строк
сплати яких на 1 січня 2011 року не настав,
здійснюється фондами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування відповідно до
законодавства, що діяло на момент
виникнення такої заборгованості або
застосування штрафних санкцій.
Погашення заборгованості з
використанням коштів, що надходять у
рахунок сплати єдиного внеску,
забороняється.

Згідно з частиною другою статті 106
Закону №1058-IV (в редакції, чинній на час
застосування до відповідача
фінансових санкцій, які є предметом
розгляду у даній справі) суми страхових
внесків своєчасно не нараховані та/або
не сплачені страхувальниками у строки,
визначені статтею 20 цього Закону, в
тому числі обчислені територіальними
органами Пенсійного фонду у випадках,
передбачених частиною третьою статті 20
цього Закону, вважаються простроченою
заборгованістю із сплати страхових
внесків (далі - недоїмка) і стягуються з
нарахуванням пені та застосуванням
фінансових санкцій.

Частиною третьою статті 106 Закону №1058-IV
(в редакції, чинній на час застосування
до відповідача фінансових санкцій, які
є предметом розгляду у даній справі)
встановлювалось, що територіальні
органи Пенсійного фонду за формою і у
строки, визначені правлінням
Пенсійного фонду, надсилають
страхувальникам, які мають недоїмку,
вимогу про її сплату (абзац перший).
Протягом десяти робочих днів із дня
одержання вимоги про сплату недоїмки
страхувальник зобов'язаний сплатити
суми недоїмки та суми фінансових
санкцій (абзац третій). Страхувальник у
разі незгоди з розрахунком суми
недоїмки, зазначеної у вимозі про
сплату недоїмки, узгоджує її з органами
Пенсійного фонду в порядку,
встановленому правлінням Пенсійного
фонду, а в разі неузгодження вимоги із
органами Пенсійного фонду має право на
оскарження вимоги в судовому порядку
(абзац четвертий). У разі якщо
страхувальник, який одержав вимогу
територіального органу Пенсійного
фонду про сплату недоїмки і протягом
десяти робочих днів після її отримання
не сплатив зазначену у вимозі суму
недоїмки разом з застосованою до нього
фінансовою санкцією, включеної до
вимоги, або не узгодив вимогу з
відповідним органом Пенсійного фонду,
або не оскаржив вимогу в судовому
порядку, а також у разі якщо
страхувальник узгодив вимогу, але не
сплатив узгоджену суму недоїмки
протягом десяти робочих днів після
отримання узгодженої вимоги,
відповідний орган Пенсійного фонду
звертається в установленому законом
порядку і подає вимогу про сплату
недоїмки до відповідного підрозділу
державної виконавчої служби. У
зазначених випадках орган Пенсійного
фонду також має право звернутися до
суду чи господарського суду з позовом
про стягнення недоїмки. У разі
звернення органу Пенсійного фонду з
позовом про стягнення недоїмки до
господарського суду передбачені
законодавством заходи досудового
врегулювання спорів не застосовуються
(абзац восьмий).

Матеріалами справи підтверджується, що
Управлінням Пенсійного фонду України в
Оболонському районі міста Києва
вручено відповідачу 03.07.2014 вимогу про
сплату боргу від 02.06.2014 №Ф018У,
відповідно до якої станом на 31.05.2014
заборгованість зі сплати фінансових
санкцій становить 28026,18 грн.

Жодних доказів узгодження
відповідачем вказаної вимоги, її
оскарження в судовому порядку, а також
сплати відповідачем визначеної у
вимозі суми заборгованості протягом
десяти днів з моменту її отримання
сторонами суду не надано, відтак суд
вважає обґрунтованими позовні вимоги
Управління Пенсійного фонду України в
Оболонському районі міста Києва про
стягнення з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 заборгованості з фінансових
санкцій у розмірі 28026,18 грн.

Щодо строку звернення до
адміністративного суду з даним
позовом, то суд зазначає, що згідно з
частиною п'ятнадцятою статті 106 Закону
№1058-IV15 строк давності щодо стягнення
недоїмки, пені та штрафів не
застосовується.

Враховуючи викладене, суд дійшов
висновку про обґрунтованість позовних
вимог, відповідно позов підлягає
задоволенню в повному обсязі.

Згідно з частиною четвертою статті 94
Кодексу адміністративного судочинства
України, у справах, в яких позивачем є
суб'єкт владних повноважень, а
відповідачем - фізична чи юридична
особа, судові витрати, здійснені
позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись ст. 69-71, 94, 160-165, 167, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, Окружний адміністративний суд
міста Києва, -

постановив:

Адміністративний позов задовольнити.

Стягнути з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1)
на користь Управління Пенсійного фонду
України в Оболонському районі міста
Києва заборгованість у розмірі 28026,18
грн. (двадцять вісім тисяч двадцять
шість грн. 18 коп.).

Постанова набирає законної сили
відповідно до статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції за правилами,
встановленими статтями 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя
Шейко Т.І.