Справа № 2-а-11562/2011/2523
Суддя: Мацедонська В.Е.
Дата ухвалення: 2013-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

27 березня 2013 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого - судді
Мацедонської В.Е.,

суддів Грищенко
Т.М., Лічевецького І.О.,

розглянувши в порядку письмового
провадження у м. Києві апеляційну
скаргу Управління Пенсійного Фонду
України в Чернігівському районі
Чернігівської області на постанову
Чернігівського районного суду
Чернігівського області від 18 жовтня 2011
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного Фонду України в
Чернігівському районі Чернігівської
області про зобов'язання нарахування
та виплати недоплаченої щомісячної
державної соціальної допомоги як
дитині війни,-

встановив:

29 серпня 2011 року позивач звернулась до
Чернігівського районного суду
Чернігівського області з позовом до
Управління Пенсійного Фонду України в
Чернігівському районі Чернігівської
області про зобов'язання відповідача
здійснити перерахування та виплату
державної соціальної допомоги, як
дитині війни, у розмірі 30% мінімальної
пенсії за віком, у відповідності до ст.6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни», ч.1 ст.28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» за період в
межах строку позовної давності та по
день порушення провадження у справі, з
урахуванням раніше виплачених сум за
вказаний період.

Постановою Чернігівського районного
суду Чернігівського області від 18
жовтня 2011 року позовні вимоги позивача
до Управління Пенсійного Фонду України
в Чернігівському районі Чернігівської
області про зобов'язання нарахування
та виплати недоплаченої щомісячної
державної соціальної допомоги як
дитині війни задоволено частково, а
саме: визнано дії відповідача щодо
нарахування та виплати державної
соціальної допомоги як дитині війни
незаконними; зобов'язано відповідача
здійснити перерахунок пенсії з
підвищенням її розміру на 30%
мінімальної пенсії за віком з розміру
встановленого відповідно ч.1 ст.28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та провести відповідні
виплати за період з 01 березня 2011 року по
22 липня 2011 року включно з урахуванням
проведених виплат. В задоволенні решти
позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним судовим
рішенням, Управління Пенсійного Фонду
України в Чернігівському районі
Чернігівської області подало
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати постанову суду першої
інстанції як таку, що постановлена з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, та постановити
нове рішення, яким відмовити у
задоволенні позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
залишенню без задоволення, а постанова
суду - без змін з таких підстав.

Згідно зі п. 1 ч. 1 ст. 198, ч. 1 ст. 200 КАС
України суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивач є особою, що належить до
соціальної категорії громадян «діти
війни» в розумінні ст. 1 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни», а
відтак, на неї повністю
розповсюджуються всі пільги та
соціальні гарантії, передбачені
зазначеним вище Законом України.

Згідно ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» особам,
що належать до соціальної категорії
громадян «діти війни», з 01 січня 2006 року
відповідач повинен був нараховувати та
виплачувати щомісячне підвищення до
пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії
за віком.

Розмір мінімальної пенсії за віком
визначений ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», згідно якої мінімальна
пенсія за віком дорівнює прожитковому
мінімуму, встановленому для осіб, що
втратили працездатність.

Розмір прожиткового мінімуму для осіб
щорічно встановлюється Законом
України «Про Державний бюджет України»
на відповідний рік.

На момент звернення позивача до суду,
нарахування підвищення до її пенсії в
розмірі 30% від мінімальної пенсії за
віком, відповідно до положень ст. 6
Закону відповідачем не здійснено, у
зв'язку з чим вона звернулась до суду за
захистом своїх прав.

Всупереч ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни»
позивачу щомісячне підвищення до
пенсії виплачувалось відповідно до
постанови Кабінету Міністрів України
від 28 травня 2008 року № 530 «Деякі питання
соціального захисту окремих категорій
громадян».

З огляду на загальні засади
пріоритетності законів над
підзаконними актами, Закон України
«Про соціальний захист дітей війни»
має вищу юридичну силу в порівнянні з
Постановою Кабінету Міністрів України
від 28 травня 2008 року № 530. Отже,
відповідач не правомірно виплачував
щомісячне підвищення до пенсії в
меншому розмірі ніж це передбачено ст. 6
зазначеного Закону.

На підставі вищенаведеного, приймаючи
до уваги, що судом першої інстанції
правильно встановлено обставини
справи, судове рішення ухвалено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, висновки суду
першої інстанції доводами апелянта не
спростовані, колегія суддів приходить
до висновку про відсутність підстав
для зміни або скасування постанови
суду.

Керуючись ст.ст. 183-2, 195, 197, 198, 200, 205, 206 КАС
України, суд, -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного Фонду України в
Чернігівському районі Чернігівської
області - залишити без задоволення.

Постанову Чернігівського районного
суду Чернігівського області від 18
жовтня 2011 року - залишити без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню не
підлягає.

Головуючий суддя
В.Е.Мацедонська

Судді
Т.М.Грищенко

І.О.Лічевецький

.

Головуючий суддя
Мацедонська В.Е.

Судді:
Лічевецький І.О.

Грищенко Т.М.