Справа № 826/17342/14
Суддя: Кобилянський К.М.
Дата ухвалення: 2014-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 листопада 2014 року 12:37
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі головуючого судді
Кобилянський К.М., за участю секретаря
судового засідання Голод А.С.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу
за позовомПублічного акціонерного
товариства «Комерційний банк
«Даніель» доДержавної податкової
інспекції у Печерському районі
Головного управління Міндоходів у
місті Києвіпро визнання протиправними
дій, скасування рішень,за участю
представник позивача: Литвин О.А.
представник відповідача: Білокур В.В.
На підставі частини 3 статті 160 Кодексу
адміністративного судочинства України
в судовому засіданні 27.11.2014 проголошено
вступну та резолютивну частини
Публічне акціонерне товариство
«Комерційний банк «Даніель» (далі - ПАТ
«КБ «Даніель») звернулось до Окружного
адміністративного суду міста Києва з
позовною заявою до Державної
податкової інспекції у Печерському
районі Головного управління
Міндоходів у місті Києві, в якій
просить суд визнати незаконними дії
відповідача при винесенні рішень від
застосування штрафних санкцій та
нарахування пені за несплату або
несвоєчасну сплату єдиного внеску та
скасувати дані рішення.
В обґрунтування заявлених вимог
позивач посилається на те, що у ПАТ «КБ
«Даніель» розпочата процедура
тимчасової адміністрації, у зв'язку з
чим відповідно до пункту 3 частини 5
статті 36 Закону України «Про систему
гарантування вкладів фізичних осіб»
нарахування неустойки (штрафів, пені),
інших фінансових (економічних) санкцій
за невиконання чи неналежне виконання
зобов'язань щодо сплати податків і
зборів (обов'язкових платежів) не
здійснюється. У зв'язку із зазначеним,
позивач вважає протиправними дії
відповідача щодо прийняття рішень від
просить їх скасувати.
Представник відповідача заперечив
проти задоволення позовних вимог.
Посилався на те, що у відповідності до
вимог законодавства, єдиний внесок
підлягає сплаті незалежно від
фінансового стану платника. З огляду на
зазначене, відповідач вважає
оскаржувані рішення правомірними, а
позовні вимоги необґрунтованими.
Розглянувши подані документи і
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, оцінивши докази, які
мають юридичне значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, суд
Постановою правління Національного
Банку України від 16.01.2014 №14 ПАТ «КБ
«Даніель» віднесено до категорії
Виконавчою дирекцією Фонду
гарантування вкладів фізичних осіб
16.01.2014 прийнято рішення №1 про
здійснення тимчасової адміністрації
та призначення уповноваженої особи
Фонду на здійснення тимчасової
адміністрації Фонду у ПАТ «КБ
Згідно постанови Правління
Національного банку України від 15.04.2014
№217 відкликано банківську ліцензію та
постановлено ліквідувати ПАТ «КБ
«Даніель». На підставі даної постанови
виконавча дирекція Фонду гарантування
вкладів фізичних осіб прийняла рішення
від 16.04.2014 №29 про початок процедури
ліквідації ПАТ «КБ «Даніель» та
призначення уповноваженої особи Фонду
У зв'язку з наявністю у ПАТ «КБ
«Даніель» заборгованості зі сплати
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування,
відповідач 20.10.2014 прийняв рішення про
застосування штрафних санкцій та
нарахування пені за несплату
(неперахування) або несвоєчасну сплату
(несвоєчасне перерахування) єдиного
розмірі 43 551,20 та нарахував пеню у
розмірі 20 187,47 грн.;
розмірі 23 524,58 та нарахував пеню у
розмірі 19 429,25 грн.;
розмірі 20 419,93 та нарахував пеню у
розмірі 26 665,85 грн.
Вважаючи протиправними зазначені
рішення та дії відповідача щодо їх
прийняття незаконними, позивач
оскаржив їх до суду.

Оцінивши за правилами статті 86 Кодексу
адміністративного судочинства України
надані сторонами докази та пояснення,
за своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні, та враховуючи всі
наведені обставини, Окружний
адміністративний суд міста Києва
вважає позов таким, що підлягає
задоволенню частково, виходячи з
наступного.

Статтею 1 Закону України від 08.07.2010 №
2464-VІ «Про збір та облік єдиного внеску
на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» визначено, що
єдиний внесок на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування -
консолідований страховий внесок, збір
якого здійснюється до системи
загальнообов'язкового державного
соціального страхування в
обов'язковому порядку та на регулярній
основі з метою забезпечення захисту у
випадках, передбачених законодавством,
прав застрахованих осіб та членів
їхніх сімей на отримання страхових
виплат (послуг) за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 6
Закону України «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування»
платник єдиного внеску зобов'язаний
своєчасно та в повному обсязі
нараховувати, обчислювати і сплачувати
єдиний внесок.

Відповідно до частини 8 статті 9 Закону
України «Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» платники
єдиного внеску, крім платників,
зазначених у пунктах 4 і 5 частини
першої статті 4 цього Закону,
зобов'язані сплачувати єдиний внесок,
нарахований за календарний місяць, не
пізніше 20 числа наступного місяця, крім
гірничих підприємств, які зобов'язані
сплачувати єдиний внесок, нарахований
за календарний місяць, не пізніше 28
числа наступного місяця.

Єдиний внесок підлягає сплаті
незалежно від фінансового стану
платника (частина 12 статті 9 Закону
України «Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування»).

Частиною 1 статті 12 Закону України «Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» встановлено, що
завданнями центрального органу
виконавчої влади, що забезпечує
формування та реалізує державну
податкову і митну політику, є
забезпечення адміністрування єдиного
внеску шляхом його збору, ведення
обліку надходжень від його сплати та
здійснення контролю за сплатою єдиного
внеску.

Відповідно до частини 4 статті 25 Закону
України «Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» орган доходів і
зборів у порядку, за формою та у строки,
встановлені центральним органом
виконавчої влади, що забезпечує
формування та реалізує державну
податкову і митну політику, надсилає
платникам єдиного внеску, які мають
недоїмку, вимогу про її сплату.

Положеннями пункту 1 частини 12 статті 25
Закону України «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування»
встановлено, органи доходів і зборів
застосовують до банків фінансові
санкції за несвоєчасне перерахування
або несвоєчасне зарахування на рахунки
органів доходів і зборів сум єдиного
внеску, фінансових санкцій, зазначених
у частині одинадцятій цієї статті,
нараховується пеня з розрахунку 0,1
відсотка зазначених сум, розрахована
за кожний день прострочення їх
перерахування (зарахування), та
накладається штраф у розмірі 10
відсотків своєчасно не зарахованих
(неперерахованих) сум.

Частиною 14 статті 25 вказаного закону
визначено, що про нарахування пені та
застосування штрафів, передбачених цим
Законом, посадова особа органу доходів
і зборів у порядку, встановленому
центральним органом виконавчої влади,
що забезпечує формування та реалізує
державну податкову і митну політику, за
погодженням з Пенсійним фондом,
приймає рішення, яке протягом трьох
робочих днів надсилається платнику
єдиного внеску.

Матеріали справи свідчать про те, що
відповідач прийняв оскаржувані
рішення від 20.10.2014 №, №,
№ про застосування штрафних
санкцій та нарахування пені за
несплату або несвоєчасну сплату
єдиного внеску у відповідності до
наданих йому законодавством
повноважень, з огляду на що, позовна
вимога про визнання протиправними дій
відповідача щодо прийняття вказаних
рішень задоволенню не підлягає.

Щодо позовних вимог про скасування
рішень відповідача від 20.10.2014 №,
№, № про застосування
штрафних санкцій та нарахування пені
за несплату або несвоєчасну сплату
єдиного внеску, суд зазначає, що вона
підлягає задоволенню, з огляду на
наступне.

Зі змісту рішень від 20.10.2014 №,
№, № видно, що відповідач
застосував до позивача штраф та
нарахував пеню за несплату єдиного
внеску за періоди з 21.01.2014 до 31.03.2014, з
08.05.2014 до 29.08.2014, з 25.05.2014 до 16.10.2014.

Водночас, як було зазначено вище вже з
17.01.2014 розпочата процедура виведення
ПАТ «КБ «Даніель» з ринку та здійснення
в ньому тимчасової адміністрації на
підставі рішення виконавчої дирекції
Фонду гарантування вкладів фізичних
осіб від 16.01.2014 №1.

У відповідності до пункту 3 частини 5
статті 36 Закону України «Про систему
гарантування вкладів фізичних осіб»
під час тимчасової адміністрації не
здійснюється нарахування неустойки
(штрафів, пені), інших фінансових
(економічних) санкцій за невиконання чи
неналежне виконання зобов'язань щодо
сплати податків і зборів (обов'язкових
платежів), а також зобов'язань перед
кредиторами, у тому числі не
застосовується індекс інфляції за весь
час прострочення виконання грошових
зобов'язань банку.

Таким чином, після початку процедури
тимчасової адміністрації контролюючий
орган не має правових підстав для
застосування до банку штрафних санкцій
та пені за несплату єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування.

Повідомлення про відкликання ліцензії
та ліквідацію ПАТ «КБ «Даніель» із
призначенням уповноваженої особи
Фонду гарантування вкладів фізичних
осіб - Ожги Євгенія Вікторовича,
офіційно оприлюднене 19.04.2014 в газеті
«Голос України» №78 (5828).

Тобто, станом на дату прийняття
оскаржуваних рішень, відповідач знав
або міг знати про ліквідацію ПАТ «КБ
«Даніель».

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов
висновку про те, що рішення від 20.10.2014
№, №, № про
застосування штрафних санкцій та
нарахування пені за несплату або
несвоєчасну сплату єдиного внеску є
протиправними та підлягають
скасуванню.

Частиною 2 статті 19 Конституції України
встановлено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до частини 2 статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Враховуючи вищевикладене, повно та
всебічно дослідивши наявні матеріали
справи, а також норми чинного
законодавства України, суд дійшов до
висновку про наявність підстав для
задоволення позовних вимог частково.

Керуючись положеннями статей 2, 7, 69-71, 94,
160-163, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, Окружний
адміністративний суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов публічного акціонерного
товариства «Комерційний банк
«Даніель» задовольнити частково.

2. Визнати протиправними та скасувати
рішення Державної податкової
інспекції у Печерському районі
Головного управління Міндоходів у
місті Києві про застосування штрафних
санкцій та нарахування пені за
несплату (неперерахування) або
несвоєчасну сплату (несвоєчасне
перерахування) єдиного внеску від
20.10.2014 №, від 20.10.2014 №, від
20.10.2014 №.

3. В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Постанова набирає законної сили в
порядку, встановленому ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України. Постанова може бути оскаржена
до суду апеляційної інстанції протягом
десяти днів за правилами,
встановленими ст.ст. 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України, шляхом подання через суд
першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя
К.М. Кобилянський

Повний текст постанови складено та
підписано 01.12.2014.