Справа № 826/16610/14
Суддя: Мазур А.С.
Дата ухвалення: 2014-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 листопада 2014 року №
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі головуючої судді Мазур
А.С. розглянувши у порядку скороченого
провадження адміністративну справу
за позовомОСОБА_1 доСвятошинського
районного суду м. Києва провизнання
відмови неправомірною, зобов'язання
вчинити дії, В С Т А Н О В И В :
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовною заявою в якій просить:
- визнати неправомірною відмову
Святошинського районного суду міста
Києва від 07 серпня 2014 року №
запит на інформацію ОСОБА_1 від 04 серпня
- зобов'язати Святошинський
районний суду міста Києва здійснити
дії щодо повторного розгляду запиту на
інформацію ОСОБА_1 від 04 серпня 2014 в
порядку, що передбачений Законом
України «Про доступ до публічної
Позов вмотивовано неналежним
розглядом Святошинським районним
судом м. Києва запиту позивача та
ненадання йому запитуваної інформації,
а саме інформації про офіційне
друковане видання, в якому
оприлюднений п. 13 Порядку реєстрації,
перереєстрації та ведення обліку
громадян, які шукають роботу,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 14.02.2007 року № 219, в
редакції, що наводяться в постанові
Святошинського районного суду міста
Києва від 12.05.2010 року (справа № 2а-320), або
просив надати копію вищевказаного
Порядку. Позивач вважає таку відмову
порушенням його конституційного права
на отримання інформації та в розумінні
ч. 2 ст. 22 Закону України «Про доступ до
публічної інформації» є неправомірною,
що є підставою звернення з даним
позовом до суду.
Відповідач у письмових поясненнях щодо
позову заперечив, зазначивши про його
необґрунтованість, з підстав, що
Святошинський районний суд м. Києва не
є розпорядником витребуваної
позивачем інформації.
Вивчивши матеріли справи, оцінивши
наявні у справі докази в їх сукупності,
надані сторонами доводи та
заперечення, суд приходить до
наступних висновків.
Відповідно до статті 86 КАС України суд
оцінює докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні. Суд оцінює належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
Як убачається з матеріалів справи,
позивач ОСОБА_1 04.08.2014 року звернувся з
інформаційним запитом до
Святошинського районного суду м. Києва
щодо надання інформації про офіційне
друковане видання, в якому
оприлюднений п. 13 Порядку реєстрації,
перереєстрації та ведення обліку
громадян, які шукають роботу,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 14.02.2007 року № 219, в
редакції, що наводяться в постанові
Святошинського районного суду міста
Києва від 12.05.2010 року (справа № 2а-320), або
просив надати копію вищевказаного
Листом від 07 серпня 2014 року №
суд м. Києва повідомив позивача про
неможливість надати вищевказану
інформацію з підстав, що Святошинський
районний суд м. Києва не є
розпорядником такої інформації, а
також ОСОБА_1 роз'яснено, що з приводу
інформації щодо офіційного
друкованого видання, в якому
оприлюднюються нормативні акти
Кабінету Міністрів України, йому
необхідно звернутися до відповідного
04.09.2014 року до Святошинського районного
суду м. Києва, в порядку встановленому
Законом України «Про доступ до
публічної інформації», надійшла
скарга ОСОБА_1 щодо розгляду його
запиту на інформацію від 04.08.2014 року.
Як убачається з листа Святошинського
районного суду м. Києва від 19.09.2014р. №
Законом України «Про доступ до судових
рішень» визначається порядок доступу
до судових рішень та повідомлено, що
розглянути запит у відповідності до
Закону України «Про доступ до
публічної інформації» не виявляється
можливим, оскільки відомості,
зазначені у запиті на інформацію,
стосуються прийнятого рішення в
справі. Крім того надано роз'яснення, що
голова суду не наділений
повноваженнями перевіряти правовий
зміст судових рішень, а ухвалені судом
рішення перевіряються в апеляційному
та касаційному порядку, встановленому
процесуальним законодавством і
позапроцесуальний контроль за
судовими рішеннями не допускається.

Статтею 40 Конституції України
передбачено, що усі мають право
направляти індивідуальні чи
колективні письмові звернення або
особисто звертатися до органів
державної влади, органів місцевого
самоврядування та посадових і
службових осіб цих органів, що
зобов'язані розглянути звернення та
дати обґрунтовану відповідь у
встановлений законом строк.

Спірні правовідносини регулюються
Законом України «Про доступ до
публічної інформації» (далі - Закон),
який визначає порядок здійснення та
забезпечення права кожного на доступ
до інформації, що знаходиться у
володінні суб'єктів владних
повноважень, інших розпорядників
публічної інформації, визначених цим
Законом, та інформації, що становить
суспільний інтерес.

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону
публічна інформація - це відображена та
задокументована будь-якими засобами та
на будь-яких носіях інформація, що була
отримана або створена в процесі
виконання суб'єктами владних
повноважень своїх обов'язків,
передбачених чинним законодавством,
або яка знаходиться у володінні
суб'єктів владних повноважень, інших
розпорядників публічної інформації,
визначених цим Законом.

Доступ до інформації, поміж іншого,
забезпечується шляхом надання
інформації за запитами на інформацію
(стаття 5 Закону).

Статтею 19 цього ж Закону визначено, що
запит на інформацію - це прохання особи
до розпорядника інформації надати
публічну інформацію, що знаходиться у
його володінні.

Запитувач має право звернутися до
розпорядника інформації із запитом на
інформацію незалежно від того,
стосується ця інформація його особисто
чи ні, без пояснення причини подання
запиту.

Відповідно до статті 20 Закону України
«Про доступ до публічної інформації»
розпорядник інформації має надати
відповідь на запит на інформацію не
пізніше п'яти робочих днів з дня
отримання запиту.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Частиною 1 ст. 9 КАС України встановлено,
що суд при вирішенні справи керується
принципом законності, відповідно до
якого суд вирішує справи відповідно до
Конституції та законів України, а також
міжнародних договорів, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України; суд застосовує інші
нормативно-правові акти, прийняті
відповідним органом на підставі, у
межах повноважень та у спосіб,
передбачені Конституцією та законами
України.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України
«Про доступ до публічної інформації»,
розпорядник інформації має право
відмовити в задоволенні запиту в таких
випадках:

1) розпорядник інформації не володіє і
не зобов'язаний відповідно до його
компетенції, передбаченої
законодавством, володіти інформацією,
щодо якої зроблено запит;

2) інформація, що запитується, належить
до категорії інформації з обмеженим
доступом відповідно до частини другої
статті 6 цього Закону;

3) особа, яка подала запит на інформацію,
не оплатила передбачені статтею 21
цього Закону фактичні витрати,
пов'язані з копіюванням або друком;

4) не дотримано вимог до запиту на
інформацію, передбачених частиною
п'ятою статті 19 цього Закону.»

Тобто, згідно вимог ч. 1 ст. 22 Закону
України «Про доступ до публічної
інформації», передбачені виключні
підстави для відмови запитувачу в
задоволенні його запиту на інформацію.

Стороною відповідача на звернення
ОСОБА_1 у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 22
вищевказаного Закону повідомлено, що
Святошинський районний суд м. Києва не
є розпорядником запитуваної
інформації і роз'яснено право
звернутися до відповідного органу.

Відтак, аналіз змісту листа
Святошинського районного суду м. Києва
від 07 серпня 2014 року, за висновком суду,
свідчить про те, що відповідачем
належним чином та у відповідності до
норм чинного законодавства розглянуто
запит на інформацію позивача від 04.08.2014
року та надано відповідь.

Таким чином, звернувшись до
відповідача, позивач реалізував надане
йому законодавством право як на
звернення, так і на одержання письмової
відповіді про результати розгляду його
запиту.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Зважаючи на викладене в сукупності,
дослідивши наявні у справі докази та
проаналізувавши норми чинного
законодавства з приводу даного спору,
суд приходить до висновку про
відсутність підстав для задоволення
позовних вимог позивача в повному
обсязі.

Враховуючи викладене, та керуючись
ст.ст. 69-71, 158-163, 183-2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до
Святошинського районного суду м. Києва
про визнання відмови неправомірною,
зобов'язання вчинити дії відмовити.

Постанова набирає законної сили у
відповідності зі ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Постанова може бути оскаржена за
правилами, встановленими ст. ст. 185 - 187
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Суддя
А.С. Мазур