Справа № 815/4321/14
Суддя: Шляхтицький О.І.
Дата ухвалення: 2014-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2014 р.м.ОдесаСправа № 815/4321/14

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції:
Завальнюк І. В.

Колегія суддів Одеського апеляційного
адміністративного суду

у складі: судді доповідача -
головуючого - Шляхтицького О.І.,

суддів: Джабурія О.В., Крусяна А.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
Красноокнянському районі Одеської
області на постанову Одеського
окружного адміністративного суду від 08
вересня 2014 року у справі за
адміністративним позовом Управління
Пенсійного фонду України в
Красноокнянському районі Одеської
області до Малого приватного
підприємства «Гірник» про стягнення
заборгованості по відшкодуванню
витрат на виплату та доставку
пільгових пенсій, -

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2014 року пенсійний орган
звернувся з адміністративним позовом,
у якому просив стягнути з відповідача
заборгованість по відшкодуванню
витрат на виплату та доставку
пільгових пенсій в сумі 7558,06 гривень.

В обґрунтування позовних вимог
зазначалось, що МПП «Гірник» перебуває
на обліку в управлінні Пенсійного
фонду України у Красноокнянському
районі Одеської області, як платник
внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування. На
підприємстві виконуються роботи з
особливо шкідливими та важкими умовами
праці за Списком №1 виробництв, робіт,
професій, посад і показників,
затверджених Кабінетом Міністрів
України. Позивач зазначав, що
відповідно до Закону України «Про
пенсійне забезпечення» управлінням
було призначено пенсії на пільгових
умовах колишнім працівникам
підприємства відповідача, які
своєчасно та у повному обсязі їм
виплачуються. З огляду на зазначене, на
адресу відповідача надсилались
повідомлення та розрахунки фактичних
витрат на виплату та доставку
пільгових пенсій, які підлягають
відшкодуванню підприємством. Однак
станом на 21 липня 2014 року відповідачем
вказані витрати не відшкодовано,
внаслідок чого за ним виникла
заборгованість у сумі 7558,06 грн., яка
підлягає стягненню за рішенням суду.

Постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 08 вересня
2014 року у задоволенні
адміністративного позову було
відмовлено.

Не погоджуючись з даною постановою
суду пенсійний орган подав апеляційну
скаргу, в якій зазначив, що рішення
першої інстанції постановлено з
порушенням норм матеріального права, у
зв'язку з чим просить його скасувати та
прийняти нову постанову, якою
адміністративний позов задовольнити.

Розглянувши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши
законність і обґрунтованість судового
рішення в межах позовних вимог і
доводів апеляційної скарги, колегія
суддів приходить до висновку про
необхідність її задоволення.

Судом першої інстанції встановлено, що
відповідно до вимог Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», МПП «Гірник» є
платником збору на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування та з 19
березня 1999 року перебуває на обліку в
управлінні Пенсійного фонду України у
Красноокнянському районі Одеської
області за реєстраційним номером 0576.

На підставі Витягу з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців,
сформованого 19 червня 2014 року
встановлено, що основним видом
економічної діяльності МПП «Гірник» є
добування декоративного та
будівельного каменю, вапняку, гіпсу,
крейди та глинистого сланцю. Також
відповідач має спеціальний дозвіл на
користування надрами № 3910 від 21.06.2005
року (корисні копалини - вапняки) та
ліцензію серії АВ № 501949 на видобування
корисних копалин із родовищ, що мають
загальнодержавне значення та включені
до Державного фонду родовищ корисних
копалин.

Отже, на підприємстві відповідача
виконуються роботи з особливо
шкідливими та важкими умовами праці за
Списком №1 виробництв, робіт, професій,
посад і показників на підземних
роботах, на роботах з особливо
шкідливими і особливо важкими умовами
праці, зайнятість в яких повний робочий
день дає право на пенсію за віком на
пільгових умовах, затвердженим
постановою Кабінету Міністрів України
«Про затвердження списків виробництв,
робіт, професій, посад і показників,
зайнятість в яких дає право на пенсію
за віком на пільгових умовах» від 16
січня 2003 року № 36.

На підставі заяв про призначення
пенсії та довідок, які уточнюють
особливий характер роботи або умов
праці, необхідних для призначення
пільгової пенсії, колишнім працівникам
МПП «Гірник», а саме: ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_1 були призначені та виплачуються
пенсії на пільгових умовах за Списком
№ 1.

Як вбачається з розрахунків фактичних
витрат на виплату та доставку пенсій,
призначених відповідно до частини 2
Прикінцевих положень Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» в частині
пенсій, призначених відповідно до п.
«а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» за періоди
січень-грудень 2013 року та
січень-червень 2014 року пенсіонерам МПП
«Гірник» виплачено пільгові пенсії за
Списком №1 на загальну суму у розмірі
7558,06 грн.

Розрахунки фактичних витрат на виплату
та доставку пільгових пенсій за 2013 рік
та січень-травень 2014 року були
надіслані управлінням на адресу
відповідача повідомленням від 17 червня
2014 року № 304/02, згідно з якими до
відшкодування МПП «Гірник»
вказувались фактичні витрати на
виплату та доставку пенсій за 2013 рік - у
розмірі 4895,96 грн., за січень-червень 2014
року - 2202,03 грн.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції виходив з
того, що оскільки колишні працівники
МПП «Гірник», яким призначені пенсії на
пільгових умовах за Списком № 1, були
зайняті на підземних роботах з
видобутку вугілля, сланцю, руди та
інших корисних копалин, на будівництві
шахт та рудників, фактичні витрати на
виплату та доставку їм пенсій на
пільгових умовах, не підлягають
відшкодуванню за рахунок відповідача
та згідно з абз. 6 п. 2 Прикінцевих
положень Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» покриваються за рахунок
коштів Державного бюджету України.

Проте з таким висновком суду першої
інстанції колегія суддів не
погоджується з огляду на таке.

За змістом пункту 2 Прикінцевих
положень Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» пенсійне забезпечення
застрахованих осіб, які працювали або
працюють на підземних роботах, роботах
з особливо шкідливими й важкими
умовами праці за списком № 1 та на інших
роботах із шкідливими і важкими
умовами праці за списком № 2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджених Кабінетом
Міністрів України, та за результатами
атестації робочих місць, на посадах, що
дають право на призначення пенсії за
віком на пільгових умовах або за
вислугу років, які відповідно до
законодавства, що діяло раніше, мали
право на пенсію на пільгових умовах або
за вислугу років, здійснюється згідно з
окремим законодавчим актом через
професійні та корпоративні фонди. До
запровадження пенсійного забезпечення
через такі фонди, особам, зазначеним в
абзаці першому цього пункту, пенсії
призначаються за нормами Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» в разі
досягнення пенсійного віку та
наявності трудового стажу,
передбаченого Законом України "Про
пенсійне забезпечення". У цьому
випадку, розміри пенсій визначаються
відповідно до статті 27 та з урахуванням
норм статті 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування». При цьому зберігається
порядок покриття витрат на виплату і
доставку цих пенсій, що діяв до
набрання чинності цим Законом.

Відповідно до абзацу четвертого
підпункту 1 зазначеного пункту,
підприємства та організації з коштів,
призначених на оплату праці, вносять до
ПФУ плату, що покриває фактичні витрати
на виплату і доставку пенсій особам,
які були зайняті повний робочий день на
підземних роботах, на роботах з
особливо шкідливими й важкими умовами
праці за списком № 1 виробництв, робіт,
професій, посад і показників,
затверджених Кабінетом Міністрів
України, крім тих, що були
безпосередньо зайняті повний робочий
день на підземних роботах (включаючи
особовий склад гірничорятувальних
частин) з видобутку вугілля, сланцю,
руди та інших корисних копалин, на
будівництві шахт та рудників за
списком робіт і професій, затвердженим
Кабінетом Міністрів України, починаючи
з дня набрання чинності цим Законом, у
розмірі 20 відсотків, з наступним
збільшенням її щороку на 10 відсотків до
100-відсоткового розміру відшкодування
фактичних витрат на виплату і доставку
цих пенсій до набуття права на пенсію
за віком відповідно до цього Закону.

В абзаці п'ятому цього ж підпункту
зазначено, що виплата пенсій особам,
які були безпосередньо зайняті повний
робочий день на підземних роботах
(включаючи особовий склад
гірничорятувальних частин) з видобутку
вугілля, сланцю, руди та інших корисних
копалин, на будівництві шахт та
рудників, за списком робіт і професій,
затвердженим Кабінетом Міністрів
України, та особам, пенсії яким
призначені відповідно до пунктів "в"-"е"
та "ж" частини першої статті 13 Законом
України "Про пенсійне забезпечення",
здійснюється до 1 січня 2005 року за
рахунок коштів ПФУ, а з 1 січня 2005 року -
за рахунок коштів Державного бюджету
України, до досягнення пенсійного віку,
передбаченого статтею 26 цього Закону.

Аналіз наведених положень дає підстави
для висновку, що витрати на виплату та
доставку пенсій особам, які були
зайняті на роботах за списком № 1,
покриваються підприємствами та
організаціями.

Винятком із цього правила є лише
порядок покриття витрат на виплату та
доставку пенсій особам, що були
безпосередньо зайняті повний робочий
день на підземних роботах (включаючи
особовий склад гірничорятувальних
частин) з видобутку вугілля, сланцю,
руди та інших корисних копалин, на
будівництві шахт та рудників за
списком робіт і професій, затвердженим
Кабінетом Міністрів України, оскільки
за змістом абзацу п'ятого підпункту 1
пункту 2 Прикінцевих положень Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»
виплата пенсій таким особам
здійснюється до 1 січня 2005 року за
рахунок коштів ПФУ, а з 1 січня 2005 року -
за рахунок коштів Державного бюджету
України до досягнення пенсійного віку,
передбаченого статтею 26 цього Закону,
то і витрати на виплату та доставку
пільгових пенсій покриваються за
рахунок ПФУ та Державного бюджету
України відповідно.

Однак специфіка такого порядку полягає
в особливостях пенсійного
забезпечення зазначених осіб.

Згідно з пп. «а» ч.1 ст.13 Закону України
«Про пенсійне забезпечення», на
пільгових умовах мають право на пенсію
за віком, незалежно від місця останньої
роботи: працівники, зайняті повний
робочий день на підземних роботах, на
роботах з особливо шкідливими і
особливо важкими умовами праці, - за
списком N 1 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджуваним
Кабінетом Міністрів України, і за
результатами атестації робочих місць:
чоловіки - після досягнення 50 років і
при стажі роботи не менше 20 років, з них
не менше 10 років на зазначених роботах;
жінки - після досягнення 45 років і при
стажі роботи не менше 15 років, з них не
менше 7 років 6 місяців на зазначених
роботах. Працівникам, які мають не
менше половини стажу роботи з особливо
шкідливими і особливо важкими умовами
праці, пенсії на пільгових умовах
призначаються із зменшенням віку,
передбаченого статтею 12 цього Закону,
на 1 рік за кожний повний рік такої
роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці -
жінкам.

Так, зі змісту статті 14 Законом України
"Про пенсійне забезпечення" слідує, що
працівники, безпосередньо зайняті
повний робочий день на підземних і
відкритих гірничих роботах (включаючи
особовий склад гірничорятувальних
частин) по видобутку вугілля, сланцю,
руди та інших корисних копалин, на
будівництві шахт і рудників та в
металургії мають право на пенсію
незалежно від віку, якщо вони були
зайняті на цих роботах не менше 25 років.

Аналіз положень пункту 2 Прикінцевих
положень Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» у контексті статті 14
Закону № Законом України "Про пенсійне
забезпечення" дає підстави для
висновку, що порядок, за якого витрати
на доставку пільгових пенсій
покриваються до 1 січня 2005 року за
рахунок коштів ПФУ, а з 1 січня 2005 року -
за рахунок коштів Державного бюджету
України, стосується лише витрат на
виплату та доставку пенсій,
призначених особам на підставі статті
14 Законом України "Про пенсійне
забезпечення".

Таким чином, висновок суду першої
інстанції про відсутність у
підприємства обов'язку відшкодувати
Управлінню ПФУ витрати на виплату та
доставку пенсій, які згідно з
розрахунком, складеним останнім
відповідно до Інструкції про порядок
обчислення і сплати страхувальниками
та застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, затвердженої постановою
правління ПФУ від 19 грудня 2003 року № 21-1,
призначені працівникам відповідача
відповідно до пункту "а" частини першої
статті 13 Законом України "Про пенсійне
забезпечення", ґрунтується на
неправильному застосуванні норм
матеріального права.

Аналогічну правову позицію викладено в
постанові Вищого адміністративного
суду України від 17 вересня 2014 року у
справі № К/9991/81845/11, номер рішення в
ЄДРСРУ 40622915.

За таких обставин, колегія суддів
приходить до висновку, що судом першої
інстанції при вирішенні неправильно
застосовані норми матеріального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи, а тому, керуючись п. 4 ст. 202 КАС
України, постанова суду першої
інстанції підлягає скасуванню з
прийняттям нової постанови, якою
адміністративний позов слід
задовольнити.

Керуючись ст. ст. 195, 197, п. 3 ч. 1 ст. 198, ст.
202, ч. 2 ст. 205, ст. 207, ч. 5 ст. 254 КАС України,
колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Красноокнянському районі Одеської
області задовольнити.

Постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 08 вересня
2014 року у справі № 815/4321/14 - скасувати.

Ухвалити у справі нову постанову, якою
адміністративний позов Управління
Пенсійного фонду України в
Красноокнянському районі Одеської
області задовольнити.

Стягнути з Малого приватного
підприємства «Гірник» на користь
Управління Пенсійного фонду України в
Красноокнянському районі Одеської
області заборгованість з
відшкодування фактичних витрат на
виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах, у
розмірі 7 558 гривень 06 копійок.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена у касаційному
порядку протягом двадцяти днів після
набрання законної сили судовим
рішенням шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий:
О.І. Шляхтицький

Суддя:
О.В. Джабурія

Суддя:
А.В. Крусян