Справа № 822/3755/14
Суддя: Мельник-Томенко Ж. М.
Дата ухвалення: 2014-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 822/3755/14

Головуючий у 1-й інстанції: Ковальчук
О.К.

Суддя-доповідач: Мельник-Томенко Ж. М.

27 листопада 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Мельник-Томенко Ж.
М.

суддів: Ватаманюка Р.В. Сторчака В. Ю.

за участю секретаря судового
засідання: Александровій К.В.

за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_2, представник на
підставі довіреності

відповідача - Царук Д.В., представник на
підставі довіреності

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у м.
Хмельницькому Головного управління
Міндоходів у Хмельницькій області на
постанову Хмельницького окружного
адміністративного суду від 07 жовтня 2014
року у справі за адміністративним
позовом Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_4 до Державної податкової
інспекції у м. Хмельницькому Головного
управління Міндоходів у Хмельницькій
області про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення ,

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2014 року фізична
особа-підприємець ОСОБА_4 звернувся до
суду з позовом до Державної податкової
інспекції у м. Хмельницькому Головного
управління Міндоходів у Хмельницькій
області про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення.

Постановою Хмельницького окружного
адміністративного суду від 07.10.2014 року
позов задоволено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати постанову суду
першої інстанції та прийняти нову про
відмову в задоволенні позову. В
обґрунтування апеляційної скарги
відповідач вказав, що перевіркою
встановлено проведення позивачем
безтоварних операцій, що спрямовано на
здійснення операцій з отримання
(надання) податкової вигоди, з метою
штучного формування кредиту.

В судовому засіданні представник
відповідача підтримав вимоги
викладені в апеляційній скарзі та
просив їх задовольнити.

Представник позивача заперечував
проти задоволення апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
учасників процесу, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційну скаргу необхідно залишити
без задоволення, а постанову суду
першої інстанції - без змін, виходячи з
наступного.

Як встановлено судом, першої інстанції,
посадовими особами податкового органу
проведена документальна позапланова
невиїзна перевірка позивача з питань
документального підтвердження
господарських відносин з ТОВ
"Стрілецький пасаж" та ТОВ "БРС
Мультібренд" в частині формування
податкового кредиту за березень 2014
року, їх реальності та повноти
відображення в обліку, результати якої
оформлені актом №2809/22-25-17-01/НОМЕР_1 від
27.06.2014 року, на підставі якого
відповідач прийняв податкове
повідомлення-рішення Форми "Р" від
12.08.2014 року № про збільшення суму
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість за основним платежем в
33507 грн. та штрафними (фінансовими)
санкціями (штрафами) в сумі 16753,5 грн..

Зазначене податкове
повідомлення-рішення базується на
викладених в акті перевірки
№2809/22-25-17-01/НОМЕР_1 від 27.06.2014 року
висновках відповідача щодо порушення
позивачем п.198.1, п.198.3, ст.198.6 ст.198, п.200.1,
п.200.2 ст.200 ПК України та заниження
податку на додану вартість за березень
2014 року в сумі 330507,0 грн. в зв'язку з
віднесенням до податкового кредиту
податку на додану вартість по
операціях з придбання товару від ТОВ
"Стрілецький пасаж" та ТОВ "БРС
Мультібренд", які фактично не
здійснювались.

Задовольняючи позовні вимоги суд
першої інстанції зазначив, що судом не
встановлено порушення позивачем вимог
податкового законодавства під час
формування податку на додану вартість,
а тому оскаржуване податкове
повідомлення-рішення підлягає
скасуванню.

Суд апеляційної інстанції
погоджується з такими висновками суду
першої інстанції враховуючи наступні
обставини.

12.08.2014 року податковим органом, на
підставі акта перевірки
№2809/22-25-17-01/НОМЕР_1 від 27.06.2014 року, у
якому встановлено порушення п. 198.1, п.
198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 200.1 п. 200.2 ст. 200
Податкового кодексу України, прийнято
податкове повідомлення-рішення
№/2016, яким позивачу збільшено
суму грошового зобов'язання по податку
на додану вартість на загальну суму 50260,
50 грн., з яких 33507 грн. за основним фондом
та 16753,50 грн. за штрафними (фінансовими)
санкціями.

Відповідно до п.198.3 ст. 198 ПК України,
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг
(у разі здійснення контрольованих
операцій - не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу) та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з:
придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку; придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари/послуги та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду.

Згідно з п. 198.6 ст. 198 ПК України не
відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними (або підтверджені
податковими накладними, оформленими з
порушенням вимог статті 201 цього
Кодексу) чи не підтверджені митними
деклараціями, іншими документами,
передбаченими пунктом 201.11 статті 201
цього Кодексу.

В силу п. 200.1 ст. 200 ПК України сума
податку, що підлягає сплаті
(перерахуванню) до Державного бюджету
України або бюджетному відшкодуванню,
визначається як різниця між сумою
податкового зобов'язання звітного
(податкового) періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
(податкового) періоду.

При позитивному значенні суми,
розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї
статті, така сума підлягає сплаті
(перерахуванню) до бюджету у строки,
встановлені цим розділом (п.200.2 ст.200 ПК
України).

Згідно з п. 44.1 ст. 44 ПК України для цілей
оподаткування платники податків
зобов'язані вести облік доходів, витрат
та інших показників, пов'язаних з
визначенням об'єктів оподаткування
та/або податкових зобов'язань, на
підставі первинних документів,
регістрів бухгалтерського обліку,
фінансової звітності, інших
документів, пов'язаних з обчисленням і
сплатою податків і зборів, ведення яких
передбачено законодавством.

Так, 01.03.2014 року між позивачем (покупець)
та ТОВ "Стрілецький пасаж"
(постачальник) укладено договір
поставки №3, згідно з умовами якого
постачальник зобов'язується передати у
власність покупцю, а покупець в порядку
та на умовах зобов'язується прийняти та
оплатити товар, найменування, загальна
кількість та ціна одиниці виміру
товару визначаються сторонами у
накладних.

На виконання вказаного договору ТОВ
"Стрілецький пасаж" передало у
власність позивача будівельні
матеріали. Зазначені товари позивач
особисто отримав на складі
постачальника та на власному
автомобілі перевіз до м.Хмельницького.
Доставлений ним товар розвантажений
вантажником та відповідно до акту №1
переданий на зберігання завідуючій
господарством ОСОБА_5

Факт здійснення вказаної
господарської операції
підтверджується видатковими
накладними, податковими накладними,
квитанціями.

01.03.2014 року між позивачем (покупець) та
ТОВ "БРС Мультібренд" (постачальник)
укладений договір №1, згідно з умовами
якого постачальник зобов'язується
передати у власність покупцю, а
покупець в порядку та на умовах
зобов'язується прийняти та оплатити
товар, найменування, загальна
кількість та ціна одиниці виміру
товару визначаються сторонами у
накладних. На виконання вказаного ТОВ
"БРС Мультібренд" передало позивачу
будівельні матеріали.

Зазначені товари на складі
постачальника позивач отримав
особисто та на власному автомобілі
перевіз до м.Хмельницького.
Доставлений ним товар розвантажений
вантажником та відповідно до акту №1
переданий на зберігання завідуючій
господарством ОСОБА_5

Факт здійснення вказаної
господарської операції
підтверджується видатковими
накладними, податковими накладними,
квитанціями.

Придбані будівельні матеріали
використанні позивачем у
господарській діяльності для ремонту
нежитлових приміщень, які знаходяться
за адресою: АДРЕСА_1, та які належать
йому на праві приватної власності.
Зазначене підтверджується договором
підряду від 14 березня 2014 року між ФОП
ОСОБА_4 та ФОП ОСОБА_6, відповідно до
умов якого останній зобов'язаний
провести ремонтні роботи у зазначеному
приміщенні, актом №1 від 14 березня 2014
року про передачу матеріалів,
придбаних у зазначених постачальників,
ФОП ОСОБА_6, актом приймання-передачі
виконаних ремонтних робіт та
квитанцією про їх оплату.

Зважаючи на надані докази, які
містяться в матеріалах справи
очевидним є те, що фактичне здійснення
господарських операцій позивача з ТОВ
"Стрілецький пасаж" та ТОВ "БРС
Мультібренд" підтверджено в повному
обсязі.

Суд апеляційної інстанції також
зазначає, що наявність або відсутність
окремих документів, або помилки у їх
оформленні не можуть слугувати
підставою для висновків про
відсутність господарської операції,
якщо з інших даних вбачається, що
фактичний рух активів або зміни у
власному капіталі чи зобов'язаннях
платника податків у зв'язку з його
господарською діяльністю мали місце.

Також суд апеляційної інстанції вважає
правильним висновок суду першої
інстанції, що доводи відповідача щодо
відсутності зв'язку з господарською
діяльністю позивача витрат на
придбання від ТОВ "БРС Мультібренд"
розчину готового кладкового у розмірі
1,9 м3, який в результаті транспортування
став непридатним для штукатурних робіт
і був використаний позивачем для
ремонту дорожнього покриття прилеглої
території до належного йому приміщення
є безпідставними, оскільки за змістом п
198.3 ст.198 ПК України право на
нарахування податкового кредиту
виникає у платника податку за умови
придбання товарів з метою використання
в господарській діяльності і не
залежить від того, чи такі товари
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду. Тому позивач правомірно
відніс до податкового ерудиту ПДВ,
сплачений в ціні розчину готового
кладкового, придбаного з метою
здійснення ремонту нерухомого майна,
яке використовується позивачем для
отримання прибутку.

За таких обставин, суд апеляційної
інстанції дійшов висновку, що судом
першої інстанції правильно скасовано
оскаржуване податкове
повідомлення-рішення, оскільки
правомірність його прийняття не
підтверджено під час апеляційного
розгляду справи.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200 КАС України,
суд апеляційної інстанції залишає
скаргу без задоволення, а постанову
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

З підстав вищенаведеного, колегія
суддів дійшла висновку, що суд першої
інстанції при ухваленні оскаржуваної
постанови вірно встановив фактичні
обставини справи, дослідив наявні
докази, надав їм належну оцінку та
прийняв законне і обґрунтоване
рішення, з дотриманням норм
матеріального і процесуального права,
а тому відсутні підстави для її
скасування.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у м.
Хмельницькому Головного управління
Міндоходів у Хмельницькій області
залишити без задоволення, а постанову
Хмельницького окружного
адміністративного суду від 07 жовтня 2014
року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку
згідно ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі
04 грудня 2014 року .

Головуючий
Мельник-Томенко Ж. М.

Судді
Ватаманюк Р.В.

Сторчак В. Ю.