Справа № 807/150/14
Суддя: Левицька Н.Г.
Дата ухвалення: 2014-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.11.2014р.
Справа № 876/7323/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

Головуючого судді

Левицької Н.Г.,

судді

Обрізка І.М.,

судді

Сапіги В.П.,

розглянувши в порядку письмового
провадження у місті Львові

апеляційну скаргу ОСОБА_1, м.Ужгород
Закарпатської області

на ухвалу Закарпатського окружного
адміністративного суду від 03.06.2014р. про
залишення позовної заяви без розгляду
у справі №807/150/14

за позовом ОСОБА_1, м.Ужгород
Закарпатської області

до відповідача-1: Державної митної
служби України (правонаступник -
Міністерство доходів і зборів України),
м.Київ

відповідача-2: Чопської митниці
Міндоходів, м.Ужгород Закарпатської
області

про стягнення середнього заробітку та
інших матеріальних виплат за час
вимушеного прогулу та відшкодування
моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

15.01.2014р. позивач: ОСОБА_1 звернувся до
Закарпатського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до Державної
митної служби України (правонаступник -
Міністерство доходів і зборів України),
Чопської митниці Міндоходів про
стягнення середнього заробітку та
інших матеріальних виплат за час
вимушеного прогулу та відшкодування
моральної шкоди, просив стягнути
солідарно з Державної митної служби
України (правонаступник - Міністерство
доходів і зборів України) та Чопської
митниці Міндоходів на користь ОСОБА_1: -
158697,00грн. - середній заробіток за час
вимушеного прогулу з 04.03.2011р. по 04.12.2013р.
з врахуванням щомісячних премій;
57532,80грн. - оплата відпусток за 2011р., 2012р.
та 2013р. з виплатою потреб на вирішення
соціально-побутових питань; 150000,00грн. -
оплата на оздоровлення за період з
2011-2012рр. по 2013р. включно; 200000,00грн. -
компенсація моральної шкоди; допустити
негайне виконання рішення суду в
частині стягнення середнього
заробітку за період вимушеного
прогулу.

Заявою від 23.05.2014р. позивач просив
збільшити позовні вимоги на 233114,40грн. у
зв'язку зі здешевленням ціни гривні та
погіршення матеріального становища
громадян.

Ухвалою Закарпатського окружного
адміністративного суду від 03.06.2014р.
уточнений адміністративний позов
ОСОБА_1 в частині позовних вимог про
стягнення середнього заробітку за час
вимушеного прогулу залишено без
розгляду.

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції, його оскаржив позивач:
ОСОБА_1, який у поданій апеляційній
скарзі, посилаючись на те, що при
винесенні даного рішення судом
неповністю з'ясовано обставини, які
мають значення для справи, висновки
суду не відповідають обставинам справи
та порушено норми матеріального та
процесуального права, просив скасувати
оскаржувану ухвалу та направити справу
для продовження розгляду до суд першої
інстанції.

У судовому засіданні Львівського
апеляційного адміністративного суду
20.10.2014р. представником Чопської митниці
Міндоходів подано заперечення на
апеляційну скаргу, у якому відповідач-2
у справі зазначив, що рішення суду
першої інстанції є законним та
обґрунтованим, просив апеляційну
скаргу залишити без задоволення,
оскаржуване рішення залишити без змін.

Особи, які беруть участь у справі, в
судове засідання для розгляду
апеляційної скарги не прибули, про
дату, час та місце розгляду справи були
повідомлені належним чином, тому
колегія суддів, у відповідності до
вимог ст.197 КАС України, вважає можливим
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, оскільки таку може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів.

Заслухавши доповідь судді-доповідача у
справі, перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги
та заперечення на апеляційну скаргу у
їх сукупності, колегія суддів
апеляційного суду приходить до
висновку про те, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню, оскаржувану
ухвалу суду першої інстанції слід
скасувати та направити справу для
продовження розгляду до суду першої
інстанції, з огляду на наступне:

Відповідно до вимог ч.ч.1, 2 ст.99 КАС
України, адміністративний позов може
бути подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами. Для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється шестимісячний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня коли особа
дізналась або повинна була дізнатись
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

За вимогами ч.3 ст.99 КАС України, для
звернення до суду у справах щодо
прийняття громадян на публічну службу,
її проходження, звільнення з публічної
служби встановлюється місячний строк.

Згідно із вимогами ст.100 КАС України,
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд за заявою особи, яка його подала, не
знайде підстав для поновлення строку,
про що постановляється ухвала.

Як встановлено судом першої інстанції
та підтверджується матеріалами справи,
постановою Закарпатського окружного
адміністративного суду від 08.11.2011р.,
залишеною без змін ухвалою Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 08.05.2012р., адміністративний позов
ОСОБА_1 до Державної митної служби
України та Чопської митниці Державної
митної служби України про визнання
протиправним та скасування наказу про
припинення перебування на державній
службі від 04.03.2011р. №343-к, наказу №304-к
від 04.03.2011р.; про поновлення на
державній службі в митних органах
України на посаді начальника сектору
митного оформлення №2 митного поста
"Чоп-залізничний" Чопської митниці -
задоволено повністю; визнано
протиправним та скасовано наказ по
особовому складу Державної митної
служби України №343-к від 04.03.2011р. та
наказ Чопської митниці Державної
митної служби України №304-к від 04.03.2011р.;
поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника
сектору митного оформлення №2 митного
поста "Чоп-залізничний" Чопської
митниці з 04.03.2011р.; допущено негайне
виконання постанови суду в частині
поновлення на роботі (а.с.23-31).

Наказом Державної митної служби
України "По особовому складу митних
органів" №923-к від 01.06.2013р. скасовано
наказ Державної митної служби України
від 04.03.2011р. №343-к "По особовому складу
митних органів"; поновлено ОСОБА_1 на
посаді начальника сектору митного
оформлення №2 відділу митного
оформлення №2 митного поста
"Чоп-залізничний" Чопської митниці з
04.03.2011р. (а.с.34).

На підставі заяви ОСОБА_1, довідки
Ужгородскої міжрайонної МСЕК від
10.10.2013р. серії АВ №0139356, п.3 Постанови
Кабінету Міністрів України від 20.03.2013р.
№299 "Про утворення територіальних
органів Міністерства доходів і зборів",
Наказом Чопської митниці міндоходів
"Про звільнення ОСОБА_1." №448-к від
04.12.2013р. звільнено ОСОБА_1, начальника
сектору митного оформлення №2 відділу
митного оформлення №2 митного поста
"Чоп-залізничний" Чопської митниці,
04.12.2013р. із займаної посади, на підставі
ст.37 Закону України "Про державну
службу" та ст.38 Кодексу законів про
працю України, як такого, що у період
перебування на державній службі
визнаний інвалідом ІІ (другої) групи.

Залишаючи без розгляду позовні вимоги
позивача про стягнення середнього
заробітку за час вимушеного прогулу,
суд першої інстанції виходи з того, що з
наказом Державної митної служби
України "По особовому складу митних
органів" №923-к від 01.06.2013р. ОСОБА_1
ознайомився 14.06.2013р., з
адміністративним позовом звернувся
15.01.2014р., тобто з пропуском строку,
встановленого ч.3 ст.99 КАС України,
поважних причин пропуску строку
позивачем не наведено.

З такими висновками суду першої
інстанції колегія суддів апеляційного
адміністративного суду не
погоджується, з огляду н наступне:

В матеріалах справи (а.с.38) знаходиться
копія довідки до акту огляду МСЕК серії
АВ №0139356 від 10.10.2013р., з якої вбачається,
що позивачу призначено другу групу
інвалідності безстроково.

Як вбачається з повідомлення ОСОБА_1 на
адресу Чопської митниці, 14.06.2013р. він
отримав рекомендований лист Чопської
митниці, в якому знаходилось
"Повідомлення" про поновлення позивача
на посаді начальника сектору митного
оформлення №2 митного поста
"Чоп-залізничний" Чопської митниці у
відповідності до наказу Державної
митної служби України від 01.06.2013р. №923-к
"По особовому складу митних органів".
Крім того, позивач повідомив, що по
завершенню лікування він приступить до
виконання своїх службових обов'язків
(а.с.37).

У доповненні та уточненні до
апеляційної скарги від 10.07.2014р. ОСОБА_1
зазначив, що на підтвердження тяжкості
та тривалості хвороби ним надавались
багато чисельні листки
непрацездатності, зокрема: серії АГБ
№222300 від 13.06.2013р. (продовжує хворіти),
серії АГБ №222827 від 11.07.2013р. (продовжує
хворіти), серії АГБ №092707 від 25.07.2013р.
(продовжує хворіти), серії АГБ №223368 від
25.06.2013р. (продовжує хворіти), серії АГБ
№233107 від 07.10.2013р. (продовжує хворіти).

Відповідно до положень ст.55
Конституції України, держава кожному
гарантує право на оскарження в суді
рішень, дій чи бездіяльності органів
державної власності, органів місцевого
самоврядування, посадових і службових
осіб.

Згідно із вимогами ч.4 ст.6 КАС України,
ніхто не може бути позбавлений права на
розгляд його справи в
адміністративному суді, до підсудності
якого вона віднесена цим Кодексом.

Статтею 17 Закону України "Про виконання
рішень та застосування практики
Європейського Суду з прав людини",
Європейська Конвенція "Про захист прав
людини і основоположних свобод" (далі -
Конвенція) і практика Європейського
Суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) є
джерелом права.

Частиною 1 ст.6 Конвенції передбачено,
що кожен має право на справедливий і
публічний розгляд його справи упродовж
розумного строку незалежним і
безстороннім судом.

Згідно висновків, викладених у п.п.23, 25
Рішення ЄСПЛ у справі "Проніна проти
України", суд зобов'язаний надавати
відповідь на кожен з специфічних,
доречних та важливих доводів заявника,
а також давати обґрунтування своїх
рішень.

У рішенні по справі "Іліан проти
Туреччини" ЄСПЛ зазначив, що правило
встановлення обмежень доступу до суду
у зв'язку з пропуском строку звернення
повинно застосовуватись з певною
гнучкістю і без надзвичайного
формалізму, воно не застосовується
автоматично і не має абсолютного
характеру; перевіряючи його виконання
слід звертати увагу на обставини
справи.

З огляду на викладене, суд апеляційної
інстанції приходить до висновку про те,
що судом першої інстанції належним
чином не досліджено питання пропуску
позивачем строку звернення до
адміністративного суду з даним
позовом, у зв'язку із чим такий прийшов
до передчасного висновку про залишення
адміністративного позову ОСОБА_1 без
розгляду, чим фактично позбавив його
можливості захистити права та
інтереси, відповідно порушив його
права на захист прав, свобод та
інтересів і розгляд справи в
адміністративному суді, гарантовані
ст.6 КАС України.

Враховуючи вищенаведене, колегія
суддів апеляційного суду приходить до
висновку про те, що судом першої
інстанції порушено норми
процесуального права, зроблено
висновки, які не відповідають
обставинам справи, що призвело до
неправильного вирішення питання.

Відповідно до вимог п.3 ч.1 ст.199 КАС
України, за наслідками розгляду
апеляційної скарги на ухвалу суду
першої інстанції суд апеляційної
інстанції має право скасувати ухвалу
суду, яка перешкоджає подальшому
провадженню у справі, і направити
справу для продовження розгляду.

Згідно із вимогами п.4 ст.204 КАС України,
підставами для скасування ухвали суду,
яка перешкоджає подальшому
провадженню у справі, і направлення
справи для продовження розгляду до
суду першої інстанції є порушення норм
матеріального чи процесуального права,
які призвели до неправильного
вирішення питання.

Керуючись вимогами ст.ст.160, 195, 197, 199, 204,
205, 206, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України,

суд, -

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1, м.Ужгород
Закарпатської області на ухвалу
Закарпатського окружного
адміністративного суду від 03.06.2014р. про
залишення позовної заяви без розгляду
у справі №807/150/14 за позовом ОСОБА_1,
м.Ужгород Закарпатської області до
відповідача-1: Державної митної служби
України (правонаступник - Міністерство
доходів і зборів України), м.Київ,
відповідача-2: Чопської митниці
Міндоходів, м.Ужгород Закарпатської
області про стягнення середнього
заробітку та інших матеріальних виплат
за час вимушеного прогулу та
відшкодування моральної шкоди, -
задоволити.

2. Ухвалу Закарпатського окружного
адміністративного суду від 03.06.2014р. про
залишення позовної заяви без розгляду
у справі №807/150/14 за позовом ОСОБА_1,
м.Ужгород Закарпатської області до
відповідача-1: Державної митної служби
України (правонаступник - Міністерство
доходів і зборів України), м.Київ,
відповідача-2: Чопської митниці
Міндоходів, м.Ужгород Закарпатської
області про стягнення середнього
заробітку та інших матеріальних виплат
за час вимушеного прогулу та
відшкодування моральної шкоди, -
скасувати та направити справу для
продовження розгляду до суду першої
інстанції.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, що беруть участь у справі, є
остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя
Н.Г.
Левицька

Суддя
І.М.
Обрізко

Суддя
В.П.
Сапіга