Справа № 826/12845/14
Суддя: Дегтярьова О.В.
Дата ухвалення: 2014-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 грудня 2014 року 08 год. 47 хв.
Окружний адміністративний суд
міста Києва у складі: Головуючого -
судді Дегтярьової О.В., розглянувши в
порядку письмового провадження
адміністративну справу
за позовомФізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 до Державної податкової
інспекції у Голосіївському районі
Головного управління Міндоходів у
місті Києві про зобов'язання вчинити
До Окружного адміністративного суду м.
Києва звернувся Фізична
особа-підприємець ОСОБА_1 (далі -
позивач, ФОП ОСОБА_1) з позовом до
Державної податкової інспекції у
Голосіївському районі Головного
управління Міндоходів у місті Києві
(далі - відповідач, ДПІ) про зобов'язання
внести зміни до картки особового
рахунку шляхом вилучення даних про
наявність недоїмки зі сплати єдиного
соціального внеску в розмірі 4 799,26 грн.
В обґрунтування своїх вимог позивач
посилається на протиправність дій
відповідача по внесенню до картки
особового рахунку ОСОБА_1 суми недоїмки
по сплаті єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у розмірі 4 799,26
грн., оскільки жодних підстав для
формування такої суми заборгованості
не існувало. А саме: суми єдиного
соціального внеску, задекларовані
позивачем у звіті про суми
нарахованого доходу застрахованих
осіб та суми нарахованого єдиного
внеску за 2013 рік були сплачені в
повному обсязі. Разом з тим, за
наслідками таких протиправних дій
відповідача була винесена вимога про
сплату боргу (недоїмки) від 04.06.2014р. №
Ф-5049-25 на суму 4 799,26 грн., яка наразі
скасована рішенням Головного
управління Міндоходів у м. Києві від
Відповідач проти позову заперечував,
надавши суду письмові заперечення
проти позову від 26.09.2014р. і додаткові
документи. В обґрунтування своїх
заперечень відповідач посилається на
те, що підставою для формування вимоги
про сплату боргу (недоїмки) від 04.06.2014р.
№ Ф-5049-25 в автоматичному режимі стали
облікові дані з картки особового
рахунку платника внеску - позивача.
Зокрема, станом на 30.04.2014р. за даними
особового рахунку ОСОБА_1 по сплаті
відповідного обов'язкового платежу за
позивачем обраховувалася сума
недоїмки в розмірі 4 799,26 грн. Наразі
зазначена вимога про сплату боргу
(недоїмки) від 04.06.2014р. № Ф-5049-25 була
скасована рішенням Головного
управління Міндоходів у м. Києві від
08.07.2014р. у зв'язку з допущенням
податковою інспекцією процедурних
порушень, та натомість на адресу
позивача направлена нова вимога про
сплату боргу (недоїмки) від 10.02.2014р.
В судових засіданнях, призначених у
даній справі, позивач підтримав
позовні вимоги в повному обсязі та
просив їх задовольнити.
Представник відповідача, 06 жовтня 2014
року в призначеному судовому засіданні
, заперечував проти позовних вимог та
просив відмовити в їх задоволенні.
06 жовтня 2014 року в судовому засіданні
судом було ухвалено перейти до
письмового провадження.
Заслухавши пояснення позивача та
представника відповідача, дослідивши
матеріали справи, всебічно і повно
з'ясувавши всі фактичні обставини
справи, об'єктивно оцінивши докази, які
мають юридичне значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, суд
дійшов висновку, що позовні вимоги
підлягають задоволенню з огляду на
В ході судового розгляду було
встановлено, що в червні 2014 року на
адресу ФОП ОСОБА_1 надійшла вимога про
сплату боргу (недоїмки) від 04.06.2014р. №
Ф-5049-25 (далі - вимога від 04.06.2014р.), згідно
якої станом на 30 квітня 2014 року за
платником обраховується недоїмка зі
сплати єдиного внеску в сумі 4 799,26 грн.
В подальшому за результатами процедури
адміністративного оскарження в
порядку визначеному ст. 56 Податкового
кодексу України зазначена вимога від
04.06.2014р. була скасована згідно рішення
Головного управління Міндоходів у м.
Києві про результати розгляду
первинної скарги від 08.07.2014р. №
1458/р/26-15-10-09-25. З тексту цього Рішення
вбачається, що підставою для
формування оскаржуваної вимоги стала
заборгованість зі сплати єдиного
соціального внеску, що відображена в
картці особового рахунку платника -
ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1).
Разом з тим, у зв'язку з допущенням ДПІ
порушення вимог п. 6.3 Інструкції про
порядок нарахування і сплати єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування , затвердженої
Наказом Міністерства доходів і зборів
України від 09.09.2013р. № 455 (що
зареєстрований в Міністерстві юстиції
саме - недотримання правила щодо
граничного терміну надіслання вимоги,
така вимога від 04.06.2014р. була скасовано
та одночасно зобов'язано податкову
інспекцію винести нову вимогу про
сплату боргу (недоїмки).
При вирішення даного спору суд
виходить з наступного.
Основним нормативно-правовим актом, що
визначає правові та організаційні
засади забезпечення збору та обліку
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування, умови
та порядок його нарахування і сплати та
повноваження органу, що здійснює його
збір та ведення обліку є Закон України
«Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» від 08.07.2010р. №
2464-VI з наступними змінами та
доповненнями у редакції на час
виникнення спірних правовідносин (далі
- Закон № 2464-VI).
Відповідно до визначення, закріпленого
у ст. 1 названого Закону, «єдиним
внеском на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування» (далі -
єдиний внесок) є консолідований
страховий внесок, збір якого
здійснюється до системи
загальнообов'язкового державного
соціального страхування в
обов'язковому порядку та на регулярній
основі з метою забезпечення захисту у
випадках, передбачених законодавством,
прав застрахованих осіб та членів
їхніх сімей на отримання страхових
виплат (послуг) за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.
При цьому в силу приписів норм ч. 4 ст.
Закон № 2464-VI порядок нарахування,
обчислення і сплати єдиного внеску
визначається цим Законом, в частині
адміністрування - Податковим кодексом
України, та прийнятими відповідно до
них нормативно-правовими актами
центрального органу виконавчої влади,
що забезпечує формування та реалізує
державну податкову і митну політику.
Так, у відповідності до п. 4 розд. 1
Порядку ведення органами Міністерства
доходів і зборів України оперативного
обліку податків, зборів, митних
платежів, єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, інших платежів,
які сплачуються під час митного
оформлення товарів, затвердженого
Наказом Міністерства доходів і зборів
України 05.12.2013р. № 765 (далі - Порядок №
765)(що зареєстрований в Міністерстві
юстиції України 04 лютого 2014 року за №
єдиного внеску ведеться підрозділами
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів - Центрального офісу з
обслуговування великих платників (далі
- Міжрегіональне ГУ), спеціалізованих
державних податкових інспекцій з
обслуговування великих платників (далі
- СДПІ), державних податкових інспекцій
в районах, містах (крім міст Києва та
Севастополя), районах у містах,
об'єднаних державних податкових
інспекцій (далі - ДПІ) відповідно до
функціональних повноважень.
За даними оперативного обліку
податків, зборів, митних платежів,
коштів передоплати та єдиного внеску
Міндоходів та його територіальними
органами в автоматичному режимі
формуються звітність і зведена
інформація про нарахування та
надходження податків, зборів, митних
платежів, коштів передоплати, єдиного
внеску, податковий борг, недоїмку із
сплати єдиного внеску, відшкодування
податку на додану вартість, результати
перевірочної роботи, розстрочення
(відстрочення) грошових зобов'язань
(податкового боргу), надміру сплачених
сум платежів та єдиного внеску тощо (п.
Порядок нарахування та обліку сум
платежів, нарахованих в інтегрованій
картці платника визначена розділом ІІІ
зазначеного Порядку. Зокрема, п. 4 розд.
ІІІ Порядку передбачено, що
нарахування податків, зборів та сум
єдиного внеску в інтегрованій картці
платника здійснюються відповідно до
звітності, що подається платником до
територіального органу Міндоходів, а
також митних та інших платежів - на
підставі оформленої митної декларації.
При цьому нарахування узгоджених сум
грошових зобов'язань за податками,
зборами, митними платежами та сум
єдиного внеску, нарахованих до сплати,
в інтегрованій картці платника
здійснюється датою граничного строку
сплати таких нарахувань.
Згідно із нормою абз. 3 ч. 8 ст. 9 Закону №
2464-VI платники єдиного внеску - фізичні
особи - підприємці, які обрали спрощену
систему оподаткування, та члени сімей
таких осіб, які беруть участь у
провадженні ними підприємницької
діяльності, сплачують єдиний внесок,
нарахований за календарний квартал, до
20 числа місяця, що настає за кварталом,
за який сплачується єдиний внесок.
Одночасно нормами абз. 6 ч. 8 ст. 9 цього
Закону встановлено, що періодом, за
який такі платники єдиного внеску
подають звітність до органу доходів і
зборів (звітним періодом), є
В розумінні п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону № 2464-VI
«недоїмка» - сума єдиного внеску,
своєчасно не нарахована та/або не
сплачена у строки, встановлені цим
Законом, обчислена органом доходів і
зборів у випадках, передбачених цим
Згідно абз. 1 - 4 ч. 1 ст. 25 цього Закону
орган доходів і зборів у порядку, за
формою та у строки, встановлені
центральним органом виконавчої влади,
що забезпечує формування та реалізує
державну податкову і митну політику,
надсилає платникам єдиного внеску, які
мають недоїмку, вимогу про її сплату.
Вимога про сплату недоїмки є
виконавчим документом. Платник
єдиного внеску зобов'язаний протягом
десяти календарних днів з дня
надходження вимоги про сплату недоїмки
сплатити суми недоїмки та штрафів
разом з нарахованою пенею. У разі
незгоди з розрахунком суми недоїмки
платник єдиного внеску узгоджує її з
органом доходів і зборів шляхом
оскарження вимоги про сплату єдиного
внеску в адміністративному або
судовому порядку.
Форма податкової вимоги для платника
податків - фізичної особи затверджена
Наказом міністерства доходів і зборів
України 10.10.2013р. № 576 «Про затвердження
Порядку направлення органами доходів і
зборів податкових вимог платникам
податків», що зареєстрований
Міністерстві юстиції України 31 жовтня
26 листопада 2013 року, а саме - наведена в
додатку 2 до названого Порядку.
При цьому безпосередньо порядок
формування, оформлення та надсилання
вимоги про сплату боргу (недоїмки зі
сплати єдиного внеску) передбачений
розд. 6 згаданої вище Інструкції про
порядок нарахування і сплати єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, затвердженої
Наказом Міністерства доходів і зборів
України від 09.09.2013р. № 455.
Зокрема, положеннями абз. 1 п. 6.4 розд. 6
цієї Інструкції визначено, що вимога
про сплату боргу формується на
підставі актів документальних
перевірок, звітів платника про
нарахування єдиного внеску та
облікових даних з карток особових
рахунків платників за формою згідно з
додатком 4 до цієї Інструкції (для
платника - юридичної особи) або за
формою згідно з додатком 5 до цієї
Інструкції (для платника - фізичної
Як вбачається з наявних матеріалів
справи 06 лютого 2014 року позивачем до
ДПІ поданий звіт про суми нарахованого
доходу застрахованих осіб та суми
нарахованого єдиного внеску за 2013 рік
(форми № Д5), де ФОП ОСОБА_1 (як фізична
особа-підприємець, що перебуває на
спрощеній системі оподаткування)
самостійно визначив суму єдиного
внеску до сплати за рік у розмірі 4 800,76
грн. (в т.ч. по 398,01 грн. щомісячно за
січень-листопад 2013 року та 422,65 грн. - за
грудень 2013 року). Обставини щодо
подання позивачем зазначеного звіту по
єдиному внеску, а також щодо
правильності його заповнення
відповідачем не заперечуються.
Суми єдиного внеску у розмірі 1 267,95 грн.
(що по суті перевищує задекларовані
позивачем розміри єдиного внеску за 1 -
2-ий квартали 2013 року) були сплачені ФОП
ОСОБА_1 11 квітня та 04 липня 2014 року, що
підтверджується даними витягу з картки
особового рахунку платника єдиного
внеску-позивача станом на 31.07.2014р.,
копія якої наявна в матеріалах справи.
Одночасно в ході дослідження змісту
зазначеного витягу з картки особового
рахунку судом виявлено, що 10 лютого 2014
року ДПІ були внесені відомості про
нарахування позивачу платежу по
єдиному внеску в розмірі 4 800,76 грн.
всупереч даним звітності, тобто
всупереч наведених вище вимог п. 4 розд.
При цьому саме нарахування
контролюючим органом в особовій картці
позивача 10 лютого 2014 роки платежу в
сумі 4 800,76 грн. стало підставою для
обліку в даній картці станом на 30
квітня 2014 року суми заборгованості по
сплаті єдиного внеску.
Доказами в адміністративному
судочинстві, за визначенням ч. 1 ст. 69
Кодексу адміністративного судочинства
України, є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
У відповідності до ч. 1, ч. 4 ст. 70 цього
Кодексу належними є докази, які містять
інформацію щодо предмету доказування.
Суд не бере до розгляду докази, які не
стосуються предмету доказування.
Обставини, які за законом повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися ніякими іншими
засобами доказування, крім випадків,
коли щодо таких обставин не виникає
Водночас, відповідно до ч. 1, 2 і 4 ст. 71
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову. Суб'єкт
владних повноважень повинен подати
суду всі наявні у нього документи та
матеріали, які можуть бути використані
як докази у справі. У разі невиконання
цього обов'язку суд витребовує названі
документи та матеріали.
З огляду на припис наведеної норми
процесуального права при розгляді
судом спору щодо правомірності рішень
податкового органу, яким платнику
податків донараховані податкові
зобов'язання чи відмовлено у наданні
податкових вигод, презумується
добросовісність платника податків,
якщо зазначеним органом не доведено
інше. Аналогічна правова позиція
викладена, зокрема, в ухвалах Вищого
адміністративного суду України від
04.03.2013р. у справі № К/9991/2038/11, від 11.02.2013р.
Разом з тим під час судового розгляду
даної справи представник відповідача
не надав суду жодних нормативно
обґрунтованих пояснень та належних
документальних доказів на
підтвердження правомірності
формування в особовій картці платника
єдиного внеску - ФОП ОСОБА_1 суми
заборгованості з цього платежу в
розмірі 4 799,26 грн.
У відповідності до положень Порядку №
765 передбачені лише випадки погашення
облікованої суми заборгованості у
випадку її погашення та/або у випадку
списання у встановленому чинним
законодавством порядку безнадійного
Відповідно до ст. 19 Конституції України
правовий порядок в Україні ґрунтується
на засадах, відповідно до яких ніхто не
може бути примушений робити те, що не
передбачено законодавством. Органи
державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
За таких обставин, виходячи з
системного аналізу положень
законодавства України та наданих
сторонами доказів, суд дійшов висновку
про необхідність на підставі ч. 2 ст. 11,
п. 1 ч. 2 ст. 162 Кодексу адміністративного
судочинства України визнання
протиправними дій відповідача по
внесенню 10 лютого 2014 року до картки
особового рахунку платника єдиного
внеску - ФОП ОСОБА_1 відомостей про
нарахування платежу в сумі 4 800,76 грн. та
про зобов'язання відповідача
відповідно виключити з особової картки
Керуючись ст. 2, ст. 9, ст.ст. 69 - 71, ст. 94,
ст.ст. 158-163, ст. 167, ст. 186, ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -
П О С Т А Н О В И В:
1. Адміністративний позов Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 задовольнити
2. Визнати протиправними дії Державної
податкової інспекції у Голосіївському
районі Головного управління
Міндоходів у місті Києві щодо внесення
до картки особового рахунку платника
єдиного внеску - Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1
(ідентифікаційний номер НОМЕР_1)
відомостей про нарахування 10 лютого 2014
року платежу в розмірі 4 800,76 грн.
3. Зобов'язати Державну податкову
інспекцію у Голосіївському районі
Головного управління Міндоходів у
місті Києві виключити з картки
особового рахунку платника єдиного
внеску - Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 відомостей про нарахування 10
лютого 2014 року платежу в розмірі 4 800,76
Постанова набирає законної сили
відповідно до ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Постанова може бути оскаржена за
правилами, встановленими в ст.ст. 185 - 187
Кодексу адміністративного судочинства
України відповідно.

Суддя
О.В.
Дегтярьова