Справа № 826/16920/14
Суддя: Кобилянський К.М.
Дата ухвалення: 2014-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 листопада 2014 року 09:11
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі головуючого судді
Кобилянського К.М., розглянувши у
порядку письмового провадження
адміністративну справу
за позовом ОСОБА_1до Відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
місті Києві про визнання протиправною
та скасування постанови,ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулась до Окружного
адміністративного суду міста Києва з
позовною заявою до відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у місті Києві, в
якій, з урахуванням уточнених позовних
вимог (а.с. 24 Т. І) просить суд визнати
протиправною та скасувати постанову
відповідача від 27.08.2014 ВП №41696766.
В обґрунтування позовних вимог
представник позивача зазначив, що на
адресу ОСОБА_1 не надходили документи
виконавчого провадження №41676766,
зокрема, не надходила постанова про
відкриття виконавчого провадження, з
якої вона мала дізнатись про
встановлений строк для добровільного
виконання виконавчого листа. Вказав на
те, що сума боргу згідно виконавчого
листа Деснянського районного суду
міста Києва від 31.01.2013 №2603/6031/12 була
сплачена самостійно ОСОБА_2, з огляду на
що, на думку позивача, підстави для
стягнення виконавчого збору з ОСОБА_1
Відповідач проти позовних вимог
заперечив, посилаючись на те, що в діях
відповідача відсутні порушення норм
законодавства. На його думку,
оскаржувана постанова винесена у
відповідності до вимог законодавства
та підстави для її скасування відсутні.
В судове засідання 26.11.2014 представник
відповідача не прибув, про дату, час та
місце судового засідання був
повідомлений належним чином.
Згідно з частиною 6 статті 128 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо немає перешкод для
розгляду справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
суд має право розглянути справу у
письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
Суд, встановивши відсутність потреби
заслухати свідка чи експерта,
керуючись частиною 6 статті 128 Кодексу
адміністративного судочинства
України, ухвалив розглядати справу у
порядку письмового провадження.
Розглянувши подані документи і
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, оцінивши докази, які
мають юридичне значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, суд
04.05.2007 між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_2
(Позичальник) укладено кредитний
договір №ML-007/070/2007, поручителями за
яким виступили ОСОБА_1 та ОСОБА_3, згідно
договорів поруки від 30.12.2009 №SR-007/070/2007/1
та від 04.05.2007 №SR-007/070/2007.
До кредитного договору №ML-007/070/2007 від
04.05.2007 укладено додатковий договір №4
від 18.06.2014, зі змісту якого вбачається,
що новим кредитором за даним кредитним
договором стало ТОВ «ОТП Факторинг
Україна» на підставі договору
купівлі-продажу кредитного портфелю
Заочним рішенням Деснянського
районного суду міста Києва від 31.01.2013
№2603/6031/12 позовну заяву ТОВ «ОТП
Факторинг Україна» задоволено.
Вирішено стягнути солідарно з ОСОБА_2,
ОСОБА_1, ОСОБА_3 на користь ТОВ «ОТП
Факторинг Україна» заборгованість за
договором кредиту в розмірі 2 258 759 грн. 91
коп., відсотки за користування кредитом
у розмірі 531 315 грн. 57 коп., пеню за
прострочення виконання зобов'язань у
розмірі 657 512 грн. 60 коп., а всього 3 447 588
грн. 08 коп., а також судові витрати по
сплаті судового збору в розмірі 3219 грн.
00 коп. (ЄДРСР 28986131).
На підставі зазначеного судового
рішення, Деснянський районним судом
міста Києва 02.04.2013 видано виконавчий
лист №2-152/2013.

28.01.2014 відповідач прийняв постанову про
відкриття виконавчого провадження
№41696766 з примусового виконання
виконавчого листа Деснянського
районного суду міста Києва від 02.04.2013
№2-152/2013. Боржником у даному виконавчому
провадженні є ОСОБА_1

Постановою відповідача від 05.08.2014
№41696766 накладено арешт на все майно
боржника та оголошено заборону на його
відчуження. 11.08.2014 відповідач прийняв
постанову про арешт коштів боржника.

ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернулося
до відповідача із заявою про
повернення виконавчого листа
Деснянського районного суду міста
Києва від 02.04.2013 №2-152/2013 без виконання,
яка була отримана відповідачем 22.08.2014.

27.08.2014 відповідач прийняв постанову про
стягнення з боржника витрат на
проведення виконавчих дій та постанову
про стягнення з боржника виконавчого
збору у розмірі 345 080,70 грн.

Вважаючи протиправною постанову
відповідача від 27.08.2014 ВП №41696766 про
стягнення з боржника виконавчого збору
у розмірі 345 080,70 грн., позивач оскаржила
її до суду.

Оцінивши за правилами статті 86 Кодексу
адміністративного судочинства України
надані сторонами докази та пояснення,
за своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні, та враховуючи всі
наведені обставини, Окружний
адміністративний суд міста Києва
вважає позов таким, що підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 1 Закону України
«Про виконавче провадження» виконавче
провадження як завершальна стадія
судового провадження та примусове
виконання рішень інших органів
(посадових осіб) - це сукупність дій
органів і посадових осіб, визначених у
цьому Законі, що спрямовані на
примусове виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб), які
провадяться на підставах, в межах
повноважень та у спосіб, визначених цим
Законом, іншими нормативно-правовими
актами, прийнятими відповідно до цього
Закону та інших законів, а також
рішеннями, що відповідно до цього
Закону підлягають примусовому
виконанню (далі - рішення).

Основною функцією державної
виконавчої служби є задоволення вимог
виконавчого документа, забезпечення
дотримання при цьому прав та законних
інтересів громадян та юридичних осіб,
сприяння їм у реалізації своїх
процесуальних прав.

Частиною 1 статті 6 Закону України «Про
виконавче провадження» визначено, що
державний виконавець зобов'язаний
використовувати надані йому права
відповідно до закону і не допускати у
своїй діяльності порушення прав та
законних інтересів фізичних і
юридичних осіб.

У відповідності до частини 1 статті 11
Закону України «Про виконавче
провадження» державний виконавець
зобов'язаний вживати передбачених цим
Законом заходів примусового виконання
рішень, неупереджено, своєчасно і в
повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно із частинами 1, 2 статті 25 Закону
України «Про виконавче провадження»
державний виконавець зобов'язаний
прийняти до виконання виконавчий
документ і відкрити виконавче
провадження, якщо не закінчився строк
пред'явлення такого документа до
виконання, він відповідає вимогам,
передбаченим цим Законом, і
пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби. Державний
виконавець протягом трьох робочих днів
з дня надходження до нього виконавчого
документа виносить постанову про
відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець
вказує про необхідність боржнику
самостійно виконати рішення у строк до
семи днів з моменту винесення
постанови та зазначає, що у разі
ненадання боржником документального
підтвердження виконання рішення буде
розпочате примусове виконання цього
рішення із стягненням з боржника
виконавчого збору і витрат, пов'язаних
з організацією та проведенням
виконавчих дій, передбачених цим
Законом.

Суд встановив, що відповідач 28.01.2014
відкрив виконавче провадження №41697766
на підставі виконавчого листа
Деснянського районного суду міста
Києва від 02.04.2013 №2-152/2013.

У постанові від 28.01.2014 ВП №41696766 про
відкриття виконавчого провадження
відповідач надав позивачу семиденний
строк з дня винесення постанови для
добровільного виконання виконавчого
документа.

Частиною 5 статті 25 Закону України «Про
виконавче провадження» встановлено, що
копії постанови про відкриття
виконавчого провадження надсилаються
не пізніше наступного робочого дня
стягувачу та боржникові.

У відповідності до частини 1 статті 31
Закону України «Про виконавче
провадження», копії постанов
державного виконавця та інші документи
виконавчого провадження (далі -
документи виконавчого провадження), що
державний виконавець зобов'язаний
довести до відома сторін та інших
учасників виконавчого провадження,
надсилаються адресатам із
супровідними листами простою
кореспонденцією, крім постанов про
відкриття виконавчого провадження або
відмову у відкритті виконавчого
провадження, про повернення
виконавчого документа стягувачу
відповідно до статті 47 цього Закону, що
надсилаються рекомендованим листом з
повідомленням про вручення.

Відповідач не надав суду доказів
направлення на адресу ОСОБА_1 постанови
від 28.01.2014 ВП №41696766 про відкриття
виконавчого провадження
рекомендованим повідомленням про
вручення поштового відправлення.

Позивач посилалась на те, що не
отримувала від відповідача жодних
постанов та випадково дізналась про
існування виконавчого провадження
№41696766 у листопаді 2014 року.

Положеннями частини 1 статті 27 Закону
України «Про виконавче провадження»
встановлено, що у разі ненадання
боржником у строки, встановлені
частиною другою статті 25 цього Закону
для самостійного виконання рішення,
документального підтвердження повного
виконання рішення державний
виконавець на наступний день після
закінчення відповідних строків
розпочинає примусове виконання
рішення.

Суд встановив, що станом на 20.06.2014
ОСОБА_2 повністю погасив
заборгованість по кредитному договору
№ML-007/070/2007 від 04.05.2007, що
підтверджується довідкою ТОВ «ОТП
Факторинг Україна».

У зв'язку із повним погашенням суми
боргу за вказаним кредитним договором,
ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернулось
до відповідача із заявою про
повернення виконавчого листа
Деснянського районного суду міста
Києва від 02.04.2013 №2-152/2013.

Відповідно до вимог частини 1 статті 28
Закону України «Про виконавче
провадження», у разі невиконання
боржником рішення майнового характеру
у строк, встановлений частиною другою
статті 25 цього Закону для самостійного
його виконання, постановою державного
виконавця з боржника стягується
виконавчий збір у розмірі 10 відсотків
суми, що підлягає стягненню, або
вартості майна боржника, що підлягає
передачі стягувачу за виконавчим
документом.

Враховуючи те, що відповідач не надав
доказів направлення ОСОБА_1 постанови
про відкриття виконавчого провадження
від 28.01.2014 ВП №41696766 рекомендованим
листом з повідомленням про вручення, а
позивач заперечує факт отримання даної
постанови, суд дійшов висновку, що
ОСОБА_1 була позбавлена права в
добровільному порядку виконати
виконавчий документ (виконавчий лист
Деснянського районного суду міста
Києва від 02.04.2013 №2-152/2013), що в
подальшому призвело до передчасного
винесення постанови про стягнення з
боржника виконавчого збору від 27.08.2014, з
огляду на що вона є протиправною та
підлягає скасуванню.

Крім того, виконавчий лист
Деснянського районного суду міста
Києва від 02.04.2013 №2-152/2013 був виконаний
до того, як позивач дізналась про
наявність виконавчого провадження
№41696766, що свідчить про те, що даний
виконавчий документ виконаний
боржником самостійно без вжиття
відповідачем дій щодо примусового його
виконання.

Частиною 2 статті 19 Конституції України
встановлено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до частини 1 статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, повно та
всебічно дослідивши наявні матеріали
справи, а також норми чинного
законодавства України, суд дійшов до
висновку про наявність підстав для
задоволення позовних вимог.

Керуючись положеннями статей 2, 7, 69-71,
160-163, 181, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, Окружний
адміністративний суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов ОСОБА_1 задовольнити
повністю.

2. Визнати протиправною та
скасувати постанову відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
місті Києві від 27.08.2014 ВП №41696766 про
стягнення з боржника виконавчого
збору.

3. Стягнути з Державного бюджету
України на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1)
судові витрати в сумі 487,20 грн.
(чотириста вісімдесят сім гривень 20
коп.).

Постанова набирає законної сили в
порядку, встановленому ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України. Постанова може бути оскаржена
до суду апеляційної інстанції протягом
десяти днів за правилами,
встановленими ст.ст. 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України, шляхом подання через суд
першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя
К.М.
Кобилянський