Справа № 2а-3452/11/0311
Суддя: Довгополов О.М.
Дата ухвалення: 2014-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2014 р.
Справа №
9104/140557/12

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді:
Довгополова О.М.

суддів:
Гудима Л.Я., Святецького В.В.,

розглянувши у порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу Управління праці, соціальних
питань та у справах захисту населення
від наслідків Чорнобильської
катастрофи Маневицької районної
державної адміністрації Волинської
області на постанову Маневицького
районного суду Волинської області від
12 жовтня 2011 року у справі за позовом
ОСОБА_1 до Управління праці, соціальних
питань та у справах захисту населення
від наслідків Чорнобильської
катастрофи Маневицької районної
державної адміністрації Волинської
області про стягнення недоотриманої
суми щорічної допомоги на
оздоровлення,-

ВСТАНОВИВ:

23 вересня 2011 року позивач звернулася з
позовом до суду про зобов'язання
відповідача провести виплату належної
як інваліду 2 групи захворювання,
пов'язаного з наслідками
Чорнобильської катастрофи, щорічної
допомоги на оздоровлення за 2011 рік
відповідно до ст. 48 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» з
урахуванням виплаченої суми.

Позивач посилався на те, що вона є
інвалідом ІІ групи, захворювання якого
пов'язане з наслідками Чорнобильської
катастрофи. В порушення вимог статті 48
Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», яка передбачає виплату
щорічної допомоги на оздоровлення в
розмірі 5-ти мінімальних заробітних
плат, дана допомога з моменту отримання
права на таку допомогу виплачувалась
не у повному розмірі.

Оскаржуваною постановою позов
задоволено. Зобов'язано відповідача
провести перерахунок та виплату
позивачу щорічної допомоги на
оздоровлення відповідно до ст. 48 Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
за 2011 рік в розмірі 5 мінімальних
заробітних плат на час проведення
виплати з урахуванням виплачених сум.

Постанову суду оскаржив відповідач.
Вважає, що постанова є безпідставною і
необґрунтованою, прийнята з порушенням
норм матеріального та процесуального
права та підлягає скасуванню з підстав
викладених в апеляційній скарзі.
Апелянт звертає увагу на те, що
стягнення коштів з управління є
неможливим, оскільки застосування
пільг, компенсацій та гарантій для
певних категорій громадян, у тому числі
виплата допомоги на оздоровлення
потребує фінансування за рахунок
коштів Державного бюджету України,
його обсяги не можуть визначатися
будь-яким іншим Законом, крім Закону
про Державний бюджет України. Виплата
спірної допомоги була проведена
відповідно до вимог чинного
законодавства. Просить скасувати
оскаржувану постанову та прийняти
нову, якою відмовити в задоволенні
позовних вимог.

Враховуючи те, що постанова суду
першої інстанції прийнята в порядку
скороченого провадження, відповідно до
п. 3 ч. 1 ст.197 КАС України розгляд даної
справи судом апеляційної інстанції
здійснюється в порядку письмового
провадження, за наявними у справі
матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, колегія
суду приходить до висновку, що
апеляційну скаргу апелянта слід
залишити без задоволення з наступних
підстав.

Судом встановлено, що позивач є
інвалідом ІІ групи, захворювання якого
пов'язане з наслідками Чорнобильської
катастрофи, що підтверджується
відповідним посвідченням (а.с.3) і
відповідною довідкою МСЕ(а.с.4).

Відповідно до ст. 48 «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» (в редакції зі змінами
відповідно до Рішення Конституційного
суду України від 09.07.2007 року N 6-рп/2007)
щорічна допомога на оздоровлення
інвалідам ІІ групи виплачується в
розмірі - п'яти мінімальних заробітних
плат.

Однак позивачу щорічна допомога на
оздоровлення виплачувалась відповідно
до постанови Кабінету Міністрів
України від 12.07.2005 року № 562 «Про
щорічну допомогу на оздоровлення
громадянам, які постраждали від
наслідків Чорнобильської катастрофи»
в розмірі 120 грн., що підтверджується
довідкою Управління праці, соціальних
питань та у справах захисту населення
від наслідків Чорнобильської
катастрофи Маневицької районної
державної адміністрації Волинської
області за вих. № 1343 від 17.06.2011 року
(а.с.5).

Згідно п. 28 Закону України «Про
державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» від 28.12.2007
року № 107-6 ст. 48 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» викладено
у такій редакції: «Одноразова
компенсація учасникам ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській
АЕС, які стали інвалідами внаслідок
Чорнобильської катастрофи, та сім'ям,
які втратили годувальника із числа
осіб, віднесених до учасників
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС та смерть яких
пов'язана з Чорнобильською
катастрофою, щорічна допомога на
оздоровлення виплачується в порядку та
розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України».

Проте, рішенням Конституційного Суду
України від 22.05.2008р. зміни, внесені
підпунктом 11 пункту 28 розділу 2 Закону
України від 28.12.2007р. визнано такими, що
не відповідають Конституції України (є
неконституційними).

Оскільки зміни, внесені підпунктом 11
пункту 28 розділу 2 Закону України від
28.12.2007 р. визнано такими, що не
відповідають Конституції України (є
неконституційними) то відповідно до
цього діє редакція Закону, яка діяла до
внесення змін до нього, а саме редакція
від 09.07.2007 року відповідно до якої
щорічна допомога на оздоровлення
інвалідам ІІ групи виплачується в
розмірі - п'яти мінімальних заробітних
плат.

Таким чином, позовні вимоги підлягають
задоволенню щодо нарахування та
виплати щорічної допомоги на
оздоровлення у розмірі п'яти
мінімальних заробітних плат за 2011 рік
відповідно до ст. 48 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Посилання апелянта на відсутність
бюджетного фінансування, передбачених
Законом України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» розмірів щорічної
грошової допомоги на оздоровлення як
на причину невиконання покладених на
нього зобов'язань, до уваги не
приймаються, оскільки реалізація
особою права, що пов'язане з отриманням
бюджетних коштів, яке базується на
спеціальних та чинних на час
виникнення спірних правовідносин
нормативно-правових актах
національного законодавства, не може
бути поставлена у залежність від
бюджетних асигнувань (рішення
Європейського суду з прав людини у
справі «Кечко проти України»).

Враховуючи наведене, колегія суддів
вважає, що постанова суду першої
інстанції прийнята з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
що є підставою для залишення її без
змін; доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду, у зв'язку
з чим така не задовольняється.

Одночасно колегія суддів зазначає, що
оскільки апеляційну скаргу подано на
постанову суду першої інстанції, яка
прийнята в порядку скороченого
провадження за результатами розгляду
справи, передбаченої п. 2 ч. 1 ст. 183-2
Кодексу адміністративного судочинства
України, відповідно до ч. 10 цієї статті
ухвала апеляційного суду є остаточною
і оскарженню не підлягає.

Керуючись статями 99, 195, 197 ч. 1 п. 3, ст.ст.
198, 200, 205 ч. 1, ст.ст. 206, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

УХВАЛИВ

Апеляційну cкаргу Управління праці,
соціальних питань та у справах захисту
населення від наслідків
Чорнобильської катастрофи Маневицької
районної державної адміністрації
Волинської області залишити без
задоволення, а постанову Маневицького
районного суду Волинської області від
12 жовтня 2011 року у справі № 2а-3452/11/0311 -
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її постановлення.

Ухвала остаточна, оскарженню не
підлягає.

Головуючий:
О.М. Довгополов

Судді:
Л.Я. Гудим

ВВ. Святецький