Справа № 462/6951/14-а
Суддя: Улицький В.З.
Дата ухвалення: 2014-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2014 р.
Справа № 876/9542/14

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду в
складі:

головуючого судді:
Улицького В.З.

суддів:
Гулида Р.М., Кузьмича С.М.

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу управління Пенсійного фонду
України в Залізничному районі м. Львова
на постанову Залізничного районного
суду м. Львова від 14.10.2014 року у справі
за позовом ОСОБА_1 до управління
Пенсійного фонду України в
Залізничному районі м. Львова про
визнання протиправних дій,-

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2014 року позивач звернувся до
суду з позовом до управління
Пенсійного фонду України в
Залізничному районі м. Львова про
визнання рішення управління
Пенсійного фонду України у
Залізничному районі м. Львова від 03.09.214
року про відмову в призначенні пенсії
за вислугу років протиправним,
зобов'язання управління Пенсійного
фонду України у Залізничному районі м.
Львова зарахувати до 21,5-річного стажу
роботи, що дає право на отримання
пенсії за вислугою років, відповідно до
ст. 50-1 Закону України «Про
прокуратуру».

Позивач позовні вимоги мотивував тим,
що 01.09.2014 року він звернувся в
управління Пенсійного фонду України в
Залізничному районі м. Львова за
призначенням пенсії відповідно до
Закону України «Про прокуратуру» за
вислугою років. 03.09.2014 року він отримав
відповідь за №9400/12-17 якою йому було
відмовлено у призначенні пенсії в
зв'язку з тим, що навчання у Львівському
державному університеті ім. І.Я. Франка
не відноситься до навчання у вищих
юридичних навчальних закладах, тому
підстав для зарахування половини
періоду навчання в зазначеному
навчальному закладі з 01.09.1990 року по
26.06.1995 рік до спеціального стажу, який
дає право на отримання пенсії за
вислугою років, не має, вважає, що дії
відповідача щодо порядку призначення
одержуваної ним пенсії є
неправомірними, такими, що порушують
його законні права, тому змушений
звернутись до суду. Просив позов
задоволити.

Постановою Залізничного районного
суду м. Львова від 14.10.2014 року позов
задоволено. Визнано протиправним та
скасовано рішення управління
Пенсійного фонду України у
Залізничному районі м. Львова № 9400/12-17
від 03.09.2014 року про відмову в
призначенні ОСОБА_1, як працівнику
прокуратури, пенсії за вислугу років.
Зобов'язано управління Пенсійного
фонду України у Залізничному районі м.
Львова зарахувати до стажу роботи, що
дає право на отримання пенсії за
вислугу років, відповідно до ст.50-1
Закону України «Про прокуратуру»,
половину строку навчання в Львівському
державному університеті імені
І.Я.Франка, що становить 2 роки 4 місяці 28
днів та призначити ОСОБА_1 пенсію за
вислугою років відповідно до ст.50-1
Закону України «Про прокуратуру» з дня
його звернення з відповідною заявою, а
саме з 01.09.2014 року.

Постанову суду першої інстанції
оскаржило управління Пенсійного фонду
України в Залізничному районі м.
Львова. Вважає, що оскаржувана
постанова прийнята з помилковим
застосуванням норм матеріального та
процесуального права та підлягає
скасуванню з підстав викладених у
апеляційній скарзі. Просить скасувати
постанову суду першої інстанції та
прийняти нову, якою у задоволені позову
відмовити.

Заслухавши доповідача, перевіривши
матеріали справи, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційну
скаргу апелянта слід залишити без
задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України до
адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім, випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

Відповідно до ст.159 КАС України судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухваленим відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Відповідно до ст.200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права. Не може бути
скасовано правильне по суті рішення
суду з одних лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що
рішенням управління Пенсійного Фонду
України у Залізничному районі м. Львова
№ 9400/12-17 від 03.09.2014 ОСОБА_1 відмовлено в
призначенні пенсії за відсутності
необхідного 21 року та 6 місяців стажу
вислуги років, оскільки навчання у
Львівському державному університеті
ім. І.Я. Франка за спеціальністю
«правознавство» не зараховується до
спеціального стажу.

Статтею 46 Закону України «Про
прокуратуру» передбачено
кваліфікаційні вимоги, зокрема,
прокурорами і слідчими можуть
призначатися громадяни України, які
мають вищу юридичну освіту, необхідні
ділові та моральні якості.

Згідно з ст.50-1 Закону України «Про
прокуратуру», прокурори мають право на
пенсійне забезпечення за вислугу років
незалежно від віку за наявності на день
звернення вислуги років не менше: з 1
жовтня 2013 року по 30 вересня 2014 року - 21
рік 6 місяців, у тому числі стажу роботи
на посадах прокурорів і слідчих
прокуратури не менше 11 років 6 місяців.
До вислуги років, що дає право на пенсію
згідно з цією статтею, зараховується
час роботи на прокурорських посадах,
перелічених у статті 56 цього Закону, в
тому числі у військовій прокуратурі,
стажистами в органах прокуратури,
слідчими, суддями, на посадах
начальницького складу органів
внутрішніх справ, офіцерських посадах
Служби безпеки України, посадах
державних службовців, які займають
особи з вищою юридичною освітою, в
науково-навчальних закладах
Генеральної прокуратури України
працівникам, яким присвоєно класні
чини, на виборних посадах у державних
органах, на посадах в інших
організаціях, якщо працівники, що мають
класні чини, були направлені туди, а
потім повернулися в прокуратуру,
строкова військова служба, половина
строку навчання у вищих юридичних
навчальних закладах, частково
оплачувана відпустка жінкам по догляду
за дитиною до досягнення нею трьох
років.

Відповідно до статті 62 Закону України
«Про пенсійне забезпечення»
документом, що посвідчує стаж роботи є
трудова книжка.

Порядок підтвердження наявного
трудового стажу для призначення пенсії
за відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній
встановлюється Кабінетом Міністрів
України. Постановою Кабінету Міністрів
України «Про затвердження Порядку
підтвердження наявного трудового
стажу для призначення пенсій за
відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній» від 12.08.1993 №
637 також передбачено, що основним
документом, що підтверджує стаж роботи,
є трудова книжка.

Згідно приписів положень ст. 25 Закону
України «Про вищу освіту» університет
є багатопрофільним вищим навчальним
закладом четвертого, найвищого, рівня
акредитації, який провадить освітню
діяльність, пов'язану із здобуттям
певної вищої освіти та кваліфікації
широкого спектра природничих,
гуманітарних, технічних, економічних
та інших напрямів науки, техніки,
культури і мистецтв, проводить
фундаментальні та прикладні наукові
дослідження, є провідним
науково-методичним центром, має
розвинуту інфраструктуру навчальних,
наукових і науково-виробничих
підрозділів, відповідний рівень
кадрового і матеріально-технічного
забезпечення, сприяє поширенню
наукових знань та здійснює
культурно-просвітницьку діяльність. А
факультет, відповідно до ст. 30
вказаного Закону, є основним
організаційним і навчально-науковим
структурним підрозділом вищого
навчального закладу.

Відповідно до п. 3.2. Рекомендацій
президії Вищого адміністративного
суду України від 23.08.2007 № 07.2 10/1 період
роботи на посаді стажиста помічника
прокурора та половина строку навчання
у вищому навчальному закладі
(стаціонарна форма), після навчання в
якому особа отримала вищу юридичну
освіту за спеціальністю правознавство
підлягає зарахуванню до стажу роботи,
що дає право на пенсію за вислугою
років згідно Закону України «Про
прокуратуру».

Львівським державним університетом ім.
І.Я.Франка 29 червня 1995 року ОСОБА_1
видано диплом спеціаліста НОМЕР_1
згідно якого він навчався на денному
відділенні юридичного факультету
Львівського державного університету
імені І.Я.Франка та повністю закінчив
курс навчання, за спеціальністю
«правознавство» та рішенням державної
екзаменаційної комісії від 26.06.1995 року
ОСОБА_1 присвоєно кваліфікацію
спеціаліста «юрист».

Згідно ст.9 Закону України «Про вищу
освіту» документом про вищу освіту є
диплом спеціаліста, який і було видано
позивачу.

Рекомендаціями Вищого
адміністративного суду України №07.2-10/1
від 23.08.2007року «Про деякі питання
практики розгляду справ, пов'язаних з
перерахунком пенсій деяким категоріям
осіб публічної служби та науковим
(науково-педагогічним) працівникам»
(п.3.2) передбачено, що половина строку
навчання у вищому навчальному закладі
(стаціонарна форма), після навчання в
якому особа отримала вищу юридичну
освіту за спеціальністю
«правознавство» підлягає зарахуванню
до стажу роботи, що дає право на пенсію
за вислугою років згідно Закону
України «Про прокуратуру».

За таких обставин, судова колегія
апеляційного суду прийшла до
переконання, що строком навчання є
період з 01.09.1990 р. по 26.06.1995 р. включно, що
становить 4 роки 9 місяців 26 днів, що є
достатнім для призначення пенсії за
вислугу років.

Узагальнюючи наведене, суд апеляційної
інстанції переконаний, що судом першої
інстанції надано належну оцінку
наявним у справі доказам, а їх достатня
кількість та взаємний зв'язок у
сукупності дали змогу суду першої
інстанції зробити вірний висновок про
наявність підстав для задоволення
адміністративного позову.

Відповідно до статті 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Враховуючи викладене, колегія суддів
не вбачає підстав для скасування
постанови суду першої інстанції.

З наведеного вбачається, що доводи
апеляційної скарги являються
безпідставними та необґрунтованими та
не спростовують висновків суду першої
інстанції, правова оцінка доказів дана
вірно, а відтак у задоволенні
апеляційної скарги слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Залізничному районі м. Львова залишити
без задоволення, а постанову
Залізничного районного суду м. Львова
від 14.10.2014 року у справі №462/6951/14-а - без
змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі.

Ухвала остаточна та оскарженню не
підлягає.

Головуючий:
В. Улицький

Судді:
Р. Гулид

С. Кузьмич