Справа № 2а/057011557/11
Суддя: Бухтіярова І.О.
Дата ухвалення: 2014-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2014 року м. Київ
К/9991/66424/12

Вищий адміністративний суд України у
складі: головуючого судді Бухтіярової
І.О., суддів Костенка М.І., Приходько І.В.,

розглянувши у порядку письмового
провадження касаційну скаргу
Макіївської об'єднаної державної
податкової інспекції Донецької
області Державної податкової служби

на постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 09.08.2012 року

та ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 02.10.2012 року

у справі № 2а/0570/11557/2011

за позовом Державного підприємства
«Макіїввугілля» (далі - позивач, ДП
«Макіїввугілля»)

до Макіївської об'єднаної державної
податкової інспекції Донецької
області Державної податкової служби
(далі - відповідач, Макіївська ОДПІ
Донецької області ДПС)

про визнання дій протиправними та
визнання недійсним податкового
повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

ДП «Макіїввугілля» звернулось у липні
2011 року до суду з адміністративним
позовом до Макіївської ОДПІ Донецької
області ДПС про визнання протиправними
дій щодо прийняття податкового
повідомлення-рішення від 17.02.2011 року №
/0 та визнання недійсним
податкового повідомлення-рішення від
17.02.2011 року № /0 на суму 20 851 131,00
гривня.

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 09.08.2012 року,
залишеною без змін ухвалою Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 02.10.2012 року, позов задоволено
частково: визнано частково недійсним
податкове повідомлення-рішення
Макіївської ОДПІ від 17.02.2011 року №
/0 в частині збільшення грошового
зобов'язання за платежем: податок на
прибуток у загальній сумі 20 761 292,50
гривні, у тому числі за основним
платежем 16 609 034,00 гривні, за штрафними
(фінансовими) санкціями 4 152 258,50 гривень.

Не погоджуючись з рішеннями судів
попередніх інстанцій, відповідач подав
касаційну скаргу, в якій просить
касаційну скаргу задовольнити, рішення
судів попередніх інстанцій скасувати
та прийняти нове рішення, яким
відмовити в задоволені позовних вимог
в повному обсязі. Вважає, що рішення
судів першої та апеляційної інстанцій
були прийняті з порушенням норм
матеріального та процесуального права.

Заперечення на касаційну скаргу не
надходили, що не перешкоджає її
розгляду по суті.

З урахуванням неприбуття у судове
засідання жодної з осіб, які беруть
участь у справі, та які були належним
чином повідомлені про дату, час і місце
судового засідання, колегія суддів
дійшла висновку про можливість
розгляду справи за наявними у справі
матеріалами в порядку письмового
провадження.

З наданих позивачем документів
вбачається, що в силу положень ст. 55
Кодексу адміністративного судочинства
України Макіївська об'єднана державна
податкова інспекція Донецької області
Державної податкової служби підлягає
заміні її правонаступником
Макіївською об'єднаною державною
податковою інспекцією Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області.

Відповідно до частини першої статті 220
Кодексу адміністративного судочинство
України суд касаційної інстанції
перевіряє правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, правової оцінки обставин у
справі і не може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому засіданні та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Заслухавши доповідь судді-доповідача
про обставини, необхідні для ухвалення
судового рішення судом касаційної
інстанції, дослідивши доводи
касаційної скарги, матеріали справи,
судові рішення, суд касаційної
інстанції дійшов висновку, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що відповідачем була
проведена планова виїзна
документальна перевірка позивача з
питань дотримання вимог податкового,
валютного та іншого законодавства за
період з 01.10.2008 року по 30.09.2010 року, за
наслідками якої складено акт перевірки
від 31.01.2011 року № 386/23-2/32442295, за
висновками якого позивачем занижено
податок на прибуток всього в сумі 16 775
649,00 гривень та завищення від'ємного
значення об'єкта оподаткування
податком на прибуток всього в сумі 4 246
976,00 гривень. За результатами розгляду
заперечень позивача до акту перевірки
відповідачем прийнято на користь
платника податків заперечення щодо
заниження валового доходу по ряд. 01.1
декларації про оподаткування прибутку
підприємств за 2008 рік у сумі 378 974,00
гривні, у тому числі, в сумі 23 654,00 гривні
по ВП «Управління «Макіївспецремонт»,
в сумі 355 320,00 гривень по ВП «Шахта
«Калинівська-Східна».

На підставі акту перевірки
відповідачем прийнято податкове
повідомлення-рішення від 17.02.2011 року №
/0, яким збільшене грошове
зобов'язання за платежем: податок на
прибуток у загальній сумі 20 851 131,25
гривня, у тому числі за основним
платежем 16 680 905,00 гривень, за штрафними
(фінансовими) санкціями 4 170 226,25 гривень.

Правовою підставою визначення податку
на прибуток спірним податковим
повідомленням-рішенням наведені норми
п. 1.31 ст. 1, пп. 4.1.1, пп. 4.1.6 п. 4.1 ст. 4, п. 5.1,
пп. 5.2.1, пп. 5.2.5 п. 5.2, пп. 5.3.3, абзацу 4 пп.
5.3.9 п. 5.3, пп. 5.6.1 п. 5.6, пп. 5.7.1 п. 5.7,
абзаців 1, 4 п. 5.9 ст. 5, п. 6.1 ст. 6, пп. 8.4.8, пп.
8.4.10 п. 8.4 ст. 8, пп. 11.2.1 п. 11.2, пп. 11.3.1 п. 11.3
ст. 11, пп. 12.1.5 п. 12.1 ст. 12, п. 22.4 ст. 22 Закону
України «Про оподаткування прибутку
підприємств» від 28.12.1994 року № 334/94-ВР
(далі - Закон України № 334), який був
чинним на час виникнення спірних
правовідносин.

Ухвалою Донецького окружного
адміністративного суду від 09.08.2011 року
по даній справі була призначена судова
економічна експертиза. За висновком
експерта від 10.07.2012 року № 112/25 висновки
акту перевірки відповідача від 31.01.2011
року № 386/23-2/32442295 щодо заниження
податку на прибуток, що стало підставою
для застосування податкового
повідомлення-рішення від 17.02.2011 року №
підтверджуються документально
частково, а саме підтверджується
документально заниження податку на
прибуток за 4 квартал 2008 року в сумі 71
871,00 гривня та наявність підстав для
застосування штрафних (фінансових)
санкцій у розмірі 17 967,75 гривень.

Як вбачається з акту, перевіркою
визначення скоригованого валового
доходу за період з 01.10.2008 року по 30.09.2010
року встановлено його заниження
всього на суму 56 518 575,00 гривень.

Суди попередніх інстанцій, вирішуючи
спір по суті та задовольняючи позовні
вимоги частково, з висновками яких
погоджується колегія суддів
касаційної інстанції, виходили з
наступного.

Щодо порушення ВП «Управління
«Макіївспецремонт» п. 1.31 ст. 1, пп. 4.1.1 п.
4.1 ст. 4 Закону України № 334 та заниження
задекларованих по рядку 01.1 «Дохід від
продажу товарів (робіт, послуг)»
декларацій з податку на прибуток
показників всього в сумі 7677,00 гривень,
то судами попередніх інстанцій
зазначено наступне.

Відповідно до п. 1.31 ст. 1 Закону України
№ 334 продаж товарів - будь-які операції,
що здiйснюються згiдно з договорами
купівлі-продажу, міни, поставки та
іншими цивiльно-правовими договорами,
якi передбачають передачу прав
власностi на такi товари за плату або
компенсацiю, незалежно вiд строкiв її
надання, а також операцiї з
безоплатного надання товарiв. Не
вважаються продажем операцiї з надання
товарів у межах договорів комiсiї, схову
(вiдповiдального зберiгання), доручення,
iнших цивiльно-правових договорiв, якi не
передбачають передачу прав власностi
на такi товари. Продаж результатiв робiт
(послуг) - будь-якi операцiї
цивiльно-правового характеру з надання
результатiв робiт (послуг), з надання
права на користування або на
розпорядження товарами, у тому числi
нематерiальними активами та iншими нiж
товари, об'єктами власностi за
компенсацiю, а також операцiї з
безоплатного надання результатiв робiт
(послуг).

Згідно з пп. 4.1.1 п. 4.1 ст. 4 даного Закону
валовий дохід включає загальнi доходи
вiд продажу товарiв (робiт, послуг), у
тому числi допомiжних та обслуговуючих
виробництв, що не мають статусу
юридичної особи.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що в результаті
експертного дослідження первинних
документів та облікових регістрів за
січень-грудень 2009 року, а саме головної
книги, реєстру отримання вугілля у
квітні 2009 року, накладних на відпуск
вугілля, авізо, журналу-ордеру № 6,
реєстру кореспонденції рахунків
бухгалтерського обліку документально
підтверджуються висновки акту
відповідача щодо заниження валових
доходів ВП «Управління
«Макіївспецремонт» від безоплатного
надання вугілля працівникам
підприємства в сумі 7677,00 гривень, у
зв'язку з чим суди попередніх інстанцій
дійшли до вірного висновку щодо
обґрунтованості висновків відповідача
в наведеній частині.

Щодо порушення ВП «Дитячий заклад
оздоровлення та відпочинку «Маяк» п. 4.1
ст. 4, пп. 11.3.1 п. 11.3 ст. 11 Закону України №
334 та заниження задекларованих по ряд.
01.1 «Доходи від продажу товарів (робіт,
послуг)» декларації з податку на
прибуток за 3 квартали 2010 року
показників у сумі 121 912,00 гривень за
рахунок невірного відображення у
валових доходах обсягів продажу
товарів (робіт, послуг) та авансів
отриманих, то судами попередніх
інстанцій зазначено наступне.

Відповідно до пп. 11.3.1 п. 11.3 ст. 11 Закону
України № 334 датою збiльшення валового
доходу вважається дата, яка припадає на
податковий перiод, протягом якого
вiдбувається будь-яка з подiй, що
сталася ранiше: або дата зарахування
коштiв вiд покупця (замовника) на
банкiвський рахунок платника податку в
оплату товарiв (робiт, послуг), що
пiдлягають продажу, у разi продажу
товарiв (робiт, послуг) за готiвку - дата
її оприбуткування в касi платника
податку, а за вiдсутностi такої - дата
iнкасацiї готiвки у банкiвськiй установi,
що обслуговує платника податку; або
дата вiдвантаження товарiв, а для робiт
(послуг) - дата фактичного надання
результатiв робiт (послуг) платником
податку.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що в результаті
експертного дослідження відомості 3.1
аналітичного обліку по рахунку 361
«Розрахунки з покупцями та
замовниками» ВП «Дитячий заклад
оздоровлення та відпочинку «Маяк» у
розрізі контрагентів за 3 квартали 2010
року, експертом встановлено, що
висновки акту перевірки щодо заниження
показників, задекларованих у ряд. 01.1
«Доходи від продажу товарів (робіт,
послуг)» декларації з податку на
прибуток ВП «Дитячий заклад
оздоровлення та відпочинку «Маяк» за 3
квартали 2010 року в сумі 121 912,00 гривень
документально підтверджуються, у
зв'язку з чим суди попередніх інстанцій
дійшли до вірного висновку щодо
обґрунтованості висновків відповідача
в наведеній частині.

Щодо порушення спецапаратом ДП
«Макіїввугілля» пп. 4.1.1 п. 4.1 ст. 4 Закону
України № 334 через не включення у 3
кварталі 2010 року до складу ряд. 01.1
декларації «Доходи від продажу
товарів(робіт, послуг)» доходів від
операцій з реалізації вугільної
продукції в сумі 44 206 847,52 гривень
підприємству ДП «Вугілля України»,
отриманого від ТОВ «Іолід» згідно з
договором комісії № 15-026К від 20.07.2010
року в 3 кварталі 2010 року, який є
нікчемним, то судами попередніх
інстанцій встановлено, що в результаті
експертного дослідження експертом
встановлено, що документально
підтверджується обсяг реалізації
вугільної продукції по спецапарату ДП
«Макіїввугілля» у розрізі шахт та
покупців у 3 кварталі 2010 року (з
урахуванням власного та залученого
вугілля) в загальній сумі 322 981 400,41
гривень та отримання доходів від
реалізації робіт, послуг у сумі 344 895,53
гривень. Крім того, судами встановлено,
що в результаті експертного
дослідження первинних документів за
договором комісії від 20.07.2010 року №
15-026К/180, укладеного між ТОВ «Іолід»
(комітент) та позивачем (комісіонер),
додаткової угоди від 30.08.2010 року -
додатку № 2 до договору № 15-026К/180 від
20.07.2010 року, специфікації № 1 - додатку №
1 до договору комісії від 20.07.2010 року №
15-026К/180, експертом встановлено, що
отримання позивачем від ТОВ «Іолід»
протягом серпня-вересня 2010 року
вугільної продукції за зазначеним
договором комісії на загальну суму 53 748
636,85 гривень, у тому числі ПДВ на суму 8 958
106,14 гривень, без ПДВ 44 790 530,71 гривень
(без набуття права власності) та
проведення оплати позивачем за даним
договором на суму 25 000 000,00 гривень ТОВ
«Іолід» підтверджується
документально. Крім того, щодо
комісійної винагороди позивача
експертом під час дослідження
встановлено, що за даними
накопичувальних реєстрів платників за
споживачами за 3 квартал 2010 року,
отримана позивачем від ТОВ «Іолід» за
договором комісії вугільна продукція,
значиться відвантаженою ДП «Вугілля
України» у кількості 76 660,785 тн. за ціною
605,00 гривень на загальну суму без ПДВ 44
790 580,34 гривень (з урахуванням
розрахунку по якості) споживачам: ТЕС
«Старобешівська», ТЕС «Криворізька»,
ТЕС «Змієвська». Також, експертом
встановлено, що комісійна винагорода
по спецапарату позивача становить у
сумі 383 303,92 гривні, у тому числі ПДВ у
сумі 63 883,99 гривні, без ПДВ у сумі 319 419,93
гривень, що відповідає звітам
комісіонера перед комітентом по
договору комісії № 15-026К/180 за серпень,
вересень 2010 року та даним рядка 01.1
декларації з податку на прибуток
спецапарату позивача за 3 квартали 2010
року.

Відповідно до п. 1.31 ст. 1 Закону України
№ 334 не вважаються продажем операцiї з
надання товарiв у межах договорiв
комiсiї, схову (вiдповiдального
зберiгання), доручення, iнших
цивiльно-правових договорiв, якi не
передбачають передачу прав власностi
на такi товари.

Згідно з пп. 7.9.1 п. 7.9 ст. 7 даного Закону
не включаються до валового доходу i не
пiдлягають оподаткуванню кошти або
майно, залученi платником податку у
зв'язку з: залученням платником податку
майна на пiдставi договору концесiї,
комiсiї, консигнацiї, довiрчого
управлiння, схову (вiдповiдального
зберiгання), а також згiдно з iншими
цивiльно-правовими договорами, що не
передбачають передачi права власностi
на таке майно, з урахуванням положень
пiдпункту 7.9.6 цього пункту.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що в результаті
експертного дослідження відомості № 3.5
аналітичного обліку за рахунком 681.1
«Розрахунки за авансами, отриманими за
вугільну продукцію» по спецапарату ДП
«Макіїввугілля» за серпень-вересень 2010
року, відомостей з відвантаження
вугільної продукції ДП
«Макіїввугілля» по шахтах та за
покупцями, експертом встановлено, що
документально підтверджується
завищення позивачем валових доходів
на суму 44 790 578,34 гривень через помилкове
віднесення до ряд. 01.1 «Доходи від
реалізації товарів (робіт, послуг)»
декларації з податку на прибуток за 3
квартали 2010 року вартості реалізованої
вугільної продукції ДП «Вугілля
України», отриманої від ТОВ «Іолід» за
договором комісії № 15-026К/180, без
передачі права власності. Тобто,
експертом не підтверджуються
документально висновки акту перевірки
щодо заниження спецапаратом ДП
«Макіїввугілля» валових доходів за
ряд. 01.1 декларації з податку на
прибуток за 3 квартали 2010 року в сумі 44
206 847,52 гривень від операцій з
реалізації вугільної продукції
підприємству ДП «Вугілля України»,
отриманого від ТОВ «Іолід», згідно
договору комісії № 15-026К/180 від 20.07.2010
року в 3 кварталі 2010 року.

Доводи відповідача про нікчемність
угоди, укладеної між позивачем та ТОВ
«Іолід», судами попередніх інстанцій
правомірно не прийняті до уваги,
оскільки висновок щодо ознак
нікчемності здійснений відповідачем
на підставі акту перевірки ТОВ «Іолід»,
яким встановлено незнаходження
підприємства за юридичною адресою.
Також, відповідачем в судах попередніх
інстанцій не було надано належних та
допустимих доказів чи доводів того, що
укладена позивачем угода з ТОВ «Іолід»
суперечить законодавству України.
Жодним нормативно-правовим актом не
визначено право податкового органу
самостійно надавати оцінку укладеним
(вчиненим) договорам з визначенням їх
нікчемними, недійсними з застосуванням
відповідних наслідків внаслідок
вчинення таких правочинів. Висновки
податкового органу в даному випадку є
передчасними. У тому випадку, якщо
податковий орган вважає, що мало місце
недійсність, (що за своєю суттю має
ознаки фіктивного правочину) або
нікчемність правочину, між суб'єктами
господарювання, метою яких було
заволодіння коштами держави шляхом
ухилення від сплати податків
(безпідставне формування та заниження
сплати відповідного податку) до
бюджету, тобто фактично має місце
суспільне-небезпечне діяння, то
податковий орган має право на
вирішення такого питання в межах
кримінального,
кримінально-процесуального
законодавства. Суду будь-яких судових
рішень (вироків, постанов суду про
закінчення кримінального
переслідування з нереабілітуючих
обставин) не надані.

Крім того, судами попередніх інстанцій
зазначено, що обставини реальності
здійснення господарських операцій між
позивачем та ТОВ «Іолід», у тому числі
за 3 квартал 2010 року за договором
комісії від 20.07.2010 року № 15-026К/180,
встановлені постановою Донецького
окружного адміністративного суду від
27.05.2011 року та ухвалою Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 29.07.2011 року в адміністративній
справі № 2а/0570/4034/2011 за позовом ДП
«Макіїївугілля» до Макіївської ОДПІ.
Таким чином, суди попередніх інстанцій
вірно вважають, що висновки
податкового органу в наведеній частині
є необґрунтованими.

Відповідно до частини 1 статті 72
Кодексу адміністративного судочинства
України обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Щодо заниження задекларованих
показників у рядку 01.2 «Приріст
балансової вартості запасів»
декларації з податку на прибуток у
загальній сумі 11 876 786,00 гривень (з
урахуванням результатів оскарження) та
порушення абзаців 1, 4 п. 5.9 ст. 5 Закону
України № 334 в частині заниження
показників, задекларованих ВП «Шахта
«Північна» по рядку 01.2 декларації
«Приріст балансової вартості запасів»
у загальній сумі 6 778 621,00 гривня через
невірне визначення вартості запасів,
використаних не в господарській
діяльності, то судами попередніх
інстанцій зазначено наступне.

Відповідно до п. 5.9 ст. 5 Закону України
№ 334 платник податку веде податковий
облiк приросту (убутку) балансової
вартостi товарiв (крiм тих, що пiдлягають
амортизацiї, та цiнних паперiв),
сировини, матерiалiв, комплектуючих
виробiв, напiвфабрикатiв, малоцiнних
предметiв (далi - запасiв) на складах, у
незавершеному виробництвi та залишках
готової продукцiї, витрати на придбання
та полiпшення (перетворення, зберiгання)
яких включаються до складу валових
витрат згiдно з цим Законом (за винятком
тих, що отриманi безкоштовно).

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що в результаті
експертного дослідження та з
урахуванням норм п. 5.9 ст. 5 Закону
України № 334, документально частково
підтверджуються висновки акту
перевірки щодо заниження показників,
задекларованих ВП «Шахта «Північна» по
рядку 01.2 декларації «Приріст
балансової вартості запасів» у
загальній сумі 6 778 621,00 гривня через
невірне визначення вартості запасів,
використаних не в господарській
діяльності, а саме підтверджується
документально заниження показників,
задекларованих підприємством по ряд.
01.2 «Приріст балансової вартості
запасів» декларації з податку на
прибуток за 3 квартали 2010 року в
загальній сумі 1 513 801,00 гривня та не
підтверджується документально
заниження показників по ряд. 01.2
декларацій з податку на прибуток ВП
«Шахта «Північна» на суму 5 257 567,00
гривень.

Крім того, судами встановлено, що
висновки експерта сторонами у судовому
засіданні не спростовані, а висновки
податкового органу в акті перевірки
частково обґрунтовані.

Щодо порушення п. 5.9 ст. 5 Закону України
№ 334 в частині заниження
задекларованих ВП «Макіївський РМЗ»
показників у ряд. 01.2 декларацій
«Приріст балансової вартості запасів»
на загальну суму 44 547,00 гривень через
невірне визначення станом на 01.01.2009
року балансової вартості залишків
запасів при складанні розрахунку
приросту (убутку) балансової вартості
запасів ВП «Макіївський РМЗ», яке було
створено наказом ДП «Макіїввугілля»
від 22.05.2009 року № 86, то судами зазначено
наступне.

Відповідно до статті 13 Закону України
«Про порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами» № 2181-ІІІ
(чинного на час виникнення спірних
правовідносин), у разi коли власник
платника податкiв або уповноважений
ним орган приймає рiшення про
реорганiзацiю такого платника податкiв,
його податкова заборгованiсть або
податковий борг пiдлягає врегулюванню
в такому порядку: якщо реорганiзацiя
здiйснюється шляхом об'єднання двох або
бiльшої кiлькостi платникiв податкiв в
одного платника податкiв з лiквiдацiєю
платникiв податкiв, що об'єдналися,
такий об'єднаний платник податкiв
набуває усiх прав i обов'язкiв щодо
погашення податкових зобов'язань або
податкового боргу всiх платникiв
податкiв, що об'єдналися.

Судами встановлено, що згідно з наказом
Міністерства вугільної промисловості
України від 25.03.2009 року № 126 «Про
припинення дiяльностi ВАТ «ДХК
«Донвуглереммаш»: припинено дiяльнiсть
ВАТ «ДХК «Донвуглереммаш» шляхом
реорганізації - приєднання до ДП
«Макiїввугiлля» на правах
вiдокремленого пiдроздiлу (пункт 3);
головi комiсiї з припинення дiяльностi
ВАТ «ДХК «Донвуглереммаш» доручено
погодити з органами Державної
податкової адмiнiстрацiї припинення
дiяльностi ВАТ «ДХК «Донвуглереммаш»
шляхом реорганiзацiї - приєднання до ДП
«Макiїввугiлля» (пункт 5); пунктом 8
встановлено, що ДП «Макiїввугiлля» є
правонаступником усiх прав та
обов'язкiв ВАТ «ДХК «Донвуглереммаш»,
згiдно з передавальним балансом. Згідно
з рішенням відповідача № 12937/10/24-013 від
22.05.2009 року «Про застосування
податкової відповідальності при
припиненні діяльності ВАТ «ДХК
«Донвуглереммаш» шляхом реорганізації
- приєднання до ДП «Макіїввугілля» на
правах відокремленого підрозділу, ДП
«Макіїввугілля» передані непогашені
податкові зобов'язання ВАТ «ДХК
«Донвуглереммаш» у сумі 1 376 165,37
гривень, які існували за картками
особових рахунків податкового органу
станом на 20.05.2009 року та суми не
застосованих штрафних санкцій і пені
за рішенням суду, які будуть нараховані
у подальшому. Відповідно до пунктів 1, 6
наказу позивача від 22.05.2009 року № 86 у
складі ДП «Макіїввугілля» створено
відокремлений підрозділ
«Маквуглереммаш» шляхом прийняття за
двостороннім актом прийому-передачі
майна ліквідованого ВАТ «ДХК
«Донвуглереммаш» та документації для
здійснення господарської діяльності
станом на 01.06.2009 року; згідно з пунктом
1 наказу ДП «Макіїввугілля» № 108 від
20.04.2010 року, найменування ВП
«Маквуглереммаш» ДП «Макіїввугілля»
змінено на ВП «Макіївський
ремонтно-механічний завод».

Відповідно до п. 11.1 ст. 11 Закону України
№ 334, у разi коли особа береться на облiк
податковим органом як платник цього
податку всерединi податкового перiоду,
то перший звiтний податковий перiод
розпочинається з дати, на яку припадає
початок такого облiку, та закiнчується
останнiм календарним днем наступного
податкового перiоду. Згідно з п. 5.9 ст. 5
Закону України № 334 у разi коли
балансова вартiсть таких запасiв на
кiнець звiтного перiоду перевищує їх
балансову вартiсть на початок того ж
звiтного перiоду, рiзниця включається до
складу валових доходiв платника
податку у такому звiтному перiодi. У разi
коли балансова вартiсть таких запасiв
на кiнець звiтного перiоду є меншою за їх
балансову вартiсть на початок того ж
звiтного перiоду, рiзниця включається до
складу валових витрат платника податку
у такому звiтному перiодi.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що результатами
експертного дослідження
підтверджується документально набуття
новоствореним ВП «Маквуглереммаш» ДП
«Макіїввугілля» усіх прав та
обов'язків ліквідованого ВАТ «ДХК
«Донвуглереммаш» з 01.06.2009 року та
початком першого звітного періоду для
ВП «Маквуглереммаш» з датою - 01.06.2009
року. Тобто, експертом не
підтверджуються документально
висновки акту перевірки в частині
заниження задекларованих суб'єктом
господарювання показників у рядку 01.2
декларацій «Приріст балансової
вартості запасів» на загальну суму 44
547,00 гривень. У зв'язку з чим, суди
попередніх інстанцій дійшли до вірного
висновку про необґрунтованість
висновків відповідача в даній частині.

Щодо порушення позивачем пп. 5.3.2 п. 5.3,
абзацу 4 п. 5.9 ст. 5 Закону України № 334 в
частині заниження задекларованих ВП
«Інформаційно-обчислювальний центр»
ДП «Макіїввугілля» показників у рядку
01.2 декларацій «Приріст балансової
вартості запасів» всього в сумі 20 111,00
гривень через не здійснення у гр.4
коригування (збільшення) матеріальних
запасів (матеріалів та паливних
матеріалів) за Додатком К1/1 «Розрахунок
приросту (убутку) балансової вартості
запасів», які віднесено до складу
валових витрат у попередніх податкових
періодах по рядку 04.1 декларації з
податку на прибуток (по бух. рахункам №
201 «Матеріали», № 203 «Паливо») та у
послідуючому списаних на ремонт
будівлі (віднесено по бух. рахунку № 2331
«Ремонт основних засобів»), по якому у
подальшому підприємством
нараховуються амортизаційні
відрахування, то судами вірно
зазначено наступне.

Відповідно до пп. 5.3.2 п. 5.3 ст. 5 Закону
України № 334 придбання, будiвництво,
реконструкцiю, модернiзацiю, ремонт та
iншi полiпшення основних фондiв та
витрати, пов'язанi з видобутком
корисних копалин, а також з придбанням
нематерiальних активiв, якi пiдлягають
амортизацiї, згiдно iз статтями 8 i 9 та
пiдпунктом 7.9.4 цього Закону.

Судами встановлено, що в акті перевірки
не наведено, за якими саме первинними
документами оформлені витрати, які
віднесено до складу валових, у
попередніх податкових періодах по ряд.
04.1 декларацій з податку на прибуток (по
бух. рахунках 201 «Матеріали», 203
«Паливо»), та у подальшому списано на
ремонт будівлі (по бух. рахунку 23.31
«Ремонт основних засобів»), що свідчать
про заниження вартості матеріальних
запасів за гр.4 Дод. К1/1 «Розрахунок
приросту (убутку) балансової вартості
запасів» декларацій з податку на
прибуток підприємств за 2 квартал 2009
року, 3 квартал 2010 року.

Крім того, судами попередніх інстанцій
встановлено, що висновки акту
перевірки експертом підтверджуються
документально частково, а саме
підтверджується документально
заниження задекларованих показників у
рядку 01.2 декларацій «приріст
балансової вартості запасів» у сумі
1990,00 гривень у 2 кварталі 2009 року у
зв'язку із списанням ВП
«Інформаційно-обліковий центр» витрат
на ремонт будівель у 2 кварталі 2009 року
з подальшим збільшенням балансової
вартості основних фондів групи 1 з
нормою амортизації нижче 2 відсотків. У
зв'язку з чим, суди попередніх
інстанцій вірно вважають висновок
експерта як обґрунтований та не
спростований сторонами.

Щодо порушення п. 5.9 ст. 5 Закону України
№ 334 в частині заниження
задекларованих ВП «Шахта
«Калинівська-Східна» показників у ряд.
01.2 декларацій «приріст балансової
вартості запасів» через заниження
валових доходів за 2009 рік у сумі 5 019 995,00
гривень за рахунок неповного
врахування у гр. 4 ряд. А2 додатку К1/1 до
податкової декларації з податку на
прибуток за 2009 рік вартості списаного
некондиційного вугілля, як
використаного не в господарській
діяльності, то судами попередніх
інстанцій встановлено, що в результаті
експертного дослідження з урахуванням
норм п. 5.9 ст. 5 Закону України № 334
висновки акту перевірки щодо заниження
ВП «Шахта «Калинівська-Східна» валових
доходів за 2009 рік у сумі 5 019 995,00 гривень
за рахунок неповного врахування у гр. 4
ряд. А2 додатку К1/1 до податкової
декларації з податку на прибуток за 2009
рік вартості списаного некондиційного
вугілля, як використаного не в
господарській діяльності підприємства
не підтверджується документально. У
зв'язку з чим, суди попередніх
інстанцій дійшли до вірного висновку
щодо необґрунтованості висновку
відповідача в даній частині.

Щодо порушення пп. 5.3.2 п. 5.3, п. 5.9 ст. 5
Закону України № 334 в частині заниження
задекларованих ВП «Дитячий оздоровчий
табір ім. Л.О. Подкопаєвої «Золота
лілія» показників у рядку 01.2
декларацій «приріст балансової
вартості запасів» у загальній сумі 13
512,00 гривень за рахунок не зменшення
залишків ТМЦ на початок звітного
періоду в додатку К1/1 декларації з
податку на прибуток за півріччя 2010
року, шляхом включення даної суми в ряд.
А1 гр.4 «Запаси, використані не у
господарській діяльності» на вартість
запасів, віднесених до складу валових
витрат за р.04.1 декларації з податку на
прибуток підприємств, та використаних
на поліпшення основних фондів, які
підлягають амортизації, то судами
попередніх інстанцій встановлено, що в
результаті експертного дослідження
підтверджуються документально
вищенаведені висновки акту перевірки
(в межах донарахувань) щодо порушення
вищенаведених норм Закону України № 334.
У зв'язку з чим, суди попередніх
інстанцій дійшли до вірного висновку
щодо обґрунтованості висновку
відповідача в даній частині. Тобто,
висновки акту відповідача стосовно
невірного визначення сум вартості
товарних запасів за ряд.01.2 «Приріст
балансової вартості запасів»
декларацій з податку на прибуток
позивача на звітні дати та сум товарних
запасів, використаних не у
господарській діяльності підприємств
підтверджуються документально
частково у частині їх заниження на суму
1 529 303,00 гривні.

Щодо порушення абзацу 7, абзацу 12 пп. 4.1.6
п. 4.1 ст. 4 Закону України № 334 в частині
заниження ВП «Шахта
«Ясинівська-Глибока» доходів, що
підлягають включенню до р.01.6
декларації «Інші доходи, крім
визначених у 01.1-01.5» на загальну суму 4 615
461,00 гривня через неповне врахування
валових доходів за ряд.01.6 «Інші доходи»
при отримані бюджетного фінансування
в 4 кварталі 2008 року, 4 кварталі 2009 року,
то судами попередніх інстанцій
встановлено, що в результаті
експертного дослідження
підтверджуються документально
висновки акту перевірки щодо заниження
ВП «Шахта «Ясинівська-Глибока»
показників за ряд.01.6 «Інші доходи, крім
врахованих у 01.1-01.5» декларацій з
податку на прибуток за 4 квартал 2008
року, 2009 рік, з урахуванням округлення,
на загальну суму 4 615 464,00 гривні. У
зв'язку з чим, суди попередніх
інстанцій вірно вважають
обґрунтованими висновки відповідача в
даній частині.

Щодо порушення вимог пп. 1.22.1 п. 1.22 ст. 1,
пп. 4.1.6 п. 4.1 ст. 4 Закону України № 334 ВП
«Автобаза» занижено валові доходи за 4
квартал 2009 року в сумі 5871,46 гривня через
не відображення доходів від списання
кредиторської заборгованості ШБУ № 5
за 2009 рік, то судами попередніх
інстанцій встановлено, що в результаті
експертного дослідження документально
підтверджується висновок акту
перевірки щодо вимог заниження ВП
«Автобаза» валових доходів за ряд.01.6
«Інші доходи, крім у 01.1-01.5» декларації
з податку на прибуток за 2009 рік на суму
кредиторської заборгованості з
минулими термінами позовної давності в
розмірі 5870,85 гривень. У зв'язку з чим,
суди попередніх інстанцій вірно
вважають обґрунтованими висновки
відповідача в даній частині.

Щодо порушення пп. 12.1.5 п. 12.1 ст. 12 Закону
України № 334 через заниження
показників, задекларованих по рядку 02.3
«Врегулювання сумнівної (безнадійної)
заборгованості» декларації з податку
на прибуток ВП «Шахта
«Калинівська-Східна» за 2009 рік у
загальній сумі 444 923,93 гривні через не
включення до складу валових доходів
заборгованості перед ПП ОСОБА_1 у сумі
443 700,00 гривень та ДК «Укртрансгаз» НАК
«Нафтогаз України» в сумі 1223,93 гривні,
врегульованої у судовому порядку, то
судами зазначено наступне.

Відповідно до пп. 12.1.5 п. 12.1 ст. 12 Закону
України № 334 платник податку - покупець
зобов'язаний збiльшити валовi доходи на
суму непогашеної заборгованостi (її
частини), визнаної у порядку досудового
врегулювання спорiв або судом чи за
виконавчим написом нотарiуса, у
податковому перiодi, на який припадає
перша з подiй: а) або 90-й календарний
день вiд дня граничного строку
погашення такої заборгованостi (її
частини), передбаченого договором або
визнаною претензiєю; б) або 30-й
календарний день вiд дня прийняття
рiшення судом про визнання (стягнення)
такої заборгованостi (її частини) або
вчинення нотарiусом виконавчого
напису. Якщо у наступних податкових
перiодах покупець погашає суму
визнаної заборгованостi або її частину
(самостiйно або за процедурою
примусового стягнення), такий покупець
збiльшує валовi витрати на суму такої
заборгованостi (її частини) за
наслiдками податкового перiоду, на який
припадає таке погашення.

Відповідно до статті 625 Цивільного
кодексу України боржник не
звiльняється вiд вiдповiдальностi за
неможливiсть виконання ним грошового
зобов'язання. Боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
iндексу iнфляцiї за весь час
прострочення, а також три проценти
рiчних вiд простроченої суми, якщо iнший
розмiр процентiв не встановлений
договором або законом.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що результатами
експертного дослідження
підтверджується документально
наявність підстав для формування ВП
«Калинівська-Східна» валових доходів
по ряд. 02.3 декларації з податку на
прибуток за 2009 рік на суму
заборгованості перед ДК «Укртрансгаз»
НАК «Нафтогаз України», врегульованої
у судовому порядку, в розмірі 1223,93
гривні та підтверджуються
документально висновки акту перевірки
відповідача у цій частині.

Щодо порушення п. 5.1 ст. 5 Закону України
№ 334 ВП «Шахта «Ясинівська Глибока» та
завищення показників, задекларованих
по рядку 04.1 декларацій «витрати на
придбання товарів (робіт, послуг), крім
зазначених у 04.11» у загальній сумі 5 728
448,00 гривень через невідповідність
бухгалтерського та податкового обліку,
то судами попередніх інстанцій
встановлено, що результатами
експертного дослідження документально
підтверджується висновки акту
перевірки про завищення валових витрат
по ряд 04.1 декларації з податку на
прибуток за 4 квартал 2008 року - 3
квартали 2010 року через відображення
витрат з пільгових пенсій за списком 1
та списком 2 не в рядку 04.4 «Сума
страхового збору до фондів державного
загальнообов'язкового страхування», а
в рядку 04.1 «Витрати з придбання товарів
(робіт, послуг)» на загальну суму 10 539
600,00 гривень.

Щодо порушення ВП «Шахта «Північна» п.
5.1 ст. 5 Закону України № 334 та заниження
показників, задекларованих по рядку 04.1
декларацій «витрати на придбання
товарів (робіт, послуг), крім зазначених
у 04.11» у загальній сумі 6 487 894,00 гривні
через невідповідність бухгалтерського
та податкового обліку, то судами
попередніх інстанцій встановлено, що
результатами експертного дослідження
документально підтверджується
висновки акту перевірки про те, що при
розрахунку валових витрат за рядком 04.1
«Витрати на придбання товарів
(робіт,послуг), крім визначених у 04.11»
витрати сформовані не у повному обсязі,
а саме не враховано витрат на загальну
суму 6 487 894,00 гривні, розбіжності даних
дослідження валових витрат з даними
ряд.04.1 декларацій з податку на прибуток
ВП «Шахта «Північна» у бік збільшення
за період 4 квартал 2008 року - 3 квартали
2010 року на загальну суму 6 487 894,00 гривні.

Щодо порушення вимог пп. 5.2.1 п. 5.2 ст. 5,
пп. 11.2.1 п. 11.2 ст. 11 Закону України № 334 ВП
«Управління по гасінню, профілактиці
териконів та рекультивації земель» та
завищення валових витрат всього в сумі
232 950,00 гривень за рахунок невірного
відображення у валових витратах
обсягів з придбання товарів (робіт,
послуг) та авансів виданих, то судами
зазначено наступне.

Відповідно до пп. 5.2.1 п. 5.2 ст. 5 Закону
України № 334 суми будь-яких витрат,
сплачених (нарахованих) протягом
звiтного перiоду у зв'язку з пiдготовкою,
органiзацiєю, веденням виробництва,
продажем продукцiї (робiт, послуг) i
охороною працi, у тому числi витрати з
придбання електричної енергiї
(включаючи реактивну), з урахуванням
обмежень, установлених пунктами 5.3-5.7
цiєї статтi.

Згідно з пп. 11.2.1 п. 11.2 ст. 11 цього Закону
датою збiльшення валових витрат
виробництва (обiгу) вважається дата, яка
припадає на податковий перiод, протягом
якого вiдбувається будь-яка з подiй, що
сталася ранiше: або дата списання коштiв
з банкiвських рахункiв платника податку
на оплату товарiв (робiт, послуг), а в разi
їх придбання за готiвку - день їх видачi
з каси платника податку; або дата
оприбуткування платником податку
товарiв, а для робiт (послуг) - дата
фактичного отримання платником
податку результатiв робiт (послуг).

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що результатами
експертного дослідження
підтверджуються документально
частково висновки акту перевірки щодо
завищення ВП «Управління по гасінню,
профілактиці териконів та
рекультивації земель» валових витрат,а
саме у 4 кварталі 2008 року на суму 172 213,08
гривень, у 1 кварталі 2009 року на суму 23
900,94 гривень.

Щодо порушення ВП «Дитячий заклад
оздоровлення та відпочинку «Маяк»
вимог п. 5.1 ст. 5 та пп. 11.2.1 п. 11.2 ст. 11
Закону України № 334 через заниження
валових витрат всього в сумі 26 238,00
гривень та завищення валових витрат
у 4 кварталі 2008 року в сумі 6385,00
гривень, за рахунок невірного
відображенням у складі валових витрат
обсягів придбання товарів (робіт,
послуг) та авансів виданих, то судами
попередніх інстанцій встановлено, що
результатами експертного дослідження
висновки акту перевірки
підтверджуються частково, а саме:
заниження валових витрат всього в сумі
26 238,00 гривень та завищення валових
витрат у 4 кварталі 2008 року на суму 8364,14
гривень (в межах донарахування - 6385,00
гривень).

Щодо порушення п. 5.1, пп. 5.2.1 п. 5.2, пп. 5.3.9
п. 5.3 ст. 5 Закону України № 334 ВП
«Червоногвардійський
ремонтно-механічний завод», а саме
безпідставне віднесення до складу
валових витрат вартості ТМЦ, які
отримані від ТОВ «Дорадо-Н», ТОВ
«Векосс», ТОВ «КФ «Продінвенст», ТОВ
«Стар Лайтс» за нікчемними правочинами
та завищення задекларованих суб'єктом
господарювання показників у ряд. 04.1
декларації «витрати на придбання
товарів (робіт, послуг), крім визначених
у 04.11» на загальну суму 2 628 933,33 гривні,
то судами зазначено наступне.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» від 16.07.1999 року №
996-ХІV (далі - Закон України № 996),
господарська операція - дія або подія,
яка викликає зміни в структурі активів
та зобов'язань, власному капіталі
підприємства; первинний документ -
документ, який містить відомості про
господарську операцію та підтверджує
її здійснення; фінансова звітність -
бухгалтерська звітність, що містить
інформацію про фінансове становище,
результати діяльності та рух грошових
коштів підприємства за звітний період.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України №
996 підставою для бухгалтерського
обліку господарських операцій є
первинні документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.
Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
закінчення.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що між ДП «Макіїввугулля»
в особі ВП «Червоногвардійський
ремонтно-механічний завод» (Покупець)
був укладений договір купівлі-продажу
№ 35/10/07-2 від 10.07.2009 року з ТОВ «Дорадо-Н»
(Постачальник), відповідно до якого
постачальник зобов'язується поставити
та передати у власність, а покупець
прийняти та оплатити продукцію:
запасні частини та гірничошахтне
устаткування в асортименті, кількості
та за цінами, зазначеними у
специфікаціях, що є невід'ємною
частиною даного договору.

Між ДП «Макіїввугулля» в особі ВП
«Червоногвардійський
ремонтно-механічний завод» (Покупець)
та ТОВ «Дорадо-Н» (Постачальник) був
також укладений договір
купівлі-продажу № 97/12/07-3 від 12.07.2009 року,
відповідно до якого постачальник
зобов'язується поставити та передати у
власність, а покупець прийняти та
оплатити продукцію: запасні частини та
гірничошахтне устаткування в
асортименті, кількості та за цінами,
зазначеними у специфікаціях, що є
невід'ємною частиною даного договору.

Виконання умов зазначених договорів
підтверджується дослідженими судами
попередніх інстанцій видатковими та
податковими накладними, платіжним
дорученням, актом на списання
матеріалів з будцеху, лімітною картою
на відпуск матеріалів.

Також, судами попередніх інстанцій
встановлено, що між ДП «Макіїввугілля»
в особі ВП «Червоногвардійський
ремонтно-механічний завод» (Покупець)
укладений договір купівлі-продажу № 10/4
від 04.01.2010 року з ТОВ «Стар Лайтс»
(Постачальник), відповідно до якого
постачальник зобов'язується поставити
та передати у власність, а Покупець
прийняти та оплатити продукцію:
консоль зворотну 1КД80 13.00.300К,
перекриття завальне 1 КД80 15.05.000К, ось
(важільної системи) 1КД80 12.00.002;
специфікації є невід'ємною частиною
даного договору.

Між ДП «Макіїввугілля» в особі ВП
«Червоногвардійський
ремонтно-механічний завод» (Покупець)
укладений договір купівлі-продажу
договору № 10/12 від 11.01.2010 року з ТОВ
«Стар Лайтс» (Постачальник), відповідно
до якого постачальник зобов'язується
поставити та передати у власність, а
покупець прийняти та оплатити
продукцію: комплект рукавів 1КД80;
специфікація є невід'ємною частиною
даного договору.

Між ДП «Макіїввугілля» в особі ВП
«Червоногвардійський
ремонтно-механічний завод» (Покупець)
укладений договір купівлі-продажу
договору № 10/29 від 20.01.2010 року з ТОВ
«Стар Лайтс» (Постачальник), відповідно
до якого постачальник зобов'язується
поставити та передати у власність, а
покупець прийняти та оплатити
продукцію: гідродомкрат 1КД80 13.02.000;
специфікація є невід'ємною частиною
даного договору.

Між ДП «Макіїввугілля» в особі ВП
«Червоногвардійський
ремонтно-механічний завод» (Покупець)
укладений договір купівлі-продажу
договору № 10/33 від 21.01.2010 року з ТОВ
«Стар Лайтс» (Постачальник), відповідно
до якого постачальник зобов'язується
поставити та передати у власність, а
покупець прийняти та оплатити
продукцію: стойка гідравлічна 1КД80
16.01.000; специфікація є невід'ємною
частиною даного договору.

Виконання умов зазначених договорів
підтверджується дослідженими судами
попередніх інстанцій видатковими та
податковими накладними, платіжним
дорученням, лімітними картами на
відпуск матеріалів.

Крім цього, судами попередніх
інстанцій встановлено, що між ВП
«Червоногвардійський
ремонтно-механічний завод» ДП
«Макіїввугілля», як покупцем, у 4
кварталі 2009 року, 1 кварталі 2010 року
були укладені з ТОВ «КФ Продінвест», як
постачальником наступні договори
купівлі-продажу: № 46 від 02.11.2009 року, № 47
від 27.11.2009 року, № 48 від 30.11.2009 року, № 49
від 30.11.2009 року, № 53 від 06.11.2009 року, № 10/3
від 04.01.2010 року, № 10/8 від 06.01.2010 року, №
10/19 від 14.01.2010 року, № 10/24 від 18.01.2010 року,
відповідно до умов яких постачальник
зобов'язується поставити та передати у
власність, а покупець прийняти та
оплатити продукцію: консоль 1КД80 13.00.300;
рама 1 КД80 13.10.020; траверса велика 1 КД80
13.00.020; консоль зворотна 1 КД80 13.00.300К; ось
(консольна) 1КД80 12.01.001; ось (важільної
системи) 1 КД80 12.00.002; перекриття основне
1 КД80 13.07.060; блок стоєчний 1 КД80 13.07.060;
стойка гідравлічна 1 КД80 16.01.000; колектор
3КД-90 Т 12.07.040; ланка 1 КД80 13.00.040К; ось
(важільної системи) 1КД80 12.00.002; стойка
гідравлічна 1 КД80 16.01.000; перекриття
завальне 1 КД80 15.05.000К; консоль зворотна 1
КД80 13.00.300К; ось (важільної системи) 1 КД80
12.00.002; блок стоєчний 1 КД80 13.07.060;
перекриття основне 1 КД80 13.03.000К;
специфікації є невід'ємними частинами
даних договорів.

Виконання умов зазначених договорів
підтверджується дослідженими судами
попередніх інстанцій видатковими та
податковими накладними, платіжними
дорученнями.

Крім того, судами встановлено, що
результатами експертного дослідження
документально підтверджується
отримання у листопаді-грудні 2009 року,
січні 2010 року запасних частин від
постачальника ТОВ «КФ Продінвест»,
оприбуткування та використання у
виробничій діяльності ВП
«Червоногвардійський РМЗ» на загальну
суму без ПДВ 743 233,33 гривні.

Також, судами попередніх інстанцій
встановлено, що між ВП
«Червоногвардійський
ремонтно-механічний завод» ДП
«Макіїввугілля», як покупцем, у 2
півріччі 2009 року, 1 кварталі 2010 року
були укладені з ТОВ «Векосс», як
постачальником, наступні договори
купівлі-продажу: № 32 від 07.07.2009 року, № 33
від 10.07.2009 року, № 36 від 12.07.2009 року, № 54
від 02.11.2009 року, № 55 від 09.11.2009 року, № 57
від 16.11.2009 року, № 59 від 23.11.2009 року, № 63
від 25.11.2009 року, № 10/6 від 05.01.2010 року, №
10/10 від 08.01.2010 року, № 10/13 від 12.01.2010 року,
№ 10/16 від 13.01.2010 року, № 10/22 від 15.01.2010
року, № 10/23 від 18.01.2010 року, № 10/25 від
19.01.2010 року, № 10/28 від 20.01.2010 року, № 10/31
від 21.01.2010 року, відповідно до яких
постачальник зобов'язується поставити
та передати у власність, а покупець
прийняти та оплатити продукцію:
запасні частини та гірничошахтне
устаткування у асортименті, кількості
та за цінами, зазначеними у
специфікаціях, які є невід'ємною
частиною даних договорів.

Виконання умов зазначених договорів
підтверджується дослідженими судами
попередніх інстанцій видатковими та
податковими накладними, платіжними
дорученнями.

Крім того, судами встановлено, що
результатами експертного дослідження
документально підтверджується
отримання у серпні, листопаді, грудні
2009 року, січні 2010 року запасних частин
від постачальника ТОВ «Векосс»,
оприбуткування та використання їх у
виробничій діяльності ВП
«Червоногвардійський РМЗ» на загальну
суму без ПДВ 1 393 516,68 гривень.

Відповідно до п. 5.1 ст. 5 Закону України
№ 334 валові витрати виробництва та
обігу (далі - валові витрати) - сума
будь-яких витрат платника податку у
грошовій, матеріальній або
нематеріальній формах, здійснюваних як
компенсація вартості товарів (робіт,
послуг), які придбаються
(виготовляються) таким платником
податку для їх подальшого використання
у власній господарській діяльності.
Склад валових витрат наведений у п. 5.2
даної статті. Витрати, які не
включаються до складу валових витрат,
визначені п. 5.3 вищенаведеної статті.

Відповідно до пп. 5.3.9 п. 5.3 ст. 5 Закону
України № 334 не належать до складу
валових витрат будь-які витрати, не
підтверджені відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими
документами, обов'язковість ведення і
зберігання яких передбачена правилами
ведення податкового обліку.

Пунктом 5.11 ст. 5 Закону України № 334
передбачено, що встановлення
додаткових обмежень щодо віднесення
витрат до складу валових витрат
платника податку, крім тих, що
зазначені у цьому Законі, не
дозволяється.

Колегія суддів касаційної інстанції
погоджується з судами попередніх
інстанцій, які правомірно не прийняли
до уваги посилання відповідача, як на
докази вчинення нікчемних правочинів
між позивачем та ТОВ «Дорадо-Н», ТОВ «КФ
Продінвест», ТОВ «Векосс», ТОВ «Стар
Лайтс», на акти податкових органів про
про неможливість проведення перевірки
контрагентів ТОВ «Дорадо-Н», ТОВ
«Векосс», ТОВ «КФ Продінвест», ТОВ
«Стар Лайтс» з питань підтвердження
отриманих від платника податків ДП
«Макіїввугілля» відомостей, з огляду
на те, що податковим органом не
досліджувалися первинні документи
фінансово-господарської діяльності
ТОВ «Дорадо-Н», ТОВ «КФ Продінвест», ТОВ
«Векосс», ТОВ «Стар Лайтс»по
взаємовідносинам з позивачем, а
висновок щодо ознак нікчемності всіх
укладених угод здійснений як наслідок
незнаходження підприємств за
юридичною адресою та наявності
розбіжностей між податковими
зобов'язаннями та податковим кредитом
позивача. Доказів чи доводів того, що
позивачем укладена угоді, які
суперечать діючому законодавству,
відповідачем не наведено.

Судами вірно зазначено, що норми Закону
України № 334 не ставлять в залежність
податковий облік (стан) певного
платника від інших осіб і фактичної
сплати контрагентами податку до
бюджету, якщо контрагент якимось чином
порушив діюче законодавство або не
виконав свого зобов'язання по сплаті
податку до бюджету, то це тягне
відповідальність та негативні
наслідки саме щодо цієї особи.

Крім того, судами попередніх інстанцій
зазначено, що обставини реальності
здійсненні господарських операцій між
позивачем та ТОВ «Стар Лайтс» за січень
2010 року за вищенаведеними договорами,
встановлені постановою Донецького
окружного адміністративного суду від
27.05.2011 року та ухвалою Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 29.07.2011 року в адміністративній
справі № 2а/0570/4034/2011 за позовом ДП
«Макіїївугілля» до Макіївської ОДПІ.

Таким чтином, суди попередніх
інстанцій дійшли вірного висновку, що
висновки податкового органу у
наведеній частині є необґрунтованими.

Щодо порушення п. 5.1 ст. 5 Закону України
№ 334 спецапаратом ДП «Макіїввугілля», а
саме включення до складу валових
витрат витрати по нікчемним договорам
з придбання вугільної продукції в сумі
18 308 828,00 гривень від ТОВ «Іолід» у 3
кварталі 2010 року, які не пов'язані з
господарською діяльністю, то судами
зазначено наступне.

Між ДП «Макіїввугілля», як покупцем, та
ТОВ «Іолід», як постачальником, був
укладений договір постачання № 171 від
09.07.2010 року, відповідно до якого
постачальник зобов'язується поставити
у власність, а покупець прийняти та
оплатити вугільну продукцію (товар).
Період поставки, марочний склад, ціна,
кількість та реквізити постачання
обговорюються сторонами додатково в
специфікацях, що є невід'ємною частиною
даного договору. Згідно з додатком № 1
від 09.07.2010 року до договору № 171 від
09.07.2010 року, постачальник
зобов'язується поставити вугілля у
період з 10 по 31 червня 2010 року, а
покупець прийняти та оплатити вугілля
на загальну суму 25 601 600,00 гривень.

Судами попередніх інстанцій інстанцій
встановлено, що результатами
експертного дослідження документально
підтверджується придбання ДП
«Макіїввугілля» у ТОВ «Іолід»
вугільної продукції, згідно з умовами
договору постачання № 171 від 09.07.2010
року, на загальну суму 21 970 593,74 гривні.
Тобто, експертом у висновку не
підтверджено документально висновки
акту перевірки щодо порушення ДП
«Макіїввугілля» п. 5.1 ст. 5 Закону
України № 334 через віднесення до складу
валових витрат у 3 кварталі 2010 року
витрат по операціям з придбання
вугільної продукції в сумі 18 308 828,00
гривень від ТОВ «Іолід» за договором №
171 від 09.07.2010 року, який, на думку
податкового органу, є нікчемним.

Відповідач ґрунтує свої висновки щодо
нікчемності правочину позивача з ТОВ
«Іолід» на підставі висновків акту про
результати невиїзної документальної
перевірки ТОВ «Іолід». Однак, судами
попередніх інстанцій встановлен, що
обставини реальності здійсненні
господарських операцій між позивачем
та ТОВ «Іолід» за липень, серпень 2010
року за договором від 09.07.2010 року № 171,
встановлені постановою Донецького
окружного адміністративного суду від
27.05.2011 року та ухвалою Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 29.07.2011 року в адміністративній
справі № 2а/0570/4034/2011.

Суди попередніх інстанцій вірно не
прийняли посилання посилання
відповідача на постанови Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 20.03.2012 року у справі № 2а/0570/22405/2011,
від 27.03.2012 року у справі № 2а/0570/16504/2011,
від 28.03.2012 року у справі № 2а/0570/22406/2011,
оскільки в межах цих адміністративних
справ встановлювалися обставини як по
іншому договору позивача з ТОВ «Іолід»,
так і в інших податкових періодах, ніж в
межах даної справи.

Таким чином, суди попередніх інстанцій
дійшли вірного висновку про те, що
висновки податкового органу у
наведеній частині є необґрунтованими.

Щодо порушення абзаців 1, 4 п. 5.9 ст. 5
Закону України № 334 ВП «Шахта
Північна», а саме при розрахунку
вартості запасів, використаних не у
господарській діяльності завищено
вартість таких запасів: за 1 квартал 2009
року - 5375,00 гривень, за півріччя 2009 року
- 38 831,00 гривня, за 3 квартали 2009 року - 45
183,00 гривні, за 1 квартал 2010 року - 162 485,00
гривень, чим завищено показники,
задекларовані підприємством по р.04.2
декларацій з податку на прибуток у
періодах: 1 квартал 2009 року - 5375,00
гривень, півріччя 2009 року - 38 831,00 гривня,
3 квартали 2009 року - 45 183,00 гривні, 1
квартал 2010 року - 162 485,00 гривень, то
судами попередніх інстанцій
встановлено, що результатами
експертного дослідження документально
підтверджуються частково висновки
акту перевірки щодо завищення
показників, задекларованих ВП «Шахта
«Північна» по рядку 04.2 декларації
«Убуток балансової вартості запасів»:
за 1 півріччя 2009 року в бік збільшення
на суму 17,00 гривень; за 1 квартал 2010 року
в бік зменшення на суму 156 448,00 гривень.

Щодо встановлення заниження ВП
«Дитячий оздоровчий табір ім. Л.О.
Подкопаєвої «Золота лілія» суми убутку
балансової вартості запасів на
загальну суму 1780,00 гривень за рахунок
не проведення коригування вартості
запасів на суму ТМЦ, використаних не у
господарській діяльності, то судами
попередніх інстанцій встановлено, що
результатами експертного дослідження
висновки акту в цій частині
документально підтверджені за рахунок
не проведення позивачем коригування
вартості запасів на суму ТМЦ,
використаних на ремонт основних
засобів.

Щодо встановлення заниження
задекларованих ВП «Шахта «Чайкіно»
показників у р.04.3 декларації «витрати
на оплату праці» за 3 квартали 2010 року
на загальну суму 3 400 000,00 гривень, чим
порушено пп. 5.6.1 п. 5.6 ст. 5 Закону України
№ 334, то судами зазначено наступне.

Відповідно до пп. 5.6.1 п. 5.6 ст. 5 Закону
України № 334 з урахуванням норм п. 5.3
цiєї статтi до складу валових витрат
платника податку вiдносяться витрати
на оплату працi фiзичних осiб, що
перебувають у трудових вiдносинах з
таким платником податку (далi -
працiвники), якi включають витрати на
виплату основної i додаткової
заробiтної плати та iнших видiв
заохочень i виплат, виходячи з тарифних
ставок, у виглядi премiй, заохочень,
вiдшкодувань вартостi товарiв (робiт,
послуг), витрати на виплату авторських
винагород та виплат за виконання робiт
(послуг), згiдно з договорами
цивiльно-правового характеру, будь-якi
iншi виплати в грошовiй або натуральнiй
формi, встановленi за домовленiстю
сторiн (крiм сум матерiальної допомоги,
якi звiльняються вiд оподаткування
згiдно з нормами закону, що регулює
питання оподаткування доходiв фiзичних
осiб (законодавства, що встановлює
правила оподаткування прибутковим
податком з громадян).

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що результатами
експертного дослідження висновки акту
в цій частині підтверджено та
позивачем не спростовано.

Щодо встановлення завищення
задекларованої ВП «Шахта
«Калинівська-Східна» суми показників у
р.04.3 декларацій «витрати на оплату
праці» за 2009 рік у сумі 657 619,99 гривень,
чим порушено пп. 5.6.1 п. 5.6, пп. 5.3.9 п. 5.3 ст. 5
Закону України № 334, то судами
попередніх інстанцій встановлено, що
результатами експертного дослідження
документально підтверджуються витрати
ВП «Шахта «Калинівська-Східна» з
нарахування заробітної плати за 2009
рік у сумі 38 779 824,00 гривні та не
підтверджується документально
висновок акту перевірки щодо завищення
ВП «Шахта «Калинівська-Східна» валових
витрат за ряд.04.3 «Витрати на оплату
праці» декларації з податку на
прибуток за 2009 рік на суму 657 619,00
гривень. У зв'язку з чим, судим
попередніх інстанційї вірно вважають
необгрнутованими висновки відповідача
в даній частині.

Щодо порушення ВП «Шахта
«Ясинівська-Глибока» пп. 5.6.1 п. 5.6, пп. 5.3.9
п. 5.3 ст. 5 Закону України № 334 через
заниження задекларованої суми
показників у р.04.3 декларацій «витрати
на оплату праці» в загальній сумі 1 669
759,00 гривень, судами попередніх
інстанцій встановлено, що результатами
експертного дослідженняпідтверджено
документально висновки акту перевірки
Макіївської ОДПІ щодо заниження
валових витрат за ряд. 04.3 декларацій
«витрати на оплату праці» ВП «Шахта
«Ясинівська-Глибока» в загальній сумі 1
669 759,00 гривень, що не спростовано
позивачем.

Щодо порушення пп. 5.6.1 п. 5.6 ст. 5 Закону
України № 334 та завищення
задекларованої ВП «Шахта «Північна»
суми показників у р.04.3 декларацій
«витрати на оплату праці» в загальній
сумі 948 210,00 гривень, то судами
попередніх інстанцій встановлено, що
результатами експертного дослідження
підтверджено документально висновки
акту перевірки щодо завищення валових
витрат за ряд. 04.3 декларацій «витрати
на оплату праці» ВП «Шахта «Північна» в
загальній сумі 948 210,00 гривень, що не
спростовано позивачем.

Щодо порушення ВП «Управління
«Макіївспецремонт» пп. 5.6.1 п. 5.6 ст. 5
Закону України № 334 та завищення
задекларованих показників у ряд. 04.3
«витрати на оплату праці» за 2009 рік у
сумі 9000,00 гривень, то судами попередніх
інстанцій встановлено, що результатами
експертного дослідження підтверджено
документально висновки акту перевірки
щодо завищення ВП «Управління
«Макіїспецремонт» показника по ряд.04.3
«Витрати на оплату праці» декларації
з податку на прибуток за 2009 рік на суму
9000,00 гривень, що не спростовано
позивачем.

Щодо порушення ВП «Шахта ім. В.І.Леніна»
пп. 5.7.1 п. 5.7 ст. 5 Закону України № 334 та
заниження показників у ряд. 04.4
декларацій «сума страхового збору
(внесків) до фондів державного
загальнообов'язкового страхування» за
2008 рік (4 квартал) через не віднесення
фактичних витрат на доставку пенсій,
призначених, відповідно до ч. 2
прикінцевих положень Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» в частині пенсій
відповідно до п. а) ст. 13 Закону «Про
пенсійне забезпечення» по спискам 1 та 2
у сумі 1 287 984,00 гривні, то судами
зазначенно наступне.

Відповідно до пп. 5.7.1 п. 5.7 ст. 5 Закону
України № 334 до складу валових витрат
платника податку вiдносяться суми
збору на обов'язкове державне пенсiйне
страхування та внескiв на
загальнообов'язкове державне соцiальне
страхування, нарахованi на виплати,
зазначенi в пп. 5.6.1 цiєї статтi, у розмiрах
i порядку, встановлених законом.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що результатами
експертного дослідження підтверджено
документально висновки акту перевірки
щодо заниження задекларованих ВП
«Шахта ім. В.І.Леніна» показників у ряд.
04.4 декларацій «сума страхового збору
(внесків) до фондів державного
загальнообов'язкового страхування» за
2008 рік (4 квартал) у сумі 1 287 984,00 гривні,
що не спростовано позивачем.

Щодо порушення ВП «Шахта
«Калинівська-Східна» пп. 5.3.9 п. 5.3, пп. 5.7.1
п. 5.7 ст. 5 Закону України № 334 через
завищення задекларованих показників у
р.04.4 декларацій «сума страхового збору
(внесків) до фондів державного
загальнообов'язкового страхування»
декларації з податку на прибуток за 2009
рік у сумі 282 824,16 гривні, то судами
попередніх інстанцій встановлено, що
результатами експертного дослідження
документально підтверджуються витрати
ВП «Шахта «Калинівська-Східна» щодо
нарахувань збору із
загальнообов'язкового страхування за
2009 рік у сумі 22 841 851,11 гривня. Отже,
експертом не підтверджується
документально висновки акту перевірки
щодо завищення валових витрат по ряд.
04.4 «Сума страхового збору (внесків) до
фондів державного
загальнообов'язкового страхування»
декларації з податку на прибуток ВП
«Шахта «Калинівська-Східна» за 2009 рік
на суму 282 824,00 гривні. У зв'язку з чим
суди вірно вважають необґрунтованими
висновки відповідача в даній частині.

Щодо порушення ВП «Шахта Ясинівська
Глибока» пп. 5.7.1 п. 5.7 ст. 5 Закону України
№ 334 через завищення задекларованих
показників у р.04.4 декларацій «сума
страхового збору (внесків) до фондів
державного загальнообов'язкового
страхування» за 2008 рік у сумі 838 144,00
гривні, та заниження задекларованих
показників у рядку 04.4 декларацій в сумі
9 368 094,00 гривні, то судами попередніх
інстанцій встановлено, що результатами
експертного дослідження
підтверджуються документально
висновки акту перевірки (у рамках
донарахувань) щодо завищення
задекларованих ВП «Шахта Ясинівська
Глибока» показників у р.04.4 декларацій
«Сума страхового збору (внесків) до
фондів державного
загальнообов'язкового страхування» в 4
кварталі 2008 року на суму 838 144,00 гривні,
та заниження на суму 9 368 094,00 гривні, що
не спростовано позивачем.

Щодо порушення ВП «Шахта Північна» пп.
5.7.1 п. 5.7 ст. 5 Закону України № 334 через
завищення задекларованих показників у
р.04.4 декларацій «сума страхового збору
(внесків) до фондів державного
загальнообов'язкового страхування» в
сумі 5 996 009,00 гривень, то судами
попередніх інстанцій встановлено, що
результатами експертного дослідження
підтверджуються документально
висновки акту перевірки в цій частині,
що не спростовано позивачем.

Щодо порушення ВП «Управління
«Макіївспецремонт» пп. 5.2.5 п. 5.2 ст. 5
Закону України № 334 у частині завищення
задекларованих суб'єктом
господарювання показників у ряд. 04.6
декларації «сума податків, зборів
(обов'язкових платежів), крім
визначених у 04.4» у 4 кварталі 2008 року в
сумі 1651,00 гривня, то судами зазначено
наступне.

Відповідно до пп. 5.2.5 п. 5.2 ст. 5 Закону
України № 334 суми внесених
(нарахованих) податкiв, зборiв
(обов'язкових платежiв), установлених
Законом України «Про систему
оподаткування» (крiм тих, що прямо не
визначенi у перелiку податкiв, зборiв
(обов'язкових платежiв), визначених
зазначеним Законом), включаючи
акцизний збiр та рентнi платежi, а також
збiр у виглядi цiльової надбавки до
дiючого тарифу на електричну та теплову
енергiю, за винятком податкiв, зборiв
(обов'язкових платежiв), передбачених
пп. 5.3.3, пп. 5.3.4, та пенi, штрафiв,
неустойок, передбачених пп. 5.3.5 цiєї
статтi.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що результатами
експертного дослідження
підтверджуються документально (в межах
донарахувань) висновки акту перевірки
щодо завищення задекларованих ВП
«Управління «Макіївспецремонт»
показників у ряд.04.6 декларації у 4
кварталі 2008 року в сумі 1651,00 гривня, що
не спростовано позивачем.

Щодо встановлення порушення ВП
«Автобаза» пп. 5.2.5 п. 5.2 ст. 5 Закону
Укрпаїни № 334 та завищення показників
у р.04.6 декларацій «сума податків,
зборів (обов'язкових платежів), крім
визначених у 04.4» у сумі 71 996,69 гривень
через віднесення до складу валових
витрат збору за розміщення відходів, що
перевищує ліміт, встановлений п. 12
Порядку встановлення нормативів за
забруднення навколишнього природного
середовища і стягнення цього збору, то
судами зазначено наступне.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про
систему оподаткування» № 1251-ХІІ від
25.06.1991 року до складу загальнодержавних
податків i зборів належить збiр за
забруднення навколишнього природного
середовища.

Відповідно до п. 5.11 ст. 5 Закону України
№ 334 установлення додаткових обмежень
щодо вiднесення витрат до складу
валових витрат платника податку, крiм
тих, що зазначенi у цьому Законi, не
дозволяється. Пункт 22.5 ст. 22 цього
Закону передбачає, що акти
законодавства до приведення їх у
вiдповiднiсть iз цим Законом
застосовуються в частинi, що не
суперечить цьому Закону.

Згідн з п. 12 постанови Кабінету
Міністрів України «Про затвердження
Порядку встановлення збору за
забруднення навколишнього природного
середовища і стягнення цього збору» №
303 від 01.03.1999 року збiр, який
справляється за скиди та розмiщення
вiдходiв у межах лiмiтiв, вiдноситься на
валовi витрати виробництва та обiгу, а
за перевищення цих лiмiтiв -
справляється за рахунок прибутку, що
залишається у розпорядженнi юридичних
осiб.

Відповідно до пп. 4.4.1 п. 4.1 ст. 4 Закону
України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами», чинного на час виникнення
спірних правовідносин у разi коли норма
закону чи iншого нормативно-правового
акта, виданого на пiдставi закону, або
коли норми рiзних законiв чи рiзних
нормативно-правових актiв припускають
неоднозначне (множинне) трактування
прав та обов'язкiв платникiв податкiв
або контролюючих органiв, внаслiдок
чого є можливiсть прийняти рiшення на
користь як платника податкiв, так i
контролюючого органу, рiшення
приймається на користь платника
податкiв.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що результатами
експертного дослідження первинних
документів та облікових регістрів ВП
«Автобаза», а саме декларацій з податку
на прибуток, податкових розрахунків
збору за забруднення навколишнього
середовища за 2009 рік - 3 квартали 2010
року, експертом встановлено, що за
даними розрахунків збору за
забруднення навколишнього природного
середовища за 2009 рік задекларовано до
сплати збір за розміщення відходів 4
класу небезпеки на загальну суму 79 996,32
гривень, з урахуванням суми збору у
межах наданих лімітів на розміщення
відходів 4 класу небезпеки,
підприємством задекларовано та
віднесено до складу валових витрат
суми збору за понадлімітне розміщення
відходів у сумі 71 996,69 гривень. У зв'язку
з чим, суди вірно вважають
необґрунтованими висновки акту
перевірки в цій частині.

Щодо встановлення порушення ДП
«Маіїввугілля» п. 6.1 ст. 6, п. 22.4 ст. 22
Закону України № 334 та завищення
задекларованих показників у ряд. 04.9
декларацій «Від'ємне значення об'єкта
оподаткування попереднього
податкового року» в загальній сумі 849
435,00 гривень, то судами попередніх
інстанцій зазначено наступне.

Відповідно до п. 6.1 ст. 6 Закону України
№ 334, якщо об'єкт оподаткування
платника податку з числа резидентiв за
результатами податкового року має
вiд'ємне значення об'єкта оподаткування
(з урахуванням суми амортизацiйних
вiдрахувань), сума такого вiд'ємного
значення пiдлягає включенню до складу
валових витрат першого календарного
кварталу наступного податкового року.
Розрахунок об'єкта оподаткування за
наслiдками пiврiччя, трьох кварталiв та
року здiйснюється з урахуванням
вiд'ємного значення об'єкта
оподаткування попереднього року у
складi валових витрат таких податкових
перiодiв наростаючим пiдсумком до
повного погашення такого вiд'ємного
значення.

Законом України «Про внесення змiн до
деяких законодавчих актiв України» від
20.05.2010 року п. 6.1 ст. 6 Закону України № 334
доповнено абзацом другим такого змiсту:
«У 2010 роцi норми цього пункту дiють з
урахуванням особливостей,
встановлених пунктом 22.4 статтi 22 цього
Закону».

Згідно з п. 22.4 ст. 22 Закону України № 334 у
2010 роцi у складi валових витрат платника
податку враховується 20 вiдсоткiв суми
вiд'ємного значення об'єкта
оподаткування з податку на прибуток,
яке утворилося станом на 1 сiчня 2010 року.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що результатами
експертного дослідження не
встановлено завищення ДП
«Макіїввугілля» вiд'ємного значення
об'єкта оподаткування за 2009 рік. Отже,
підтверджується документально сума
вiд'ємного значення, що пiдлягає
включенню до складу валових витрат
першого календарного кварталу
наступного податкового року, з
подальшим розрахунком об'єкта
оподаткування за наслідками: 1 кварталу
2010 року в сумі 232 494 932,00 гривні; 1
півріччя 2010 року в сумі 232 494 932,00 гривні;
трьох кварталiв 2010 року, з урахуванням
вимог п. 9, п. 22.4, п. 1 р. 1 Прикінцевих
положень Закону України «Про внесення
змiн до деяких законодавчих актiв
України» в сумі 46 498 986,00 гривень. Отже,
висновки акту перевірки щодо завищення
задекларованих позивачем показників
по ряд. 04.9 декларації «від'ємне
значення об'єкта оподаткування
попереднього податкового року» за 3
квартали 2010 року в загальній сумі 849 395,00
гривень не підтверджуються.

Щодо встановлення порушення пп. 5.2.1 п.
5.2, пп. 5.3.3, пп. 5.3.9 п. 5.3 ст. 5, пп. 11.2.1 п. 11.2
ст. 11 Закону України № 334 ВП «Шахта
«Калинівська-Східна» в податкових
деклараціях з податку на прибуток
невірно відображався податковий облік
передплат, виданих за матеріали та
послуги за рахунком 371, що призвело до
завищення валових витрат по ряд.04.13
декларацій в сумі 518 336,00 гривень, то
судами попередніх інстанцій
встановлено, що результатами
експертного дослідження даний
висновок акту перевірки експертом
підтверджений та позивачем не
спростований.

Щодо порушення пп. 8.4.8, пп. 8.4.10 п. 8.4 ст. 8
Закону України № 334 ВП «Шахта
«Бутівська» завищено задекларовані
показники у рядку 04.13 «Інші витрати,
крім визначених у 04.1-04.12» декларацій з
податку на прибуток за 1 квартал 2009 року
в сумі 28 175,00 гривень, то судами
зазначено наступне.

Відповідно до пп. 8.4.8 п. 8.4 ст. 8 Закону
України № 334, у разi лiквiдацiї основних
фондiв за рiшенням платника податку або
якщо з незалежних вiд платника податку
обставин основнi фонди (їх частина)
зруйнованi, викраденi чи пiдлягають
лiквiдацiї або платник податку змушений
вiдмовитися вiд використання таких
основних фондiв з обставин загрози чи
неминучостi їх замiни, зруйнування або
лiквiдацiї, платник податку в звiтному
перiодi, в якому виникають такi
обставини: а) збiльшує валовi витрати на
суму балансової вартостi окремого
об'єкта основних фондiв групи 1, при
цьому вартiсть такого об'єкта
прирiвнюється до нуля.

Підпункт 8.4.10 п. 8.4 ст. 8 цього Закону
передбачає, що у разi лiквiдацiї окремого
об'єкта основного фонду групи 1 за
рiшенням платника податку та наявностi
вiдповiдних документiв про його
знищення, розiбрання або перетворення
iншими способами, внаслiдок чого такий
об'єкт не може використовуватися у
майбутньому за первiсним призначенням,
балансова вартiсть такого окремого
об'єкта основних фондiв групи 1
включається до складу валових витрат.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що результатами
експертного дослідження документально
не підтверджуються висновки акту
перевірки щодо завищення
задекларованих показників у рядку 04.13
«Інші витрати, крім визначених у 04.1-04.12»
декларації з податку на прибуток ВП
«Шахта «Бутівська» за 1 квартал 2009 року
в сумі 28 175,00 гривень. У зв'язку з чим,
суди попередніх інстанцій вірно
вважають необґрунтованими висновки
відповідача в даній частині.

Щодо порушення абзацу 7 пп. 12.1.5 «б» п. 12.1
ст. 12 Закону України № 334 ВП «Шахта
«Калинівська-Східна», а саме заниження
задекларованих показників у рядку 05.3
декларацій «врегулювання сумнівної
(безнадійної) заборгованості» в сумі 100
000,00 гривень через не врахування оплати
кредиторської заборгованості ПП
ОСОБА_1 врегульованої у судовому
порядку, то судами попередніх
інстанцій встановлено, що результатами
експертного дослідження даний
висновок акту перевірки підтверджений
та позивачем не спростований.

Таким чином, суди попередніх інстанцій
дійшли вірного висновку про заниження
позивачем податку на прибуток у сумі 71
871,00 гривня та наявність підстав для
застосування штрафних (фінансових)
санкцій в розмірі 17 967,75 гривень.

Щодо позовних вимог позивача про
визнання дій протиправними щодо
прийняття податкового
повідомлення-рішення від 17.02.2011 року №
/0, то колегія суддів касаційної
інстанції погоджується з судами
попередніх інстанцій, які вірно
зазначили, що будь-які дії або
бездіяльність відповідача, вчинені в
процедурі перевірки та прийняття
податкового повідомлення-рішення, не
мають для платника податків
обов'язкового характеру в сфері
публічно-правових відносин. У спірних
відносинах саме податкові
повідомлення-рішення є офіційними
письмовими документами, які породжують
певні правові наслідки для платника
податків, яке судом визнається
частково недійсним, внаслідок чого
порушені права позивача вже поновлені
судом, що є достатнім в сфері
податковим правовідносин. Таким
чином, в цій частині позовних вимог
суди попередніх інстанцій правильно
відмовли у задоволенні позовних вимог.

Отже, доводи касаційної скарги не дають
підстав вважати, що при прийнятті
оскаржуваних рішень судами першої та
апеляційної інстанцій було порушено
норми матеріального та процесуального
права.

Частиною другою статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
визначено, що в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідно до статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального та процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

За наведених обставин та з урахуванням
викладеного, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України не
знаходить підстав, які б могли б
призвести до скасування оскаржуваних
рішень.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 55, 220-231 Кодексу адміністративного
судочинства України, Вищий
адміністративний суд України, -

У Х В А Л И В:

Замінити сторону у справі - Макіївську
об'єднану державну податкову інспекцію
Донецької області Державної
податкової служби на її
правонаступника - Макіївську об'єднану
державну податкову інспекцію
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області.

Касаційну скаргу Макіївської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Донецькій області -
залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 09.08.2012 року
та ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 02.10.2012 року
у справі № 2а/0570/11557/2011 - залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі та
може бути переглянута з підстав, у
порядку та в строки, встановлені
статтями 236-238 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя:
І.О. Бухтіярова

Судді:
М.І. Костенко

І.В. Приходько