Справа № 462/2790/14-а
Суддя: Куриленко О. М.
Дата ухвалення: 2014-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

________________________________________________________________________
_________________________________________________
Справа № 462/2790/14-а
Провадження № 2-а/520/464/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.12.2014 року

Київський районний суд м. Одеси в
складі:

Головуючого - судді Куриленко О.М.

за участю секретаря – Баранової Ю.О.,

розглянув у відкритому судовому
засіданні в м. Одесі адміністративну
справу за позовом ОСОБА_1 до Одеської
міської ради, треті особи Управління
Держземагенства у місті Одесі Одеської
області, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання
протиправними рішень та скасування
державного акта,

ВСТАНОВИВ:

28.04.2014 року позивач звернулась до
Залізничного районного суду м. Львова з
адміністративним позовом, який в
подальшому уточнила та згідно
редакції від 10.11.2014 року просила:
визнати протиправним та скасувати
рішення Одеської міської ради № 2931-v
від 10.07.2008 року «Про надання дозволу
громадянам на розробку проектів
землеустрою щодо відведення земельних
ділянок у м. Одеса» в частині п. 118 про
надання ОСОБА_2 дозволу на розробку
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки на вул. Жовтневої
революції, 86 у м. Одесі. Визнати
протиправним та скасувати рішення
Одеської міської ради від 13.07.2010 року №
6024 про затвердження проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки та передачу у приватну
власність гр. ОСОБА_2 земельної ділянки
площею 0, 0583 га, за адресою м. Одеса, вул.
Жовтневої революції, 86 для будівництва
і обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибна ділянка). Визнати
недійсним державний акт на право
власності на земельну ділянку площею 0,
583 га ОСОБА_2, призначену для
будівництва і обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд (присадибна ділянка),
розташовану на вул.. Жовтневої
революції, 86 у м. Одесі, серії ЯП № 379177
від 09.08.2011 року, зареєстрований в книзі
записів реєстрації державних актів за
№ 00277.

Свої вимоги мотивувала тим, що рішення
Одеської міської ради від 13.07.2010 року №
6024 в частині передачі одному із
співвласників будинку ОСОБА_2 на вул.
Жовтневої революції 86 у м. Одесі у
власність земельної ділянки та
державний акт на право власності на
земельну ділянку площею 0, 0583 га були
винесені та отримані з порушенням
вимог земельного законодавства, що на
її думку дає підстави для скасування
вищевказаного рішення та визнання
державного акту недійсним.

Вказані обставини і стали підставою
для звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою судді залізничного районного
суду м. Львова (ОСОБА_4О.) від 13 травня 2014
року відкрито провадження по справі та
призначено судове засідання.

Згодом ухвалою Залізничного районного
суду м. Львова від 06 червня 2014 року,
залишеною без змін ухвалою Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 03 вересня 2014 року, справу було
передано на розгляд Київського
районного суду м. Одеси на підставі п. 3
ч. 1 ст. 22 КАС України.

Ухвалою судді Київського районного
суду м. Одеси від 13.10.2014 року справу
прийнято до провадження суду та
призначено судове засідання.

Представник позивача ОСОБА_1 – ОСОБА_5
у судовому засіданні позов підтримав в
повному обсязі, посилаючись на
обставини, викладені в позові.

Представник відповідача ОМР у судове
засідання не з’явився, про час, дату та
місце розгляду справи сповіщався
належним чином, надав до суду письмові
заперечення, в яких просив у задоволені
позову відмовити.

Представники третіх осіб ОСОБА_2 –
ОСОБА_6 та ОСОБА_7 – ОСОБА_8 у судовому
засіданні заперечували проти
задоволення позову, посилаючись на
його безпідставність і недоведеність,
а також відсутність порушення прав
позивача.

Представник третьої особи Управління
Держземагенства у місті Одесі Одеської
області – ОСОБА_9 у судовому засіданні
вирішення справи залишив на розсуд
суду.

Суд, дослідивши матеріали справи,
вважає, що вимоги позову не підлягають
задоволенню, виходячи з наступного.

У судовому засіданні встановлено, що
ОСОБА_2 на підставі договору дарування
№ 1-3784 від 16.10.1995 року, посвідченого
Дев’ятою Одеською державною
нотаріальною конторою, на праві
приватної спільної часткової
власності належить 17/50 частин
житлового будинку 86, що розташований за
адресою м. Одеса, вул.. Жовтневої
революції.

Іншим співвласникам, ОСОБА_7 та ОСОБА_1,
на підставі договору дарування № 722 від
12.10.1999 року, посвідченого приватним
нотаріусом Одеського міського
нотаріального округу ОСОБА_10, на праві
приватної спільної часткової
власності належали кожній по 33100 частин
вищевказаного житлового будинку.

20 вересня 2007 року приватним нотаріусом
Одеського міського нотаріального
округу ОСОБА_11 було посвідчено договір
про поділ нерухомого майна в натурі та
припинення спільної часткової
власності.

Згідно умов вказаного договору ОСОБА_12,
діюча від імені ОСОБА_2, ОСОБА_7 та
ОСОБА_1 домовились про проведення
поділу в натурі будинку № 86 по вул.
Жовтневої революції у м. Одесі.

Так відповідно до п. 2.1 Договору: ОСОБА_7
набуває право власності у житловому
будинку літ. «А»: 1-6/11, 8 кв.м. – веранда,
1-4/17, 5 кв.м. – житлова, житловою площею 17,
5 кв.м., загальною площею 29, 3 кв.м.; ОСОБА_1
набуває право власності у житловому
будинку літ. «А»: 1-5/8т, 5 кв.м.- кухня, 1-2/14,
7 кв.м. – житлова, сарай «Г», гараж «В»,
теплиця «Г», житловою площею 14 , 7 кв.м.,
загальною площею 23, 2 кв.м.; ОСОБА_2
набуває право власності у житловому
будинку літ. «А»: 1-1/6, 1 кв.м. коридор, 1-3/9,
5 кв.м. – житлова, гараж «Ж», вбиральня
«Д», душ «Е», житловою площею 9,5 кв.м.,
загальною площею 15, 6 кв.м.

15 листопада 2004 року Управлінням
архітектури та містобудування було
надано висновок про можливість
передачі в приватну власність
земельної ділянки, з якого вбачається,
що на підставі Земельного кодексу
України, можлива передача в приватну
власність гр. ОСОБА_2 земельної ділянки
по вул. Жовтневої революції, 86 для
будівництва та обслуговування
житлового будинку та господарських
будівель.

Надана Одеським міським управлінням
Одеського регіонального філіалу
«Центр державного земельного кадастру
при Державному комітету України по
земельним ресурсам» технічна
документація по інвентаризації
земельної ділянки гр. ОСОБА_2 по вул.
Жовтневої революції, 86, погоджена при
умов погодження границь земельної
ділянки з співвласниками житлового
будинку.

06 лютого 2005 року приватним нотаріусом
Одеського міського нотаріального
округу ОСОБА_13 було посвідчено заяву,
згідно якої ОСОБА_14 – батько позивача,
діючий від імені ОСОБА_7 та від імені
ОСОБА_1, засвідчив про те, що вони не
заперечують проти того, щоб ОСОБА_2
приватизував земельну ділянку, яка
розташована по вул. Жовтневої
революції під номером, 86 в м. Одесі,
позначеної на додатку до цієї заяви
літерами
А-Р-П-О-Н-М-Л-К-Й-Ї-І-И-З-Ж-Є-Е-Д-Г-С-Т-А,
площею 0, 0583 га.

10 липня 2008 року Одеською міською радою
було прийнято рішення № 2931-V про
надання дозволу громадянам на розробку
проектів землеустрою щодо відведення
земельних ділянок у м.Одесі.

Згідно п. 118 вказаного рішення ОСОБА_2
було надано згоду на розробку проектів
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки, що розташована за адресом м.
Одеса, вул. Жовтневої революції, 86 з
цільовим призначенням для будівництва
та обслуговування жилого будинку та
господарських будівель.

Статтею 118 Земельного кодексу України
встановлено, що громадяни, зацікавлені
в одержанні безоплатно у власність
земельної ділянки із земель державної
або комунальної власності для ведення
фермерського господарства, ведення
особистого селянського господарства,
ведення садівництва, будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибної ділянки), індивідуального
дачного будівництва, будівництва
індивідуальних гаражів у межах норм
безоплатної приватизації, подають
клопотання до відповідного органу
виконавчої влади або органу місцевого
самоврядування, який передає земельні
ділянки державної чи комунальної
власності у власність відповідно до
повноважень, визначених статтею 122
цього Кодексу. У клопотанні
зазначаються цільове призначення
земельної ділянки та її орієнтовні
розміри. До клопотання додаються
графічні матеріали, на яких зазначено
бажане місце розташування земельної
ділянки, погодження землекористувача
(у разі вилучення земельної ділянки, що
перебуває у користуванні інших осіб) та
документи, що підтверджують досвід
роботи у сільському господарстві або
наявність освіти, здобутої в аграрному
навчальному закладі (у разі надання
земельної ділянки для ведення
фермерського господарства).

Відповідний орган виконавчої влади або
орган місцевого самоврядування, який
передає земельні ділянки державної чи
комунальної власності у власність
відповідно до повноважень, визначених
статтею 122 цього Кодексу розглядає
клопотання у місячний строк і дає
дозвіл на розроблення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки або надає мотивовану відмову у
його наданні. Підставою відмови у
наданні такого дозволу може бути лише
невідповідність місця розташування
об'єкта вимогам законів, прийнятих
відповідно до них нормативно-правових
актів, генеральних планів населених
пунктів та іншої містобудівної
документації, схем землеустрою і
техніко-економічних обґрунтувань
використання та охорони земель
адміністративно-територіальних
одиниць, проектів землеустрою щодо
впорядкування територій населених
пунктів, затверджених у встановленому
законом порядку.

13 липня 2010 року Одеською міською радою
було прийнято рішення № 6024 про
затвердження проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки та
передачу у приватну власність гр..
ОСОБА_2 земельної ділянки площею 0, 0583
га, за адресою м. Одеса, вул.. Жовтневої
революції, 86, для будівництва і
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибна ділянка).

Вказаним рішенням було затверджено
проект землеустрою щодо відведення
земельної ділянки. Передано безоплатно
у приватну власність гр.. ОСОБА_2
земельну ділянку площею 0, 0583 га, за
адресою м. Одеса, вул. Жовтневої
революції, 86. Зобов’язано гр.. ОСОБА_2
замовити оформлення державного акту на
право власності на земельну ділянку
відповідно до чинного законодавства;
дотримуватися положень ст.. 91 ЗК
України та виконувати вимоги та умови
землекористування, визначені службами
і організаціями міста області,
викладені в проекті землеустрою щодо
відведення земельної ділянки.

На підставі даного рішення ОСОБА_2
отримав Державний акт Серії ЯЛ № 379177 на
право власності на земельну ділянку
площею 0,0583 га, яка розташована за
адресою м. Одеса, вул. Жовтневої
революції, 86, з цільовим призначенням
для будівництва і обслуговування
жилого будинку, господарських будівель
і споруд (присадибна ділянка).

Відповідно до ч. 2 ст. 14 Конституції
України право власності на землю
гарантується. Це право набувається і
реалізується громадянами, юридичними
особами та державою виключно
відповідно до закону.

Згідно з ч. 1 ст. 116 ЗК України, громадяни
та юридичні особи набувають право
власності та право користування
земельними ділянками із земель
державної або комунальної власності за
рішенням органів виконавчої влади або
місцевого самоврядування в межах їх
повноважень, визначених Земельним
кодексом або за результатами аукціону.

Відповідно до ч. 3 п. «в» ст. 116 ЗК
України, безоплатна передача земельних
ділянок у власність громадян
провадиться у разі одержання земельних
ділянок із земель державної і
комунальної власності в межах норм
безоплатної приватизації, визначених
Земельним кодексом. Норми безоплатної
передачі земельних ділянок громадянам
визначені в ст. 121 ЗК України.

Згідно п. 6 ст. 118 Земельного кодексу
України громадяни, зацікавлені в
одержанні безоплатно у власність
земельної ділянки із земель державної
або комунальної власності для ведення
фермерського господарства, ведення
особистого селянського господарства,
ведення садівництва, будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибної ділянки), індивідуального
дачного будівництва, будівництва
індивідуальних гаражів у межах норм
безоплатної приватизації, подають
клопотання до відповідного органу
виконавчої влади або органу місцевого
самоврядування, який передає земельні
ділянки державної чи комунальної
власності у власність відповідно до
повноважень, визначених статтею 122
цього Кодексу.

Відповідно до ст. 116 Земельного кодексу
України громадяни набувають право
власності земельними ділянками із
земель комунальної власності за
рішенням органів місцевого
самоврядування. Набуття права на землю
громадянами здійснюється шляхом
передачі земельних ділянок у власність
на безоплатній та платній основі.
Безоплатна передача земельних ділянок
у власність громадян провадиться у
разі: а) приватизації земельних
ділянок, які перебувають у
користуванні громадян; б) одержання
земельних ділянок внаслідок
приватизації державних комунальних
сільськогосподарських підприємств,
установ та організацій; в) одержання
земельних ділянок із земель державної
і комунальної власності в межах норм
безоплатної приватизації, визначених
Земельного кодексу України.

Систему та гарантії місцевого
самоврядування в Україні, засади
організації та діяльності, правового
статусу і відповідальності органів та
посадових осіб місцевого
самоврядування визначає Закон України
"Про місцеве самоврядування в Україні".

Відповідно до статті 2 Закону України
від 21.05.1997 № 280/97-ВР "Про місцеве
самоврядування в Україні" (в редакції,
яка діяла на час виникнення спірних
правовідносин, далі - Закон № 280/97-ВР)
місцеве самоврядування в Україні - це
гарантоване державою право та реальна
здатність територіальної громади -
жителів села чи добровільного
об'єднання у сільську громаду жителів
кількох сіл, селища, міста - самостійно
або під відповідальність органів та
посадових осіб місцевого
самоврядування вирішувати питання
місцевого значення в межах Конституції
і законів України.

Місцеве самоврядування здійснюється
територіальними громадами сіл, селищ,
міст як безпосередньо, так і через
сільські, селищні, міські ради та їх
виконавчі органи, а також через районні
та обласні ради, які представляють
спільні інтереси територіальних
громад сіл, селищ, міст.

Сільські, селищні, міські ради є
органами місцевого самоврядування, що
представляють відповідні
територіальні громади та здійснюють
від їх імені та в їх інтересах функції і
повноваження місцевого
самоврядування, визначені
Конституцією України, цим та іншими
законами (частина перша статті 10 Закону
№ 280/97-ВР).

Згідно пункту 34 частини першої статті 26
Закону № 280/97-ВР, на пленарних
засіданнях сільської, селищної,
міської ради вирішуються питання щодо
регулювання земельних відносин.

Згідно ч. 1 ст. 1 Регламенту Одеської
міської ради затвердженого рішенням
Одеської міської ради від 06.12.2010 року №
3-VI Одеська міська рада – є органом
місцевого самоврядування, що
представляє територіальну громаду
міста ОСОБА_8, здійснює від її імені та в
її інтересах функції і повноваження
місцевого самоврядування, визначені
Конституцією України та законами
України.

Відповідно до Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні» та
Регламенту Одеської міської ради
затвердженого рішенням Одеської
міської ради від 06.12.2010 року № 3-VI, до
повноважень Одеської міської ради
відноситься вирішення відповідно до
закону питань регулювання земельних
відносин, прийняття рішень щодо
відчуження відповідно до закону
комунального найма; затвердження
місцевих програм приватизації, а також
переліку об’єктів комунальної
власності, які не підлягають
приватизації; визначення доцільності,
порядку та умов приватизації об’єктів
права комунальної власності; вирішення
питань про придбання в установленому
законом порядку приватизованого майна
про включення до об’єктів комунальної
власності майна, відчуженого у процесі
приватизації, договір купівлі-продажу
якого в установленому порядку
розірвано або визнано недійсним, про
надання у концесію об’єктів права
комунальної власності, про створення,
ліквідацію, реорганізацію та
перепрофілювання підприємств, установ
та організацій комунальної власності
відповідної територіальної громади.

Згідно п. 10 ст. 118 Земельного кодексу
України рішення органу виконавчої
влади чи органу місцевого
самоврядування про передачу земельної
ділянки у власність або залишення
клопотання без розгляду можуть бути
оскаржені до суду.

Відповідно до п. «г» ч. 3 ст. 152 ЗК
України, захист прав громадян та
юридичних осіб на земельні ділянки
здійснюється шляхом визнання
недійсним рішень органів виконавчої
влади або органів місцевого
самоврядування.

Згідно ст. 41 Конституції України ніхто
не може бути протиправно позбавлений
права власності, право приватної
власності є непорушним, примусове
відчуження об'єктів права приватної
власності може бути застосоване лише
як виняток з мотивів суспільної
необхідності, на підставі і в порядку,
встановлених законом, та за умови
попереднього і повного відшкодування
їх вартості. Примусове відчуження
таких об'єктів з наступним повним
відшкодуванням їх вартості
допускається лише в умовах воєнного чи
надзвичайного стану.

З урахуванням вищевказаних норм
законодавства суд вважає, що Одеська
міська рада, приймаючи спірні рішення,
керувалась положеннями чинного
законодавства та у межах своїх
повноважень, так як розпорядження
землями комунальної власності є
виключно компетенцією міської ради.

Вирішуючи дане питання, суд також бере
до уваги рішення Київського районного
суду м.Одеси від 06 жовтня 2010 року по
справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_1,
третя особа ОСОБА_2 про встановлення
порядку користування земельною
ділянкою, яке набрало законної сили
19.10.2010 року, відповідно до якого сторони
погодились з першим варіантом,
запропонованим експертом, а схема №1
(а.с.148) є невід’ємною частиною
вказаного рішення (а.с.144-146).

Таким чином, твердження позивача про
те, що межі земельної ділянки ОСОБА_2 не
були з нею погоджені, є безпідставними.

Також не підлягають задоволенню вимоги
позивача про визнання недійсним
державного акту на право власності на
земельну ділянку, так як статтею 126
Земельного кодексу України та п.1.1
Інструкції про порядок складання,
видачі, реєстрації і зберігання
державних актів на право приватної
власності на землю, право колективної
власності на землю, право власності на
землю і право постійного користування
землею, договорів на право тимчасового
користування землею (в тому числі на
умовах оренди) та договорів оренди
землі, затвердженої наказом державного
комітету України по земельних ресурсах
від 04.05.1999 року № 43 передбачено, що
право власності на земельну ділянку
посвідчується державним актом.

Державний акт на право власності на
земельну ділянку є правовстановлюючим
документом, який видається на підставі
рішення відповідного органу місцевого
самоврядування, тому вимога про
скасування державного акта на право
приватної власності на земельну
ділянку є похідною й залежить від
доведеності незаконності рішення
органу місцевого самоврядування, на
підставі якого виданий оспорюваний
державний акт.

Відповідно до п. 1.16 вказаної Інструкції
технічна документація із складання
державного акта на право власності на
земельну ділянку включає виписку з
рішення відповідної ради або державної
адміністрації про надання у постійне
користування, передачу у власність або
продаж земельної ділянки (договір
купівлі-продажу, дарування, міни, інші
цивільно-правові угоди), а також
рішення суду

Відповідно до ч. 3 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
у справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Крім того, залишилось не зрозумілим,
які права позивача були порушені
оскаржуваними рішеннями та державним
актом, так як у теперішній час земельна
ділянка сторін облаштована трьома
окремими входами, кожний із
співвласників має можливість проходу
до належної йому частини будинку, з
вимогами щодо усунення перешкод в
користуванні належною їй земельною
ділянкою чи частиною будинку позивач
до суду не зверталась, доказів
захоплення земельної ділянки,
пересування заборів тощо суду не
надала.

Відповідно до ст.71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідно до ст.69 КАС України доказами
в адміністративному судочинстві є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення осіб, які беруть
участь у справі, та інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів,
висновків експертів.

Відповідно до ст.19 Конституції України,
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією
України та законами України.

Відповідно до ст.9 Кодексу
адміністративного судочинства України
визначено, що суд при вирішенні справи
керується принципом законності,
відповідно до якого органи державної
влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові особи і
службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно із ч.1 ст.11 Кодексу
адміністративного судочинства України
розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюються
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

За таких обставин, суд, за правилами,
встановленими ст.86 Кодексу
адміністративного судочинства
України, перевіривши наявні у справі
докази, вважає заявлені позовні вимоги
необґрунтованими та такими, що не
підлягають задоволенню повністю.

Керуючись ст.ст.2, 6, 9, 11, 69, 70, 71, 94, 158-163, 167,
168, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд

П О С Т А Н О
В И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до
Одеської міської ради, треті особи
Управління Держземагенства у місті
Одесі Одеської області, ОСОБА_2, ОСОБА_3
про визнання протиправними рішень та
скасування державного акта –
відмовити в повному обсязі.

Постанова набирає законної сили в
порядку передбаченому ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства та може
бути оскаржена в апеляційному порядку
повністю або частково за правилами,
встановленими ст. ст. 185-187 КАС України,
шляхом подання через суд першої
інстанції апеляційної скарги.

Суддя

Куриленко О. М.