Справа № 9101/58555/2012
Суддя: Нагорна Л.М.
Дата ухвалення: 2012-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" жовтня 2012 р.справа № 2а-864/11

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд, у складі колегії:

головуючого судді: Нагорної
Л.М.

суддів: Юхименка О.В.
Мельника В.В.

за участю секретаря судового
засідання: Песенко Н.М.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м.
Дніпропетровську апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
Солонянському районі
Дніпропетровської області

на постанову Солонянського районного
суду Дніпропетровської області від 13
липня 2011 року у адміністративній
справі за позовом ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України в
Солонянському районі
Дніпропетровської області про
визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити певні дії , -

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
Солонянському районі
Дніпропетровської області, відповідно
до якого просив визнати протиправними
дії відповідача щодо виплати пенсії у
розмірі меншому, ніж передбачено ст..50,54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи»; зобов'язати відповідача
здійснити перерахунок та виплачувати
основну пенсію в розмірі не нижче 8
мінімальних пенсій за віком та
додаткову пенсію у розмірі 75%
мінімальної пенсії за віком, починаючи
з 22.05.2008 року, виходячи з розміру
мінімальної пенсії за віком,
визначеної залежно від розміру
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність відповідно до
ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Постановою Солонянського районного
суду Дніпропетровської області від 13
липня 2011 року, прийнятою в порядку
скороченого провадження, позовні
вимоги ОСОБА_1 задоволено. Визнано
протиправними дії Управління
Пенсійного фонду України в
Солонянському районі
Дніпропетровської області щодо
виплати пенсії ОСОБА_1 у розмірі
меншому, ніж передбачено ст..50,54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»з
06 грудня 2010 року. Зобов'язано
Управління Пенсійного фонду України в
Солонянському районі
Дніпропетровської області здійснити
перерахунок та виплатити ОСОБА_1
основну пенсію згідну ч.4 ст.54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
у розмірі не нижче 8 мінімальних пенсій
за віком, встановленої в розмірі
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатності на момент
виплати та додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров`ю у розмірі 75%
мінімальної пенсії за віком, виходячи з
розміру мінімальної пенсії, визначеної
залежно від розміру прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність відповідно до ст. 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», починаючи з 06 грудня 2010
року з урахуванням вже проведених
виплат.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, Управління
Пенсійного фонду України в
Солонянському районі
Дніпропетровської області подало
апеляційну скаргу, в якій просило
скасувати постанову Солонянського
районного суду Дніпропетровської
області від 13 липня 2011 року та прийняти
нове рішення яким в задоволенні
позовних вимог відмовити. Свої вимоги
обґрунтовував тим, що розмір пенсії
позивачу був обрахований відповідно до
постанови Кабінету Міністрів України
№ 654 від 16.07.2008 року. Вважає, що їх дії є
правомірні, оскільки відповідають
чинному законодавству. Посилається на
безпідставне застосування при
нарахуванні даного виду пенсії
положень Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», оскільки розмір
мінімальної пенсії за віком
визначається Кабінетом Міністрів
України.

Позивач заперечень на апеляційну
скаргу відповідача до суду не подавав,
постанову суду не оскаржував.

Сторони, будучи належним чином
повідомлені про час та місце розгляду
справи, до судового засідання не
з'явились, клопотань про розгляд справи
за їх участі до суду не надходило, а
тому, відповідно до ст. 41 КАС України,
фіксування судового засідання за
допомогою звукозаписувального
технічного запису не здійснюється.

Перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість
постанови суду першої інстанції в
межах доводів апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню,
виходячи із наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 195 КАС України, суд
апеляційної інстанції переглядає
судові рішення в межах апеляційної
скарги. Суд апеляційної інстанції може
вийти за межі доводів апеляційної
скарги в разі встановлення під час
апеляційного провадження порушень,
допущених судом першої інстанції, які
призвели до неправильного вирішення
справи.

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджено, що ОСОБА_1 є
особою, що постраждала внаслідок
Чорнобильської катастрофи, має статус
учасника ліквідації наслідків аварії
на ЧАЕС першої категорії, йому
встановлена 2 група інвалідності, щодо
якої встановлений зв'язок з
Чорнобильською катастрофою та він має
право на отримання пенсії по
інвалідності внаслідок Чорнобильської
катастрофи 2 групи (а.с.7).

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1,
суд першої інстанції виходив з того, що
позивач отримує пенсію по інвалідності
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
яка обрахована йому хоча і по Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
але не у розмірах, які зазначені у
статтях 50,54 спеціального Закону, а
відповідно до розмірів, визначених
Постановами Кабінету Міністрів
України за відповідні роки, в тому
числі і постановою Кабінету Міністрів
України № 654 від 16.07.2008 року, що порушує
права позивача. А тому, виходячи із
пріоритетності Законів над
підзаконними актами, з урахуванням
положень ч.1 ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування»державна пенсія позивача
має бути не нижчою восьми мінімальних
пенсій за віком, а додаткова пенсію за
шкоду, заподіяну здоров'ю -не нижчою 75
відсотків мінімальної пенсії за віком.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції,
виходячи з наступного.

Частина 2 статті 19 Конституції України
визначає, що органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Статтею 49 Закону № 796 визначені види
пенсій, які підлягають виплаті особам,
постраждалим внаслідок аварії на
Чорнобильській АЕС 1,2,3 та 4 категорій у
вигляді: а) державних пенсій; б)
додаткових пенсій за шкоду, заподіяну
здоров'ю.

Відповідно до статті 50 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»( в
редакції, чинній на час виникнення
спірних правовідносин) особам,
віднесеним до першої категорії, що
постраждали від Чорнобильської
катастрофи, які є інвалідами 2-ї групи,
призначається щомісячна додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у
розмірі 75 відсотків мінімальної пенсії
за віком.

Згідно з частиною четвертою статті 54
Закону № 796 в усіх випадках розмір
пенсій для інвалідів другої групи, щодо
яких встановлено зв'язок з
Чорнобильською катастрофою, не може
бути нижчим восьми мінімальних пенсій
за віком.

Таким чином, вихідним критерієм
розрахунку державної та додаткової
пенсії виступає мінімальна пенсія за
віком, розмір якої згідно зі статтею 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування»встановлюється в розмірі
визначеного законом прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність.

Отже, за конституційними нормами,
виходячи із пріоритетності Законів над
підзаконними актами, при визначенні
розміру пенсії позивачеві
застосуванню підлягають статті 50 та 54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи»( в редакції, чинній на час
виникнення спірних правовідносин), а не
постанова Кабінету Міністрів України
№ 654 від 16.07.2008 року та інші постанови
КМУ, які істотно звужують обсяг
встановлених законом прав позивача.

При цьому колегія суддів зазначає, що
положення ч.3 ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування»де визначено, що вказаний
розмір мінімальної пенсії за віком
застосовується виключно до пенсій, що
призначаються на умовах цього Закону,
не може слугувати перешкодою для
застосування даної величини
мінімального розміру пенсії за віком
до обрахування інших пенсій чи доплат,
пов'язаних мінімальною пенсією за
віком, оскільки чинним законодавством
не встановлено іншого, крім
передбаченого частиною 1 ст. 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»,
мінімального розміру пенсії за віком.

Крім того, згідно положень частини 3
статті 67 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», передбачено, що у разі
збільшення розміру прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, визначеного законом,
підвищується розмір пенсії, визначений
відповідно до статті 54 цього Закону, а
також розмір додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров'ю, особам,
віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4, та
розмір щомісячної компенсації сім'ям
за втрату годувальника внаслідок
Чорнобильської катастрофи.
Перерахунок пенсії здійснюється з дня
встановлення нового розміру
прожиткового мінімуму.

Отже, суд першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку про наявність
у позивача права на перерахунок пенсії,
у розмірах, які визначено Законом
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Перегляд матеріалів справи
проводиться відповідно до норм чинного
законодавства, яке діяло на час
виникнення спірних правовідносин та
положень Закону про його дію у часі.

На підставі викладеного, керуючись п.1
ч.1 ст. 198 ст.ст. 200, 205, 206 КАС України, суд,-

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Солонянському районі
Дніпропетровської області -залишити
без задоволення.

Постанову Солонянського районного
суду Дніпропетровської області від 13
липня 2011 року -залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
набирає законної сили через п'ять днів
після направлення її копії, є
остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Л.М. Нагорна

Суддя:
О.В. Юхименко

Суддя:
В.В. Мельник