Справа № 815/6797/13-а
Суддя: Васильченко Н.В.
Дата ухвалення: 2014-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2014 року
м. Київ К/800/34001/14

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

головуючої судді - Васильченко Н.В.,

суддів: Калашнікової О. В., Леонтович
К.Г.,

розглянувши в порядку письмового
провадження справу за касаційною
скаргою Державної фінансової
інспекції в Одеській області на
постанову Одеського апеляційного
адміністративного суду від 19 березня
2014 р. у справі за позовом Державної
фінансової інспекції в Одеській
області до Миколаївко-Новоросійської
сільської ради про зобов'язання
вчинити певні дії,-

в с т а н о в и л а:

В вересні 2013 року Державна фінансова
інспекція в Одеській області
звернулася до суду з адміністративним
позовом, в якому просила зобов'язати
Миколаївко-Новоросійську сільську
раду вчинити дії по виконанню пункту 11
Вимоги Білгород-Дністровської
об'єднаної Державної фінансової
інспекції № 84016/1304 від 26.12.2012 року.

Постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 21 жовтня 2013
року адміністративний позов Державної
фінансової інспекції в Одеській
області до Миколаївко-Новоросійської
сільської ради про зобов'язання
вчинити певні дії задоволено.

Зобов'язано Миколаївко-Новоросійську
сільську раду вчинити дії по виконанню
пункту 11 Вимоги Білгород-Дністровської
об'єднаної Державної фінансової
інспекції. №840-16/1304 від 26.12.2012 року, в
частині, що стосується укладення
договору з ТОВ «Одесарибгосп» щодо
земельної ділянки площею 124 га. та
стягнення з осіб, винних у безоплатній
передачі земельних ділянок, шкоду у
порядку та розміри встановлені ст.. 130-136
Кодексів законів про працю.

Постановою Одеського апеляційного
адміністративного суду від 19 березня
2014 року, постанову суду першої
інстанції скасовано та ухвалено нове
рішення, яким відмовлено в задоволенні
позову.

Не погоджуючись з рішенням суду
апеляційної інстанції, Державна
фінансова інспекція в Одеській області
звернулася до Вищого
адміністративного суду України з
касаційною скаргою, в якій просить
скасувати рішення суду апеляційної
інстанції, залишивши постанову суду
першої інстанції в силі.

Заслухавши доповідача, перевіривши
матеріали справи на предмет повноти та
всебічності дослідження їх судами та
обґрунтованість застосування норм
матеріального права до спірних
правовідносин, вивчивши доводи
касаційної скарги, колегія суддів
підстав для її задоволення не
знаходить, з огляду на наступне.

Судами встановлено, що відповідно до п.
5.5.1 розділу V Плану
контрольно-ревізійної роботи
Державної фінансової інспекції в
Одеській області на III квартал 2012 року
та на підставі направлень на
проведення ревізії від 28.09.2012 № 172 та
від 07.11.2012 №№ 209, 210 виданих
Білгород-Дністровською об'єднаною
державною фінансовою інспекцією,
ревізійною групою очолюваною старшим
державним фінансовим інспектором
сектору інспектування в Саратському
районі Білгород-Дністровської
об'єднаної державної фінансової
інспекції Аркушею В.Б., у складі
завідуючої сектором інспектування в
Саратському районі
Білгород-Дністровської об'єднаної
державної фінансової інспекції, до
14.11.2012 головним державним фінансовим
інспектором сектору інспектування в
Саратському районі
Білгород-Дністровської об'єднаної
державної фінансової інспекції, до
26.10.2012 року заступником начальника
Білгород-Дністровської об'єднаної
державної фінансової інспекції
Райчевою В.Д., старшого державного
фінансового інспектора сектору
інспектування в Саратському районі
Білгород-Дністровської об'єднаної
державної фінансової інспекції
Левченко Н.І., проведена ревізія
Миколаївко-Новоросійського сільського
бюджету Саратського району за період
2010-2011 роки та завершений звітний період
2012 року.

Ревізію проведено з 28.09.2012 по 20.12.2012 з
відома голови
Миколаївко-Новоросійської сільської
ради Кудряшова В.М. та головного
бухгалтера сільської ради Римської О.П.

Листом від 14.09.2012 року № 840-16/855
направлено повідомлення про
проведення ревізії.

За результатами ревізії складений акт
від 21.12.2012 року №840-16/174 про результати
ревізії фінансово-господарської
діяльності Миколаївко-Новоросійського
сільського бюджету Саратського району
за період 2010-2011 роки та завершений
звітний період 2012 року.

У розділі 11 Акту вказується, що
вибірковими обстеженнями земельних
ділянок комунальної та державної
власності, наданих в оренду та які
використовуються на території
сільради встановлено, що в порушення
ст. 125 та п. п. 1, 3, 5 ст. 126 Земельного
кодексу України мають місце випадки
використання земельних ділянок як
межах так і за межами села юридичними
та фізичними особами без
правовстановлюючих документів
(договорів оренди та відповідних актів
на землю тощо), при цьому користувачі
земель не сплачували до бюджету
податок на землю та орендну плату.

В порушення ст.125 та п.5 ст. 126 Земельного
кодексу України, ст.ст. 18, 20, 25 Закону
України «Про оренду землі», виконавчим
комітетом сільської ради не
забезпечено виконання вимог підпункту
1 пункту б (делеговані повноваження)
ст.28 та ст. 33 Глави II Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні»,
щодо здійснення контролю за
дотриманням зобов'язань по платежам до
місцевого бюджету на підприємствах і
організаціях всіх форм власності та
законного використання земельних
ділянок орендарями.

Зокрема, за наявності рішення
сільської ради XX сесії ХХХІV скликання
№ 95 від 04.06.2004 року «Про надання дозволу
на переоформлення в довгострокову
оренду ЗАТ «Одесарибгосп» земельної
ділянки», договір оренди не укладений,
внаслідок чого земельна ділянка площею
124,0 га. експлуатується TOB
«Одесарибгосп» при відсутності
законних підстав.

Внаслідок недоотримання орендної
плати Миколаївка-Новоросійському
сільському бюджету завдано
матеріальної шкоди (збитків) на суму 123
507,9 грн. (2010 - 23 588,41 грн., 2011 - 55 913,64 грн., 2012
- 44 005,85 грн.), районному бюджету на суму 5
897,1 грн.(2010 рік - 5 897,1 грн.) та обласному
бюджету на суму 9 828,5 гривень.(2010 рік - 9
828,5 грн.)

У зв'язку з виявленими порушеннями,
Білгород-Дністровською об'єднаною
державною фінансовою інспекцією
направлено на адресу відповідача
вимогу про усунення виявлених ревізією
порушень від 26.12.2012 року №840-16/1304 та
визначено строк виконання в термін до
26.03.2013 року.

Судом також встановлено, що на час
судового розгляду справи пункти 1-10
відповідачем виконані та п.11 в частині
укладення договорів з ТОВ «Експрес» на
земельну ділянку площею 0, 438 га для
обслуговування та ФОП «ОСОБА_6» на
земельну ділянку площею 0, 1732 га.

Таким чином, задовольняючи позовні
вимоги, суд першої інстанції виходив з
того, що позивач на законних підставах
вимагає виконання спірної частини
вимоги від 26.12.2012р року від
підконтрольного суб'єкта.

Однак, колегія суддів апеляційної
інстанції не погодилася з висновком
суду першої інстанції, виходячи з
наступного.

Відповідно до ст.ст. 1, 2 Закону України
«Про основні засади здійснення
державного фінансового контролю в
Україні», здійснення державного
фінансового контролю забезпечує
центральний орган виконавчої влади,
уповноважений Президентом України на
реалізацію державної політики у сфері
державного фінансового контролю (далі -
орган державного фінансового
контролю).

Орган державного фінансового контролю
у своїй діяльності керується
Конституцією України, цим Законом,
іншими законодавчими актами, актами
Президента України та Кабінету
Міністрів України.

Головними завданнями органу
державного фінансового контролю є:
здійснення державного фінансового
контролю за використанням і
збереженням державних фінансових
ресурсів, необоротних та інших активів,
правильністю визначення потреби в
бюджетних коштах та взяттям
зобов'язань, ефективним використанням
коштів і майна, станом і достовірністю
бухгалтерського обліку і фінансової
звітності у міністерствах та інших
органах виконавчої влади, державних
фондах, фондах загальнообов'язкового
державного соціального страхування,
бюджетних установах і суб'єктах
господарювання державного сектору
економіки, а також на підприємствах, в
установах та організаціях, які
отримують (отримували у періоді, який
перевіряється) кошти з бюджетів усіх
рівнів, державних фондів та фондів
загальнообов'язкового державного
соціального страхування або
використовують (використовували у
періоді, який перевіряється) державне
чи комунальне майно (далі -
підконтрольні установи), за
дотриманням законодавства на всіх
стадіях бюджетного процесу щодо
державного і місцевих бюджетів,
дотриманням законодавства про
державні закупівлі, діяльністю
суб'єктів господарської діяльності
незалежно від форми власності, які не
віднесені законодавством до
підконтрольних установ, за рішенням
суду, винесеним на підставі подання
прокурора або слідчого для
забезпечення розслідування
кримінальної справи.

Державний фінансовий контроль
забезпечується органом державного
фінансового контролю через проведення
державного фінансового аудиту,
перевірки державних закупівель та
інспектування.

Порядок проведення органом державного
фінансового контролю державного
фінансового аудиту, інспектування та
перевірок державних закупівель
установлюється Кабінетом Міністрів
України.

Пунктом 35 Порядку проведення
інспектування державною
контрольно-ревізійною службою,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 20 квітня 2006 року
№ 550, визначено, що виявлені допущені
об'єктом контролю порушення
законодавства, контроль за дотриманням
якого віднесено до компетенції служби,
фіксуються в констатуючій частині акта
ревізії з обов'язковим посиланням на
норми законів чи інших
нормативно-правових актів, які
порушено, та зазначенням винних у їх
допущенні осіб.

Відповідно до п. 46 Порядку якщо вжитими
в період ревізії заходами не
забезпечено повне усунення виявлених
порушень, органом служби у строк не
пізніше ніж 10 робочих днів після
реєстрації акта ревізії, а у разі
надходження заперечень (зауважень) до
нього - не пізніше ніж 3 робочих дні
після надіслання висновків на такі
заперечення (зауваження) надсилається
об'єкту контролю письмова вимога щодо
усунення виявлених ревізією порушень
законодавства із зазначенням строку
зворотного інформування.

Згідно п. 49 Порядку, у разі коли діями чи
бездіяльністю працівників об'єкта
контролю державі або підконтрольній
установі заподіяна матеріальна шкода,
орган служби ставить вимоги перед
керівником об'єкта контролю та органом
його управління щодо пред'явлення
цивільних позовів до винних осіб.

Отже, встановивши, що державі завдано
шкоду, управління ставить вимоги перед
керівником об'єкта контролю та органом
його управління щодо пред'явлення
цивільних позовів до винних осіб.

Крім того, пунктом 50 Порядку
встановлено, що за результатами
проведеної ревізії у межах наданих
прав органи служби вживають заходів
для забезпечення: притягнення до
адміністративної, дисциплінарної та
матеріальної відповідальності винних
у допущенні порушень працівників
об'єктів контролю; звернення до суду в
інтересах держави щодо усунення
виявлених ревізією порушень
законодавства з питань збереження і
використання активів, а також
стягнення у дохід держави коштів,
одержаних за незаконними договорами,
без встановлених законом підстав або з
порушенням вимог законодавства;
застосування заходів впливу за
порушення бюджетного законодавства.

Статтями 8 та 10 Закону України «Про
основні засади здійснення державного
фінансового контролю в Україні»
визначено основні функції органів
державного фінансового контролю та
вичерпний перелік їх прав.

Так, орган державного фінансового
контролю: здійснює державний
фінансовий контроль та контроль за:
виконанням функцій з управління
об'єктами державної власності;
цільовим використанням коштів
державного і місцевих бюджетів;
цільовим використанням і своєчасним
поверненням кредитів (позик), одержаних
під державні (місцеві) гарантії;
складанням бюджетної звітності,
паспортів бюджетних програм та звітів
про їх виконання (у разі застосування
програмно-цільового методу у
бюджетному процесі), кошторисів та
інших документів, що застосовуються в
процесі виконання бюджету; станом
внутрішнього контролю та внутрішнього
аудиту у розпорядників бюджетних
коштів; усуненням виявлених недоліків
і порушень; вживає в установленому
порядку заходів до усунення виявлених
під час здійснення державного
фінансового контролю порушень
законодавства та притягнення до
відповідальності винних осіб; здійснює
інші повноваження, визначені законами
України та покладені на нього
Президентом України.

Згідно пунктом 7 статті 10 Закону
України «Про основні засади здійснення
державного фінансового контролю в
Україні», органу державного
фінансового контролю надається право
пред'являти керівникам та іншим
службовим особам підконтрольних
установ, що ревізуються, вимоги щодо
усунення виявлених порушень
законодавства з питань збереження і
використання державної власності та
фінансів, вилучати в судовому порядку
до бюджету виявлені ревізіями
приховані і занижені валютні та інші
платежі, ставити перед відповідними
органами питання про припинення
бюджетного фінансування і
кредитування, якщо отримані
підприємствами, установами та
організаціями кошти і позички
використовуються з порушенням чинного
законодавства.

Відповідно до пункту 10 частини 1 статті
10 Закону України «Про державну
контрольно-ревізійну службу», органам
КРУ надано право звертатися до суду в
інтересах держави, якщо підконтрольною
установою не забезпечено виконання
вимог щодо усунення виявлених ревізією
порушень законодавства з питань
збереження і використання активів.

Отже, органам КРУ надано право
звертатися до суду з адміністративними
позовами про зобов'язання
підконтрольної установи виконати ті
дії, які було зазначено у відповідній
вимозі, направленій в адресу останній.

Органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи згідно із статтею 19 Конституції
України зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Ухвалюючи рішення, суд апеляційної
інстанції виходив з того, що із змісту
вказаних положень законодавства
вбачається, що відповідач здійснює
фінансовий контроль за використанням і
збереженням державних фінансових
ресурсів, необоротних та інших активів,
правильністю визначення потреби в
бюджетних коштах та взяття зобов'язань,
ефективним використанням коштів і
майна, станом і достовірністю
бухгалтерського обліку і фінансової
звітності. Відповідний контроль
здійснюється шляхом проведення
ревізії. У випадку встановлення
порушень законодавства, відповідач має
право пред'являти письмову вимогу щодо
усунення виявлених ревізією порушень
законодавства. Між тим, зміст вимоги
відповідача повинен узгоджуватися з
приписами чинного законодавства, що,
зокрема, означає те, що вимога повинна
містити вичерпну вказівку
підконтрольному суб'єкту щодо вчинення
дій, які відповідно до норм
законодавства будуть направлені на
усунення порушених вимог закону.

Так, зі справи вбачається, що фінансова
інспекція ставить вимогу про
забезпечення використання земельних
ділянок відповідно до діючого
законодавства та стягнення з осіб,
винних у безоплатній передачі
земельних ділянок, шкоду у порядку та
розмірі, встановленому ст.ст.130-136 КЗпП
України. Вказує, що в порушення ст.206
Земельного кодексу України мають місце
випадки використання земельних
ділянок як за межами так і в межах села
юридичними особами без
правовстановлюючих документів,
внаслідок недоотримання орендної
плати сільському, районному та
обласному бюджету завдано матеріальну
шкоду.

Проте, пред'являючи таку вимогу,
фінансова інспекція не зазначає, яким
чином таку вимогу можливо виконати,

Вказуючи на необхідність стягнути з
винних осіб шкоду, проте, при цьому не
зазначає, хто є винною особою та в чому
полягає її вина.

Отже, суд апеляційної інстанції, у
своєму рішенні вказав на те, що вимога
позивача носить формальний характер,
не спрямовані на досягнення реального
результату - отримання орендної плати
та поповнення бюджету, тобто не
відповідає цілям, з яким фінансовій
інспекції надано повноваження
проводити ревізії та пред'являти
обов'язкові до виконання вимоги.

Таким чином, враховуючи зазначене вище,
колегія суддів погоджується з
висновком суду апеляційної інстанції
про те, що позивач, пред'являючи вимогу
про забезпечення використання
земельних ділянок відповідно до
діючого законодавства та стягнення з
осіб, винних у безоплатній передачі
земельних ділянок, шкоду у порядку та
розмірі, встановленому ст.ст.130-136 КЗпП
України діяв не у спосіб, передбачений
законодавством, оскільки п. 11 вимоги не
узгоджуються з приписами
законодавства України.

Колегія суддів вважає, що касаційна
скарга задоволенню не підлягає,
рішення суду апеляційної інстанції
постановлено з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
правова оцінка обставинам у справі
дана вірно, твердження касаційної
скарги зазначені висновки судів не
спростовують.

Відповідно до ст. 224 КАС України суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 220, 222, 224, 230, 231 КАС України, колегія
суддів, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Державної фінансової
інспекції в Одеській області залишити
без задоволення.

Постанову Одеського апеляційного
адміністративного суду від 19 березня
2014 р. у справі №815/6797/13-а залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути переглянута Верховним Судом
України з підстав, у строки та в
порядку, встановленими статтями 236 - 238,
239-1 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно

Суддя
Н.В.
Васильченко