Справа № 274/5756/14-а
Суддя: Потапова Т. М.
Дата ухвалення: 2014-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 274/5756/14-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.12.2014 року Бердичівський
міськрайонний суд Житомирської
області в складі судді Потапової Т.М., з
участю секретаря Білань О.В.,
представника позивача ОСОБА_1,
представників відповідача Алексійчук
В.В., розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Бердичеві справу за
адміністративним позовом ОСОБА_3 до
Управління Пенсійного Фонду України в
м.Бердичеві та Бердичівському районі
про визнання бездіяльності незаконною
та зобов'язання вчинити дії, -

Встановив:

ОСОБА_3 17.10.2014 року звернувся до суду із
зазначеним позовом, в якому просить
визнати протиправною бездіяльність
відповідача в призначенні йому пенсій
за віком, зобов'язати відповідача
призначити, виплачувати та індексувати
пенсію за віком та інші пенсійні
надбавки відповідно до пенсійного
законодавства з 16.04.2014 року.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав з
зазначених в заяві підстав.

Представник відповідача проти позову
заперечив, подав до суду письмові
заперечення.(а.с.59-63) У відмові
призначити пенсію позивачеві
посилається на відсутність
міжнародного договору з питань
пенсійного забезпечення між Україною
та державою Ізраїль.

Судом встановлено, що позивач з
19.04.1997 року і на момент звернення до
відповідача з заявою про призначення
пенсії проживає в державі
Ізраїль, є громадянином України, що
підтверджується наданою суду копією
закордонного паспорту громадянина
України (а.с.14).

Між сторонами виник спір щодо
правомірності призначення пенсії
громадянину, який проживає за кордоном.
Спірні правовідносини регулюються
Конституцією України, Кодексом
адміністративного судочинства України
та Законом України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування"(далі -Закон №1058), Порядком
подання та оформлення документів для
призначення (перерахунку) пенсій
відповідно до Закону України "Про
загальнообов"язкове державне пенсійне
страхування", затвердженого постановою
правління Пенсійного фонду України від
25.11.2005р. № 22-1, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 27.12.2005р.
за № 1566/11846 ( далі -Порядок).

Право на соціальний захист громадян
України закріплено статтею 46
Конституції України та конкретизоване
у Законі України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування".

Так, статтею 46 Конституції України
закріплено право громадян на
соціальний захист, що включає право на
забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених Законом. Це
право гарантується
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням за рахунок
страхових внесків громадян,
підприємств, установ і організацій, а
також бюджетних та інших джерел
соціального забезпечення, створення
мережі державних, комунальних,
приватних закладів за догляду за
непрацездатними.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті
49 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" виплата пенсії за
рішенням територіальних органів
Пенсійного фонду, або за рішенням суду
припиняється на весь час проживання
пенсіонера за кордоном, якщо інше не
передбачено міжнародним договором
України, згода на обов'язковість якого
надана Верховною Радою України.

29.09.2014 року позивач через представника
звернувся до Управління пенсійного
фонду у м.Бердичеві та Бердичівському
районі із заявою про призначення
пенсії за віком. Листом від 13.10.2014 року
Управління Пенсійного фонду України в
м. Бердичеві та Бердичівському районі
Житомирської області повідомило
позивача про неможливість призначення
та виплати пенсії у зв'язку з
відсутністю міжнародного договору,
укладеного між Україною та Ізраїлем,
згода на обов'язковість якого надана
Верховною Радою України, а також, через
те, що документи про стаж, вік та
заробітну плату подаються тільки в
оригіналах. У разі, якщо підтвердженням
страхового стажу є трудова книжка,
подається її копія, засвідчена
адміністрацією підприємства, установи,
організації за місцем останньої роботи
або органом, що призначає пенсію.
Посвідка на постійне чи тимчасове
проживання на території України
відсутня (а.с.20-22).

ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 року,
проживав на території Україні з 1949 року
по 1997 рік, працював на різних
підприємствах в м.Бердичеві та в
колгоспі ім.Корольова, що
підтверджується копією трудової
книжки (а.с.31-33), на час досягнення
пенсійного віку 65 років має загальний
трудовий стаж згідно з довідкою
управління пенсійного фонду в
м.Бердичеві та Бердичівському районі 28
років 5 місяців та 22 дні..

Довідка про наявність
відповідного стажу позивача надана
представником управління ПФ лише в
судовому засіданні, питання наявності
або відсутності необхідного для
призначення пенсії за віком трудового
стажу позивача та інші умови
призначення пенсії за віком
відповідачем не розглядалися.

Отже, відповідач ніяких рішень
про відмову у призначенні пенсії не
приймав. Відповідь начальника
управління ПФ в м.Бердичеві та
Бердичівському районі не можна вважати
належним розглядом заяви представника
позивача відповідно до вимог Закону
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" та Порядку
подання та оформлення документів для
призначення (перерахунку) пенсій
відповідно до Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування".

За цих обставин суд дійшов
висновку про бездіяльність
відповідача щодо розгляду заяви
позивача про призначення пенсії.

Відповідно до закордонного
паспорту позивач є громадянином
України, відсутність відомостей про
продовження терміну дії паспорту не
свідчить про втрату позивачем
громадянства України .

Відповідно до ст.1 Закону України "Про
пенсійне забезпечення" громадяни
України мають право на державне
пенсійне забезпечення за віком, по
інвалідності, у зв'язку з втратою
годувальника та в інших випадках,
передбачених цим Законом. Іноземні
громадяни та особи без громадянства,
які проживають в Україні, мають право
на пенсію на рівні з громадянами
України на умовах, передбачених
законодавством або міжнародними
угодами.

Згідно п.1 ч.1 ст.8 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" право на отримання пенсій
та соціальних послуг із солідарної
системи мають: громадяни України, які
застраховані згідно із цим Законом та
досягли встановленого цим Законом
пенсійного віку чи визнані інвалідами
в установленому законодавством
порядку і мають необхідний для
призначення відповідного виду пенсії
страховий стаж.

Заява про призначення (перерахунок)
пенсії та необхідні документи
подаються до територіального органу
Пенсійного фонду або до уповноваженого
ним органу чи уповноваженій особі, як
це встановлено ст.44 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", особисто або через
представника, який діє на підставі
виданої йому довіреності, посвідченої
нотаріально.

Відповідно до Порядку подання та
оформлення документів для призначення
(перерахунку) пенсій відповідно до
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", заява про призначення
пенсії непрацюючим громадянам і членам
їх сімей подається заявником особисто
або через представника, який діє на
підставі виданої йому довіреності,
посвідченої нотаріально,
безпосередньо до органу, що призначає
пенсію, за місцем, проживання
(реєстрації), або законним
представником відповідно до
законодавства за місцем проживання
(реєстрації) заявника.

Згідно п.16 Порядку особа, яка
звертається за пенсією (незалежно від
виду пенсі), повинна пред'явити паспорт
(або інший документ, що засвідчує цю
особу), місце її проживання (реєстрації)
та вік.

Відповідно до ст.5 Закону України "Про
громадянство України" документами, що
підтверджують громадянство України є:
паспорт громадянина України, свідоцтво
про належність до громадянства
України, паспорт громадянина України
для виїзду за кордон, тимчасове
посвідчення громадянина України,
проїзний документ дитини,
дипломатичний паспорт, службовий
паспорт, посвідчення особи моряка,
посвідчення члена екіпажу, посвідчення
особи на повернення в Україну.

Як встановлено ч.2 ст.2 Закону України
"Про свободу пересування та вільний
вибір місця проживання в Україні",
реєстрація місця проживання чи місця
перебування особи або її відсутність
не може бути умовою реалізації прав і
свобод, передбачених Конституцією,
законами чи міжнародними договорами
України, або підставами для їх
обмеження.

Крім того, відповідно до ст.2 Закону
України "Про громадянство України" якщо
громадянин України набув громадянство
(підданство) іншої держави або держав,
то у правових відносинах з Україною він
визнається лише громадянином України.
Як встановлено ст.24 Конституції
України, громадяни мають рівні
конституційні права і свободи та є
рівними перед законом. Не може бути
привілеїв чи обмежень за ознаками раси,
кольору шкіри, політичних, релігійних
та інших переконань, статі, етнічного
та соціального походження, майнового
стану, місця проживання, за мовними або
іншими ознаками. Право громадянина на
призначення йому пенсії не може
пов'язуватися з такою умовою, як
постійне проживання в Україні.

Щодо позовних вимог про зобов'язання
призначення та виплату пенсії за віком,
відповідно до норм чинного
законодавства, компетенція
відповідача щодо призначення пенсії є
дискреційним повноваженням та
виключно функцією уповноваженого
органу.

Згідно з постановою ВАСУ від 21.10.2010 року
№ П-278/10 з огляду на положення КАС
України щодо компетенції
адміністративного суду, останній не
може підміняти інший орган державної
влади та перебирати на себе
повноваження щодо вирішення питань,
які законодавством віднесені до
компетенції цього органу державної
влади.

Отже, позовні вимоги щодо зобов'язання
відповідача призначити пенсію є формою
втручання в дискреційні повноваження
відповідача та виходить за межі
завдань адміністративного
судочинства.

Відповідно до ч.2 статті 11 КАС України,
суд може вийти за межі позовних вимог
тільки в разі, якщо це необхідно для
повного захисту прав, свобод та
інтересів сторін чи третіх осіб, про
захист яких вони просять. Тому з метою
належного захисту права позивача, суд
вважає за необхідне вийти за межі
позовної заяви та зобов'язати
відповідача у встановленому законом
порядку розглянути заяву позивача про
призначення пенсії за віком.

Доводи позову щодо підстав
негайного виконання постанови суду є
необґрунтованими, оскільки судом не
вирішувались вимоги про присудження
пенсії позивачу, а лише щодо
законності дій відповідача при
розгляді заяви позивача про
призначення пенсії.

Керуючись ст.ст.160-163 КАС України, -

Постановив:

Позов ОСОБА_3 до Управління Пенсійного
Фонду України в м.Бердичеві та
Бердичівському районі про визнання
бездіяльності незаконною та
зобов'язання вчинити дії задовольнити
частково.

Визнати відмову управління Пенсійного
фонду України в м. Бердичеві та
Бердичівському районі щодо розгляду
заяви ОСОБА_3 про призначення пенсії
незаконною.

Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в м.Бердичеві та
Бердичівському районі Житомирської
області розглянути заяву ОСОБА_3 щодо
призначення пенсії за віком у
відповідності до вимог Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" та Порядку
подання та оформлення документів для
призначення (перерахунку) пенсій
відповідно до Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", затверджений Постановою
правління Пенсійного фонду України
25.11.2005 року № 22-1.

В решті вимог відмовити за
безпідставністю.

Апеляційна скарга на постанову суду
може бути подана до Житомирського
апеляційного адміністративного суду
через Бердичівський міськрайонний суд
протягом 10 днів з дня отримання
копії постановиі.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Суддя
Потапова Т.М.