Справа № 805/10584/13-а
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2014-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2014 р.Справа №
805/10584/13-аКолегія суддів Харківського
апеляційного адміністративного суду у
складі

Головуючого судді: Перцової Т.С.

Суддів: Дюкарєвої С.В. , Жигилія С.П.

за участю секретаря судового засідання
Губарь А.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на постанову Донецького
окружного адміністративного суду від
14.08.2013р. по справі № 805/10584/13-а

за позовом ОСОБА_1

до Донецького обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України
третя особа Товариство з обмеженою
відповідальністю "Нестле Україна"

про скасування пункту рішення та зобов'
язання викласти пункт рішення в іншій
редакції,

ВСТАНОВИЛА:

В липні 2013 року ОСОБА_1 (далі - позивач)
звернувся до Донецького окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Донецького обласного територіального
відділення Антимонопольного комітету
України (далі по тексту - Донецьке
відділення АМК, відповідач), третя
особа, яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору, на стороні
відповідача - Товариство з обмеженою
відповідальністю "Нестле Україна" (далі
по тексту - ТОВ "Нестле Україна", третя
особа), в якому просив суд скасувати
пункт 3 рішення Адміністративної
колегії Донецького обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України від
29 березня 2013 року в справі № 02-26-41/2013 та
зобов'язати Донецьке обласне
територіальне відділення
Антимонопольного комітету України
викласти п.3 зазначеного рішення у
наступній редакції: «Зобов'язати ТОВ
"Нестле Україна" припинити порушення
законодавства про захист від
недобросовісної конкуренції,
зазначене у п. 1 результативної частини
даного рішення, шляхом здійснення
публікації повідомлення про рішення
Адміністративної колегії Донецького
обласного територіального відділення
Антимонопольного комітету України від
29 березня 2013 року в справі № 02-26-41/2013 на
всіх упаковках кави «Nescafe», що будуть
випускатись ТОВ «Нестле Україна» у 2013
році, та на власному сайті ТОВ «Нестле
Україна», про що у місячний строк
повідомити Донецьке територіальне
відділення Антимонопольного комітету
України з наданням належним чином
засвідчених копій документів.»

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 14.08.2013 року
по справі № 805/10584/13-а в задоволенні
позову ОСОБА_1 до Донецького обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України,
третя особа без самостійних вимог на
предмет спору на боці відповідача
товариство з обмеженою
відповідальністю "Нестле Україна" про
скасування пункту 3 Рішення
Адміністративної колегії Донецького
обласного територіального відділення
Антимонопольного комітету України від
29.03.2013 року по справі № 02-26-41/2013 та
зобов'язання викласти пункт 3
зазначеного рішення в редакції,
запропонованої ОСОБА_1 - відмовлено
повністю.

Позивач, не погодившись із вказаною
постановою суду першої інстанції,
подав апеляційну скаргу, в якій,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, неповне
з'ясування обставин справи, просив суд
апеляційної інстанції постанову
Донецького окружного
адміністративного суду від 14.08.2013 року
по справі № 805/10584/13-а скасувати та
прийняти нову постанову, якою
задовольнити позовні вимоги в повному
обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги зазначив, що судом першої
інстанції неповно досліджено перелік
повноважень органів Антимонопольного
комітету щодо прийняття останнім
рішень, у тому числі про усунення
наслідків порушень законодавства про
захист економічної конкуренції.
Стверджує, що оскільки позивачем не
було отримано копії подання від 20.03.2013
року з попередніми висновками
Донецького відділення АМК у справі №
02-26-41/2013 про порушення Товариством з
обмеженою відповідальністю «Нестле
Україна» законодавства про захист від
недобросовісної конкуренції, позивач
був позбавлений можливості висловити
свої міркування і пропозиції щодо
прийнятого в подальшому рішення
відповідача 29.03.2013 р. З огляду на
викладене, вважає вищезазначеного
рішення в частині визначення розміру
фінансових санкцій (пункт 3 рішення)
таким, що прийняте необґрунтовано та
підлягає скасуванню.

Відповідач в надісланих до суду
письмових запереченнях просив суд
апеляційної інстанції апеляційну
скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення, а постанову Донецького
окружного адміністративного суду від
14.08.2013 року по справі № 805/10584/13-а - без
змін. З посиланням на ст.48 Закону
України «Про захист економічної
конкуренції» вказує, що чинним
законодавством не передбачено
обов'язку органів Антимонопольного
комітету України застосовувати у своїх
рішеннях усі санкції, передбаченою ст.48
вказаного Закону. Наявність певних
санкцій у рішенні обумовлюється
конкретними обставинами справи. З
огляду на вищенаведене, вважає, що
Донецьке відділення АМК, приймаючи
оскаржуване рішення, діяло в межах
наданих законом повноважень. Крім того,
зазначив, що подання з попередніми
висновками у конкурентній справі
листом від 20.03.2013 року № 02-38/1066 було
надіслано на адресу позивача згідно з
поштовим фіскальним чеком № 2707, а тому
твердження ОСОБА_1 про не надіслання
йому копії вказаного документу та
позбавлення можливості висловити свої
міркування з приводу заходів, які
належить застосувати до ТОВ «Нестле
Україна», є необґрунтованими. Також,
вказав, що у позові ОСОБА_1 не було
зазначено жодної з обставин, які у
відповідності до ст.59 Закону України
«Про захист економічної конкуренції є
підставами для скасування рішення
Антимонопольного комітету. Враховуючи
викладене, наполягає на правомірності
рішення Донецького відділення АМК від
29.03.2013 р.

Ухвалою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 09.10.2013 року
апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову
Донецького окружного
адміністративного суду від 14.08.2013 р. по
справі № 805/10584/13-а задоволено частково.

Постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 14.08.2013 р. по
справі № 805/10584/13-а скасовано.

Закрито провадження в
адміністративній справі № 805/10584/13-а за
позовом ОСОБА_1 до Донецького обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України,
третя особа без самостійних позовних
вимог на предмет спору на стороні
відповідача - Товариство з обмеженою
відповідальністю «Нестле Україна» про
скасування пункту 3 Рішення
Адміністративної колегії Донецького
обласного територіального відділення
Антимонопольного комітету України від
29.03.2013 року по справі № 02-26-41/2013 та
зобов'язання викласти пункт 3
зазначеного рішення в редакції,
запропонованій ОСОБА_1

Роз'яснено позивачу, що він має прав
звернутися із заявою до суду в порядку
господарського судочинства.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 16.10.2014 року по справі №
К/800/53101/13 касаційну скаргу ОСОБА_1 до
Донецького обласного територіального
відділення Антимонопольного комітету
України, третя особа - Товариство з
обмеженою відповідальністю «Нестле
Україна», про скасування пункту 3
рішення Адміністративної колегії
Донецького обласного територіального
відділення Антимонопольного комітету
України від 29.03.2013 року по справі №
02-26-41/2013 та зобов'язання викласти пункт 3
зазначеного рішення в редакції,
запропонованій ОСОБА_1 направлено до
суду апеляційної інстанції для
продовження розгляду.

У даній ухвалі судом касаційної
інстанції зазначено, що
адміністративним судам підвідомчі всі
публічно-правові спори щодо рішень, дій
чи бездіяльності АМКУ та його органів
як суб'єктів владних повноважень. За
таких обставин, виходячи з суб'єктного
складу переданого на вирішення суду
спору, а також публічно-правового
характеру спору, вказано на
помилковість позиції суду апеляційної
інстанції щодо наявності підстав для
закриття провадження у справі на
підставі п.1 ч.1 ст.157 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Частиною 5 ст. 227 КАС України
передбачено, що висновки і мотиви, з
яких скасовані рішення, є обов'язковими
для суду першої чи апеляційної
інстанції при розгляді справи.

Отже, в даному апеляційному
провадженні справа розглядається з
урахуванням наведених висновків суду
касаційної інстанції.

Ухвалою судді Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 05.11.2014 року відкрито провадження в
адміністративній справі № 805/10584/13-а за
позовом ОСОБА_1 до Донецького обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України за
участю третьої особи - ТОВ «Нестле
Україна» та призначено справу до
апеляційного розгляду.

Представники сторін та третьої особи в
судове засідання апеляційної
інстанції не з'явилися, про дату, час та
місце апеляційного розгляду справи
повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України,
неприбуття в судове засідання сторін
або інших осіб, які беруть участь у
справі, належним чином повідомлених
про дату, час та місце апеляційного
розгляду, не перешкоджає судовому
розгляду справи.

Згідно з ч. 1 ст. 41 КАС України, у разі
неявки у судове засідання всіх осіб,
які беруть участь у справі, фіксування
судового процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Колегія суддів, вислухавши
суддю-доповідача, перевіривши в межах
апеляційної скарги рішення суду першої
інстанції, доводи апеляційної скарги,
дослідивши матеріали справи, вважає, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
19 березня 2013 року Адміністративною
колегією Донецького відділення АМК
винесено розпорядження "Про початок
розгляду справи про порушення
законодавства про захист від
недобросовісної конкуренції". Згідно з
резолютивною частиною даного
розпорядження постановлено: розпочати
розгляд справи у зв'язку із наявністю в
діях ТОВ «Нестле Україна» із
розміщення інформації про акцію
«Прокидайся до життя!» (яка проводилась
з 01 листопада по 31 грудня 2012 р.) на
упаковках кави «Neskafe», що знаходилась у
продажу після 31 грудня 2012 р., без
зазначення строків проведення акції,
внаслідок обраного способу її
викладення, шляхом повідомлення
невизначеному колу осіб неповних
відомостей, що може вплинути на наміри
цих осіб щодо придбання зазначеного
товару, ознак порушення, передбаченого
статтею 15-1 Закону України «Про захист
від недобросовісної конкуренції», у
вигляді поширення інформації, що
вводить в оману. Доручити збирання та
аналіз доказів у справі Другому
відділу досліджень та розслідувань
Донецького обласного територіального
відділення Антимонопольного комітету
України. (а.с.27-28).

За результатами виконання вказаного
розпорядження було складено подання з
попередніми висновками Донецького
відділення АМК у справі № 02-26-41/2013
(а.с.29-32). Копія зазначеного подання була
надіслана на адресу позивача та йому
були роз'ясненні права заявляти
клопотання, висловлювати свої
міркування та пропозиції, бути
присутнім на засіданні комісії,
призначеної на 29 березня 2013 року та
інше. (а.с.40).

Рішенням № 43 від 29 березня 2013 року
Адміністративна колегія Донецького
відділення АМК за результатами
розгляду матеріалів справи № 02-26-41/2013
про порушення ТОВ "Нестле Україна"
законодавства про захист від
недобросовісної конкуренції
постановила: 1) Визнати, що ТОВ "Нестле
Україна" із розміщення інформації про
акцію «Прокидайся до життя!» (яка
проводилась з 01листопада по 31 грудня 2012
р.) на упаковках кави «Nescafe», що
знаходилась у продажу після 31 грудня 2012
р., без зазначення строків проведення
акції, шляхом повідомлення
невизначеному колу осіб неповних
відомостей, внаслідок обраного способу
її викладення, що може вплинути на
наміри цих осіб щодо придбання
зазначеного товару, вчинило порушення,
передбачене ст. 15-1 Закону України «Про
захист від недобросовісної
конкуренції», у вигляді поширення
інформації, що вводить в оману; 2) За
порушення, вказане у пункті 1
резолютивної частини даного рішення у
справі, відповідно до статті 21 Закону
України «Про захист від
недобросовісної конкуренції»,
накласти на товариство з обмеженою
відповідальністю «Нестле Україна»
штраф у розмірі 65000 (шістдесят п'ять
тисяч) гривень; 3) Зобов'язати
товариство з обмеженою
відповідальністю «Нестле Україна»
припинити порушення законодавства про
захист від недобросовісної
конкуренції, зазначене у п. 1
резолютивної частини даного рішення у
справі про що у тримісячний строк
повідомити Донецьке обласне
територіальне відділення
Антимонопольного відділення України з
наданням належним чином засвідчених
копій підтверджувальних документів.
(а.с.7-11).

Листом від 03 квітня 2013 року за № 02-38/1262
Донецьке обласне територіальне
відділення Антимонопольного комітету
України проінформувало позивача про
результати розгляду справи № 02-26-41/2013
про порушення законодавства про захист
від недобросовісної конкуренції з боку
ТОВ «Нестле Україна», одночасно
надіславши копію рішення
Адміністративної колегії від 29 березня
2013 року № 43 (а.с.12).

Позивач, не погодившись з вказаним
рішенням Адміністративної колегії від
29 березня 2013 року № 43, звернувся до суду
з даним позовом про скасування пункту 3
рішення та зобов'язання відповідача
викласти цей пункт рішення в редакції,
запропонованій позивачем.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції виходив з
їх необґрунтованості, оскільки
позивачем не наведено передбачених
законом підстав для скасування рішення
антимонопольного комітету, а також з
того, що зобов'язання відповідача
викласти пункт 3 рішення у певній
редакції є втручанням суду в
дискреційні повноваження цього органу.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції, з
огляду на таке.

Колегія суддів зазначає, що спірні
правові відносини регламентовані
положеннями Законів України "Про
Антимонопольний комітет України", «Про
захист економічної конкуренції", «Про
захист від недобросовісної
конкуренції».

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України
"Про Антимонопольний комітет України"
від 26 листопада 1993 року № 3659-ХІІ (в
редакції, чинній на час виникнення
спірних відносин) (далі по тексту -
Закон № 3659-ХІІ) Антимонопольний
комітет України є державним органом із
спеціальним статусом, метою діяльності
якого є забезпечення державного
захисту конкуренції у підприємницькій
діяльності та у сфері державних
закупівель.

Одним з основних завдань
Антимонопольного комітету України,
визначених ч.1 ст.3 Закону № 3659-ХІІ є
участь у формуванні та реалізації
конкурентної політики в частині
здійснення державного контролю за
дотриманням законодавства про захист
економічної конкуренції на засадах
рівності суб'єктів господарювання
перед законом та пріоритету прав
споживачів, запобігання, виявлення і
припинення порушень законодавства про
захист економічної конкуренції.

Повноваження Антимонопольного
комітету України визначені ст.7 Закону
№ 3659-ХІІ. Крім іншого, до них належить
розгляд заяв і справ про порушення
законодавства про захист економічної
конкуренції та проведення
розслідування за цими заявами і
справами; прийняття передбачених
законодавством про захист економічної
конкуренції розпоряджень та рішень за
заявами і справами, перевірка та
перегляд рішень у справах, надання
висновків щодо кваліфікації дій
відповідно до законодавства про захист
економічної конкуренції (п.п.1-2 ч.1 ст.7
Закону № 3659-ХІІ.).

Колегія суддів зауважує, що згідно з
імперативною вимогою ч.4 ст.7 Закону №
3659-ХІІ здійснення іншими органами
державної влади повноважень
Антимонопольного комітету України,
передбачених п.п.1-2 ч.1 ст.7 цього Закону,
не допускається.

Відповідно до п.п.1, 2, 3, 4 ч.5 ст.14 Закону №
3659-ХІІ на адміністративну колегію
територіального відділення
Антимонопольного комітету України,
крім іншого, покладено такі
повноваження: розглядати заяви і
справи про порушення законодавства про
захист економічної конкуренції, про
надання дозволу, надання попередніх
висновків стосовно узгоджених дій,
проводити розслідування або
дослідження за цими заявами і справами;
приймати передбачені законодавством
про захист економічної конкуренції
розпорядження та рішення, надавати
попередні висновки стосовно
узгоджених дій; розглядати справи про
адміністративні правопорушення,
виносити постанови в цих справах;
переглядати рішення, прийняті
адміністративною колегією
територіального відділення
Антимонопольного комітету України.

Статтею 48 Закону України "Про захист
економічної конкуренції" від 11 січня 2001
року № 2210-ІІІ (далі - Закон № 2210-ІІІ) (в
редакції, чинній на час виникнення
спірних відносин) передбачено, що за
результатами розгляду справ про
порушення законодавства про захист
економічної конкуренції органи
Антимонопольного комітету України
приймають рішення, в тому числі про:
визнання вчинення порушення
законодавства про захист економічної
конкуренції; припинення порушення
законодавства про захист економічної
конкуренції; усунення наслідків
порушень законодавства про захист
економічної конкуренції, зокрема
усунення чи пом'якшення негативного
впливу узгоджених дій, концентрації
суб'єктів господарювання на
конкуренцію.

Органи Антимонопольного комітету
України, які прийняли рішення, не мають
права його скасувати або змінити, крім
випадків, передбачених статтею 58 цього
Закону. Вони можуть виправити допущені
в рішенні описки чи явні арифметичні
помилки, роз'яснити своє рішення, не
змінюючи при цьому його змісту, а також
прийняти додаткове рішення, якщо з
якогось питання, що досліджувалося під
час розгляду справи, не прийнято
рішення (ч.2 ст.48 Закону № 2210-ІІІ).

Статтею 59 Закону № 2210-ІІІ визначені
підстави для зміни, скасування чи
визнання недійсними рішень органів
Антимонопольного комітету України.
Такими підставами є: неповне з'ясування
обставин, які мають значення для
справи; недоведення обставин, які мають
значення для справи і які визнано
встановленими; невідповідність
висновків, викладених у рішенні,
обставинам справи; порушення або
неправильне застосування норм
матеріального чи процесуального права.

Порушення або неправильне
застосування норм процесуального
права може бути підставою для зміни,
скасування чи визнання недійсним
рішення тільки за умови, якщо це
порушення призвело до прийняття
неправильного рішення (ч.2 ст.59 Закону №
2210-ІІІ).

Колегія суддів зауважує, що наведений у
ст.59 Закону № 2210-ІІІ перелік підстав
для скасування рішення органу
Антимонопольного комітету, є вичерпним
і розширеному тлумаченню не підлягає.

При цьому, даним переліком в якості
підстави для скасування рішення не
передбачена незгода зацікавленої
особи, за заявою якою проводилась
перевірка та ініційовано розгляд
справи про порушення законодавства у
сфері економічної конкуренції, із
заходами, вжитими органом
Антимонопольного комітету до
порушника з метою припинення
порушення.

Колегія суддів вважає за необхідне
вказати, що позивач, звернувшись до
суду з позовом та вимагаючи скасувати
рішення відповідача від 29 березня 2013
року в справі № 02-26-41/2013, не обґрунтовує
свої вимоги жодною з обставин,
визначених ст.59 Закону № 2210-ІІІ.

Матеріалами справи підтверджено, що за
результатами розгляду справи № 02-26-41/2013
ТОВ «Нестле Україна» було визнано
винним у вчиненні порушення,
передбаченого ст.15-1 Закону України
«Про захист від недобросовісної
конкуренції» у вигляді поширення
інформації, що вводить в оману.

Відповідно до ст.15-1 Закону України «Про
захист від недобросовісної
конкуренції» поширенням інформації, що
вводить в оману, є повідомлення
суб'єктом господарювання,
безпосередньо або через іншу особу,
одній, кільком особам або
невизначеному колу осіб, у тому числі в
рекламі, неповних, неточних,
неправдивих відомостей, зокрема
внаслідок обраного способу їх
викладення, замовчування окремих
фактів чи нечіткості формулювань, що
вплинули або можуть вплинути на наміри
цих осіб щодо придбання (замовлення) чи
реалізації (продажу, поставки,
виконання, надання) товарів, робіт,
послуг цього суб'єкта господарювання.

Інформацією, що вводить в оману, є,
зокрема, відомості, які: містять
неповні, неточні або неправдиві дані
про походження товару, виробника,
продавця, спосіб виготовлення, джерела
та спосіб придбання, реалізації,
кількість, споживчі властивості,
якість, комплектність, придатність до
застосування, стандарти,
характеристики, особливості
реалізації товарів, робіт, послуг, ціну
і знижки на них, а також про істотні
умови договору; містять неповні,
неточні або неправдиві дані про
фінансовий стан чи господарську
діяльність суб'єкта господарювання;
приписують повноваження та права, яких
не мають, або відносини, в яких не
перебувають; містять посилання на
обсяги виробництва, придбання, продажу
чи поставки товарів, виконання робіт,
надання послуг, яких фактично не було
на день поширення інформації.

Виходячи зі змісту позовних вимог,
позивач вважає, що до ТОВ «Нестле
Україна» як порушника законодавства в
сфері економічної конкуренції слід
застосувати наступні заходи:
зобов'язати ТОВ «Нестле Україна»
здійснити публікацію повідомлення про
рішення адміністративної колегії
Донецького обласного територіального
відділення Антимонопольного комітету
України від 29.03.2013 р. у справі № 02-26-41/2013
на всіх упаковках кави «Nescafe», що
будуть випускатись ТОВ «Нестле
Україна» у 2013 році, та на власному сайті
ТОВ «Нестле Україна», про що у місячний
строк повідомити Донецьке
територіальне відділення
Антимонопольного комітету України з
наданням належним чином засвідчених
копій документів.

Разом з тим, Законом України «Про
захист від недобросовісної
конкуренції» передбачено застосування
такого заходу, як офіційне
спростування за рахунок порушника
поширених ним неправдивих, неточних
або неповних відомостей, лише у випадку
встановлення факту дискредитації
суб'єкта господарювання (ст.26 Закону
України «Про захист від
недобросовісної конкуренції»), тобто,
вчинення порушення, передбаченого ст.8
Закону України «Про захист від
недобросовісної конкуренції».

При цьому, іншими положеннями Закону
України «Про захист від
недобросовісної конкуренції», а також
Законів України «Про захист
економічної конкуренції» та «Про
Антимонопольний комітет України» не
передбачено вжиття до порушників таких
заходів, як того вимагає позивач.

Враховуючи викладене, колегія суддів
не вбачає підстав для скасування
пункту 3 спірного рішення
Адміністративної колегії Донецького
відділення АМК від 29.03.2013 року по справі
№ 02-26-41/2013 викладення його у редакції,
запропонованій ОСОБА_1

Колегія суддів відхиляє посилання
позивача на неотримання копії подання
від 20.03.2013 року з попередніми
висновками Донецького відділення АМК у
справі № 02-26-41/2013 про порушення
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Нестле Україна»
законодавства про захист від
недобросовісної конкуренції та про
позбавлення його таким чином
можливості висловити свої міркування і
пропозиції щодо прийнятого в
подальшому рішення відповідача 29.03.2013
р., з наступних підстав.

В матеріалах справи міститься копія
листа Донецького обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України №
02-38/1066 від 20.03.2013 року (а.с.33), згідно з
яким позивачеві направлялась копія
вищевказаного подання на 4 арк., та
повідомлялось про те, що розгляд справи
№ 02-26-41/2013 про порушення ТОВ «Нестле
Україна» вимог законодавства пор
захист економічної конкуренції на 29
березня 2013 року о 14 год. 00 хв., роз'яснено
позивачеві його право ознайомлюватися
з матеріалами справи, надавати докази,
подавати клопотання, усні та письмові
пояснення, одержувати копію рішення,
подавати свої міркування та
заперечення, а також бути присутнім при
розгляді справи.

Разом з тим, позивач такими правами не
скористався.

Як зазначає відповідач та не
спростовується позивачем по справі,
копія подання з вказаним листом була
направлена на адресу ОСОБА_1 засобами
поштового зв'язку за фіскальним чеком
№ 2027.

При цьому, колегія суддів зазначає, що
неотримання зацікавленою особою копії
подання з попередніми висновками або
необізнаність про дату, час та місце
розгляду справи у розумінні Закону
«України «Про захист економічної
конкуренції» не є підставою для
скасування прийнятого рішення органу
Антимонопольного комітету.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцію та
законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
у справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5)добросовісно; 6)
розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; 10)
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

З огляду на встановлені у справі
фактичні обставини та досліджені
докази, колегія суддів вважає, що
відповідач при прийнятті рішення
Адміністративної колегії Донецького
обласного територіального відділення
Антимонопольного комітету України від
29 березня 2013 року в справі № 02-26-41/2013 в
оскаржуваній частині, діяв на підставі,
в межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Законами України «Про
Антимонопольний комітет України», «Про
захист економічної конкуренції», «Про
захист від недобросовісної
конкуренції», з дотриманням вимог ч.3
ст.2 КАС України, а відтак, підстави для
скасування рішення у цій частині
відсутні.

Крім того, відносно позовних вимог про
зобов'язання Відповідача викласти
спірний пункт рішення від 29.03.2013 року у
запропонованій позивачем редакції,
колегія суддів вважає за необхідне
зазначити наступне.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ч.2 ст.11 КАС України суд
може вийти за межі позовних вимог у
разі, якщо це необхідно для повного
захисту прав, свобод та інтересів
сторін чи третіх осіб, про захист яких
вони просять.

Колегія суддів зазначає, що прийняття
відповідачем рішення про припинення
порушення законодавства про захист
економічної конкуренції, усунення
наслідків порушень законодавства про
захист економічної конкуренції,
законодавцем віднесено до виключної
компетенції органів Антимонопольного
комітету України, про що свідчить зміст
положень ст.7, ч.5 ст.14 Закону України
«Про Антимонопольний комітет України".

Адміністративний суд не наділений
повноваженнями втручатися у вільний
розсуд (дискрецію) суб'єкта владних
повноважень поза межами перевірки за
критеріями, визначеними статтею 2 КАС
України.

Завдання правосуддя полягає не у
забезпеченні ефективності державного
управління, а в гарантуванні
дотримання вимог права, інакше
порушується принцип розподілу влади.
Принцип розподілу влади не допускає
надання адміністративному суду
адміністративно-дискреційних
повноважень - єдиним критерієм
здійснення правосуддя є право. Тому
завданням адміністративного суду є
контроль за легітимністю прийняття
рішень.

Виходячи зі змісту положень КАС
України щодо компетенції
адміністративного суду, останній не
може підміняти інший орган державної
влади та перебирати на себе
повноваження щодо вирішення питань,
які законодавством віднесені до
компетенції цього органу державної
влади.

Отже, вказана позовна вимога є формою
втручання в дискреційні повноваження
суб'єкта владних повноважень та
виходить за межі завдань
адміністративного судочинства, а тому
не підлягає задоволенню.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів
підтверджує, що при прийнятті судового
рішення у справі в частині відмови у
задоволенні позовних вимог суд першої
інстанції дійшов вичерпних юридичних
висновків щодо встановлення обставин
справи і правильно застосував до
спірних правовідносин сторін норми
матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги з наведених
підстав висновків суду не
спростовують.

Відповідно до ст. 200 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду -без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст.
198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення.

Постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 14.08.2013р. по
справі № 805/10584/13-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
у касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня складання ухвали у
повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Перцова
Т.С.Судді(підпис) (підпис) Дюкарєва С.В.
Жигилій С.П. Повний текст ухвали
виготовлений та підписаний 02.12.2014 р.