Справа № 819/2703/14-а
Суддя: Осташ А. В.
Дата ухвалення: 2014-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/2703/14-a

03 грудня 2014 р.м.Тернопіль

Тернопільський окружний
адміністративний суд, в складі
головуючого судді Осташа А.В. при
секретарі Костецькій Н.Т.

за участю:

позивача - ОСОБА_1;

представника позивача - ОСОБА_2;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду у місті Тернополі
адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Борщівської районної державної
адміністрації

про визнання незаконним
розпорядження про застосування
дисциплінарного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі по тексту - позивач
або ОСОБА_1) звернувся до суду з
адміністративним позовом до
Борщівської районної державної
адміністрації (надалі по тексту -
відповідач або Борщівська РДА) про
визнання незаконним розпорядження про
застосування дисциплінарного
стягнення.

В обґрунтування позовних вимог
позивач вважає, що посадові обов'язки
виконував належним чином, дотримувався
трудової дисципліни, діяв в межах
чинного законодавства тому стверджує,
що оскаржуване розпорядження прийняте
безпідставно.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримала в
повному обсязі з мотивів, що викладені
в адміністративному позові. Вона
зокрема пояснила, що розпорядженням
голови Борщівської районної державної
адміністрації Галяса Я.Д. від 23.10.2014
року за №195-с позивачу оголошено догану
за неналежне виконання службових
обов'язків, що виразилось у невиконанні
доручення голови Борщівської РДА від
25.09.2014 р. №64 щодо надання інформації на
запит начальника Чортківського МРВ
УСБУ в Тернопільській області від
24.09.2014 року № 69/99/1-2902. Представник
позивача та сам позивач в судовому
засіданні зазначили, що притягнення до
дисциплінарної відповідальності
ОСОБА_1 є неправомірним, оскільки при
наданні відповіді на доручення голови
РДА та лист Чортківського МРВ УСБУ в
області позивач діяв відповідно до
вимог чинного законодавства. Позивач
зокрема пояснив, що в дорученні та
листі-запиті не було вказано правових
підстав для отримання запитуваної
інформації, а вона відповідно до
законодавства є конфіденційною, тому
він надав відповідь з врахуванням
вимог Закону України «Про захист
персональних даних».

Крім того, представник позивача
звернула увагу суду на те, що при
притягненні ОСОБА_1 до дисциплінарної
відповідальності, головою РДА не було
враховано постанову президії
Тернопільської обласної організації
профспілки працівників соціальної
сфери України від 22 жовтня 2014 року за
№П-З-1, якою було обґрунтовано
відмовлено у задоволенні подання
голови РДА про надання згоди на
притягнення до дисциплінарної
відповідальності позивача.

З врахуванням вищевикладеного, позивач
та його представник просили суду
визнати оскаржуване розпорядження
протиправним та скасувати його.

Відповідач, будучи повідомленим
належним чином про день та час слухання
справи, не забезпечив явку в судове
засідання свої представників. Проте, на
адресу суду від відповідача поступила
заява про надсилання процесуальних
документів в електронному вигляді на
відповідну електронну адресу, а також
надійшли письмові заперечення на
позовну заяву. З врахуванням
викладеного, та враховуючи вимоги ст..128
КАС України, суд вирішив проводити
розгляд справи за відсутності
представників відповідача.

В своїх запереченнях Борщівська РДА
просить відмовити в задоволенні
позовних вимог, оскільки вважає, що
оспорювань розпорядження прийнято
головою РДА в межах повноважень, за
наявності визначених законодавством
підстав та у відповідності до ст..14
Закону України «Про державну службу»,
п.п.1, 3 ст.39, ч.1 ст.41 Закону України «Про
місцеві державні адміністрації» та
ст..ст.147-149 КЗпП України.

Свою позицію відповідач обґрунтовує
тим, що ОСОБА_1, який у зв'язку з
тимчасовою непрацездатністю
начальника управління Морозко Л.Я.,
виконуючи її обов'язки, не виконав
доручення голови РДА про надання
відповіді на лист Чортківського МРВ
УСБУ, чим порушив вимоги п.3 ст.28, ч.2 ст.42
Закону України «Про місцеві державні
адміністрації», п.5 ч.1 ст.7 Закону
України «Про контррозвідувальну
діяльність» та п.3 ч.1 ст.25 Закону
України «Про службу безпеки України».
Таке порушення, на думку відповідача,
свідчить про неналежне виконання
позивачем службових обов'язків, за що
його і було притягнуто до
дисциплінарної відповідальності у
вигляді догани.

Крім того, відповідач просить суд
надати критичну оцінку відмові
виборного профспілкового органу у
наданні згоди на притягнення ОСОБА_1 до
дисциплінарної відповідальності,
оскільки вважає її безпідставною і
такою, що не ґрунтується на обставинах
справи.

Заслухавши у відкритому судовому
засіданні пояснення позивача та його
представника позивача,
проаналізувавши письмові заперечення
відповідача, дослідивши подані суду
письмові докази, оцінивши їх за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді у судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, суд вважає, що позов
підлягає до задоволення, з наступних
міркувань.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 10.08.2006
року по даний час працює заступником
начальника - начальником відділу праці
управління соціального захисту
населення Борщівської РДА (а.с.9-12).

З 8 вересня 2014 року ОСОБА_1, у зв'язку з
тимчасовою непрацездатністю
начальника управління Морозко Л.Я.
виконував обов'язки начальника
управління (а.с.15).

Розпорядженням голови Борщівської РДА
№ 195-с від 23 жовтня 2014 року до ОСОБА_1
застосовано дисциплінарне стягнення у
вигляді догани (а.с.6-7).

Як видно з вищенаведеного
розпорядження, догана оголошена за
неналежне виконання службових
обов'язків, що виразилось у невиконанні
доручення голови райдержадміністрації
від 25.09.2014 №64 щодо надання інформації
на запит начальника Чортківського МРВ
УСБУ в Тернопільській області від 24
вересня 2014 року №69/99/1-2902. Підставою для
прийняття оскаржуваного розпорядження
було те, що ОСОБА_1 виконуючи обов'язки
начальника управління соціального
захисту населення Борщівської РДА, не
виконав доручення голови РДА про
надання відповіді на лист
Чортківського МРВ УСБУ, чим порушив
вимоги п.3 ст.28, ч.2 ст.42 Закону України
«Про місцеві державні адміністрації»,
п.5 ч.1 ст.7 Закону України «Про
контррозвідувальну діяльність» та п.3
ч.1 ст.25 Закону України «Про службу
безпеки України».

Аналізуючи оспорюване розпорядження,
суд приходить до переконання про його
протиправність та необґрунтованість,
виходячи з наступного:

Як встановлено в судовому засіданні, 25
вересня 2014 року на адресу Борщівської
РДА надійшов лист з Чортківського МРВ
УСБУ у Тернопільській області від 24
вересня 2014 року №66/99/1-2902, в якому з
посиланням на ст.7 Закону України «Про
контрозвідувальну діяльність»,
містилось прохання надати списки осіб,
які одержують певні види соціальних
допомог із зазначенням їх прізвищ,
імен, по-батькові та дат народження.
Аналогічний лист з Чортківського МРВ
УСБУ у Тернопільській області від 24
вересня 2014 року за № 66/99/1-2914 надійшов на
ім'я начальника управління соціального
захисту населення Борщівської РДА
(а.с.36,39).

З метою виконання листа Чортківського
МРВ УСБУ у Тернопільській області від 24
вересня 2014 року №66/99/1-2902, головою
Борщівської РДА 25 версеня 2014 року було
видано доручення №64 пунктом 1 якого
було зобов'язано управління
соціального захисту населення
Борівської РДА до 26 вересня 2014 року
підготувати та подати в РДА списки осіб
із зазначенням їх прізвища, імені,
по-батькові та дати народження, які
одержували та продовжують одержувати
соціальні допомоги з 2010 року по даний
час (а.с.36).

На виконання даного доручення,
заступником начальника управління
соціального захисту населення
Борщівської РДА ОСОБА_1 підготовлено
відповідь від 25 вересня 2014 року №01-05/1363
якою було відмовлено в наданні
запитуваної інформації (а.с.37). Відмова
була мотивована тим, що в листі
Чортківського МРВ УСБУ у
Тернопільській області від 24 вересня
2014 року були відсутні правові підстави
для витребування вказаної інформації,
а відповідно до положень Закону
України «Про захист персональних
даних» та Закону України «Про
інформацію», згода суб'єктів на
поширення та передачу їх персональних
даних третім особам відсутня.
Аналогічна відповідь була надана
управлінням соцзахисту населення
Борщівської РДА на адресу
Чортківського МРВ УСБУ (а.с.38).

Відповідно до п.2 ст.10 ЗУ «Про захист
персональних даних» забороняється
володільцю бази персональних даних (
яким в даному випадку є Управління)
розголошувати відомості стосовно
суб'єктів персональних даних.

Пунктом 2 статті 14 ЗУ «Про захист
персональних даних» передбачено, що
поширення персональних даних без згоди
суб'єкта персональних даних або
уповноваженої ним особи дозволяється у
випадках, визначених законом, і лише
(якщо це необхідно) в інтересах
національної безпеки, економічного
добробуту та захисту прав людини.

В свою чергу, п.2 ст.11 Закону України
«Про інформацію» не допускаються
збирання, зберігання, використання та
поширення конфіденційної інформації
про особу без її згоди, крім випадків,
визначених законом, і лише в
інтересах національної безпеки,
економічного добробуту та захисту
прав людини. До конфіденційної
інформації про фізичну особу
належать, зокрема, дані про її
національність, освіту, сімейний
стан, релігійні переконання, стан
здоров'я, а також адреса, дата і
місце народження.

Відповідно до статті 16 Закону «Про
захист персональних даних» визначено
порядок доступу до персональних даних
третіх осіб визначається умовами згоди
суб'єкта персональних даних, наданої
володільцю персональних даних на
обробку цих даних, або відповідно до
вимог закону. Доступ до персональних
даних третій особі не надається, якщо
зазначена особа відмовляється взяти на
себе зобов'язання щодо забезпечення
виконання вимог цього Закону або
неспроможна їх забезпечити.

Суб'єкт відносин, пов'язаних з
персональними даними, подає запит щодо
доступу (далі - запит) до персональних
даних володільцю персональних даних.

У запиті зазначаються:

1) прізвище, ім'я та по батькові, місце
проживання (місце перебування) і
реквізити документа, що посвідчує
фізичну особу, яка подає запит (для
фізичної особи - заявника);

2) найменування, місцезнаходження
юридичної особи, яка подає запит,
посада, прізвище, ім'я та по батькові
особи, яка засвідчує запит;
підтвердження того, що зміст запиту
відповідає повноваженням юридичної
особи (для юридичної особи - заявника);

3) прізвище, ім'я та по батькові, а також
інші відомості, що дають змогу
ідентифікувати фізичну особу,
стосовно якої робиться запит;

4) відомості про базу персональних
даних, стосовно якої подається запит,
чи відомості про володільця чи
розпорядника персональних даних;

5) перелік персональних даних, що
запитуються;

6) мета та/або правові підстави для
запиту.

З врахуванням викладеного, судом
встановлено, що у дорученні голови
Борщівської РДА та листі Чортківського
МРВ УСБУ не вказано мети та/або
правових підстав для отримання
конфіденційної інформації, тому
володілець персональних даних (яким в
даному випадку є Управління) мав
законні підстави відмовити у наданні
запитуваної інформації або надати лише
знеособлену інформацію.

При цьому судом не приймаються до уваги
посилання відповідача в оспорюваному
розпорядженні та запереченні за позов
на п.5 ч.1 ст.7 Закону України «Про
контррозвідувальну діяльність» та п.3
ч.1 ст.25 Закону України «Про службу
безпеки України», оскільки зазначеними
нормами визначено функції та
повноваження органів, підрозділів та
співробітників СБУ, а не визначено
правові підстави для отримання
конфіденційної інформації.

Суд також вважає за необхідне
зазначити, що відповідь управління
соцзахисту населення від 25 вересня 2014
року №01-05/1363 якою було відмовлено в
наданні запитуваної інформації, жодним
чином не позбавляла можливості
Чортківський МРВ УСБУ на отримання
запитуваної інформації у разі
надіслання запиту (листа) оформленого
у відповідності до вимог чинного
законодавства.

Безпідставним суд вважає посилання
голови Борщівської РДА в розпорядженні
від 23 жовтня 2014 року №195-с на
невиконання управлінням соцзахисту
населення доручення голови РДА від 18
серпня 2014 року №01-1224/2-17, оскільки дане
доручення як встановлено в судовому
засіданні жодним чином не стосується
позивача.

Також суд не приймає до уваги
твердження відповідача, що про вину
ОСОБА_1 свідчить той факт, що
супровідним листом від 26.08.2014 року за
№05-10/1164 за його підписом Управління
соціального захисту населення
направило голові райдержадміністрації
списки окремих категорій одержувачів
державних соціальних допомог та
допомог малозабезпеченим сім'ям із
зазначенням їх прізвищ, імен,
по-батькові, дати народження та адреси
місця проживання, оскільки як видно з
копії даного супровідного листа, він
підписаний начальником Управління
Морозко Л.Я. (а.с.16).

Статтею 14 Закону України «Про державну
службу» визначено, що дисциплінарні
стягнення застосовуються до
державного службовця за невиконання чи
неналежне виконання службових
обов'язків, перевищення своїх
повноважень, порушення обмежень,
пов'язаних з проходженням державної
служби, а також за вчинок, який порочить
його як державного службовця або
дискредитує державний орган, в якому
він працює.

Як встановлено в судовому засіданні
позивачем не було допущено невиконання
чи неналежне виконання службових
обов'язків (про що зазначено в
оскаржуваному розпорядженні), а тому у
голови Борщівської РДА не було підстав
для притягнення його до дисциплінарної
відповідальності.

Крім того, суд враховує ту обставину, що
22.10.2014 року президією ради
Тернопільської обласної профспілкової
організації профспілки працівників
соціальної сфери України за поданням
Борщівської РДА прийнята постанова про
відмову в наданні згоди на притягнення
до дисциплінарної відповідальності
заступника начальника - начальника
відділу праці управління праці
соціального захисту населення
райдержадміністрації, голови
первинної профспілкової організації
управління соціального захисту
населення Борщівської РДА, члена ради
Тернопільської обласної профспілкової
організації профспілки працівників
соціальної сфери України ОСОБА_1
(а.с.45-47).

Як видно з оспорюваного розпорядження,
в ньому не має жодного посилання на
вищезазначену постанову від 22 жовтня
2014 року та жодним чином не спростовано
її обґрунтованості. Більше того, як
пояснила в судовому засіданні
представник позивача, постанова від 22
жовтня 2014 року була направлена на
адресу Борщівської РДА поштовим
відправленням і не могла бути отримана
ними 23 жовтня 2014 року (наступного дня),
що на її думку свідчить про той факт, що
оспорюване розпорядження голови
Борщівської РДА 23 жовтня 2014 року було
винесено без інформації про те, чи
надана чи не надана згода
профспілковою організацією на
притягнення до дисциплінарної
відповідальності позивача.

Аналізуючи вищезазначені доводи
представника позивача суд виходить з
наступного:

Частина перша статті 252 КЗпП України
формулює загальне положення, яке
покладає на власника або уповноважений
ним орган обов'язок створення для
працівників підприємства, установи,
організації обраних до складу виборної
профспілкової організації, можливості
для здійснення їхніх повноважень.

Частиною другою статті 252 КЗпП України
і частиною другою статті 41 Закону
України «Про професійні спілки, їх
права та гарантії діяльності»
передбачено, що однією з гарантій
можливості здійснення такими особами
своїх повноважень є заборона
притягнення їх до дисциплінарної
відповідальності без попередньої
згоди виборного органу, членами якого
вони є.

Згідно із частиною шостою статті 39
Закону України «Про професійні спілки,
їх права та гарантії діяльності»
рішення профспілки про ненадання згоди
на розірвання трудового договору з
працівником має бути обґрунтованим. У
разі якщо в рішенні немає
обґрунтування відмови у такій згоді,
роботодавець має право звільнити
працівника без згоди виборного органу
профспілки. Аналіз зазначеної норми
права дає підстави для висновку про те,
що власник має право звільнити
працівника без згоди профспілкового
органу за відсутності обґрунтування
профспілковим органом такої відмови, а
не з мотивів її відмови.

За аналогією правило частини шостої
статті 39 Закону України «Про
професійні спілки їх права та гарантії
діяльності» слід застосовувати й до
передбачених частиною другою статті 252
КЗпП України та частиною другою статті
41 цього Закону випадків отримання
згоди профспілкового органу на
притягнення працівників - членів
виборних профспілкових органів до
дисциплінарної відповідальності. Саме
така правова позиція міститься в
постанові Верховного суду України від
22 жовтня 2014 року (справа №6-163цс14).

Таким чином, суд приходить до висновку
про відсутність у відповідача права на
притягнення позивача до
дисциплінарної відповідальності без
згоди виборного органу профспілки.

Відповідно до частини другої статті 71
КАС України в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову. Таким чином,
обов'язок доказування того, що позивача
правомірно було притягнуто до
дисциплінарної відповідальності
покладається на відповідача - суб'єкта
владних повноважень.

На думку суду, відповідач у даній
справі не довів правомірність
притягнення до дисциплінарної
відповідальності ОСОБА_1

Натомість, вищевстановлені судом
обставини справи та досліджені докази,
свідчать про протиправність
оскаржуваного розпорядження та
порушення ним трудових прав позивача, а
тому суд з метою захисту порушених прав
позивача, приходить до переконання, що
адміністративний позов підлягає до
задоволення повністю шляхом прийняття
постанови про визнання протиправним та
скасування розпорядження голови
Борщівської РДА від 23.10.2014 року № 195-с
про застосування дисциплінарного
стягнення.

Відповідно до ст.94 КАС України судові
витрати по справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 94, 158-167 КАС України, суд,
-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати
розпорядження голови Борщівської
районної державної адміністрації
Тернопільської області №195-с від 23
жовтня 2014 року про застосування
дисциплінарного стягнення до ОСОБА_1

Постанова суду може бути оскаржена до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Тернопільський окружний
адміністративний суд в порядку і
строки, передбачені ст. 186 Кодексу
адміністративного судочинства України
та набирає законної сили в порядку,
визначеному ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Повний текст постанови виготовлено та
підписано 8 грудня 2014 року.

Головуючий суддя
Осташ А. В.

копія вірна:

Суддя
Осташ А. В.