Справа № 539/2066/14-а
Суддя: Калитка О.М.
Дата ухвалення: 2014-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2014 р.Справа №
539/2066/14-аКолегія суддів Харківського
апеляційного адміністративного суду у
складі

Головуючого судді: Калитки О. М.

Суддів: Бондара В.О. , Кононенко З.О.

за участю секретаря судового засідання
Вовченко І.В

за участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за
апеляційними скаргами ОСОБА_1, Відділу
державної виконавчої служби
Лубенського міськрайонного управління
юстиції, Управління Держземагентства у
Лубенському районі Полтавської
області на постанову Лубенського
міськрайонного суду Полтавської
області від 02.10.2014р. по справі №
539/2066/14-а

за позовом ОСОБА_1

до Відділу державної виконавчої
служби Лубенського міськрайонного
управління юстиції третя особа
Управління Держземагентства у
Лубенському районі Полтавської
області

про визнання дій неправомірними та
скасування постанови,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернулася до
Лубенського міськрайонного суду
Полтавської області з позовом до
відділу державної виконавчої служби
Лубенського міськрайонного управління
юстиції (відповідач), третя особа -
Управління Держземагенства у
Лубенському районі Полтавської
області, про скасування постанови
державного виконавця від 28.05.2014 року
про закінчення виконавчого
провадження, стягнення моральної
шкоди.

В обґрунтування позову позивач
посилалася на те,що фактично рішення
суду не виконано у зв'язку з чим їй
заподіяна моральна шкода.

Постановою Лубенського міськрайонного
суду Полтавської області від 02.10.2014
року у справі №539/2066/14-а
адміністративний позов ОСОБА_1 до
Відділу державної виконавчої служби
Лубенського міськрайонного управління
юстиції, третя особа - Управління
Держземагенства у Лубенському районі
Полтавської області, про визнання дій
неправомірними та скасування
постанови задоволено частково.

Скасовано постанову державного
виконавця Відділу державної
виконавчої служби Лубенського
міськрайонного управління юстиції від
28.05.2014 року про закінчення виконавчого
провадження. В задоволенні решти
позовних вимог відмовлено.

Позивач не погодилась із рішенням суду
та подала апеляційну скаргу, в якій,
зазначила, що має право на
відшкодування моральної шкоди,
оскільки, внаслідок порушення її прав
органами державної влади, погіршився
стан її здоров'я.

Відповідач подав апеляційну скаргу,
вказавши, що прийняте рішення є
необґрунтованим та незаконним,
винесеним з порушенням норма
матеріального права, а тому підлягає
скасуванню. Так, на думку відповідача,
ним правомірно винесено постанову про
закінчення виконавчого провадження
відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 49 ЗУ «Про
виконавче провадження».

У апеляційній скарзі третя особа,
Управління Держземагенства у
Лубенському районі Полтавської
області, просить скасувати постанову
Лубенського міськрайонного суду
Полтавської області від 02.10.2014 року та
прийняти нове рішення, яким відмовити
позивачу у задоволенні позову
посилаючись на повне та фактичне
виконання рішення суду у зв'язку
виконавчим документом.

Позивач в судовому засіданні
підтримала вимоги апеляційної скарги з
наведених у ній підстав.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, був повідомлений
належним чином про дату, час та місце
розгляду справи, причини неявки не
повідомив.

Представник третьої сторони в судове
засідання не з'явився, був повідомлений
належним чином про дату, час та місце
розгляду справи, причини неявки не
повідомив.

Заслухавши суддю-доповідача, позивача,
перевіривши рішення суду першої
інстанції в межах апеляційних скарги
відповідно до ст. 195 КАС України,
дослідивши матеріали справи, колегія
суддів вважає, що апеляційні скарги не
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
постановою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 27.11.2013 року
по справі за позовом ОСОБА_2 до
Управління Держземагенства у
Лубенському районі Полтавської
області ухвалено рішення, яким визнано
незаконним призупинення відповідачем
процедури приватизації земельної
ділянки, що перебуває у користуванні
ОСОБА_2, площею 523 кв.м та зобов'язано
відповідача вчинити дії щодо
приведення технічної документації із
землеустрою щодо складання документів,
які посвідчують права на земельну
ділянку ОСОБА_2 у відповідності площі
земельної ділянки.

Рішення суду мотивоване тим, що 03.07.1997
року державним нотаріусом 2-ї
Лубенської державної нотаріальної
контори Ковальчук А.Г. посвідчений
договір купівлі-продажу від 03.07.1997 року,
№ по р. 2-1930, за умовами якого, ОСОБА_2,
купила житловий будинок АДРЕСА_1, який
розташований на земельній ділянці,
площею 523 кв.м., що належить Лубенській
міськраді.

Порядком безоплатного оформлення та
видачі громадянам України державних
актів на право власності на земельні
ділянки, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 05.08.2009
року N 844 з наступними змінами і
доповненнями, встановлено, що
громадяни, які бажають безкоштовно
оформити державний акт на право
власності на земельну ділянку, згідно з
прийнятим рішенням про приватизацію,
подають відповідну заяву до управління
(відділу) Держкомзему в районі (місті).

Підставою для укладання договору на
виготовлення технічної документації
із складання державного акта на право
власності на земельну ділянку та
договору на виготовлення та державну
реєстрацію такого державного акта є
заява громадянина до того органу, який
і укладає такі договори.

Зазначені органи (далі - замовники) на
підставі заяви протягом 3 робочих днів
з дати її надходження укладають такі
договори: про проведення державної
реєстрації державного акта на право
власності на земельну ділянку - з
Центром кадастру; про розроблення
технічної документації - з державними
підприємствами, що належать до сфери
управління Держкомзему України або
Мінприроди України та мають ліцензію
на проведення робіт із землеустрою
(далі - виконавці).

Виконавець протягом 10 робочих днів з
дня укладення договору на розроблення
технічної документації проводить
аналіз документів, що надійшли від
замовника, отримує в регіональній
філії Центру кадастру матеріали
чергового кадастрового плану в
електронному вигляді, виконує
необхідні обстежувальні, польові та
камеральні роботи, виготовляє технічну
документацію у двох примірниках і
подає їх на паперовому та електронному
носіях до регіональної філії Центру
кадастру і замовнику для погодження.

У разі необхідності прийняття рішень
про уточнення площі земельної ділянки,
її цільового призначення тощо або
необхідності прийняття рішення про
передачу земельної ділянки у приватну
власність виконавець повертає
замовнику подані ним документи разом з
технічною документацією з
обґрунтуванням причини повернення.

04.12.2009 року відповідно до Порядку N 844
позивачка звернулась до Відділу
Держкомзему у м. Лубни Полтавської
області із заявою про оформлення та
видачу державного акта на право
власності на земельну ділянку, якою
просила оформити та видати їй
державний акт на право власності на
земельну ділянку для будівництва,
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд,
площею 523 кв.м.

04.12.2009 року між відділом Держкомзему у
м. Лубни Полтавської області та ДП
«Лубенське Державне
топографо-геодезичне підприємство»
укладений договір № 02 на
виготовлення технічної документації
із складання державного акту на право
власності на земельну ділянку, площею
0,0523 га.

Технічна документація із землеустрою
щодо складання документів, що
посвідчують право на земельну ділянку
(державного акта на право власності на
земельну ділянку) позивачки,
кадастровий номер :07:062:0017, ДП
«Лубенське Державне
топографо-геодезичне підприємство»
була виготовлена, а 24.12.2009 року прийнята
Відділом Держкомзему у м. Лубни
Полтавської області. Складені та
підписані - Акт встановлення меж
земельної ділянки (реквізит
«погодження» із суміжними
землекористувачами заповнений) та Акт
прийому-передачі межових знаків.

Одним з документів в пакеті технічної
документації є кадастровий план
земельної ділянки, який чітко визначає
межі земельної ділянки.

Із складеного ДП «Лубенське Державне
топографо-геодезичне підприємство»
кадастрового плану земельної ділянки
вбачається, що за відсутності рішення
органу місцевого самоврядування про
надання у власність позивачці
додатково земельну ділянку, площею 0,0001
га. за експлікацією земельних угідь
(форма 6-зем) у власність позивачці
передана земельна ділянка площею - 0,0524
га.

Зазначена обставина залишилась поза
увагою відділом Держкомзему у м. Лубни
Полтавської області (замовником), який
прийняв Технічну документацію із
землеустрою щодо складання документів,
що посвідчують право на земельну
ділянку (державного акта на право
власності на земельну ділянку) без
зауважень.

В подальшому відповідь на
багаточисельні звернення позивачки з
приводу видачі їй державного акту на
право власності на земельну ділянку
зводилась до наявності судових рішень,
якими вирішувались спори між
позивачкою та власниками суміжних
жилих будинків, внаслідок чого, як
зазначав відповідач, змінилась площа
та конфігурація земельної ділянки.
Позивачці пропонувалось виготувати
нову технічну документацію із
землеустрою щодо складання документів,
що посвідчують право власності на
земельну ділянку, за власні кошти.
Також позивачка повідомлялась про
призупинення приватизації земельної
ділянки, яка перебуває у її
користуванні.

Колегія суддів прийшла до висновку, що
при наявності суперечок з питання
землекористування між сусідами
суміжниками, у відділу Держкомзему у м.
Лубни Полтавської області були
відсутні підстави для підписання акту
прийому-передачі межових знаків на
зберігання.

Призупинення приватизації земельної
ділянки, що перебуває у користуванні
позивачки, з наведених підстав є
неправомірним, як неправомірною є
вимога щодо необхідності замовлення
позивачкою за власний кошт
виготовлення нової технічної
документації із землеустрою щодо
складання документів, що посвідчують
право власності на земельну ділянку,
оскільки замовник технічної
документації - відділ Держкомзему у м.
Лубни Полтавської області прийняв цю
документацію від виконавця не
пересвідчившись у її правильності.

За поясненнями позивача суттю її вимог,
окрім іншого, є проведення безоплатної
приватизації земельної ділянки, площею
523 кв.м. та отримання нею документа, який
би посвідчував її право власності на цю
земельну ділянку.

З урахуванням приписів ч. 2 ст. 11 КАС
України колегія суддів Харківського
апеляційного адміністративного суду у
справі №1618/3805/2012 прийшла до висновку
про необхідність виходу за межі
позовних вимог і прийняти рішення про
визнання незаконним призупинення
приватизації земельної ділянки, що
перебуває у користування позивачки,
площею 523 кв.м., та про зобов'язання
Управління Держземагенства у
Лубенському районі Полтавської
області вчинити дії щодо приведення
технічної документації із землеустрою
щодо складання документів, що
посвідчують право на земельну ділянку,
у відповідність площі земельної
ділянки - 523 кв.м.

На виконання цього рішення суду видано
виконавчий лист № 2-а/539/16/13 від 04.02.2014
року.

Постановою державного виконавця від
10.02.2014 року на підставі цього
виконавчого документу відкрито
виконавче провадження про зобов'язання
Управління Держземагенства у
Лубенському районі Полтавської
області вчинити дії щодо приведення
технічної документації із землеустрою
щодо складання документів, які
посвідчують права на земельну ділянку
ОСОБА_2 у відповідність площі земельної
ділянки - 523 кв.м.

Постановою від 28.05.2014 року виконавче
провадження з примусового виконання
виконавчого листа № 2-а/539/16/13 від 04.02.2014
року закінчено в зв'язку з його
виконанням.

На виконання рішення суду Управління
Держземагенства у Лубенському районі
Полтавської області замовлено та
виготовлено новий план земельної
ділянки ОСОБА_2 в межах АДРЕСА_2. На
думку управління в межах його
компетенції виконано всі можливі дії, а
позивачу необхідно поновити технічну
документацію із землеустрою щодо
складання документів, що посвідчують
право власності на земельну ділянку та
замовити обмінний файл за власні кошти.

Колегія суддів не погоджується з
вказаною думкою третьої сторони та
наголошує на тому, що в рішенні суду від
27.11.2013 року було зазначено, що
неправомірною є вимога щодо
необхідності замовлення позивачкою за
власний кошт виготовлення нової
технічної документації із землеустрою
щодо складання документів, що
посвідчують право власності на
земельну ділянку, оскільки замовник
технічної документації - відділ
Держкомзему у м. Лубни Полтавської
області прийняв цю документацію від
виконавця не пересвідчившись у її
правильності.

Отже, помилка у визначенні площі
земельної ділянки виникла не з вини
ОСОБА_2, а тому виправлення цієї помилки
підлягає за рахунок особи, яка її
допустила.

Щодо доводів відповідача стосовно
видачі постанови про закінчення
виконавчого провадження у зв'язку з
отриманням 24.05.2014 року повідомлення
Управління Держземагенства у
Лубенському районі Полтавської
області про виконання виконавчого
листа № 2-а/539/16/13 від 04.02.2014 року з
копіями підтверджуючих документів,
колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 11 Закону України "Про
виконавче провадження" державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених цим Законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.
Державний виконавець: здійснює заходи,
необхідні для своєчасного і в повному
обсязі виконання рішення, зазначеного
в документі на примусове виконання
рішення, у спосіб та в порядку,
встановленому виконавчим документом і
цим Законом; надає сторонам
виконавчого провадження та їх
представникам можливість ознайомитися
з матеріалами виконавчого провадження;
розглядає заяви сторін та інших
учасників виконавчого провадження і
їхні клопотання; заявляє в
установленому порядку про самовідвід
за наявності обставин, передбачених
цим Законом; роз'яснює сторонам їхні
права і обов'язки.

Згідно ч. 1 ст. 75 Закону України "Про
виконавче провадження" після відкриття
виконавчого провадження за виконавчим
документом, що зобов'язує боржника
вчинити певні дії або утриматися від їх
вчинення, державний виконавець
перевіряє виконання рішення не пізніше
ніж на наступний день після закінчення
строку, встановленого частиною другою
статті 25 цього Закону для самостійного
виконання рішення.

Як вбачається з матеріалів справи,
постанову про закінчення виконавчого
провадження винесено 28.05.2014 року на
підставі повідомлення від 26.05.2014 року
Управління Держкомземагенства у
Лубенському районі Полтавської
області щодо виконання виконавчого
листа № 2-а/539/16/13, виданого 04.02.2014 року
Лубенським міськрайонним судом
Полтавської області разом з копіями
підтверджуючих документів.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 49 ЗУ «Про
виконавче провадження» виконавче
провадження підлягає закінченню у разі
фактичного виконання в повному обсязі
рішення згідно з виконавчим
документом,

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що постанова про закінчення
виконавчого провадження з примусового
виконання від 28.05.2014 року є передчасною,
оскільки третьою стороною не виконано
рішення в повному обсязі.

Стосовно відмови в задоволенні
позовних вимог ОСОБА_2 частині
стягнення моральної шкоди колегія
суддів зазначає наступне.

Відповідно до п. 3 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 31.03.1995 р. N 4
"Про судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди" під моральною шкодою слід
розуміти втрати немайнового
характеру внаслідок моральних чи
фізичних страждань, або інших
негативних явищ, заподіяних
фізичній чи юридичній особі
незаконними діями або бездіяльністю
інших осіб.

Відповідно до чинного законодавства
моральна шкода може полягати,
зокрема: у приниженні честі,
гідності, престижу або ділової
репутації, моральних переживаннях у
зв'язку з ушкодженням здоров'я, у
порушенні права власності (в тому
числі інтелектуальної), прав, наданих
споживачам, інших цивільних прав, у
зв'язку з незаконним перебуванням
під слідством і судом, у порушенні
нормальних життєвих зв'язків через
неможливість продовження активного
громадського життя, порушенні
стосунків з оточуючими людьми, при
настанні інших негативних наслідків.

Також колегія суддів зазначає, що
згідно аб. 2 п. 5 вказаної постанови
Пленуму відповідно до загальних
підстав цивільно-правової
відповідальності обов'язковому
з'ясуванню при вирішенні спору про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди підлягають: наявність такої
шкоди, протиправність діяння її
заподіювача, наявність причинного
зв'язку між шкодою і протиправним
діянням заподіювача та вини
останнього в її заподіянні. Суд,
зокрема, повинен з'ясувати, чим
підтверджується факт заподіяння
позивачеві моральних чи фізичних
страждань або втрат немайнового
характеру, за яких обставин чи якими
діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в
якій грошовій сумі чи в якій
матеріальній формі позивач оцінює
заподіяну йому шкоду та з чого він при
цьому виходить, а також інші
обставини, що мають значення для
вирішення спору.

Відповідно до ст. 69 КАС України
доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Згідно ст. 71 КАС України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення,
крім випадків, встановлених статтею 72
цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивачем не надано доказів на
підтвердження спричинення заявленої
моральної шкоди, наявності причинного
зв'язку між шкодою і протиправним
діянням.

Виходячи з викладеного, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що в даному випадку відсутні
підстави для задоволення позовних
вимог в частині стягнення моральної
шкоди.

Таким чином, судове рішення суду першої
інстанції відповідає ст. 159 КАС України,
є законним та обґрунтованим, ухваленим
відповідно до норм матеріального права
при дотримання норм процесуального
права, на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Доводи апеляційних скарг висновки суду
не спростовують.

Відповідно до ч.1 ст. 200 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову чи ухвалу суду
- без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 197, п.1 ч.1 ст. 198,
200, п.1 ч.1 ст. 205, 207, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства,
колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги ОСОБА_1, Відділу
державної виконавчої служби
Лубенського міськрайонного управління
юстиції, Управління Держземагентства у
Лубенському районі Полтавської
області залишити без задоволення.

Постанову Лубенського міськрайонного
суду Полтавської області від 02.10.2014р. по
справі № 539/2066/14-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
у касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня складання ухвали у
повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Калитка
О.М.Судді(підпис) (підпис) Бондар В.О.
Кононенко З.О. Повний текст ухвали
виготовлений 01.12.2014 р.