Справа № 825/3522/14
Суддя: Лобан Д.В.
Дата ухвалення: 2014-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2014 року м.
Чернігів Справа
№ 825/3522/14

Чернігівський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Лобана Д.В.,

при секретарі
Тищенко М.В.,

за участю представників сторін

від позивача
Шевченко М.Т.,

від відповідача
Кожемяки Ю.М.,

Шило Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду справу за
адміністративним позовом комунального
закладу "Березнянський
багатопрофільний
навчально-реабілітаційний центр"
Чернігівської обласної ради до
Менської міжрайонної державної
фінансової інспекції про визнання
незаконними та скасування пунктів
вимог, -

В С Т А Н О В И В:

Комунальний заклад «Березнянський
багатопрофільний
навчально-реабілітаційний центр»
Чернігівської обласної ради звернувся
до суду з адміністративним позовом про
визнання незаконними та скасування п. 3,
5, 7, 9, 11 в повному обсязі; п. 10 про
допущення порушень по проведенню
поточного ремонту та завдання
матеріальної шкоди (збитків) на суму
12826,78 грн - в обсязі 7355,02 грн, як
порушення, встановлене без проведення
будівельно-монтажних експертиз та
актів звіряння об'ємів виконаних робіт
та порушує охоронювані законом
інтереси КЗ «Березнянський РНРЦ»; п. 12 в
частині щодо допущення порушень при
списанні продуктів харчування та
завдання матеріальної шкоди (збитків)
на суму 3609,22 грн - в обсязі 1304,66 грн, як
порушення встановлене без даних про
сумарну вартість діто-дня харчування в
дні поїздок вихованців на екскурсії,
змагання, 642,47 грн, як арифметичну
помилку , що порушує охоронювані
законом інтереси КЗ «Березнянський
БНРЦ» вимог Менської міжрайонної
державної фінансової інспекції від
01.10.2014 № 6-18/1744.

Свої вимоги мотивує тим, Менською
міжрайонною державною фінансовою
інспекцією відповідно до п. 7.3.1.1 Плану
роботи державної фінансової інспекції
в Чернігівській області на II квартал 2014
року проведено планову ревізію
фінансово-господарської діяльності
Березнянської спеціальної
загальноосвітньої школи-інтернат 1-11
ступенів Чернігівської обласної ради
за період з 01.10.2010 по завершальний
період 2014 року, якою встановлено ряд
порушень, які відмічені в акті ревізії
від № 6024/100 від 21.08.2014.

Відповідно до п. 3 вимог № 6-18/1744 від
01.10.2014 ревізією встановлено, що в
порушення п. 3 пп. 4. Постанови КМ України
«Про оплату праці працівників на
основі Єдиної тарифної сітки розрядів
і коефіцієнтів з оплати праці
працівників установ, закладів та
організацій окремих галузей бюджетної
сфери» від 30.08.2002 № 1298 згідно наказів
директора школи-інтернату Шевченко М.Т.
встановлювалась надбавка водіям
автотранспортних засобів, а саме
ОСОБА_4 - за виконання різнопланових
загальновиробничих завдань та ОСОБА_5-
за роботи пов'язані з чищенням
вигрібних ям. Вищезазначені види
надбавок даною постановою не
передбачено.

Таким чином водіям закладу було
незаконно нараховано та виплачено
надбавки в сумі 40880,56 грн.

Дане порушення призвело до зайвого
перерахування внесків до державних
цільових фондів 14839,63 грн.

Правовою підставою для нарахування
водіям автотранспортних засобів КЗ
«Березнянський БНРЦ» ОСОБА_5 та ОСОБА_4
надбавки за складність та напруженість
у роботі є п. 3 пп. 4. Постанови КМ України
«Про оплату праці працівників на
основі Єдиної тарифної сітки розрядів
і коефіцієнтів з оплати праці
працівників установ, закладів та
організацій окремих галузей бюджетної
сфери» від 30.08.2002 № 1298, згідно якої
директором видавались накази (наказ №
13 від 02.01.2011, № 11 від 01.01.2012, № 9 від 01.01.2013,
№ 8 від 02.01.2014 «Про встановлення
надбавок за складність та напруженість
у роботі») про встановлення, водіям
закладу у межах фонду заробітної плати,
саме надбавки за складність та
напруженість у роботі, як і іншим
працівникам закладу.

Законність встановлення надбавки за
складність та напруженість у роботі
водіям бюджетних установ
підтверджується і листом Міністерства
праці і соціальної політики України
від 14.08.2009 № 438/13/84-09 «Щодо встановлення
надбавки за складність та напруженість
водієві бюджетної установи».

Що ж стосується подальшого роз'яснення
відповідача щодо укладених договорів
на вивезення рідких побутових
відходів, то вони були укладені не на
повну кількість утворених відходів, в
зв'язку з високою вартістю таких послуг
та незручність ними користуватись,
адже проплати проходять не вчасно, а
виконавці без попередньої оплати
послуг не надавали.

Підтвердженням проведених робіт по
чищенню вигрібних ям у закладі є
дорожні листи на трактор МТЗ-80,
наявність у закладі асенізаційної
бочки. Чищення вигрібних ям передбачає
не лише вивіз рідких побутових
відходів, а й очищення ям біо-бруду,
який осідає на стінах, тощо.

Разом з тим, позивач звертає увагу на
те, що по кожному напряму діяльності у
закладі проводиться економія
бюджетних коштів. За обревізований
період лише на водіях зекономлено 134291,92
грн. Економія значно перевищує видатки
на оплату надбавки за складність та
напруженість у їх роботі.

У п. 5 вимог № 6-18/1744 від 01.10.2014 зазначено,
що ревізією встановлено, що в порушення
п. 4 пп. «б» Постанови КМ України «Про
оплату праці працівників на основі
Єдиної тарифної сітки розрядів і
коефіцієнтів з оплати праці
працівників установ, закладів та
організацій окремих галузей бюджетної
сфери» від 30.08.2002 № 1298 згідно наказів
директора школи-інтернату Шевченко М.Т.
нараховувалась та виплачувалась
матеріальна допомога на вирішення
соціально-побутових питань. Відповідно
до даної постанови сума всіх
матеріальних допомог за рік не повинна
перевищувати один посадовий оклад, а
оскільки в установі виплачується
матеріальна допомога на оздоровлення в
розмірі посадового окладу при наданні
щорічної відпустки, то нарахування та
виплата матеріальної допомоги на
вирішення соціально- побутових питань
порушує дану умову. Таким чином,
працівникам закладу було незаконно
нараховано та виплачено матеріальної
допомоги на вирішення
соціально-побутових питань в сумі 43372,80
грн. Дане порушення призвело до зайвого
перерахування внесків до державних
цільових фондів 15147,80 грн.

Позивач вважає надання працівникам
матеріальної допомоги, в тому числі на
вирішення соціально-побутових питань,
таким, що відповідає чинному
законодавству, а порушення, викладене у
п. 5 вимог таким, що порушує
охоронюваний законом інтерес позивача,
посилаючись на Постанову Кабінету
Міністрів України від 30.08.2002 № 1298,
зокрема пп. б п. 4 та ч. І ст. 57 Закону
України «Про освіту», лист
Міністерства праці та соціальної
політики України від 12.11.2008 № 12532/0/14-08/13
«Про виплату допомоги на
оздоровлення», останнім абзацом якого
підсумовується, що педагогічні та
науково-педагогічні працівники мають
право на одержання матеріальної
допомоги установленої нормою пп. «б» п.
4 Постанови Кабінету Міністрів України
від 30.08.2002 № 1298, незалежно від того,
одержали вони допомогу на оздоровлення
згідно із ч. 1 ст. 57 Закону України «Про
освіту» та п. 1 Постанови Кабінету
Міністрів України від 31.10.2001 № 78 чи ні
та на пп. б п. 4 Постанови КМ України від
30.08.2002 № 1298, згідно якого забороняється
надавати матеріальну допомогу лише на
поховання.

Пунктом 7 вимог № 6-18/1744 від 01.10.2014
вказано, що ревізією встановлено, що в
порушення п. 20, 22 Порядку складання,
розгляду, затвердження та основні
вимоги до виконання кошторисів
бюджетних установ, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 28.02.2002 № 228 (із змінами),
школою-інтернатом проводилась оплата
телефонних розмов на оператори
мобільних телефонів. Хоча фактично в
закладі є мобільний телефон, який
придбано за кошти школи-інтернату. Та
також протягом обревізованого періоду
здійснювались видатки на поповнення
даного оператора мобільного зв'язку.
Так, за період з 01.10.2010 по 01.07.2014
незаконно сплачено за розмови в
особистих цілях 3222,80 грн.

Правовою підставою для оплати
телефонних розмов на оператори
мобільного зв'язку були щорічні
кошториси видатків, укладені договори
та порядок користування телефонним
зв'язком.

Дзвінки невиробничого характеру
протягом 2010-2014 років в рахунках
непідтверджені.

На думку позивача, порушення та збитки
на суму 3222,80 грн виставлені
відповідачем безпідставно та
порушують охоронюваний законом
інтерес позивача.

У п. 9 вимог № 6-18/1744 від 01.10.2014 вказано
щодо фактів використання автомобіля не
на виконання функцій об'єкта контролю,
у вихідні, святкові та інші неробочі
дні без дозволу керівника установи
встановлено, що згідно наказів
керівника, водії автомобіля або особи,
що користувались даним автомобілем
були у відпустці та користувалися
автомобілем.

А також, водіями виписувалися
подорожні листи в один і той же час на
два різні транспортні засоби, чим
порушено п. 2.1, 2.2, 2.4 «Інструкції про
порядок застосування подорожнього
листа службового легкового автомобіля
та обліку транспортної роботи»
затвердженого наказом Державного
комітету статистики України від 17.02.1998
№ 74 до 18.03. 2013 з 19.03.2013 п. 2.7 «Положення
про документальне забезпечення
записів у бухгалтерському обліку»
затверджене Наказом Міністерства
фінансів України № 88 від 24.05.1995.
Внаслідок даного порушення було зайво
списано пального на суму 7178,44 грн.

Тож роботу транспорту в бюджетних
установах, в тому числі у вихідні та
святкові дні, регламентує Постанова
Кабінету Міністрів України від 04.06.2003 №
848 «Про впорядкування використання
легкових автомобілів бюджетними
установами та організаціями» зі
змінами, внесеними згідно з Постановою
Кабінету Міністрів України № 968 від
07.09.2011. Зокрема, в абз. 3 п. 1 указаної
Постанови сказано: «користування
легковими автомобілями у вихідні та
святкові дні, а також відрядження на
легковому автомобілі за межі області.
Автономної Республіки Крим на
відстань, що перевищує 200 кілометрів,
здійснюється лише з дозволу
керівника». Виїздів транспорту, без
дозволу директора не було, про що
йдеться як у акті так і вимогах. На
кожну поїздку виписані подорожні
листи.

В кожному розділі особливі відмітки
подорожнього листа указана мета
поїздки транспорту та підпис особи, яка
ним користувалась згідно наказу.
Незаконне використання транспорту не
підтверджене. Основною підставою для
списання паливно-мастильних
матеріалів є подорожній лист, а саме
дані про пробіг автомобіля, відповідно
до п. 1,3 наказу № 74.

Що ж стосується роботи водіїв у
відпустку, то це вони робили за згодою
та в рахунок благодійної допомоги
закладу. Підтвердженням роботи їх в
такі дні є табелі обліку робочого часу.
Форма ведення табелів робочого часу є
рекомендована.

Крім того, позивач зазначає, що
Інструкцією № 74 не забороняється
виписувати два подорожніх листи на
різні транспортні засоби в один
робочий день на одного водія, водії
закріплені за кількома транспортними
засобами. Час експлуатації транспорту,
кількість використаного пального,
режим роботи водіїв заперечує
неможливість та незаконність
використання кількох одиниць
транспорту впродовж робочого дня.

Позивач, зазначає, що в п. 10 вимог №
6-18/1744 від 01.10.2014 вказується про
невідповідність обсягів взятих
зобов'язань (виконаних робіт)
генпідрядником ФОП «ОСОБА_6», завищення
об'єму виконаних підрядних робіт, на
суму 1484,76 гривень (невірно взято
коефіцієнт на прибуток по промислових
приміщеннях, а саме взято 3,82 потрібно
2,71), що є порушенням п. 3.3.10.1 Правил
визначення вартості будівництва ДБН Д.
1.1-1-2000, затверджених наказом Державного
комітету будівництва, архітектури та
житлової політики України від 27.08.2000 №
174.

По проведеному поточному ремонту
фасаду гуртожитку встановлено, що
відповідно до акту виконаних підрядних
робіт за травень 2011 року
генпідрядником ПП «Рембуд-2603»
завищено, об'єм виконаних підрядних
робіт на суму 3954,42 гривень (норматив
Р20-6-1 взято без врахувань ДБН Д.2.4-12-2000
«Ресурсні елементні кошторисні норми
на ремонтно-будівельні роботи» Збірник
№ 12 п. 1.2.2), що є порушенням п. 3.3.10.1
Правил визначення вартості
будівництва ДБН Д. 1.1-1-2000, затверджених
наказом Державного комітету
будівництва, архітектури та житлової
політики України від 27.08.2000 № 174.

Ревізією по проведеним поточним
ремонтами встановлено, що відповідно
до акту виконаних підрядних робіт за
квітень-жовтень 2011 року проведених
фізичними особами ОСОБА_7, ОСОБА_8,
ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_5, ОСОБА_11, ОСОБА_12,
ОСОБА_13, завищено, об'єм виконаних
підрядних робіт на суму 7387,60 грн (не
повністю знято загальновиробничі
витрати, розрахунок виконаних
ремонтно-будівельних робіт проведено
не по програмі АВК-3 (2.7.0) та також в
актах виконаних робіт норматив Р20-6-1
взято без врахувань ДБН Д.2.4-12-2000
«Ресурсні елементні кошторисні норми
на ремонтно-будівельні роботи» Збірник
№ 12 п. 1.2.2), що є порушенням п. 3.3.10.1
Правил визначення вартості
будівництва ДБН Д. 1.1-1- 2000, затверджених
наказом Державного комітету
будівництва, архітектури та житлової
політики України від 27.08.2000 № 174.

Внаслідок допущеного порушення
школі-інтернату завдано матеріальної
шкоди (збитків) на суму 12826,78 грн.

Правовою підставою для проведення
розрахунків з юридичними та фізичними
особами за виконані поточні ремонти у
закладі є ДБН Д 1.1-2000, затверджений
наказом Державного комітету
будівництва, архітектури та житлової
політики України від 27.08.2000 № 174,
укладені договори та акти виконаних
робіт.

При встановленні вищеназваного
порушення відповідач не провів
замірювання висот фасадів будівель, не
надав акту розбіжностей об'ємів
виконаних робіт. В акті та вимогах
перераховані фізичні особи, зокрема
ОСОБА_14, ОСОБА_7, роботи яких взагалі не
мають відношення до нормативу Р-20-6-1 та
загальновиробничих витрат.

Висновки акту зроблені без залучення
фахівців та експертизи будівельно-
монтажних робіт, взагалі без
проведення замірів.

З метою встановлення фактичних
порушень з даного питання директором
створена комісія, яка з використанням
електронної рулетки виміряла висоти
фасадів. Крім того, проаналізували всі
поточні ремонти указані в акті на
предмет законності застосування
нормативу Р 20-6-1 та виплати
загальновиробничих витрат, які
узагальнені інформаційною довідкою
«Про поточні ремонти за 2010-2014 років в КЗ
«Березнянський БНРЦ.

Із зазначених документів вбачається,
що порушень допущено на суму 5471,76 грн, а
не 12826,78 грн, як вказано в акті № 6-24/100
від 21.08.2014 та вимогах № 6-18/1744 від 01.10.2014.

Відповідач, не вивчивши досконало
вищезазначене питання, завищив суму
порушення на 7355,02 грн.

В такий спосіб Менська міжрайонна
державної фінансової інспекції, як
суб'єкт владних повноважень, до кола
виключної компетенції якої належить
перевірка достовірності проведення
поточних ремонтів, не об'єктивно,
поверхово та упереджено підійшла до
ревізії видатків на капітальне
будівництво, реконструкцію, ремонт, чим
порушила охоронюваний законом інтерес
позивача.

Пункт 11 вимог № 6-18/1744 від 01.10.2014
зазначає, що ревізією встановлено
недотримання грошових норм на
харчування одного вихованця,
встановлено завищення бюджетних
асигнувань, які були профінансовані на
суму 292867,00 грн, чим порушено п. 29 Порядку
складання, розгляду, затвердження та
основні вимоги до виконання кошторисів
бюджетних установ, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 28.02.2002 № 228.

Листи із середньою розрахунковою
вартістю діто-дня харчування для
формування розрахунків до кошторисів
згідно п. 29 Порядку № 228 від 28.02.2002
надавало Управління освіти і науки
Чернігівської облдержадміністрації.
Проте, чинне законодавство не
передбачає дотримання розрахункових
показників при взятті бюджетних
зобов'язань та здійсненні платежів.

У відповідності до постанови КМ
України від 22.11.2004 № 1591 необхідно
забезпечити вихованців закладу
харчуванням згідно встановлених норм
(додаток № 4). Та, у зв'язку із зростанням
цін на продукти харчування
дотримуватись натуральних норм
харчування без збільшення
розрахункової вартості діто-дня
неможливо. Тому, при організації
харчування вихованців впродовж року
брали до уваги уточнені розрахунки
вартості діто-дня харчування по
фактичних цінах. Ці розрахунки
робились на основі запитів до
Головного управління статистики у
Чернігівській області. З них
вбачається, що фактична вартість
діто-дня харчування у закладі не
перевищувала середньої у вартості по
області.

З метою ефективного використання
бюджетних коштів для харчування
вихованців продукти закуповували у
Чернігівського молокозаводу,
Чернігівського хлібокомбінату № 2,
Глобинського м'ясокомбінату, «Базису»,
м'ясо та овочі - у населення.

Та, керуючись Порядком складання,
розгляду, затвердження та основні
вимоги до виконання кошторисів,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 28.02.2002 № 228,
зокрема розділом 3 «Унесення змін до
розпису» Інструкції про складання і
виконання розпису Державного бюджету
України, затвердженої наказом
Міністерства фінансів України від
28.01.2002 № 57, позивач ініціював внесення
змін до щорічних кошторисів видатків
закладу на обгрунтовані суми,
необхідні для організації
повноцінного харчування вихованців та
виконання натуральних норм згідно
Постанови № 1591.

Ревізуючи правильність складання та
затвердження кошторису, внесення до
нього змін, загального стану виконання
кошторису (розділ 2 акту) відповідач
констатує: ревізією обґрунтованості
потреби в бюджетних асигнуваннях за
загальним фондом кошторису
школи-інтернату порушень не
встановлено (абз. 10, стор. 5 акту).

Проте, вже в розділі «Ревізія повноти
оприбуткування продуктів харчування
та їх списання» в абз. 4 стор. 27 акту
констатує, що позивач порушив п. 29
Порядку № 228 від 28.02.2002. Хоча, п. 29
стосується правильності складання
проектів кошторисів і планів
асигнувань. Позивач не міг його
порушити, бо ж використовував для
складання проектів вказівки, а саме
листи Управління освіти і науки ЧОДА
про розрахункову вартість харчування,
про які і йдеться в акті.

Вищевикладене, на думку позивача,
доводить, що позивач не допускав
прийняття в кошторисах сум, не
підтверджених розрахунками та
економічним обґрунтуванням та для
виконання своїх основних завдань
правильно здійснив усі передбачені
законодавством заходи, починаючи із
розрахунків до кошторису та закінчуючи
фінансовою, та бюджетною звітністю.

Враховуючи вищевикладене, позивач
вважає, що доводи про порушення п. 29
Порядку № 228 є безпідставним.

В акті та вимогах відповідачем не
встановлено порушення саме бюджетного
законодавства, протокол про порушення
бюджетного законодавства не складений,
проте Державною фінансовою інспекцією
в Чернігівській області зупинено
операції з бюджетними коштами
розпорядженням № 108 від 13.10.2014, чим
порушено охоронювані законом інтереси
позивача.

Також, в п. 12 вимог № 6-18/1744 від 01.10.2014
вказано, що списання продуктів
харчування та співставленням денних
норм було встановлено завищення норм
видачі харчової добавки «Карателька»,
що в свою чергу призвело до незаконного
списання даного продукту з жовтня 2010
року по червень 2014 року на суму 2114,52 грн.

А також, проводилась видача продуктів
харчування згідно актів на списання
продуктів харчування вихованців, які
їздили на екскурсію, хоча в ці дні вони
отримували харчування згідно меню.
Дане порушення призвело до збільшення
добових норм списання продуктів
харчування на суму 1494,70 грн, чим
порушено п. 1 (Додаток 4) постанови КМ
України від 22.11.2004 № 1591 «Про
затвердження норм харчування у
навчальних та оздоровчих закладах».

Зазначене порушення призвело до
матеріальної шкоди, приховування в
обліку доходів, непродуктивних витрат
та збитків на загальну суму 3609,22 грн.

Правовою підставою для організації
харчування вихованців у закладі є
Постанова КМ України № 1591 від 22.11.2004. У
вимогах та акті відповідач трактує
видачу продуктів вихованцям, які
їздили на екскурсії, змагання, тощо
згідно актів, як таке, що призвело до
збільшення добових норм, проте у
розрахунку, що саме в ці дні було
перевищення добових норм, відповідач
до акту не надав. У додатку № 38 до акту
лише перелічено кількість продуктів та
їх вартість видані в дні поїздок, та не
співпадає сума заявлена в акті 3609,22 грн
з сумою додатків № 37 - 1762,09 грн та № 38 -
1304,66 грн. Що разом становить 3066,75 грн.

Позивач просить суд відмінити
порушення п. 12 на суму 1304,66 грн, як
бездоказове та на суму 642,47 грн, як
арифметична помилка, та такі, що
порушують охоронювані законом
інтереси позивача.

У судовому засіданні представник
позивача підтримала позовні вимоги в
повному обсязі та просив їх
задовольнити, посилаючись на
обставини, викладені у позовній заяві.

Представники відповідача у судовому
засіданні в більшій частині
заперечували проти задоволення
позовних вимог, посилаючись на
письмові заперечення (т. 1 а. с. 234-240), в
яких зазначено, що відповідно до п. 7.3.1.1
плану на II квартал 2014 року контрольно-
ревізійної роботи Державної
фінансової інспекції в Чернігівській
області, на підставі направлень для
проведення ревізії, працівниками
Сосницької міжрайонної
Держфінінспекції було проведено
ревізію фінансово-господарської
діяльності Березнянської спеціальної
загальноосвітньої школи- інтернату
І-ІІ ст. Чернігівської обласної ради
(далі - навчальний заклад або
школа-інтернат) за період з 01.10.2010 по
завершений період 2014 року.

За результатами проведеної ревізії
фінансово-господарської діяльності
навчального закладу було встановлено
ряд порушень та недоліків, що
відображені в акті ревізії від 21.08.2014 №
6-24/100.

Законність пунктів 3, 5, 7, 9, 10, 11, 12 вимог
підтверджується викладеними в акті
ревізії доводами.

З урахуванням вищевикладеного
відповідач просить відмовити у
задоволенні позовних вимог.

Розглянувши подані сторонами
документи і матеріали, заслухавши
пояснення сторін, з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, заперечень на нього,
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд вважає, що
позов підлягає частковому задоволенню
з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до п.
7.3.1.1 плану на II квартал 2014 року
контрольно-ревізійної роботи
Державної фінансової інспекції в
Чернігівській області, на підставі
направлень для проведення ревізії,
працівниками Сосницької міжрайонної
Держфінінспекції було проведено
ревізію фінансово-господарської
діяльності Березнянської спеціальної
загальноосвітньої школи- інтернату
І-ІІ ст. Чернігівської обласної ради
(далі - навчальний заклад або
школа-інтернат) за період з 01.10.2010 по
завершений період 2014 року.

За результатами проведеної ревізії
фінансово-господарської діяльності
навчального закладу було встановлено
ряд порушень та недоліків, що
відображені в акті ревізії від 21.08.2014 №
6-24/100 (т. 1 а. с. 35-50).

Відповідно до п. 7 ст. 10 Закону № 2939
органам державного фінансового
контролю надається право пред'являти
керівникам та іншим особам
підприємств, установ та організацій, що
контролюються, обов'язкові до
виконання вимоги щодо усунення
виявлених порушень законодавства,
вилучати в судовому порядку до бюджету
виявлені ревізіями приховані і
занижені валютні та інші платежі,
ставити перед відповідними органами
питання про припинення бюджетного
фінансування і кредитування, якщо
отримані підприємствами, установами та
організаціями кошти і позички
використовуються з порушенням чинного
законодавства.

Так, Менською МДФІ в Чернігівській
області було направлено позивачу
вимогу від 01.10.2014 № 6/18/1744 про усунення
виявлених порушень, встановлених при
проведенні ревізії
фінансово-господарської діяльності
Березнянської спеціальної
загальноосвітньої школи-інтернату І-ІІ
ст. Чернігівської обласної ради за
період з 01.10.2010 по завершений період 2014
(т. 1 а. с. 13-15).

У оскаржуваному п. 3 вимог Менської
міжрайонної державної фінансової
інспекції від 01.10.2014 № 6-18/1744
встановлено, що в порушення п. 3 пп. 4.
Постанови КМ України «Про оплату праці
працівників на основі Єдиної тарифної
сітки розрядів і коефіцієнтів з оплати
праці працівників установ, закладів та
організацій окремих галузей бюджетної
сфери» від 30.08.2002 № 1298 згідно наказів
директора школи-інтернату Шевченко М.Т.
встановлювалась надбавка водіям
автотранспортних засобів, а саме
ОСОБА_4 - за виконання різнопланових
загальновиробничих завдань та ОСОБА_5-
за роботи пов'язані з чищенням
вигрібних ям. Вищезазначені види
надбавок даною постановою не
передбачено.

Таким чином водіям закладу було
незаконно нараховано та виплачено
надбавки в сумі 40880,56 грн.

Дане порушення призвело до зайвого
перерахування внесків до державних
цільових фондів 14839,63 грн.

КЗ «Березнянський БНРЦ» ОСОБА_5 та
ОСОБА_4 правомірно керувався п. 3 пп. 4.
Постанови КМ України «Про оплату праці
працівників на основі Єдиної тарифної
сітки розрядів і коефіцієнтів з оплати
праці працівників установ, закладів та
організацій окремих галузей бюджетної
сфери» від 30.08.2002 № 1298, згідно якої
директором видавались накази (наказ №
13 від 02.01.2011 (а. с. 115), № 11 від 01.01.2012 (а. с.
116), № 9 від 01.01.2013 (а. с. 118), № 8 від 02.01.2014
(а. с. 120-121) «Про встановлення надбавок
за складність та напруженість у
роботі») про встановлення, водіям
закладу у межах фонду заробітної плати,
саме надбавки за складність та
напруженість у роботі, як і іншим
працівникам закладу.

Законність встановлення надбавки за
складність та напруженість у роботі
водіям бюджетних установ
підтверджується і листом Міністерства
праці і соціальної політики України
від 14.08.2009 № 438/13/84-09 «Щодо встановлення
надбавки за складність та напруженість
водієві бюджетної установи».

Враховуючи наведене п. 3 вимог є
протиправним та не відповідає вимогам
чинного законодавства та таким, що
підлягає скасуванню.

Щодо пункту 5 вимог Менської
міжрайонної державної фінансової
інспекції від 01.10.2014 № 6-18/1744
відповідачем правомірно було
встановлено, що в порушення п. 4 пп. «б»
Постанови КМ України «Про оплату праці
працівників на основі Єдиної тарифної
сітки розрядів і коефіцієнтів з оплати
праці працівників установ, закладів та
організацій окремих галузей бюджетної
сфери» від 30.08.2002 № 1298 згідно наказів
директора школи-інтернату Шевченко М.Т.
нараховувалась та виплачувалась
матеріальна допомога на вирішення
соціально-побутових питань.

Згідно п. 4 пп. «б» Постанови КМ України
«Про оплату праці працівників на
основі Єдиної тарифної сітки розрядів
і коефіцієнтів з оплати праці
працівників установ, закладів та
організацій окремих галузей бюджетної
сфери»: «надати право керівникам
місцевих органів виконавчої влади,
органів місцевого самоврядування, при
яких створені централізовані
бухгалтерії, керівникам бюджетних
установ, закладів та організацій в
межах фонду заробітної плати,
затвердженого в кошторисах доходів і
видатків: надавати працівникам
матеріальну допомогу, в тому числі на
оздоровлення, в сумі не більше ніж один
посадовий оклад на рік, крім
матеріальної допомоги на поховання».

Відповідно до даної постанови сума
всіх матеріальних допомог за рік не
повинна перевищувати один посадовий
оклад, а оскільки в установі
виплачується матеріальна допомога на
оздоровлення в розмірі посадового
окладу при наданні щорічної відпустки,
то нарахування та виплата матеріальної
допомоги на вирішення соціально-
побутових питань порушує дану умову.

Кожна установа до початку бюджетного
року в кошторисі визначає складові
зарплати, яка виплачуватиметься її
працівникам. Виходячи з фінансових
можливостей бюджету закладу, а також з
урахуванням положень колективного
договору в кошторисі конкретизуються
розміри окремих видів матеріальної
допомоги, передбачених нормативними
актами.

Більш того, відповідно до п. 5 ст. 57
Закону України «Про освіту» № 1060-ХІІ
від 23.05.1991 (зі змінами) педагогічним та
науково-педагогічним працівникам за
рахунок власних коштів навчальних
закладів може надаватися матеріальна
допомога для вирішення
соціально-побутових питань.

При цьому, позивачем протиправно
проводились зазначені виплати не з
власних коштів (спеціального фонду).

Таким чином працівникам закладу було
незаконно нараховано та виплачено
матеріальної допомоги на вирішення
соціально-побутових питань у сумі 43372,80
грн.

Дане порушення призвело до зайвого
перерахування внесків до державних
цільових фондів у розмірі 15147,80 грн.

З урахуванням вищевикладеного п. 5
вимог є правомірним, відповідає
вимогам законодавства, винесений на
підставі та у межах повноважень, з
якими їх було надано.

Відповідно пункту 7 вимог Менської
міжрайонної державної фінансової
інспекції від 01.10.2014 № 6-18/1744, що
ревізією неправомірно встановлено, що
в порушення п. 20, 22 Порядку складання,
розгляду, затвердження та основні
вимоги до виконання кошторисів
бюджетних установ, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 28.02.2002 № 228 (із змінами),
школою-інтернатом проводилась оплата
телефонних розмов на оператори
мобільних телефонів, оскільки,
правовою підставою для оплати
телефонних розмов на оператори
мобільного зв'язку були щорічні
кошториси видатків, уклеєні договори
та Порядок користування телефонним
зв'язком (т. 1 а. с. 68-72).

Щорічним кошторисом видатків на
телефонні розмови передбачено лише від
2 до 3 грн на дитину на місяць, хоча
вчителям (вихователям) часто
доводиться здійснювати телефонні
дзвінки батькам дітей з власних
телефонів.

Разом з тим, законодавчо не
забороняється здійснювати вихідні
дзвінки на номери мобільних
операторів. Мобільний телефон, який
знаходиться на балансі закладу,
закріплений за адміністрацією, а
необхідність дзвонити в виробничих
справах мають шістдесят чоловік
переміщються по чотирьох об'єктах
закладу, розташованих за різними
адресами. У закладі розроблений
Порядок користування телефонним
зв'язком, відповідно до якого визначені
номери мобільних телефонів, на які
дозволяється дзвонити у виробничих
справах: номери телефонів батьків
(осіб, що їх замінюють), вихованців,
указані у списках вихованців,
постачальників товарів і послуг,
указані у договорах. Відповідальні
особи здійснюють контроль за
дотриманням Порядку.

Дзвінки невиробничого характеру
протягом 2010-2014 років ними в рахунках
непідтверджені.

У додатку № 20 до акту не указано, на які
саме номери здійснювалися дзвінки в
особистих цілях, просто вибрані всі
дзвінки на мобільні телефони, що не
може бути доказом їх приватності.
Твердження, що дзвінки були здійснені в
особистих цілях бездоказові та
безпідставні.

Протягом обревізованого періоду в
закладі проводилась робота щодо
ефективного використання бюджетних
коштів, зокрема і на оплату телефонного
зв'язку. Економія становить 6760,00 грн, що
не заперечувалось відповідачем.

Таким чином, порушення та збитки на
суму 3222,80 грн виставлені відповідачем
безпідставно та порушують
охоронюваний законом інтерес позивача.

З урахуванням вищезазначеного позовні
вимоги в частині визнання протиправним
та скасування п. 7 вимог підлягають
задоволенню.

У п. 9 вимог Менської міжрайонної
державної фінансової інспекції від
01.10.2014 № 6-18/1744 вказано щодо фактів
використання автомобіля не на
виконання функцій об'єкта контролю у
вихідні, святкові та інші неробочі дні.
Встановлено, що згідно наказів
керівника, водії автомобіля або особи,
що користувались даним автомобілем
були у відпустці та користувалися
автомобілем. А також водіями
виписувалися подорожні листи в один і
той же час на два різні транспортні
засоби, чим порушено п. 2.1, 2.2, 2.4
«Інструкції про порядок застосування
подорожнього листа службового
легкового автомобіля та обліку
транспортної роботи» (далі -
Інструкція), затвердженого наказом
Державного комітету статистики
України від 17.02.1998 № 74 до 18.03.2013, з 19.03.2013
п. 2.7 «Положення про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку»,
затвердженого Наказом Міністерства
фінансів України № 88 від 24.05.1995.

Відповідно до п. 2.1 Інструкції
перевізники, які експлуатують службові
легкові автомобілі - власні або
орендовані (без водія), зобов'язані при
випуску автомобіля з гаража видати
водієві оформлений відповідно до вимог
даної Інструкції подорожній лист
службового легкового автомобіля
типової форми N 3. Застосування
будь-яких інших форм подорожніх листів
для обліку роботи службових легкових
автомобілів не допускається.
Подорожній лист службового автомобіля
(надалі - "подорожній лист")
оформлюється тільки на один робочий
день (зміну) і видається за умови здачі
водієм подорожнього листа за
попередній день роботи. На більший
строк подорожній лист видається у
випадках транспортного обслуговування
у міжміському сполученні понад одну
добу відповідно до наказу чи
розпорядження перевізника. Видача
подорожнього листа реєструється у
диспетчерському журналі за такими
реквізитами: дата видачі, номер
подорожнього листа, прізвище та
ініціали водія, його підпис при
одержанні подорожнього листа, дата
повернення подорожнього листа, підпис
відповідальної особи.

Згідно п. 2.2 Інструкції перед видачею
водієві подорожнього листа диспетчер
(або інша відповідальна особа
перевізника) заповнює його таким чином:
- на лицьовому боці у верхньому лівому
куті ставить штамп перевізника,
записує номер подорожнього листа і
дату його видачі (число, місяць, рік),
які повинні відповідати номеру та даті
реєстрації подорожнього листа у
диспетчерському журналі, найменування
та код режиму роботи водія, згідно з
яким нараховується заробітна плата
(робота у буденні дні, відрядження,
робота у вихідні дні і т.д.), вказує
марку, державний та гаражний номери
автомобіля, прізвище, ініціали, номер
посвідчення і табельний номер водія,
який одержує подорожній лист, а також
номер колони та бригади, до складу яких
належать автомобіль і водій; - на
підставі умов договору (заявки)
замовника або завдання керівництва
підприємства (установи) у графі 1
розділу I "Завдання водієві" записує
найменування і адресу замовника, до
якого повинен прибути автомобіль для
виконання завдання або прізвище,
ініціали та посаду відповідальної
особи підприємства (установи) у
розпорядження якого надається
автомобіль; у графі 2 - час прибуття
автомобіля до замовника, у графі 3 - час
вибуття відповідно до заявки чи
графіка роботи (год., хв.) або відповідно
до моменту початку та кінця
обслуговування посадової особи. Право
зміни завдання має тільки перевізник, у
виняткових випадках - замовник з
відповідним записом у рядку "Особливі
відмітки" на зворотному боці
подорожнього листа; - у рядку 11 розділу
III "Рух пального" диспетчер робить запис
про залишок пального за даними
попереднього подорожнього листа; - у
рядку "Посвідчення водія перевірив,
завдання видав" підписом стверджує
достовірність заповнених ним
реквізитів подорожнього листа та
наявність у водія його посвідчення.

Відповідно до п. 2.4 Інструкції після
виконання завдання відповідальна
особа, в чиє розпорядження було надано
автомобіль, у відповідному рядку на
зворотному боці подорожнього листа
підписом і штампом стверджує виконання
обслуговування.

Згідно п. 2.7 «Положення про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку»,
затвердженого Наказом Міністерства
фінансів України № 88 від 24.05.1995
первинні документи складаються на
бланках типових і спеціалізованих
форм, затверджених відповідним органом
державної влади. Документування
господарських операцій може
здійснюватись із використанням
виготовлених самостійно бланків, які
повинні містити обов'язкові реквізити
чи реквізити типових або
спеціалізованих форм.

Тож роботу транспорту в бюджетних
установах, в тому числі у вихідні та
святкові дні, регламентує Постанова
Кабінету Міністрів України від 04.06.2003 №
848 «Про впорядкування використання
легкових автомобілів бюджетними
установами та організаціями» зі
змінами, внесеними згідно з Постановою
Кабінету Міністрів України № 968 від
07.09.2011.

Основним доводом позивача щодо
помилковості цього твердження є те,
зокрема, що в абз. 3 п. 1 указаної
Постанови сказано: «користування
легковими автомобілями у вихідні та
святкові дні, а також відрядження на
легковому автомобілі за межі області.
Автономної Республіки Крим на
відстань, що перевищує 200 кілометрів,
здійснюється лише з дозволу
керівника».

Однак, позивачем не враховано абз. 2 п. 1
даної постанови, згідно якого легкові
автомобілі використовуються тільки
для поїздок, пов'язаних із службовою
діяльністю посадових осіб. Після
кожної поїздки посадова особа, в
розпорядження якої надано автомобіль,
в подорожньому листі водія підтверджує
особистим підписом час закінчення
обслуговування.

В порушення даної вимоги в подорожніх
листах стоять лише підписи без
зазначення посади чи ФІБ особи, також,
вбачається виїзд не посадових осіб,
поїздок не пов'язаних із службовою
діяльністю (т. 1 а. с. 124-180).

Внаслідок даних порушень було зайво
списано пального на суму 7178,44 грн.

З урахуванням вищевикладено суд дійшов
висновку про відмову у задоволенні
позову в частині визнання протиправним
та скасування п. 9 вимог.

Щодо оскаржуваної частини пункту 10
вимог Менської міжрайонної державної
фінансової інспекції від 01.10.2014 № 6-18/1744
суд зазначає наступне.

Даною вимогою встановлено
невідповідність обсягів взятих
зобов'язань (виконаних робіт)
генпідрядником ФОП «ОСОБА_6», завищення
об'єму виконаних підрядних робіт на
суму 1484,76 гривень (невірно взято
коефіцієнт на прибуток по промислових
приміщеннях, а саме взято 3,82 потрібно
2,71), що є порушенням п. 3.3. 10.1 Правил
визначення вартості будівництва ДБН Д.
1.1-1-2000, затверджених наказом Державного
комітету будівництва, архітектури та
житлової політики України від 27.08.2000 №
174.

По проведеному поточному ремонту
фасаду, гуртожитку встановлено, що
відповідно до акту виконаних підрядних
робіт за травень 2011 року
генпідрядником ПП «Рембуд-2603»
завищено, об'єм виконаних підрядних
робіт, на суму 3954,42 грн (норматив Р20-6-1
взято без врахувань ДБН Д.2.4-12-2000
«Ресурсні елементні кошторисні норми
на ремонтно-будівельні роботи» Збірник
№ 12 п. 1.2.2), що є порушенням п. 3.3.10.1
Правил визначення вартості
будівництва ДБН Д. 1.1-1-2000, затверджених
наказом Державного комітету
будівництва, архітектури та житлової
політики України від 27.08.2000 № 174.

Ревізією по проведеним поточним
ремонтами встановлено, що відповідно
до акту виконаних підрядних робіт за
квітень-жовтень 2011 року, проведених
фізичними особами ОСОБА_7, ОСОБА_8,
ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_5, ОСОБА_11, ОСОБА_12,
ОСОБА_13, завищено, об'єм виконаних
підрядних робіт на суму 7387,60 грн (не
повністю знято загальновиробничі
витрати, розрахунок виконаних
ремонтно-будівельних робіт проведено
не по програмі АВК-3 (2.7.0) та також в
актах виконаних робіт норматив Р20-6-1
взято без врахувань ДБН Д.2.4-12-2000
«Ресурсні елементні кошторисні норми
на ремонтно-будівельні роботи» Збірник
№ 12 п. 1.2.2), що є порушенням п. 3.3.10.1
Правил визначення вартості
будівництва ДБН Д. 1.1-1-2000, затверджених
наказом Державного комітету
будівництва, архітектури та житлової
політики України від 27.08.2000 № 174.

Правовою підставою для проведення
розрахунків з юридичними та фізичними
особами за виконані поточні ремонти у
закладі є ДБН Д 1.1-2000, затверджений
наказом Державного комітету
будівництва, архітектури та житлової
політики України від 27.08.2000 № 174,
укладені договори та акти виконаних
робіт.

Відповідачем протиправно не проведено
замірювання висот фасадів будівель, не
надано акту розбіжностей об'ємів
виконаних робіт. В акті та вимогах
перераховані фізичні особи, зокрема
ОСОБА_14, ОСОБА_7, роботи яких не мають
відношення до нормативу Р-20-6-1 та
загальновиробничих витрат.

На сторінці 24 акту указано, що в ході
проведення контрольного обміру
розходжень не встановлено по поточному
ремонту фасадів гуртожитків. На
сторінці 25 акту ПП «Рембуд 2603»
неправомірно застосовував норматив Р
20- 6-1, чим завищив об'єм виконаних робіт
на суму 3954,42 грн.

Висновки акту протиправно зроблені без
залучення фахівців та експертизи
будівельно-монтажних робіт, взагалі
без проведення замірів, що не
спростовано представниками
відповідача у судовому засіданні.

З метою встановлення фактичних
порушень з даного питання директором
створена комісія, що підтверджується
копією наказу № 314 від 21:10.2014 (т. 1 а. с. 182),
яка з використанням електронної
рулетки виміряла висоти фасадів, що
підтверджується копією копія акту від
22.10.2014 (т. 1 а. с. 183). Крім того,
проаналізували всі поточні ремонти
указані у акті на предмет законності
приміненого нормативу Р 20-6-1 та виплати
загальновиробничих витрат, які
узагальнені інформаційною довідкою №
537 від 29.10.2014 (т. 1 а. с. 196) «Про поточні
ремонти за 2010-2014 роки в КЗ
«Березнянський БНРЦ»».

З даних вищеназваних документів видно,
що порушень допущено на суму 5471,76 грн, а
не 12826,78 грн, як вказано в акті № 6-24/100
від 21.08.2014 та вимогах № 6-18/1744 від 01.10.2014.

Відповідач, не вивчивши досконало
вищезазначене питання, завищив суму
порушення на 7355,02 грн.

Разом з тим, позивач, відповідно до ст. 7
п. 6 Бюджетного кодексу України при
плануванні та виконанні кошторису
керується принципами ефективності та
результативності, шляхом якісного
надання послуг при залученні
мінімального обсягу бюджетних коштів
(послуги по поточних ремонтах фізичних
осіб на кілька порядків економніші за
послуги юридичних осіб) досяг
максимального результату у створенні
не лише зовнішньої комфортабельності
будівель та прибудинкових територій, а
й створив рівний доступ до якісної
освіти дітей з особливостями
психофізичного розвитку, що
підтверджується паспортом КЗ
Березнянський БНРЦ»(т. 1 а. с. 198-220).

З урахуванням вищевикладеного п. 10
вимог Менської міжрайонної державної
фінансової інспекції від 01.10.2014 № 6-18/1744
є протиправним та підлягає скасуванню
в частині 7355,02 грн, як і просить позивач.

Крім того, протиправним є і пункт 11
вимог Менської міжрайонної державної
фінансової інспекції від 01.10.2014 № 6-18/1744,
яким встановлено недотримання
грошових норм на харчування одного
вихованця, встановлено завищення
бюджетних асигнувань, які були
профінансовані на суму 292867,00 грн.

Правовою підставою для організації
харчування у закладі є Постанова
Кабінету Міністрів України від 22.11.2004 №
1591, в якій чітко прописана основна
вимога постанови: дотримання
натуральних норм при організації у
харчування.

Листи із середньою розрахунковою
вартістю діто-дня харчування для
формування розрахунків до кошторисів
згідно п. 29 Порядку № 228 від 28.02.2002
надавало Управління освіти і науки
Чернігівської облдержадміністрації (т.
1 а. с. 222-225).

У відповідності до постанови КМ
України від 22.11.2004 № 1591 необхідно
забезпечити вихованців закладу
харчуванням згідно встановлених норм
(додаток № 4).

При організації харчування вихованців
впродовж року бралось до уваги
уточнені розрахунки вартості діто-дня
харчування по фактичних цінах.
Розрахунки робились на основі запитів
до Головного управління статистики у
Чернігівській області, з яких
вбачається, що фактична вартість
діто-дня харчування у закладі не
перевищувала середньої у вартості по
області.

Керуючись Порядком складання,
розгляду, затвердження та основні
вимоги до виконання кошторисів,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 28.02.2002 № 228 (т. а. с.
221), зокрема розділом 3 «Унесення змін до
розпису» Інструкції про складання і
виконання розпису Державного бюджету
України, затвердженої наказом
Міністерства фінансів України від
28.01.2002 № 57, позивач ініціював внесення
змін до щорічних кошторисів видатків
закладу на обгрунтовані суми,
необхідні для організації
повноцінного харчування вихованців та
виконання натуральних норм згідно
Постанови № 1591.

Крім того, ревізуючи правильність
складання та затвердження кошторису,
внесення до нього змін, загального
стану виконання кошторису (розділ 2
акту) відповідач констатує: ревізією
обґрунтованості потреби в бюджетних
асигнуваннях за загальним фондом
кошторису школи-інтернату порушень не
встановлено (абз. 10, стор. 5 акту).

Крім того, порушення п. 29 Порядку № 228 є
безпідставним з огляду й на те, що даний
пункт стосується головних
розпорядників коштів, яким КЗ
«Березнянський БНРЦ» не являється.

Також, протокол про порушення
бюджетного законодавства не складений,
проте Державною фінансовою інспекцією
в Чернігівській області зупинено
операції з бюджетними коштами
розпорядженням № 108 від 13.10.2014 (т. 1 а. с.
226).

В п. 12 вимог Менської міжрайонної
державної фінансової інспекції від
01.10.2014 № 6-18/1744 вказано, що списання
продуктів харчування, та
співставленням денних норм було
встановлено завищення норм видачі
харчової добавки «Карателька», що в
свою чергу призвело до незаконного
списання даного продукту з жовтня 2010
року - по червень 2014 року на суму 2114,52
грн. А також, проводилась видача
продуктів харчування згідно актів на
списання продуктів харчування
вихованців, які їздили на екскурсію,
хоча в ці дні вони отримували
харчування згідно меню. Дане порушення
призвело до збільшення добових норм
списання продуктів харчування на суму
1494,70 грн, чим порушено п. 1 (Додаток 4)
постанови КМ України від 22.11.2004 № 1591
«Про затвердження норм харчування у
навчальних та оздоровчих закладах».

Зазначене порушення призвело до
матеріальної шкоди, приховування в
обліку доходів, непродуктивних витрат
та збитків на загальну суму 3609,22 грн.

Судом встановлено, що позивач у своїй
діяльності правомірно керувався
Постановою КМ України № 1591 від 22.11.2004.

При цьому, у вимогах та акті відповідач
трактує видачу продуктів вихованцям,
які їздили на екскурсії, змагання, тощо
згідно актів, як таке, що призвело до
збільшення добових норм, проте у
розрахунку, що саме в ці дні було
перевищення добових норм, відповідач
ані до акту, ані у судове засідання не
надано.

Крім того, в додатку № 38 до акту лише
перелічено кількість продуктів та їх
вартість видані в дні поїздок, не
співпадає сума заявлена в акті 3609,22 грн
з сумою додатків № 37 - 1762,09 грн та № 38 -
1304,66 грн. Що разом становить 3066,75 грн, що
не заперечувалось і представниками
відповідача у судовому засідання.

При цьому, представники відповідача у
судовому засідання визнали позов в
частині допущеної арифметичної
помилки, яка виникла при підрахунку
порушення визначеного п. 12 вимог у сумі
642,47 грн.

В силу статті 136 КАС України позивач
може відмовитися від
адміністративного позову, а відповідач
- визнати адміністративний позов
протягом всього часу судового
розгляду, зробивши усну заяву. Якщо
відмову від адміністративного позову
чи визнання адміністративного позову
викладено в адресованій суду письмовій
заяві, ця заява приєднується до справи.
Судове рішення у зв'язку з відмовою від
адміністративного позову, визнанням
адміністративного позову чи
примиренням сторін ухвалюється за
правилами, встановленими статтями 112, 113
цього Кодексу.

У частинах 3, 4 статті 112 КАС України
передбачено, що у разі повного визнання
відповідачем адміністративного позову
і прийняття його судом приймається
постанова суду про задоволення
адміністративного позову. Суд не
приймає відмови від адміністративного
позову, визнання адміністративного
позову і продовжує розгляд
адміністративної справи, якщо ці дії
позивача або відповідача суперечать
закону чи порушують чиї-небудь права,
свободи або інтереси.

Підстав для неприйняття визнання
адміністративного позову в цій частині
судом не встановлено.

З урахуванням вищевикладено суд дійшов
висновку про задоволення позовних
вимог про скасування п. 12 вимог в
частині 1947,13 грн, як і просить позивач.

Отже, ДФІ як суб'єктом владних
повноважень в повній мірі не доведено
правомірність своїх рішень.

Відповідно до ст. 19 Конституції України
правовий порядок в Україні ґрунтується
на засадах, відповідно до яких ніхто не
може бути примушений робити те, що не
передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Частиною 1 ст. 9 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено, що суд при вирішенні
справи керується принципом законності,
відповідно до якого органи державної
влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові і
службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідача як суб'єкт владних
повноважень не довів в повній мірі
правомірність своїх дій та винесення
вимог в оспорюваних частинах.

Суд вважає, що оспорювані частини вимог
винесені не на підставі та не у межах
повноважень та не у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України; не обґрунтовано, тобто без
врахування усіх обставин, які мають
значення для прийняття рішення.

На підставі викладеного, суд приходить
до висновку, що позовні вимоги
підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 122, 158-163, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов комунального
закладу «Березнянський
багатопрофільний
навчально-реабілітаційний центр»
Чернігівської обласної ради, -
задовольнити частково.

Визнати незаконними та скасувати
пункти 3, 7, 11 в повному обсязі; п. 10 в
частині 7355,02 грн, п. 12 в частині 1947,13 грн
вимог Менської міжрайонної державної
фінансової інспекції від 01.10.2014 № 6-18/1744.

В частині позовних вимог про визнання
незаконними та скасування пунктів 5, 9
вимог Менської міжрайонної державної
фінансової інспекції від 01.10.2014 № 6-18/1744,
- відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь комунального закладу
«Березнянський багатопрофільний
навчально-реабілітаційний центр»
Чернігівської обласної ради судові
витрати в сумі 48 (сорок вісім) грн 72 коп.

Відповідно до ст. ст. 186, 254 КАС України
апеляційна скарга подається через
Чернігівський окружний
адміністративний суд, а її копія
надсилається апелянтом до суду
апеляційної інстанції, протягом десяти
днів з дня отримання її копії.
Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку скаргу не було подано,
або її подано з пропуском строку, у
поновленні якого було відмовлено, а у
разі вчасного подання апеляційної
скарги, з набранням законної сили
рішенням апеляційної інстанції, якщо
оскаржувану постанову не скасовано.

Суддя
Д.В. Лобан