Справа № 9101/57154/2011(9101/57164/2011)
Суддя: Бишевська Н.А.
Дата ухвалення: 2012-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" березня 2012 р. справа № 2а-1132/11
Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Бишевської Н.А.

суддів: Добродняк І.Ю
Семененка Я.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2
на ухвалу Криничанського районного
суду Дніпропетровської області від 14
лютого 2011 р. у справі № 2а-1132/11 за
позовом ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного фонду України в
Криничанському районі
Дніпропетровської області про
зобов'язання здійснити перерахунок
щомісячної державної соціальної
допомоги "Дітям війни",-

ВСТАНОВИВ:

10 лютого 2011 р. позивач звернувся до суду
першої інстанції з позовом, у якому
просив поновити пропущений строк
звернення до суду, визнати
неправомірною бездіяльність
відповідача та зобов'язати останнього
здійснити перерахунок та виплату
підвищення до пенсії відповідно до ст. 6
Закону України "Про соціальний захист
дітей війни" за період з 09.07.07р. по
31.12.2007р., з 22.05.2008р. по 31.12.2008р., з 01.01.2009р.
по 31.12.2009р., з 01.01.2010р. по 31.12.2010р.

Ухвалою Криничанського районного суду
Дніпропетровської області від 14 лютого
2011 р. позовні вимоги пред'явлені за
період з 09 липня 2007 р. по 31 грудня 2007 р.,
з 22.05.2008р. по 09.08.2010р. залишено без
розгляду.

Позивач, не погоджуючись з зазначеною
ухвалою, просить ухвалу скасувати,
вказуючи на те, що належне клопотання
заявлено, вказує, що правовідносини з
відповідачем мають тривалий характер
та те, що залишення без розгляду позову
в частині вимог порушує конституційне
право позивача на оскарження дій
суб`єкта владних повноважень, вказує на
те, що позивач був впевнений, що отримує
всі виплати і про недоплату позивач
дізнався лише отримавши розрахунок
виплат УПФУ.

Дана адміністративна справа
розглянута судом апеляційної
інстанції відповідно до ст. 197 КАС
України, в порядку письмового
провадження.

Колегія суддів вважає, що суд першої
інстанції вірно встановив обставини
справи, внаслідок чого ухвалу слід
залишити без змін.

Так, відповідно до ч.1, 2 ст.99 КАС України,
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами. Для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється шестимісячний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Згідно ст.100 КАС України,
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд за заявою особи, яка його подала, не
знайде підстав для поновлення строку,
про що постановляється ухвала.

Як свідчать обставини справи, спір
виник внаслідок того, що позивач
вважає, що відповідачем, як суб`єктом
владних повноважень виплачується
позивачу підвищення пенсії не в
належному розмірі.

При цьому необхідно враховувати, що
предметом позову в даній справі є
бездіяльність суб'єкта владних
повноважень, пов'язана з соціальними
виплатами, які є регулярними,
щомісячними платежами, тому слід
перевіряти строк звернення до суду
залежно від виду платежу та тривалості
періоду, за який виник спір.

Враховуючи, що позивач одержував року
щомісячно дані платежі та на протязі
періоду - 2007 - 2010 роки міг звернутись до
органу пенсійного фонду з вимогами про
надання роз`яснення формування своєї
пенсії, однак цим правом скористався
лише в листопаді 2010 року,- дату
отримання відповіді на звернення не
можна вважати за дату, з якої позивачу
стало відомо про порушення своїх прав.

Зокрема, для правильного обчислення
строку звернення до суду важливим є
визначення його початкового моменту.

Виходячи з вимог ст. 99 ч. 2 КАС України
початок перебігу строку звернення до
суду, суд пов'язує не з фактом
обізнаності особи, якій належить
порушене право в зв'язку з тим, що цей
суб'єктивний момент є результатом
недбалого ставлення особи до охорони
власних прав, а з моменту, коли вона
повинна була дізнатися про таке
порушення. Об'єктивними даними про цей
момент є актуальність положень рішень
Конституційного Суду України від 09.07.2007
року та 22.05.2008 року (офіційне
опублікування в Офіційному Віснику
України № 52 від 27.07.2007 року та № 38 від
06.06.2008 року) та Законів України "Про
Державний бюджет України на 2007 рік",
"Про Державний бюджет України на 2008 рік
(офіційне опублікування в Офіційному
Віснику України №10 від 22.03.2006 року та
Урядовому кур'єрі № 247 від 31.12.2007 року),
які широко обговорювалися в Україні
засобами масової інформації, на
телебаченні на той час, а тому позивач
не міг не знати про факт порушення його
прав. Позивачем не доведено, що їм
пропущено шестимісячний строк,
передбачений ст. 99 КАС з поважних
причин.

Враховуючи принцип, закріплений ст.68
Конституції України, колегія суддів
вважає, що причини, зазначені позивачем
на підтвердження поважності пропуску
звернення до суду є неналежними,
внаслідок чого, суд першої інстанції
правомірно залишив без розгляду
позовні вимоги, пред`явлені за період з
09.07.07р. по 31.12.07р., з 22.05.2008р. по 09.08.2010р.

Стосовно посилання на відсутність
строку давності у справах даної
категорії, колегія суддів вважає за
необхідне зазначити що ст.87 Закону
України "Про державне пенсійне
соціальне страхування" передбачає
відсутність строку лише по вже
нарахованим сумам пенсії які не
виплачені з вини Пенсійного фонду, в
той час, як в даному випадку суму, яку
просить стягнути позивач ще не
нарахована.

Посилання на аналогію закону та на
норми ЦК України не можуть бути
застосовані, оскільки КАС України
чітко передбачено строк звернення до
суду, та того, що норми ЦК України не
розповсюджується на відносини з
призначення та нарахування пенсій.

Тобто, колегія суддів вважає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та виніс законне та
обґрунтоване рішення, що не дає підстав
для задоволення апеляційної скарги.

Доводи апеляційної скарги відповідача
спростовуються дослідженими судом
доказами та не можуть бути підставою
для скасування ухвали суду, тому
апеляційну скаргу слід залишити без
задоволення.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 199, 200, 205, 206 КАС
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу
Криничанського районного суду
Дніпропетровської області від 14 лютого
2011 р. у справі № 2а-1132/11 залишити без
задоволення.

Ухвалу Криничанського районного суду
Дніпропетровської області від 14 лютого
2011 р. у справі № 2а-1132/11 залишити без
змін.

Ухвала суду набирає законної сили
відповідно до ст. 254 КАС України та може
бути оскаржена відповідно до ст. 212 КАС
України.

Головуючий:
Н.А. Бишевська

Суддя:
І.Ю. Добродняк

Суддя:
Я.В. Семененко