Справа № 2-а-77/12/2401
Суддя: Пилип'юк І. В.
Дата ухвалення: 2012-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-77/12/2401
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.12.2012

Вижницький районний суд Чернівецької
області у складі головуючого судді
Пилип’юка І.В., з участю секретаря
Паучек Є.В., розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду м.
Вижниця адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до інспектора ДПС
взводу ДПС з обслуговування
стаціонарного поста №3 роти ДПС УДАІ
при УДАІ старшого сержанта міліції
ОСОБА_2, про визнання незаконною та
скасування постанови про накладення
адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з
адміністративним позовом до
інспектора ДПС 3-го взводу роти ДПС
старшого сержанта міліції ОСОБА_2, про
визнання незаконною та скасування
постанови про накладення
адміністративного стягнення.

В позові вказував, що 12.12.2012 року додому
надійшов рекомендований лист з копією
постанови по справі про
адміністративне правопорушення від
29.11.2012 року, яка винесена відповідачем,
згідно якої він, 29.11.2012 року, о 22.50 год.,
керував автомобілем НОМЕР_1 в якому в
темну пору доби не світила ліва фара,
тобто вчинив адміністративне
правопорушення, передбачене ст.121 ч.1
КУпАП за яке на нього накладено
адміністративне стягнення у виді
штрафу в розмірі 340,00 гривень.

Вважає зазначену постанову незаконною
та такою, що підлягає скасуванню,
оскільки дійсно 29.11.2012 року, керував
автомобілем «ВАЗ-21013», номерний знак
НОМЕР_2 і його зупинив працівник
стаціонарного поста ДАІ в м. Вижниця
інспектор ДПС ОСОБА_2 і у службовому
приміщенні поста повідомив, що в
автомобілі не світить ліва фара і почав
складати протокол про адміністративне
правопорушення. Пояснив, що фара не
горить в режимі дальнього світла, а
ближнє світить, що не суперечить
вимогам п.31.4.3 п.п. «в» ПДР, а тому ніяких
порушень не вчиняв. Однак відповідач на
його заперечення не реагував, склав
протокол і сказав, що його копію та
постанову про накладення
адміністративного стягнення отримає
пізніше. Після отримання постанови
звернувся у Вижницьке ВДАІ, де отримав
копію протоколу, який не відповідає
вимогам ст.ст.256, 254 ч.2 КУпАП. Зокрема в
протоколі зазначено, що він порушив
вимоги п.31 ПДР, в якому є 14 окремих
підпунктів, однак який саме підпункт
він порушив не зазначено. Також в
протокол зазначені свідки нібито
вчиненого ним правопорушення, але
напроти прізвища ОСОБА_3 відсутній
підпис, що викликає сумнів щодо його
присутності при складенні протоколу. В
протоколі відсутні його підписи.
Відповідачем зроблено запис «від
підпису пояснення відмовився та копію
протоколу постанови отримав в
присутності свідків», однак ніякого
пояснення не давав, а тому не міг
відмовитись від його підписання, а
також копію протоколу і постанови не
отримував, оскільки постанова прийшла
по пошті 12.12.2012 року, а протокол отримав
у приміщенні Вижницького ВДАІ 18.12.2012
року.

Стверджував, що 29.11.2012 року в приміщенні
стаціонарного поста чи в іншому
приміщенні адміністративна справа у
відношенні нього не розглядалась, про
час та місце розгляду справи про
адміністративне правопорушення не був
повідомлений, з матеріалами справи не
ознайомлювався, пояснень по справі не
давав, не мав можливості користуватись
юридичною допомогою, внаслідок чого у
відношенні нього було прийняте
незаконне рішення.

Крім того зазначив, що оскільки копію
постанови отримав поштою 12.12.2012 року то
перебіг строку оскарження постанови
починається саме з цієї дати.

Просив поновити строк звернення до
суду з адміністративним позовом про
оскарження постанови по справі про
адміністративне правопорушення від
29.11.2012 року та скасувати постанову
інспектора ДПС 3-го взводу роти ДПС
старшого сержанта ОСОБА_2, серія СЕ1
№031480 про притягнення його до
адміністративної відповідальності за
ст.121 ч.1 КУпАП та накладення
адміністративного стягнення у виді
штрафу в розмірі 340,00 грн.

Позивач в судове засідання не з'явився,
будучи належно повідомленим про місце,
день та годину слухання справи, в
адресованій суду заяві позов
підтримав, просив справу розглядати у
його відсутності.

Відповідач в судове засідання не
з’явився незважаючи на те, що належним
чином був повідомлений про час та місце
розгляду справи, про причини неявки суд
не повідомив.

Відповідно до ч.4 ст.128 КАС України у
разі неприбуття відповідача –
суб’єкта владних повноважень,
належним чином повідомленого про дату,
час та місце судового розгляду, без
поважних причин або без повідомлення
ним про причини неприбуття розгляд
справи не відкладається і справу може
бути вирішено на підставі наявних у ній
доказів.

Суд, дослідивши матеріали справи,
вважає, що позов обґрунтований та
підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України до
адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб’єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією або законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

Згідно ст.18 ч.1 п.2 КАС України місцевим
загальним судам, як адміністративним
судам підсудні адміністративні справи
з приводу рішень, дій чи бездіяльності
суб’єктів владних повноважень у
справах про притягнення до
адміністративної відповідальності.

Постанова про притягнення фізичних
осіб до адміністративної
відповідальності є правовим актом
індивідуальної дії (п. 3 Постанови
Пленуму Вищого адміністративного суду
України №2 від 06.03.2008 року).

Судом встановлено, що постановою СЕ1
№031480 від 29.11.2012 року по справі про
адміністративне правопорушення ОСОБА_1
притягнуто до адміністративної
відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП,
згідно якої останній 29.11.2012 року о 22.50
год. в м. Вижниця по вул. Кутській
керував автомобілем марки «ВАЗ 21013»,
номерний знак НОМЕР_2 в якому не горіла
передня ліва фара в темну пору доби чим
скоїв адміністративне правопорушення
передбачене ст.121 ч.1 КУпАП та накладено
адміністративне стягнення у виді
штрафу в сумі 340,00 гривень. Дана
постанова винесена на підставі
протоколу про адміністративне
правопорушення від 29.11.2012 року серія СЕ1
№173083.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.288 КУпАП
постанову іншого органу (посадової
особи) про накладення
адміністративного штрафу може бути
оскаржено - у вищестоящий орган
(вищестоящій посадовій особі) або в
районний суд у порядку, визначеному КАС
України з особливостями, встановленими
цим Кодексом.

Відповідно до ст.2 ч.3 КАС України, суд,
перевіряє оскаржувану постанову на
предмет дотримання суб’єктом владних
повноважень принципів правомірної
адміністративної поведінки, а саме: чи
прийнято рішення обґрунтовано, тобто з
урахуванням всіх обставин, що мають
значення для прийняття рішення.

Згідно ч.1 ст.121 КУпАП, керування водієм
транспортним засобом, що має
несправності системи гальмового або
рульового керування, тягово-зчіпного
пристрою, зовнішніх світлових приладів
(темної пори доби) чи інші технічні
несправності, з якими відповідно до
встановлених правил експлуатація його
забороняється, або переобладнаний з
порушенням відповідних правил, норм і
стандартів, - тягне за собою накладення
штрафу від двадцяти до двадцяти п'яти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян.

Відповідно до п.31 ПДР України,
технічний стан і обладнання
транспортних засобів.

Відповідно до ст.222 КУпАП розгляд справ
про правопорушення, передбачені ч.1
ст.121 цього Кодексу, покладено на органи
внутрішніх справ (міліцію).

Згідно ст.254 КУпАП, про вчинення
адміністративного правопорушення
складається протокол уповноваженими
на те посадовою особою або
представником громадської організації
чи органу громадської самодіяльності.

Відповідно до ст.283 КУпАП, розглянувши
справу про адміністративне
правопорушення, орган (посадова особа)
виносить постанову по справі.

Відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП особа, яка
притягається до адміністративної
відповідальності має право:
знайомитися з матеріалами справи,
давати пояснення, подавати докази,
заявляти клопотання; при розгляді
справи користуватися юридичною
допомогою адвоката, іншого фахівця у
галузі права, який за законом має право
на надання правової допомоги особисто
чи за дорученням юридичної особи,
виступати рідною мовою і користуватися
послугами перекладача, якщо не володіє
мовою, якою ведеться провадження;
оскаржити постанову по справі. Справа
про адміністративне правопорушення
розглядається в присутності особи, яка
притягається до адміністративної
відповідальності. Під час відсутності
цієї особи справу може бути розглянуто
лише у випадках, коли є дані про
своєчасне її сповіщення про місце і час
розгляду справи і якщо від неї не
надійшло клопотання про відкладення
розгляду справи.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган
(посадова особа) при розгляді справи
про адміністративне правопорушення
зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено
адміністративне правопорушення, чи
винна дана особа в його вчиненні, чи
підлягає вона адміністративній
відповідальності, чи є обставини, що
пом'якшують і обтяжують
відповідальність, чи заподіяно майнову
шкоду, чи є підстави для передачі
матеріалів про адміністративне
правопорушення на розгляд громадської
організації, трудового колективу, а
також з'ясувати інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи.

Відповідно ст.251 КУпАП доказами в
справі про адміністративне
правопорушення, є будь-які фактичні
дані, на основі яких у визначеному
законом порядку орган (посадова особа)
встановлює наявність чи відсутність
адміністративного правопорушення,
винність даної особи в його вчиненні та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються протоколом про
адміністративне правопорушення,
поясненнями особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
потерпілих, свідків, висновком
експерта, речовими доказами,
показаннями технічних приладів та
технічних засобів, що мають функції
фото- і кінозйомки, відеозапису чи
засобів фото- і кінозйомки,
відеозапису, які використовуються при
нагляді за виконанням правил, норм і
стандартів, що стосуються забезпечення
безпеки дорожнього руху, протоколом
про вилучення речей і документів, а
також іншими документами.

Відповідно до ч.1 ст.69 КАС України,
доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових, доказів, висновків
експертів.

Згідно ст.71 ч.2 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень суб’єкта
владних повноважень обов’язок щодо
доказування правомірності свого
рішення покладається на відповідача,
якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не
може бути підданий заходу впливу у
зв’язку з адміністративним
правопорушенням інакше як на підставах
і в порядку, встановлених законом. При
цьому, провадження в справах про
адміністративні правопорушення
здійснюється на основі суворого
додержання законів.

Відповідачем не надано суду будь-яких
доказів на спростування пояснень
позивача, а тому суд розглядає справу в
межах наданих позивачем доказів.

В матеріалах адміністративної справи
щодо ОСОБА_1 відсутні докази, які б
свідчили, що в автомобілі позивача
взагалі не працювала передня ліва фара.

Крім того у протоколі про
адміністративне правопорушення не
вказано підпункт пункту 31 ПДР України,
а також немає підпису свідка, що
ставить під сумнів його присутність
при складанні вказаного протоколу і є
грубим порушенням ст.256 КУпАП.

Протокол про адміністративне
правопорушення відповідно до вимог
ст.251 КУпАП є лише одним із доказів, який
повинен оцінюватись в сукупності з
іншими доказами.

Відповідачем не надано доказів на
підтвердження викладених у постанові
обставин вчинення позивачем
адміністративного правопорушення.

В силу принципу презумпції
невинуватості, діючого в
адміністративному праві, всі сумніви у
винності особи, що притягується до
відповідальності, тлумачаться на її
користь. Недоведена вина прирівнюється
до доведеної невинуватості. За таких
обставин факт вчинення позивачем
правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121
КУпАП, на думку суду, є недоведеним.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями
провадження в справах про
адміністративні правопорушення є
своєчасне, всебічне, повне і
об’єктивне з’ясування обставин
кожної справи, вирішення її в точній
відповідності з законом.

Згідно зі ст.252 КУпАП орган (посадова
особа), що розглядає справу про
адміністративне правопорушення оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об’єктивному
дослідженні всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом і
правосвідомістю.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14
«Про практику застосування судами
України законодавства у справах про
деякі злочини проти безпеки дорожнього
руху та експлуатації транспорту, а
також про адміністративні
правопорушення на транспорті»
встановлено, що зміст постанови має
відповідати вимогам, передбаченим
ст.ст.283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема,
потрібно навести докази, на яких
ґрунтується висновок про вчинення
особою адміністративного
правопорушення, та зазначити мотиви
відхилення інших доказів, на які
посилався правопорушник, чи
висловлених останнім доводів.

Відповідно до п.1 постанови Пленуму
Вищого адміністративного суду України
№2 від 6 березня 2008 року «Про практику
застосування адміністративними судами
окремих положень КАС України під час
розгляду адміністративних справ щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб’єктів владних
повноважень» належить перевірити, чи
прийняті вони на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та Законами України;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення, тому суд вважає, що
позивача притягнуто до
адміністративної відповідальності з
порушенням встановленого
законодавством порядку.

При таких обставинах, суд приходить до
висновку, що постанова від 29.11.2012 року
винесена за відсутністю належних та
допустимих доказів, які б
підтверджували факт порушення ОСОБА_1
правил дорожнього руху України, а тому
позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.2 ст.171-2 КАС України,
рішення місцевого загального суду як
адміністративного суду у справах з
приводу рішень, дій чи бездіяльності
суб’єктів владних повноважень щодо
притягнення до адміністративної
відповідальності є остаточним і
оскарженню не підлягає.

Відповідно до ч.5 ст.288 КУпАП, особа, яка
оскаржила постанову у справі про
адміністративне правопорушення,
звільняється від сплати державного
мита.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх
сукупності, суд приходить до висновку,
що позивачу ОСОБА_1 необхідно поновити
строк для подачі адміністративного
позову, оскільки він пропустив його з
поважних причин, а саме через
невручення копії постанови про
накладення стягнення, а отримання її по
пошті 12.12.2012 року, що підтверджується
супровідним листом Вижницького ВДАІ
№1332 від 11.12.2012 року та конвертом з
штампом про отримання листа 12.12.2012 року.

На підставі ст.ст.122 ч.1, 247, 265-2, 287-289
КУпАП, керуючись ст.ст. 18, 69, 71, 87, 90, 99, 100,
128, 158-163, 167, 171-2 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на оскарження
постанови серії СЕ1 №031480 від 29.11.2012 року
про накладення на нього
адміністративного стягнення по ст.121 ч.1
КУпАП.

Постанову інспектора ДПС взводу ДПС з
обслуговування стаціонарного поста №3
роти ДПС УДАІ при УДАІ старшого
сержанта міліції ОСОБА_2 серії СЕ1 №031480
від 29.11.2012 року про накладення
адміністративного стягнення відносно
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, за вчинення
адміністративного правопорушення
передбаченого ст.121 ч.1 КУпАП у виді
штрафу в сумі 340,00 гривень - визнати
протиправною та скасувати.

Постанова є остаточною і оскарженню не
підлягає.

Суддя І.В.
Пилип'юк