Справа № 2а/0370/2633/11
Суддя: Лозовський Олександр Анатолійович
Дата ухвалення: 2011-10-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2011 року Справа № 2а/0370/2633/11

Волинський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого - судді Лозовського О.А.,

при секретарі судового засідання Сіжук
О.В.,

з участю представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2
міжрайонної державної податкової
інспекції ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4
управління державного казначейства
України у Волинській області ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луцьку
адміністративну справу за позовом
фізичної особи-підприємця ОСОБА_6 до
ОСОБА_2 міжрайонної державної
податкової інспекції, ОСОБА_4
управління Державного казначейства
України у Волинській області про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення та
стягнення бюджетної заборгованості з
податку на додану вартість,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_6
звернувся з позовом до ОСОБА_2
міжрайонної державної податкової
інспекції, ОСОБА_4 управління
Державного казначейства України у
Волинській області про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення від 9
вересня 2011 року №, яким зменшено
суму бюджетного відшкодування з
податку на додану вартість в сумі 68 463,00
грн. за квітень 2011 року та нараховано
штрафну санкцію у розмірі 1,00 грн. та
стягнення з державного бюджету України
бюджетного відшкодування податку на
додану вартість за квітень 2011 року у
розмірі 68 463,00 грн.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що в
період з 03.06.2011 року по 09.06.2011 року
ОСОБА_2 МДПІ була проведена
документальна позапланова невиїзна
перевірка фізичної особи – підприємця
ОСОБА_6 з питань правильності
визначення суми від’ємного значення
та достовірність нарахування суми
бюджетного відшкодування податку на
додану вартість за квітень 2011 року, за
результатами якої складено акт №537/17-
НОМЕР_1 від 26.08.2011 року "Про результати
документальної позапланової виїзної
перевірки підприємця ОСОБА_6 з питань
правильності визначення суми
від’ємного значення та достовірність
нарахування суми бюджетного
відшкодування податку на додану
вартість за квітень 2011 року", яким
встановлено порушення позивачем
підпункту «а» пункту 200.4 статті 200
Податкового кодексу України, в
результаті чого фізичною особою –
підприємцем в уточнюючому розрахунку
податкових зобов’язань з податку на
додану вартість у зв’язку з
виправленням самостійно виявлених
помилок за квітень 2011 року завищено
суму бюджетного відшкодування на суму
68463,00 грн.

На підставі акту перевірки ОСОБА_2 МДПІ
винесено податкове
повідомлення-рішення від 09.09.2011 року
№, яким позивачу зменшено суму
бюджетного відшкодування по ПДВ у сумі
68463,00 грн. за квітень 2011 року та
нарахована штрафна санкція у розмірі
1,00 грн. Позивач не погоджується з даним
податковим повідомленням-рішенням,
вважає, що висновки, зроблені ОСОБА_2
МДПІ в акті перевірки є помилковими та
суперечать законодавству. Просить
визнати його протиправним та
скасувати, а також стягнути з
Державного бюджету України суму
бюджетного відшкодування з податку на
додану вартість в розмірі 68463,00 грн.

В судовому засіданні представник
позивача адміністративний позов
підтримала з підстав, викладених у
позовній заяві, та пояснила, що позивач
надає послуги з перевезення вантажів,
здійснює діяльність автомобільного
вантажного транспорту, надає в оренду
будівельну техніку та устаткування з
операторами. Придбання транспортних
засобів (спецтехніки) здійснювалося
позивачем у межах його господарської
діяльності, договори на придбання
техніки у нерезидентів укладалися з
покупцем –підприємцем, у ВМД при
ввезенні транспортних засобів на митну
територію України зазначено
одержувачем товару фізичну особу –
підприємця ОСОБА_6, який у повному
обсязі провів розрахунки з державним
бюджетом згідно з ВМД при розмитненні
транспортних засобів. Використання
автомобілів у господарській
діяльності позивача підтверджується
належними та допустимими доказами:
подорожніми листами, договорами,
актами здачі-прийняття робіт (надання
послуг), товарно-транспортними
накладними, рахунками, виписками з
банку. При цьому, державна реєстрація
придбаних транспортних засобів
проводилася за позивачем як за
фізичною особою, а не як суб’єктом
господарювання, оскільки Правилами
державної реєстрації та обліку
автомобілів, автобусів, а також
самохідних машин, сконструйованих на
шасі автомобілів, мотоциклів усіх
типів, марок моделей, причепів,
напівпричепів та мотоколясок,
затвердженими постановою Кабінету
Міністрів України № 1388 від 07.09.1998 року,
передбачена державна реєстрація
транспортних засобів лише за фізичною
або юридичною особою. Представник
позивача просить визнати протиправним
та скасувати податкове
повідомлення-рішення від 09.09.2011 року
№, стягнути бюджетне
відшкодування податку на додану
вартість за квітень 2011 року в розмірі
68463,00 грн.

Представник відповідача ОСОБА_2 МДПІ в
поданих до суду письмових запереченнях
від 27.10.2011 року №12880/10/10-015 та в судовому
засіданні позовні вимоги не визнав.
Вважає, що порушення позивачем
підпункту «а» пункту 200.4 статті 200
Податкового кодексу України, в
результаті чого фізичною особою –
підприємцем в уточнюючому розрахунку
податкових зобов’язань з податку на
додану вартість у зв’язку з
виправленням самостійно виявлених
помилок за квітень 2011 року завищено
суму бюджетного відшкодування на 68463,00
грн. та підпункту 2 пункту 198.3 статті 198
Податкового кодексу України, в
результаті чого СПД ОСОБА_6
безпідставно включено до складу
податкового кредиту в квітні 2011 року
податок на додану вартість в сумі 68463,00
грн. мало місце, а тому податкове
повідомлення-рішення винесено у
відповідності до норм чинного
законодавства і підстав для визнання
його протиправним та скасування немає.
Просить в позові відмовити.

Відповідач – Головне управління
державного казначейства України у
Волинській області в поясненнях на
адміністративний позов від 06.10.2011 року
№15-08/422-6204 зазначив, що відповідно до
норм чинного законодавства
відшкодування ПДВ з державного бюджету
здійснюється органами Державного
казначейства України на підставі
висновків податкового органу або за
рішенням суду. Станом на 17.06.2011 року за
висновками ОСОБА_2 МДПІ №70 та №80 ОСОБА_2
управлінням Державного казначейства
ОСОБА_4 управління Державного
казначейства України у Волинській
області позивачу було відшкодовано
податок на додану вартість згідно
декларацій за квітень 2010 року в сумі
94260,00 грн. Просить в позові відмовити.

Суд, заслухавши пояснення
представників сторін, з’ясувавши всі
обставини у справі та перевіривши їх
доказами, приходить до висновку, що
адміністративний позов підлягає
задоволенню повністю з наступних
підстав.

Судом встановлено, що в період з 17.08.2011
року по 23.08.2011 року ОСОБА_2 МДПІ була
проведена документальна позапланова
невиїзна перевірка фізичної особи –
підприємця ОСОБА_6 з питань
правильності визначення суми
від’ємного значення та достовірність
нарахування суми бюджетного
відшкодування податку на додану
вартість за квітень 2011 року, за
результатами якої складено акт №537/17-
НОМЕР_1 від 26.08.2011 року "Про результати
документальної позапланової виїзної
перевірки підприємця ОСОБА_6 з питань
правильності визначення суми
від’ємного значення та достовірність
нарахування суми бюджетного
відшкодування податку на додану
вартість за квітень 2011 року", яким
встановлено порушення позивачем
підпункту «а» пункту 200.4 статті 200
Податкового кодексу України, в
результаті чого фізичною особою –
підприємцем в уточнюючому розрахунку
податкових зобов’язань з податку на
додану вартість у зв’язку з
виправленням самостійно виявлених
помилок за квітень 2011 року завищено
суму бюджетного відшкодування на суму
68463,00 грн.

На підставі акту перевірки ОСОБА_2 МДПІ
09.09.2011 року винесено податкове
повідомлення-рішення №, яким
позивачу зменшено суму бюджетного
відшкодування по ПДВ у сумі 68463,00 грн. за
квітень 2011 року та нарахована штрафна
санкція у розмірі 1,00 грн.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198
Податкового кодексу України
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу, та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою, статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку;

придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари/послуги та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду.

Порядок визначення суми податку, що
підлягає сплаті (перерахуванню) до
Державного бюджету України або
відшкодуванню з Державного бюджету
України (бюджетному відшкодуванню)
регламентовано статтею 200 Податкового
кодексу України.

Сума податку, що підлягає сплаті
(перерахуванню) до Державного бюджету
України або бюджетному відшкодуванню,
визначається як різниця між сумою
податкового зобов'язання звітного
(податкового) періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
(податкового) періоду.

При позитивному значенні суми,
розрахованої згідно з пунктом 200.1
статті 200 ПК України, така сума підлягає
сплаті (перерахуванню) до бюджету у
строки, встановлені цим розділом.

При від'ємному значенні суми,
розрахованої згідно з пунктом 200.1
статті 200 ПК України, така сума
враховується у зменшення суми
податкового боргу з податку, що виник
за попередні звітні (податкові) періоди
(у тому числі розстроченого або
відстроченого відповідно до цього
Кодексу), а в разі відсутності
податкового боргу - зараховується до
складу податкового кредиту наступного
звітного (податкового) періоду.

Якщо в наступному податковому періоді
сума, розрахована згідно з пунктом 200.1
статті 200 ПК України, мас від'ємне
значення, то:

а) бюджетному відшкодуванню підлягає
частина такого від'ємного значення, яка
дорівнює сумі податку, фактично
сплаченій отримувачем товарів/послуг у
попередніх податкових періодах
постачальникам таких товарів/послуг
або до Державного бюджету України, а в
разі отримання від нерезидента послуг
на митній території України - сумі
податкового зобов'язання, включеного
до податкової декларації за попередній
період за отримані від нерезидента
послуги отримувачем товарів/послуг;

б) залишок від'ємного значення
попередніх податкових періодів після
бюджетного відшкодування включається
до складу сум, що відносяться до
податкового кредиту наступного
податкового періоду.

Проведеною перевіркою встановлено, що
згідно вантажно-митної декларації
№205000021/2011/003698 від 18.03.2011 року позивачем
згідно контракту №169/10 від 19.10.2010 року у
фірми "LNV-Trucks" придбано напівпричіп
відкритої платформи зі зміною довжиною
марки "NOOTEBOOM", модель OSD5004V, шасі
№XMR0SD6, колір червоний, б/в, рік
виготовлення 2001, державний
реєстраційний номер НОМЕР_2. Сплачений
при його ввезенні на митну територію
України податок на додану вартість у
розмірі 18837,31 грн. був включений до
податкового кредиту з податку на
додану вартість і відображений у
податковій звітності за квітень 2011
року.

Крім того, згідно вантажно-митної
декларації №205000021/2011/003698 від 16.03.2011 року
позивачем згідно контракту №100/11 від
10.01.2011 року у фірми "LNV-Trucks" придбано
напівпричіп тентова ний низько рамний
марки "FAYMONVILLE", модель STBN-2, шасі
№YA9TL232G93113192, колір жовтий, б/в, рік
виготовлення 1993, державний
реєстраційний номер НОМЕР_3. Сплачений
при його ввезенні на митну територію
України податок на додану вартість у
розмірі 8394,08 грн. був включений до
податкового кредиту з податку на
додану вартість і відображений у
податковій звітності за квітень 2011
року.

Таким чином, фізичною особою –
підприємцем ОСОБА_6 дотримані вимоги
чинного законодавства щодо визначення
суми, що підлягає бюджетному
відшкодуванню, так як дані, внесені ним
у декларацію по ПДВ за квітень 2011 року
відображають господарську діяльність
і є достовірними, що підтверджується
даними, відображеними у ВМД
№205000021/2011/003698 від 16.03.2011 року та
№205000021/2011/003698 від 16.03.2011 року.

Суд не бере до уваги твердження
відповідача про те, що до складу
податкового кредиту приватного
підприємця можливе включення сум
податку на додану вартість по
транспортним засобам, зареєстрованим
лише на суб'єкта господарювання (а не на
приватну особу) за умови використання
їх в оподатковуваних операціях з
наступних підстав.

Відповідно до пункту 6 Правил державної
реєстрації та обліку автомобілів,
автобусів, а також самохідних машин,
сконструйованих на шасі автомобілів,
мотоциклів усіх типів, марок моделей,
причепів, напівпричепів та
мотоколясок, затверджених постановою
Кабінету Міністрів України № 1388 від
07.09.1998 року, передбачено реєстрацію
транспортних засобів лише за
юридичними або фізичними особами, тому
у свідоцтвах про реєстрацію
транспортних засобів не може
зазначатися як їх власник фізична
особа – підприємець. При цьому,
неможливість державної реєстрації
транспортних засобів за фізичними
особами - підприємцями не позбавляє
права таких осіб на податковий кредит
по операціях з придбання транспортних
засобів, якщо були дотримані умови його
формування, визначені Податковим
кодексом України.

Статтею 2 Господарського Кодексу
України передбачено, що учасниками
відносин у сфері господарювання є
суб'єкти господарювання.

Згідно статті 55 ГК України: громадяни
України, іноземці та особи без
громадянства, які здійснюють
господарську діяльність та
зареєстровані відповідно до закону як
підприємці.

Таким чином, право власності на майно
повинно реєструватись за фізичною
особою, а не за фізичною особою -
підприємцем.

Частиною 1 статті 52 Цивільного кодексу
України та частиною 2 статті 128
Господарського Кодексу України
встановлено, що громадянин -
підприємець відповідає за
зобов'язаннями, пов'язаними з
підприємницькою діяльністю, усім своїм
майном, на яке відповідно до Закону
може бути звернено стягнення.

Таким чином, до податкового кредиту
фізичних осіб - суб'єктів
господарювання, зареєстрованих
платниками податку на додану вартість,
можливе включення сум податку на
додану вартість, нарахованих
(сплачених) у зв'язку з придбанням
транспортних засобів (тягачів,
причепів, напівпричепів), за умови
використання таких транспортних
засобів в оподатковуваних операціях у
межах їх господарської діяльності та
наявності належним чином
документального оформлення та
підтвердження відповідних витрат і
відображення їх у бухгалтерському та
податковому обліку.

Загальний порядок формування
податкового кредиту з податку на
додану вартість як для юридичних осіб,
так і для фізичних осіб, зареєстрованих
платниками ПДВ, регламентується
статтею 198 Податкового кодексу України.

При цьому, особливих умов для
формування податкового кредиту та
визначення дати податкового кредиту
для фізичних осіб - суб'єктів
господарювання, зареєстрованих
платниками податку, вищезазначеним
Законом не передбачено.

Разом з цим, включення до податкового
кредиту сум податку, нарахованих
(сплачених) у зв'язку з придбанням
транспортних засобів, можливе за умови
використання таких транспортних
засобів в оподатковуваних операціях у
межах їх господарської діяльності та
наявності належним чином
документального оформлення та
підтвердження відповідних витрат та
відображення їх у бухгалтерському та
податковому обліку.

З матеріалів справи вбачається, що
використання придбаного транспортного
засобу у господарській діяльності
підприємцем ОСОБА_6 підтверджується
актами приймання в експлуатацію
транспортних засобів, шляховими
листами на вказаний транспортний
засіб, заявками на надання
транспортних послуг, рахунками, актами
виконаних робіт та податковими
накладними, які підтверджують
виконання послуг з перевезення
вантажів, витратами на утримання і
використання транспорту (запчастини,
пальне,тощо).

З урахуванням наведеного, суд
приходить до висновку, що транспортні
засоби - напівпричіп відкритої
платформи зі зміною довжиною марки
"NOOTEBOOM", модель OSD5004V, шасі №XMR0SD6,
колір червоний, б/в, рік виготовлення
2001, державний реєстраційний номер
НОМЕР_2 та напівпричіп тентова ний
низько рамний марки "FAYMONVILLE", модель STBN-2,
шасі №YA9TL232G93113192, колір жовтий, б/в, рік
виготовлення 1993, державний
реєстраційний номер АС 1361, які придбані
фізичною особою – підприємцем ОСОБА_6 у
нерезидентів та ввезені на митну
територію України у березні 2011 року
згідно з ВМД №205000021/2011/003698 від 18.03.2011
року та ВМД №205000021/2011/003698 від 16.03.2011 року
(у всіх документах на придбання
транспортного засобу та ВМД зазначено
покупцем суб’єкта господарювання),
використовується позивачем у його
господарській діяльності.

Крім того, перевіркою також
встановлено, що в березні 2011 року
позивачем в межах здійснення
господарської діяльності були
придбані наступні транспорті засоби:

- згідно вантажно-митної декларації
№205060001/2011/001889 від 16.03.2011 року згідно
контракту №74576 від 07.03.2011 року з у фірми
"Heinemann Baumaschinen GmbH" колісний екскаватор
О&К, типу МН City, серійний номер 74576, колір
червоний, б/в, рік виготовлення 1994,
державний реєстраційний номер НОМЕР_4.
Сплачений при його ввезенні на митну
територію України податок на додану
вартість у розмірі 24765,08 грн. був
включений до податкового кредиту з
податку на додану вартість і
відображений у податковій звітності за
квітень 2011 року.

- згідно вантажно-митної декларації
№205060001/2011/001939 від 18.03.2011 року згідно
контракту №0457/11 від 31.01.2011 pоку у фірми
"Garhammer An-und Verkauf von Bau-und Nutzfahrzeuge Vermittlung von
Neufahrzeugen" екскаватор гусеничний EDER,
модель 835, шасі №61606, колір жовтий, б/в,
рік виготовлення 1990, державний
реєстраційний номер НОМЕР_5. Сплачений
при його ввезенні на митну територію
України податок на додану вартість у
розмірі 16466,09 грн. був включений до
податкового кредиту з податку на
додану вартість і відображений у
податковій звітності за квітень 2011
року.

Вказані транспортні засоби були
зареєстровані в ОСОБА_2 МРЕВ ВДАІ УМВС
України у Волинській області з видачею
відповідних свідоцтв про реєстрацію
машин за фізичною особою ОСОБА_6, а не за
суб’єктом господарювання. Податок на
додану вартість в розмірі 68463,00 грн.,
сплачений при ввезенні вказаних
транспортних засобів на митну
територію України був сплачений до
бюджету в повному обсязі під час їх
розмитнення та був включений до
податкового кредиту з податку на
додану вартість і відображений у
податковій звітності за квітень 2011
року.

В акті перевірки зазначено, що
формування податкового кредиту та
бюджетного відшкодування по
зазначених господарських операціях не
відповідає вимогам підпункту «а»
пункту 200.4 статті 200 Податкового
кодексу України, в результаті чого
фізичною особою – підприємцем в
декларації з податку на додану
вартість за квітень 2011 року завищено
суму бюджетного відшкодування на 68463,00
грн. та підпункту 2 пункту 198.3 статті 198
Податкового кодексу України, в
результаті чого СПД ОСОБА_6
безпідставно включено до складу
податкового кредиту в квітні 2011 року
податок на додану вартість в сумі 68463,00
грн.

Судом встановлено, що позивач з 19.09.2003
року зареєстрований як суб’єкт
підприємницької діяльності, що
стверджується свідоцтвом про державну
реєстрацію фізичної особи –
підприємця серії В00 № 356251, перебуває на
обліку як платник податків у ОСОБА_2
МДПІ, є платником податку на додану
вартість відповідно до виданого 05.04.2006
року ОСОБА_2 МДПІ Свідоцтва про
реєстрацію платника податку на додану
вартість № 53435135. Відповідно до витягу з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців
станом на 14.02.2011 року фізична особа -
підприємець ОСОБА_6 серед іншого
здійснює такі види діяльності, як
організація перевезення вантажів,
діяльність автомобільного вантажного
транспорту, оренда будівельної техніки
з оператором, оренда будівельних машин
та устаткування.

З матеріалів справи вбачається, що
господарські операції відображені
позивачем у бухгалтерському обліку як
придбання основних засобів з
присвоєнням інвентаризаційних
номерів, що підтверджується
інвентарними картками обліку основних
засобів № 106, №108, №110, №111. Для обліку
вводу транспортних засобів, дорожньо -
будівельної техніки в експлуатацію
позивачем оформлено приймання
основних засобів актами
приймання-передачі (внутрішнього
переміщення) основних засобів на
кожний окремий транспортний засіб.

Процедура державної реєстрації
(перереєстрації), зняття з обліку
автомобілів, автобусів, а також
самохідних машин, сконструйованих на
шасі автомобілів, мотоциклів усіх
типів, марок і моделей, причепів,
напівпричепів, мотоколясок, інших
прирівняних до них транспортних
засобів та мопедів здійснюється
відповідно до вимог Порядку державної
реєстрації (перереєстрації), зняття з
обліку автомобілів, автобусів, а також
самохідних машин, сконструйованих на
шасі автомобілів, мотоциклів усіх
типів, марок і моделей, причепів,
напівпричепів, мотоколясок, інших
прирівняних до них транспортних
засобів та мопедів, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
№ 1388 від 07.09.1998 року (з наступними
змінами та доповненнями). Згідно із
пунктом 6 цього Порядку транспортні
засоби реєструються за юридичними та
фізичними особами в
реєстраційно-екзаменаційних
підрозділах Державтоінспекції;
транспортні засоби, що належать
фізичним особам –підприємцям,
реєструються за ними як за фізичними
особами. За такими правилами ОСОБА_2
ВРЕР ВДАІ УМВС України у Волинській
області зареєстровані за фізичною
особою ОСОБА_6 напівпричіп відкритої
платформи зі зміною довжиною марки
"NOOTEBOOM", модель OSD5004V, шасі №XMR0SD6,
колір червоний, б/в, рік виготовлення
2001, державний реєстраційний номер
НОМЕР_2 та напівпричіп тентова ний
низько рамний марки "FAYMONVILLE", модель STBN-2,
шасі №YA9TL232G93113192, колір жовтий, б/в, рік
виготовлення 1993, державний
реєстраційний номер НОМЕР_3.

Процедура відомчої реєстрації,
перереєстрації, тимчасової реєстрації
та зняття з обліку тракторів,
самохідних шасі, самохідних
сільськогосподарських,
дорожньо-будівельних і меліоративних
машин, сільськогосподарської техніки,
інших механізмів (далі в тексті Порядку
– машини), здійснення інших заходів,
пов’язаних з реєстрацією та веденням
обліку машин передбачена Порядком
відомчої реєстрації та зняття з обліку
тракторів, самохідних шасі, самохідних
сільськогосподарських,
дорожньо-будівельних і меліоративних
машин, сільськогосподарської техніки,
інших механізмів, затвердженим
постановою Кабінету Міністрів України
№ 694 від 08.07.2009 року. Пунктом 6 цього
Порядку визначено, що машина
реєструється за її власником як за
юридичною або фізичною особою. За
фізичною особою – підприємцем машина
реєструються як за фізичною особою.
Згідно із вимогами зазначеного Порядку
Інспекцією державного технічного
нагляду у ОСОБА_2 районі за фізичною
особою ОСОБА_6 зареєстровані такі
машини: колісний екскаватор О&К, типу МН
City, серійний номер 74576, колір червоний,
б/в, рік виготовлення 1994, державний
реєстраційний номер НОМЕР_4 та
екскаватор гусеничний EDER, модель 835,
шасі №61606, колір жовтий, б/в, рік
виготовлення 1990, державний
реєстраційний номер НОМЕР_5.

Таким чином, у свідоцтві про реєстрацію
транспортного засобу, свідоцтві про
реєстрацію машини не може зазначатися
як їх власник фізична особа –
підприємець, оскільки чинним
законодавством чітко передбачено, що
за фізичною особою –підприємцем
транспортні засоби та машини
реєструються як за фізичною особою.

Статтею 51 Цивільного кодексу України
встановлено, що до підприємницької
діяльності фізичних осіб
застосовуються нормативно-правові
акти, що регулюють підприємницьку
діяльність юридичних осіб, якщо інше не
встановлено законом або не випливає із
суті відносин.

Отже, неможливість державної
реєстрації транспортних засобів за
фізичними особами – підприємцями не
позбавляє права таких осіб на
податковий кредит по операціях з
придбання транспортних засобів (машин),
якщо були дотримані умови його
формування, визначені нормами
Податкового кодексу України та не
позбавляє права такого платника
податків на бюджетне відшкодування з
податку на додану вартість.

Враховуючи встановлені обставини
справи, та виходячи зі змісту наведених
норм законодавства, суд приходить до
висновку, що відповідачем ОСОБА_2 МДПІ
помилково зроблені висновки про
завищення позивачем бюджетного
відшкодування з податку на додану
вартість у квітні 2011 року на суму 68463,00
грн., а тому податкове повідомлення -
рішення від 09.09.2011 року № є
протиправним та підлягає скасуванню, а
сума бюджетного відшкодування з
податку на додану вартість 68463,00 грн. -
стягненню з Державного бюджету України
на користь позивача.

Згідно із частиною першою статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України (КАС України) кожна сторона
повинна довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення,
крім випадків, встановлених статтею 72
цього Кодексу. Відповідно до частини
другої статті 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб’єкта владних
повноважень обов’язок щодо
доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо він
заперечує проти адміністративного
позову.

Згідно пункту 200.17. статті 200
Податкового кодексу України єдиним
джерелом сплати бюджетного
відшкодування (у тому числі
заборгованості бюджету) є доходи
Державного бюджету України.

Пунктом 2 статті 45 Бюджетного кодексу
України встановлено, що Державне
казначейство України веде
бухгалтерський облік усіх надходжень
Державного бюджету України та за
поданням органів, що контролюють
справляння надходжень бюджету,
здійснює повернення коштів, помилково
або надміру зарахованих до бюджету.

Відповідно до пункту 6 Порядку
виконання рішень про стягнення коштів
з рахунків, на яких обліковуються кошти
державного та місцевих бюджетів або
бюджетних установ, затвердженого
постановою КМУ від 09.07.2008 року № 609,
повернення за рішенням суду надмірно
та/або помилково сплачених до бюджету
податків, зборів (обов'язкових
платежів) та інших доходів бюджету
провадиться органами Державного
казначейства.

Оскільки відповідачем ОСОБА_2 МДПІ не
доведено правомірності прийнятого
податкового повідомлення - рішення від
09.09.2011 року №, суд приходить до
висновку, що адміністративний позов
підлягає до задоволення шляхом
прийняття постанови про визнання
протиправними та скасування
податкового повідомлення-рішення
ОСОБА_2 МДПІ від 09.09.2011 року № та
стягнення з Державного бюджету України
на користь фізичної особи – підприємця
ОСОБА_6 суми бюджетного відшкодування з
податку на додану вартість в розмірі
68463,00 грн.

Відповідно до частини першої статті 94
КАС України, якщо судове рішення
увалене на користь сторони, яка не є
суб’єктом владних повноважень, суд
присуджує всі здійснені нею
документально підтверджені судові
витрати з Державного бюджету України.

Таким чином, з Державного бюджету
України на користь позивача слід
стягнути судовий збір в розмірі 688,03
грн., сплачений згідно платіжного
доручення №1066 від 23.09.2011 року .

Керуючись статтями 11, 17, 158, частиною 3
статті 160, статтями 162, 163, 186 КАС України,
на підставі Податкового кодексу
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити
повністю.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення ОСОБА_2
міжрайонної державної податкової
інспекції № від 09.09.2011 року.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь фізичної особи-підприємця
ОСОБА_6 бюджетне відшкодування податку
на додану вартість в розмірі 68463
(шістдесят вісім тисяч чотириста
шістдесят три) грн.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь фізичної особи-підприємця
ОСОБА_6 688 (шістсот вісімдесят вісім)
грн. 03 коп. витрат по сплаті судового
збору.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого статтею 186 КАС
України, якщо таку апеляційну скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку повністю або
частково шляхом подання апеляційної
скарги до Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Волинський окружний адміністративний
суд. Апеляційна скарга на постанову
суду подається протягом десяти днів з
дня отримання копії постанови, повний
текст якої буде виготовлено 01
листопада 2011 року. Копія апеляційної
скарги одночасно надсилається особою,
яка її подає, до Львівського
апеляційного адміністративного суду.

Головуючий

О.А.Лозовськи
й