Справа № 804/17538/14
Суддя: Кучма Костянтин Сергійович
Дата ухвалення: 2014-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2014 р. Справа № 804/17538/14
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі судді
Кучми К.С., розглянувши в порядку
письмового провадження у місті
Дніпропетровську адміністративну
справу за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю «Торгова
Трубна Компанія» до Державної
податкової інспекції у Ленінському
районі м.Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2014 року позивач звернувся до
суду з вищевказаним адміністративним
позовом. В обґрунтування заявлених
позовних вимог зазначив, що ДПІ у
Ленінському районі м.Дніпропетровська
ГУ Міндоходів у Дніпропетровській
області було проведено документальну
позапланову виїзну перевірку ТОВ
«Торгова Трубна Компанія» з питань
дотримання вимог податкового
законодавства по взаємовідносинах з
ТОВ «ЕДМІТ» за січень 2014 року. Позивач
не погоджується з вищезазначеними в
акті перевірки висновками
перевіряючих, вважає їх помилковими, та
такими, що не відповідають фактичним
обставинам. При прийняті податкового
повідомлення-рішення від 30.09.2014 року
№ відповідачем не було враховано
ні наявність первинних бухгалтерських
документів, підтверджуючих реальність
фактично проведених господарських
операцій, ні специфіку діяльності
підприємства, не було надано оцінку
документам та фактичним обставинам
правовідносин між господарюючими
суб'єктами за перевіряємий період. Акт
не містить документів або посилань, які
б підтверджували дійсність та
правомірність даних висновків та
надавали можливість ідентифікувати
викладену інформацію та застосувати її
саме по відношенню до ТОВ «Торгова
Трубна Компанія».

За таких обставин, позивач просив суд:
скасувати повідомлення-рішення від
30.09.2014 року № , видане ДПІ у
Ленінському районі м.Дніпропетровська,
яким донараховано податок на додану
вартість із вироблених в Україні
товарів (робіт, послуг) у розмірі 35 739
грн., з яких 23 826 грн. - сума податкового
зобов'язання, 11 913 грн. - штрафні санкції
та стягнути на користь ТОВ «Торгова
Трубна Компанія» судові витрати по
справі.

В судовому засіданні представник
позивача пред'явлені позовні вимоги
підтримала у повному обсязі та
пояснила, що надала суду всі докази в
обґрунтування заявлених позовних
вимог та не заперечувала проти
подальшого розгляду справи в порядку
письмового провадження.

Відповідач в черговий раз в судове
засідання свого представника не
направив, про день та час його
проведення повідомлявся належним
чином, заперечень проти позову не
надав.

Відповідно до ч.4 ст.128 КАС України у
разі неприбуття відповідача, належним
чином повідомленого про дату, час і
місце судового розгляду, без поважних
причин розгляд справи може не
відкладатися і справу може бути
вирішено на підставі наявних у ній
доказів.

Згідно ч.6 ст.128 КАС України якщо немає
перешкод для розгляду справи у
судовому засіданні, визначених цією
статтею, але прибули не всі особи, які
беруть участь у справі, хоча і були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового розгляду, суд має
право розглянути справу у письмовому
провадженні у разі відсутності потреби
заслухати свідка чи експерта.

Таким чином, частина 6 статті 128 КАС
України, надає суду можливості
проводити подальший розгляд справи в
порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що позов
підлягає задоволенню, з наступних
підстав.

Судом встановлено, що Товариство з
обмеженою відповідальністю «Торгова
Трубна Компанія» зареєстровано
Виконавчим комітетом
Дніпропетровської міської ради 21.08.2007
року № 0038547 та перебуває на обліку
в Державній податковій інспекції у
Ленінському районі м.Дніпропетровська
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області.

Судом також встановлено, що у період з
29.08.2014 року по 04.09.2014 року посадовими
особами ДПІ у Ленінському районі
м.Дніпропетровська ГУ Міндоходів у
Дніпропетровській області була
проведена документальна позапланова
виїзна перевірка ТОВ «Торгова Трубна
Компанія» () з питання
дотримання вимог податкового
законодавства по взаємовідносинам з
ТОВ «ЕДМІТ» () за січень
2014 року.

Порушення виявлені під час перевірки
знайшли своє відображення в акті
перевірки №1143/22-2/35341905 від 11 вересня 2014
року, а саме:

-п.198.3. п.198.6. ст.198 Податкового кодексу
України від 02.12.2010 року №2775-VІ (зі
змінами та доповненнями), внаслідок
чого ТОВ «ТТК» завищено податковий
кредит, що призвело до заниження
податку на додану вартість на суму 23 826
грн., в тому числі у січні 2014 року на 11 913
грн. та у лютому 2014 року на 11 913 грн.

На підставі висновків вищевказаного
акту відповідачем було винесено
податкове повідомлення-рішення від
30.09.2014 року № , яким позивачу
донараховано податок на додану
вартість із вироблених в Україні
товарів (робіт, послуг) у розмірі 35 793
грн., з яких 23 826 грн. - сума податкового
зобов'язання та 11 913 грн. - штрафні
санкції.

Правомірність та обґрунтованість
податкового повідомлення-рішення
рішення від 30.09.2014 року № ,
прийнятого ДПІ у Ленінському районі
м.Дніпропетровська є предметом спору,
який передано на вирішення суду.

Аналізуючи виниклі між сторонами
правовідносини, суд приходить до
наступного.

Відповідно до п.138.2. ст.138 Податкового
кодексу України встановлено, що
витрати, які враховуються для
визначення об'єкту оподаткування,
визнаються на підставі первинних
документів, що підтверджують
здійснення платником податку витрат,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачено правилами ведення
бухгалтерського обліку.

Відповідно до п.п.14.1.27. п.14.1. ст.14
Податкового кодексу України витрати -
сума будь-яких витрат платника податку
у грошовій, матеріальній або
нематеріальній формах, здійснюваних
для провадження господарської
діяльності платника податку, в
результаті яких відбувається
зменшення економічних вигод у вигляді
вибуття активів або збільшення
зобов'язань, внаслідок чого
відбувається зменшення власного
капіталу (крім змін капіталу за рахунок
його вилучення або розподілу
власником)

У відповідності до п.п.134.1.1. п.134.1. ст.134
ПК України об'єктом оподаткування є
прибуток із джерелом походження з
України та за її межами, який
визначається шляхом зменшення суми
доходів звітного періоду, визначених
згідно зі статтями 135 - 137 цього Кодексу,
на собівартість реалізованих товарів,
виконаних робіт, наданих послуг та суму
інших витрат звітного податкового
періоду, визначених згідно зі статтями
138 - 143 цього Кодексу, з урахуванням
правил, встановлених статтею 152 цього
Кодексу.

Згідно п.138.2. ст.138 ПК України витрати,
які враховуються для визначення
об'єкта оподаткування, визнаються на
підставі первинних документів, що
підтверджують здійснення платником
податку витрат, обов'язковість ведення
і зберігання яких передбачено
правилами ведення бухгалтерського
обліку, та інших документів,
встановлених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до п.п.139.1.1. п.139.1. ст.139
Податкового кодексу України не
включаються до складу витрат витрати,
не пов'язані з провадженням
господарської діяльності.

Отже, до складу валових витрат можуть
бути віднесені витрати, які
безпосередньо пов'язані з підготовкою,
організацією, веденням виробництва,
реалізацією продукції (робіт, послуг).

Пунктом 185.1. ст.185 Податкового кодексу
України визначено, що об'єктом
оподаткування (податком на додану
вартість) є операції платників податку
з:

а) постачання товарів, місце постачання
яких розташоване на митній території
України, відповідно до статті 186 цього
Кодексу, у тому числі операції з
передачі права власності на об'єкти
застави позичальнику (кредитору), на
товари, що передаються на умовах
товарного кредиту, а також з передачі
об'єкта фінансового лізингу в
користування
лізингоотримувачу/орендарю;

б) постачання послуг, місце постачання
яких розташоване на митній території
України, відповідно до статті 186 цього
Кодексу.

В силу п.44.1. ст.44 ПК України для цілей
оподаткування платники податків
зобов'язані вести облік доходів, витрат
та інших показників, пов'язаних з
визначенням об'єктів оподаткування
та/або податкових зобов'язань, на
підставі первинних документів,
регістрів бухгалтерського обліку,
фінансової звітності, інших
документів, пов'язаних з обчисленням і
сплатою податків і зборів, ведення яких
передбачено законодавством. Платникам
податків забороняється формування
показників податкової звітності,
митних декларацій на підставі даних, не
підтверджених документами, що
визначені абзацом першим цього пункту.
У випадках, передбачених статтею 216
Цивільного кодексу України, платники
податків мають право вносити
відповідні зміни до податкової
звітності у порядку, визначеному
статтею 50 цього Кодексу.

Відповідно до п.187.1. ст.187 ПК України
датою виникнення податкових
зобов'язань з постачання
товарів/послуг вважається дата, яка
припадає на податковий період,
протягом якого відбувається будь-яка з
подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від
покупця/замовника на банківський
рахунок платника податку як оплата
товарів/послуг, що підлягають
постачанню, а в разі постачання
товарів/послуг за готівку - дата
оприбуткування коштів у касі платника
податку, а в разі відсутності такої -
дата інкасації готівки у банківській
установі, що обслуговує платника
податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі
експорту товарів - дата оформлення
митної декларації, що засвідчує факт
перетинання митного кордону України,
оформлена відповідно до вимог митного
законодавства, а для послуг - дата
оформлення документа, що засвідчує
факт постачання послуг платником
податку.

Аналізуючи зазначені норми
Податкового кодексу України суд
приходить до висновку, що право на
віднесення сум податку на додану
вартість, сплачених при придбанні
послуг, до податкового кредиту виникає
у суб'єкта господарювання в разі
фактичного здійснення оплачених
послуг, наявності первинних документів
та використання в господарській
діяльності цих послуг.

Так, підставами донарахування ПДВ на
загальну суму 23 826 грн. та відповідних
штрафних санкцій, став висновок
посадових осіб відповідача щодо не
підтвердження здійснення
господарської операції первинними
документами, в результаті чого
позивачем було завищено суми
податкового кредиту. Вказаний висновок
було зроблено на підставі аналізу
відносин ТОВ «ЕДМІТ» з іншими
контрагентами. Оцінюючи обставини лише
щодо реальності правовідносин ТОВ
«ЕДМІТ» з купівлі-продажу товарів
та/або надання послуг іншим
підприємствам відповідач робить
висновок про не підтвердження
господарських операцій ТОВ «Торгова
Трубна Компанія» первинними
документами та завищення останнім
податкового кредиту по декларації з
податку на додану вартість за січень 2014
року та лютий 2014 року на суму 23 826 грн.

Так судом встановлено, що позивач не
купував у ТОВ «ЕДМІТ» товари, в
перевіряємому періоді, а ТОВ «ЕДМІТ»
надавало послуги ТОВ «Торгова Трубна
Компанія» відповідно до договору
послуг №2701-14 на виконання комплексу
робіт з неруйнівного контролю від
27.01.2014 р.

Відповідно до умов вказаного договору
виконавець (ТОВ «ЕДМІТ») у січні 2014 року
здійснило організацію та проведення
комплексу робіт з неруйнівного
контролю труб обсадних, а саме:
візуально-вимірювальний контроль,
дефектоскопію, ультразвукову
товщинометрію, твердометрію,
визначення груп
міцності/коерцитиметрію.

Умовами вказаного договору не
передбачалась можливість
передоручення обов'язку щодо виконання
послуг/робіт іншими ніж виконавець за
договором особами. До того ж акти
виконаних робіт складено та підписано
за результати проведення робіт за
договором саме позивачем та ТОВ
«ЕДМІТ».

Позивачем зазначено, що виконання
робіт з неруйнівного контролю
здійснювалось працівниками ТОВ
«ЕДМІТ» у кількості трьох осіб.
Вищевказані роботи проводились на
території станції Нижньодніпровськ
Філії УДЦТС «Ліски» на Придніпровській
залізниці. Для здійснення неруйнівного
контролю проводилось вивантаження
комплекту труб у кількості 10-12 штук за
один раз на відповідні дві підставки.
Потім працівниками ТОВ «ЕДМІТ»
здійснювались відповідні дослідження
цілісності обсадних труб. Після цього
операція повторювалась.

В акті перевірки зазначено, що ТОВ
«Торгова Трубна Компанія» має у
тимчасовому користуванні майданчик,
загальною площею 100 м2, на території
станції Нижньодніпровськ Філії УДЦТС
«Ліски» на Придніпровській залізниці
(м.Дніпропетровськ, провулок Юнатів, 5).

Так, між ТОВ «Торгова Трубна Компанія»
та Державним підприємством
«Український державний центр
транспортного сервісу «Ліски»
укладений договір №537-ЮІ/Г від 01.11.2013
року про надання комплексу робіт та
послуг на вантажному пункті станції
Нижньодніпровськ Філії УДЦТС «Ліски»
на Придніпровській залізниці, а також
надання місця на майданчику, загальною
площею 100 м2, на території станції
Нижньодніпровськ Філії УДЦТС «Ліски»
на Придніпровській залізниці.

Відповідно до цього договору ДП
«Український державний центр
транспортного сервісу «Ліски»
здійснює вантажні роботи, кріплення
вантажів засобами залізниці та інші
додаткові послуги, пов'язані з
виконанням вантажних операцій.
Працівниками ДП «Український
державний центр транспортного сервісу
«Ліски» в січні 2014 року здійснювались
відповідні вантажні роботи необхідні
для проведення неруйнівного контролю
труб обсадних (акти №ОУ-01032 від 31.01.2014 р.,
№ОУ-01063 від 31.01.2014 р.).

Таким чином, характер наданих робіт та
наявні первинні документи свідчать про
надання послуг саме ТОВ «ЕДМІТ» та
відсутність участі будь-яких третіх
осіб у процесі надання вказаних робіт,
а тому наведений в Акті аналіз
взаємовідносин з купівлі-продажу
товару між ТОВ «ЕДМІТ» та третіми
особами не може бути підставою для
нарахування податкового зобов'язання
ТОВ «Торгова Трубна Компанія» та не
може свідчити про відсутність процесу
надання послуг за договором та не
підтвердження факту надання послуг
первинною документацією. Разом із цим,
характер послуг за договором не
передбачав поставку будь-якого товару,
що вказує і на неправомірність
посилань ДПІ у Ленінському районі
м.Дніпропетровська на порядок
транспортування товару та
необхідність наявності
товаротранспортних накладних та
посилання на порядок транспортування
товару відповідно до Статуту
автомобільного транспорту.

Позивач також зазначає, що відповідно
до ухвали господарського суду
Дніпропетровської області від 11.07.2014 р.
по справі № 904/5027/14, рішення про
припинення діяльності ТОВ «ЕДМІТ»
прийнято його засновником 07.04.2014 р. В
даному акті (стор.16) також зазначено, що
остання звітність ТОВ «ЕДМІТ» з ПДВ за
лютий 2014 року. Таким чином, на момент
здійснення правовідносин
товариство-контрагент було
зареєстроване як юридична особа та
платником податку на додану вартість.

Пунктом 198.1. ст.198 ПК України
встановлено, що право на віднесення сум
податку до податкового кредиту виникає
у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів
(у тому числі в разі їх ввезення на
митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження,
створення) необоротних активів, у тому
числі при їх ввезенні на митну
територію України (у тому числі у
зв'язку з придбанням та/або ввезенням
таких активів як внесок до статутного
фонду та/або при передачі таких активів
на баланс платника податку,
уповноваженого вести облік
результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих
нерезидентом на митній території
України, та в разі отримання послуг,
місцем постачання яких є митна
територія України;

г) ввезення необоротних активів на
митну територію України за договорами
оперативного або фінансового лізингу.

Згідно із п.198.2. ст.198 ПК України датою
виникнення права платника податку на
віднесення сум податку до податкового
кредиту вважається дата тієї події, що
відбулася раніше:

-дата списання коштів з банківського
рахунка платника податку на оплату
товарів/послуг;

-дата отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Відповідно до п.198.3. ст.198 ПК України
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу, та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1. статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку:

-з придбанням або виготовленням
товарів (у тому числі при їх імпорті) та
послуг з метою їх подальшого
використання в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку;

-з придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари/послуги та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду.

Згідно з п.198.6. ст.198 Податкового кодексу
України передбачено, що не відносяться
до податкового кредиту суми податку,
сплаченого (нарахованого) у зв'язку з
придбанням товарів/послуг, не
підтверджені податковими накладними
(або підтверджені податковими
накладними, оформленими з порушенням
вимог статті 201 цього Кодексу) чи не
підтверджені митними деклараціями,
іншими документами, передбаченими
пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. У
разі коли на момент перевірки платника
податку контролюючим органом суми
податку, попередньо включені до складу
податкового кредиту, залишаються не
підтвердженими зазначеними цим
пунктом документами, платник податку
несе відповідальність відповідно до
цього Кодексу.

Як встановлено в акті, ТОВ «Торгова
Трубна Компанія» віднесло до складу
податкового кредиту ПДВ за січень 2014 р.
суму ПДВ у розмірі 11 913 грн. та у лютому
2014 року суму ПДВ у розмірі 11 913 грн. на
підставі наступних податкових
накладних: № 2629 від 27.01.2014 р., №3315 від
31.01.2014 р.

Вказані податкові накладні були
виписані ТОВ «ЕДМІТ» - належним
платником ПДВ. Станом на перевіряємий
період, а саме на січень 2014 року ТОВ
«ЕДМІТ» було зареєстровано як платник
ПДВ та мало відповідне свідоцтво. Більш
того в акті перевірки зазначено, що
відповідно до ІАІС «Податковий блок»,
за звіряємий період встановлено, що ТОВ
«ЕДМІТ» відображено факти
декларування сум податкових
зобов'язань на адресу ТОВ «Торгова
Трубна Компанія» в сумі 23 826 грн. (стор.11
рядок 27 таблиці акту).

В акті також вказано, що до перевірки не
надано інформацію де безпосередньо та
на якому обладнанні відбувалися роботи
з візуально вимірювального контролю,
дефектоскопії, товщинометрії,
тевердометрії, чи наявні у
підприємства-виконавця трудові
ресурси відповідної кваліфікації та
відповідні ліцензії та дозволи на
виконання вищевказаних робіт (послуг),
необхідні прилади для здійснення даних
робіт, не надано документи, які
засвідчують якість і комплектність
послуг, що поставляються.

Так, положенням про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженим
наказом Міністерства фінансів України
№ 88 від 24.05.1995 р., зареєстрованим в
Міністерстві юстиції України 05.06.1995
року за № 168/704, визначено, що
господарські операції відображаються
у бухгалтерському обліку методом їх
суцільного і безперервного
документування. Записи в облікових
регістрах провадяться на підставі
первинних документів, створених
відповідно до вимог цього Положення.

Пунктами 2.1 та 2.2 вказаного Положення
встановлено, що первинні документи - це
документи, створені у письмовій або
електронній формі, що фіксують та
підтверджують господарські операції,
тобто факти підприємницької та іншої
діяльності, що впливають на стан майна,
капіталу, зобов'язань і фінансових
результатів, включаючи розпорядження
та дозволи адміністрації (власника) на
їх проведення.

Статтею 9 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» передбачено, що
підставою для бухгалтерського обліку
господарських операцій є первинні
документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.
Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.
Первинні та зведені облікові документи
можуть бути складені на паперових або
машинних носіях і повинні мати такі
обов'язкові реквізити: назву документа
(форми); дату і місце складання; назву
підприємства, від імені якого складено
документ; зміст та обсяг господарської
операції, одиницю виміру господарської
операції; посади осіб, відповідальних
за здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.
Відповідальність за несвоєчасне
складання первинних документів і
регістрів бухгалтерського обліку та
недостовірність відображених у них
даних несуть особи, які склали та
підписали ці документи.

Таким чином, підставою для ведення
бухгалтерського та податкового обліку
господарських операції є первинні
документи, які повинні відповідати
законодавчо встановленим вимогам.

Вказаним вимогам відповідають надані
до перевірки акти на виконання
комплексу робіт з неруйнівного
контролю та податкові накладні. Тож
вони є достатньою підставою для
відображення господарської операції у
бухгалтерському та податковому обліку
та підтверджують фактичне здійснення
господарської операції. При цьому в
акті перевірки не зазначається жодної
невідповідності вимогам чинного
законодавства та/або загальному
порядку оформлення, наявних у ТОВ
«Торгова Трубна Компанія» актів на
виконання комплексу робіт з
неруйнівного контролю, які були
складені за результатами проведення
господарських операцій з ТОВ «ЕДМІТ».
Тобто наявні у позивача документи є
належними первинними документами та
підтверджують фактичне здійснення
господарських операцій на виконання
комплексу робіт з неруйнівного
контролю, які відповідають специфіки
діяльності підприємства.

Суд також звертає увагу, що згідно
наказу ДПІ у Ленінському районі
м.Дніпропетровська № 545 від 29.08.2014 р. та
направлення № 248 від 29.08.2014 р. на
перевірку перевіряємий період - січень
2014 року, а у висновках акту зазначено
про виявлені порушення за січень 2014
року та лютий 2014 року. Так само, в
оскаржуваному податковому
повідомленні-рішенні вказана сума ПДВ
за січень та лютий 2014 року.

В силу ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5) добросовісно; 6)
розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; 10)
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

У відповідності до ст.11 КАС України
розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюються
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.
Частиною 2 цієї статті визначено, що у
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

З огляду на вищевикладене суд
приходить до висновку, що винесене
податкове повідомлення-рішення від
30.09.2014 року № є протиправним, а
тому підлягає скасуванню, з викладених
вище підстав.

Відповідно до ст.94 КАС України судові
витрати у справі покладаються на
сторону, проти якої ухвалена постанова.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст.10, 11, 69, 71, 94, 122, 128, 158 - 163, 167 КАС
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення від
30.09.2014 року № , прийняте Державною
податковою інспекцією у Ленінському
районі м.Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю Торгова Трубна
Компанія» витрати по сплаті судового
збору 182 грн. 70 коп.

Постанова суду набирає законної сили
відповідно до вимог ст.254 КАС України та
може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд в порядку та
строки, передбачені ст.186 КАС України.

Суддя Кучма К.С.