Справа № 9101/37831/2011 (9101/37833/2011)
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2011-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" вересня 2011 р. справа № 2а-45/11

Колегія суддів Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду у
складі: головуючого судді:
Сафронової С.В.

суддів: Поплавського
В.Ю. Чепурнова Д.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Дніпропетровську
апеляційні скарги ОСОБА_1 та Управління
праці та соціального захисту населення
Томаківської районної державної
адміністрації Дніпропетровської
області на постанову Томаківського
районного суду Дніпропетровської
області від 01 грудня 2010 року

у адміністративній справі № 2а-45/11 за
позовом ОСОБА_1 до Управління праці та
соціального захисту населення
Томаківської районної державної
адміністрації Дніпропетровської
області про стягнення щорічної
допомоги на оздоровлення за шкоду
здоров'ю, причинену внаслідок
Чорнобильської катастрофи, -

в с т а н о в и л а:

В листопаді 2011 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом до Управління праці та
соціального захисту населення
Томаківської районної державної
адміністрації Дніпропетровської
області, в якому просив визнати
протиправною відмову відповідача щодо
нарахування і виплати недоплаченої
йому щорічної допомоги на оздоровлення
за 2007-2010 р.р. та про зобов'язання
відповідача нарахувати йому до виплати
щорічну разову допомогу на
оздоровлення як інваліду 3 групи,
учаснику ліквідації аварії на ЧАЕС 1
категорії за вказаний період.

Ухвалою Томаківського районного
суду Дніпропетровської області від 01
грудня 2010 року залишено без розгляду
позов ОСОБА_1 в частині захисту його
прав за період з 2007 року по 29 травня 2010
року, а іншій частині вимоги ОСОБА_1
задоволені постановою Томаківського
районного суду Дніпропетровської
області від 01 грудня 2010 року, визнано
протиправною відмову Управління праці
та соціального захисту населення
Томаківської районної державної
адміністрації Дніпропетровської
області про нарахування і виплату
недоплаченої щорічної допомоги на
оздоровлення за 2010 рік, та зобов'язано
відповідача нарахувати та виплатити
ОСОБА_1, інваліду 3 групи, учаснику
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС 1-ї категорії,
недоплачену щорічну допомогу на
оздоровлення за 2010 рік з урахуванням
сум, фактично виплачених.

Постанова суду першої інстанції
оскаржена до апеляційної інстанції як
позивачем в частині незадоволення його
вимог про захист прав за період 2007-2009
р.р., так і відповідачем в частині
задоволення вимог позивача про захист
прав на отримання щорічної допомоги на
оздоровлення у 2010 році в розмірі
визначеному ст..48 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи"

Позивач в апеляційній скарзі на
постанову суду першої інстанції
наполягає на порушенні судом норм
процесуального права та безпідставної
відмови йому у захисті його прав на
отримання щорічної допомоги на
оздоровлення за період 2007-2009 р.р.,
просить скасувати постанову суду
першої інстанції та задовольнити його
вимоги у повному обсязі.

Відповідач по справі в апеляційній
скарзі вимагає скасувати постанову
суду першої інстанції в частині
визнання протиправною відмови
відповідача та зобов'язання
донарахувати та виплатити позивачу
недоотриманої ним щорічної допомоги на
оздоровлення за 2010 рік, просить
скасувати в цій частині постанову суду
першої інстанції та відмовити у
задоволені вимог позивача в повному
обсязі.

Дослідивши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційних скарг,
перевіривши правову оцінку обставин у
справі та повноту їх встановлення,
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, судова колегія
дійшла висновку про відсутність
підстав для задоволення апеляційних
скарг позивача та відповідача, і
відсутності підстав для скасування
рішення суду першої інстанції з
наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
ОСОБА_1 є особою, яка постраждала
внаслідок аварії на ЧАЕС (категорія 1), у
зв'язку з чим перебуває на обліку в
Управлінні праці та соціального
захисту населення Томаківської
районної державної адміністрації
Дніпропетровської області та має право
на отримання щорічної разової допомоги
на оздоровлення як інвалід 3 групи зі
статусом особи, постраждалої внаслідок
Чорнобильської катастрофи 1 категорії.

Право позивача на отримання щорічної
разової допомоги на оздоровлення як
інвалід 3 групи зі статусом особи,
постраждалої внаслідок Чорнобильської
катастрофи 1 категорії відповідно ст.48
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
відповідачем не оспорюється.

Предметом спору у цій справі є розмір
разової щорічної допомоги на
оздоровлення, що нараховувається
відповідачем та виплачується позивачу,
як особі, яка постраждала внаслідок
аварії на ЧАЕС (категорія 1) з
встановленій з 14.06.2005 року безстроково
3-й групі інвалідності, пов'язаної з
захворюванням, отриманих в результаті
аварії на ЧАЕС.

Відповідно до абзацу четвертого
частини четвертої статті 48 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" № 796-XII від
28.02.1991 року (далі -закон № 796-XII від 28.02.1991
року), щорічна допомога на оздоровлення
інвалідам 3-ї групи виплачується в
розмірі чотирьох мінімальних
заробітних плат.

Дія зазначеної норми закону, тобто
абзацу четвертого частини четвертої
статті 48 Закону № 796-XII від 28.02.1991 року,
зупинялася на 2006 рік в частині виплати
компенсацій і допомог у розмірах
відповідно до мінімальної заробітної
плати згідно із Законом № 3235-IV від
20.12.2005 року, та на 2007 рік в частині
виплати компенсацій і допомог у
розмірах відповідно до мінімальної
заробітної плати згідно із Законом №
489-V від 19.12.2006 року, але ж рішенням
Конституційного Суду України № 6-рп/2007
від 09.07.2007 року, дія вказаної норми
закону була відновлена у попередній її
редакції з підстав визнання
неконституційними положень пункту 30
статті 71 Закону України "Про Державний
бюджет України на 2007 рік". Аналогічна
ситуація відбувалася і у 2008 році в
результаті винесення Конституційним
Судом України Рішення № 10-рп/2008 від 22
травня 2008 року, яким було не
відповідаючим Конституції України
положень пункту 28 розділу II "Внесення
змін до деяких законодавчих актів
України" Закону України "Про Державний
бюджет України на 2008 рік та про
внесення змін до деяких законодавчих
актів України", якими на 2008 рік було
обмежено виплати компенсацій і
допомоги у розмірах відповідно до
мінімальної заробітної плати,
встановлених ч.4 ст. 48 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", із
вказівкою на те, що дане рішення
Конституційного Суду України має
преюдиціальне значення для судів
загальної юрисдикції при розгляді ними
позовів у зв'язку з правовідносинами,
які виникли внаслідок дії положень
статей зазначених законів, що визнані
неконституційними.

Судом першої інстанції правильно
вирішено питання про залишення без
розгляду за пропуском строку звернення
до суду вимог позивача щодо захисту
його прав на отримання разової
щорічної допомоги на оздоровлення у
2007-2009 р.р., оскільки позивач отримуючи у
вказаний період суму нарахованої йому
щорічної допомоги на оздоровлення, не
був позбавлений права та можливості
оскаржити такі дії до суду. З огляду на
те, що Законом № 796-XII від 28.02.1991 року не
передбачено досудового вирішення
виниклого спору з відповідачем у
справі, судова колегія вважае, що
звернення позивача до територіального
органу УПСЗН у листопаді 2010 року з
вимогами донарахувати і виплатити йому
допомогу за попередні бюджетні роки та
отримання відмови УПСЗН, не свідчить
про те, що позивач дізнався про
порушене право лише у листопаді 2010
року, і відповідно не може бути
підставою для поновлення позивачу
пропущеного строку звернення до суду.

Стосовно вимог позивача про захист
його прав за 2010 року, судова колегія
зазначає про наступне

Фінансування щорічної допомоги на
оздоровлення дійсно здійснюється в
порядку та в розмірах встановлених у
постанові Кабінету Міністрів України
№ 562 від 12.07.2005 року за рахунок коштів
виділених на ці потреби з Державного
бюджету України, а відповідно до ст. 95
Конституції України виключно законом
про Державний бюджет України
визначаються будь-які видатки держави
на загальносуспільні потреби, розмір і
цільове спрямування цих видатків, а
фінансування зазначених допомог
здійснюється за рахунок коштів
Державного бюджету України.

Статтею 23 Бюджетного кодексу України
передбачено, що управління праці та
соціального захисту населення може
здійснювати з бюджету будь-які
бюджетні зобов'язання та платежі лише
за наявності відповідного бюджетного
призначення, які встановлюються
Законом про Державний бюджет чи
рішення про місцевий бюджет, згідно ч.5
ст.51 Бюджетного кодексу України
розпорядники бюджетних коштів беруть
бюджетні зобов'язання та проводять
видатки тільки в межах бюджетних
асигнувань, встановлених кошторисами.

Законом України «Про Державний бюджет
України на 2010 рік»дія положень статті 48
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали від Чорнобильської
катастрофи»в частині визначення
розміру виплат щорічної разової
грошової допомоги -не зупинялася, але
відповідно до ст.70 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2010
рік»Кабінету Міністрів України було
надано право встановлювати розміри
соціальних виплат, які відповідно до
законодавства визначаються залежно
від розміру мінімальної заробітної
плати, в абсолютних сумах у межах
асигнувань, передбачених за
відповідними бюджетними програмами.

Конституційний Суд України у пункті 3
мотивувальної частини рішення від 3
жовтня 1997 року № 4-зп у справі про
набуття чинності Конституцією України
зазначив: "Конкретна сфера суспільних
відносин не може бути водночас
врегульована однопредметними
нормативними правовими-актами
однакової сили, які за змістом
суперечать один одному. Звичайною є
практика, коли наступний у часі акт
містить пряме застереження щодо
повного або часткового скасування
попереднього. Загальновизнаним є й те,
що з прийняттям нового акта, якщо інше
не передбачено самим цим актом,
автоматично скасовується
однопредметний акт, який діяв у часі
раніше".

Отже, за наявності декількох законів,
норми яких по - різному регулюють
конкретну сферу суспільних відносин,
під час вирішення спорів у цих
відносинах необхідно застосовувати
положення закону з урахуванням дії
закону в часі за принципом пріоритету
тієї норми, яка прийнята пізніше.

Аналізуючи зміст вищенаведених норм
колегія суддів дійшла до висновку,
оскільки вихідним критерієм для
визначення розміру допомоги на
оздоровлення виступає мінімальна
заробітна плата, а тому положення ст.70
Закону України "Про Державний бюджет
України на 2010 рік" підлягають
застосуванню у спірних
правовідносинах.

Таким чином, відповідач повинен був
виплачувати допомогу на оздоровлення
виходячи з розміру, встановленому
Кабінетом Міністрів України після
набрання законної сили та початку дії
Закону України "Про Державний бюджет
України на 2010 рік".

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідач станом на листопад 2010 року
не виплатив позивачу щорічну разову
допомогу на оздоровлення за 2010 рік, і
під час розгляду даної справи в суді
першої інстанції не заперечував проти
вказаних обставин, тому суд
постановляючи рішення у цій справі й
послався на ненадання доказів про
виплату позивачу вказаного виду
допомоги у 2010 році (а.с.33), що використав
як недоведеність суб'єктом владних
повноважень відсутності в його діях
протиправності.

В додаток до наведених в рішенні суду
першої інстанції висновків про
підстави задоволення вимог позивача,
судова колегія зазначає, що урядом
країни у 2010 році не приймалося постанов
на виконання статті 70 Закону України
"Про Державний бюджет України на 2010
рік", тобто Кабінет Міністрів України з
30.04.2010 року не скористувався наданим
йому правом встановлювати розміри
соціальних виплат, які відповідно до
законодавства визначаються залежно
від розміру мінімальної заробітної
плати, в абсолютних сумах у межах
асигнувань, передбачених за
відповідними бюджетними програмами.

Постанова Кабінету Міністрів України
"Про щорічну допомогу на оздоровлення
громадянам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи громадянам,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" від 12.07.2005
року № 562, якою визначено розмір
щорічної допомоги на оздоровлення
інвалідам 3 групи -не відповідає
приписам статті 70 Закону України "Про
Державний бюджет України на 2010 рік" та
статті 48 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", тому виходячи із загальних
засад пріоритету законів над
підзаконними актами при вирішенні
цього спору, судова колегія доходить
висновку, що при розрахунку щорічної
разової допомоги на оздоровлення
позивачу у 2010 році, передбаченої
статтею 48 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", застосуванню підлягає
саме положення статті 48 цього закону, а
не Постанови Кабінету Міністрів
України від 12.07.2005 року № 562.

На підставі викладеного судова колегія
вважає, що постанова суду першої
інстанції ґрунтується на всебічному,
повному та об'єктивному розгляді всіх
обставин справи, які мають значення для
вирішення спору, відповідає нормам
матеріального та процесуального права,
доводи апеляційних скарг не
спростовують висновків суду першої
інстанції, викладених у зазначеній
постанові, у зв'язку з чим підстав для
її скасування не вбачається.

Керуючись п.1 ч.1 ст.198, ст.200, ст.205, ст.207
КАС України, колегія суддів -

У х в а л и л а :

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та Управління
праці та соціального захисту населення
Томаківської районної державної
адміністрації Дніпропетровської
області -залишити без задоволення

Постанову Томаківського районного
суду Дніпропетровської області від 01
грудня 2010 року -залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили протягом п'яти
днів з дня її постановлення та може
бути оскаржена в порядку та строки,
передбачені ст.212 КАС України

Головуючий:
С.В. Сафронова

Суддя:
В.Ю. Поплавський

Суддя:
Д.В. Чепурнов