Справа № 9101/30956/2011
Суддя: Дадим Ю.М.
Дата ухвалення: 2011-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" вересня 2011 р.справа № 2а-1037/10

Колегія суддів Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду у
складі: головуючого судді:
Дадим Ю.М.

суддів: Нагорної Л.М.
Уханенка С.А.

при секретарі судового засідання:
Мамалат І.Л.

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу Управління
пенсійного фонду України в
Самарському районі м.
Дніпропетровська на постанову
Самарського районного суду м.
Дніпропетровська від 11 листопада 2010
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_1 до Управління
пенсійного фонду України в
Самарському районі м.
Дніпропетровська про перерахунок
пенсії, -

в с т а н о в и л а :

Постановою Самарського районного суду
м. Дніпропетровська від 11 листопада 2010
року, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено
частково.

Визнано протиправними дії відповідача
щодо відмови в проведенні ОСОБА_1
перерахунку раніше призначеного
щомісячного довічного грошового
утримання судді у відставці виходичи з
нового розміру заробітної плати
працюючого судді на відповідній посаді
починаючи з 22 травня 2008 року.
Зобов'язано Управління пенсійного
фонду України в Самарському районі м.
Дніпропетровська провести перерахунок
призначеного ОСОБА_1 щомісячного
довічного грошового утримання за
період з 22 травня 2008 року по 30 червня 2010
року. Зобов'язано Управління
пенсійного фонду України в
Самарському районі м.
Дніпропетровська виплатити різницю
належного щомісячного довічного
грошового утримання починаючи з 22
травня 2008 року по 30 червня 2010 року.
Також зобов'язано Управління
пенсійного фонду України в
Самарському районі м.
Дніпропетровська нарахувати та
виплатити позивачу щомісячне довічне
грошове утримання в розмірі 9918 грн.
щомісячно починаючи з 01 липня 2010 року. В
задоволенні решті позовних вимог
позивачу було відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду
першої інстанції, Управління
пенсійного фонду України в
Самарському районі м.
Дніпропетровська подало апеляційну
скаргу, в якій, посилаючись на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального права, просило скасувати
постанову Самарського районного суду
м. Дніпропетровська від 11 листопада 2010
року та прийняти нове рішення, яким
відмовити у задоволені позовних вимог
позивача. На обґрунтування апеляційної
скарги відповідач посилається на те, шо
у зв'язку з прийняттям Конституційним
судом України рішення від 22.05.2008 року та
поновленням дії абзацу третього
пункту першого постанови Верховної
Ради України «Про введення в дію Закону
України «Про статус суддів»та визнання
неконституційним змін, внесених до ч.4
ст.43 Закону України «Про статус
суддів», питання щодо порядку
перерахунку щомісячного довічного
грошового утримання судді залишається
неврегульованим на законодавчому
рівні.

Заперечень на апеляційну скаргу
до суду не надходило.

Сторони в судове засідання не
з'явились, були належним чином
повідомленні про дату, час та місце
розгляду справи, тому у відповідності
до положень ст..41 КАС України
фіксування судового процесу не
здійснюється.

Перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість
постанови суду відповідно до ст. 195 КАС
України - в межах доводів апеляційної
скарги і заявлених позовних вимог,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджено, що з 1994 року
ОСОБА_1 звільнено з посади судді
Апеляційного суду Дніпропетровської
області із призначенням довічного
грошового утримання у розмірі 90 %
заробітної плати працюючого на
відповідній посаді судді. Останній
перерахунок грошового утримання був
проведений 17 січня 2007 року і складало
6264,22 грн. Розмір довічного грошового
утримання позивача з часу призначення
і по теперішній час не змінювався.

Отже, предметом спору по цій справі є
відмова відповідача у проведенні
перерахунку раніше призначеного
позивачу щомісячного довічного
грошового утримання судді у відставці,
пов'язаного з підвищення заробітної
плати працюючим суддям.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 ,
суд першої інстанції вірно виходив з
того, що дії відповідача щодо відмови
провести позивачу перерахунок раніше
призначеного щомісячного довічного
грошового утримання судді у відставці,
пов'язаного з підвищення заробітної
плати працюючим суддям на підставі
наданих довідок про заробітну плату, є
протиправними, оскільки вони не
узгоджуються з положеннями абзацу
третього пункту першого Постанови
Верховної Ради України «Про введення в
дію Закону України «Про статус суддів»,
дія якого відновлена рішенням
Конституційного Суду України № 10-рп/2008
від 22.05.2008 року та у зв»зку з визнанням
неконституційними змін, внесених до ч.4
ст.43 Закону України «Про статус
суддів»у редакції, яка діяла на час
виникнення спірних правовідносин, а
відновлення порушених прав необхідно
здійснити шляхом зобов'язання
відповідача здійснити відповідний
перерахунок щомісячного довічного
грошового утримання судді у відставці
та забезпечити його виплату .

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції. та
вважає за необхідне зазначити і
наступне.

Як зазначено у рішенні Конституційного
Суду України № 4-рп2007 18.06.2007 року,
щомісячне довічне грошове утримання
судді - це особлива форма соціального
забезпечення суддів, яка виражається у
гарантованій державою щомісячній
звільненій від сплати податків
грошовій виплаті, що забезпечує їх
належне матеріальне утримання.
Особливість щомісячного довічного
грошового утримання полягає у
правовому регулюванні, а також у
джерелах його фінансування, які
визначені Конституцією України,
Законом України «Про статус суддів».

Порядок і умови оплати праці
суддів та виплати суддям довічного
грошового утримання встановлює
спеціальний закон - Закон України «Про
статус суддів», згідно якого щомісячне
довічне грошове утримання суддів у
відставці визначається у відсотковому
розмірі заробітної плати працюючого на
відповідній посаді судді, і, згідно до
ст.44 цього Закону, складається з
посадового окладу, премії, доплат за
кваліфікаційні класи, надбавок за
вислугу років та інших надбавок (ст. 43
Закону «Про статус суддів»).

Відповідно до п. 1 постанови
Верховної Ради України від 15.12.1992 року
«Про порядок введення в дію Закону
України «Про статус суддів» з
доповненнями, внесеними постановами
Верховної Ради України від 06.05.1993 року
та від 24.02.1994 року, що діяли на час
виникнення спірних правовідносин,
визначено, що в разі зміни заробітної
плати працюючих суддів розмір
щомісячного довічного грошового
утримання судді у відставці
обчислюється, виходячи з нового
розміру заробітної плати судді, який
працює на відповідній посаді.

Крім того, рішенням Конституційного
Суду України № 10-рп/2008 від 22.05.2008 року
визнано неконституційними положення
пункту 63 розділу II Закону України «Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України»щодо зміни
існуючого порядку виплати щомісячного
довічного грошового утримання суддям у
відставці.

Приймаючи вказане рішення,
Конституційний суд України виходив з
того, що виключення Законом абзацу
третього пункту 1 зазначеної
Постанови Верховної Ради України і
встановлення, що розмір щомісячного
довічного грошового утримання судді у
відставці переглядається в разі зміни
заробітної плати працюючого судді,
виходячи з її нового розміру, означає
скасування на 2008 рік існуючого порядку
призначення і виплати щомісячного
довічного грошового утримання суддям
і звужує зміст і обсяг права судді, яке
він мав, та обмежує його
конституційні гарантії незалежності.
Тому в цій частині положення пункту 63
розділу II Закону України "Про державний
бюджет України на 2008 рік" не
узгоджується зі статтею 22, частиною
першою статті 126 Конституції України.

Зміна існуючого порядку виплати
щомісячного довічного грошового
утримання суперечить Конституції
України, оскільки видатки на утримання
суддів, які передбачені у Державному
бюджеті України, відповідно до частини
другої статті 95 та частини першої
статті 130 Конституції України повинні
передбачати і фінансування
щомісячного довічного грошового
утримання суддів у відставці, що
безпосередньо стосується реалізації
положення частини першої статті 130
Конституції України щодо забезпечення
державою фінансування судів та
створення належних умов для їх
функціонування. Такі правові позиції
висловлював Конституційний Суд
України у рішеннях від 11 жовтня 2005 року
N 8-рп/2005 (абзац восьмий пункту 7
мотивувальної частини) і від 18 червня
2007 року N 4-рп/2007 (абзаци четвертий,
п'ятий, шостий підпункту 3.3 пункту 3
мотивувальної частини).

Отже, відмовляючи в здійсненні
перерахунку розміру щомісячного
довічного грошового утримання судді у
зв'язку із зміною заробітною платою
працюючого судді, відповідач діяв
неправомірно.

Рішення Конституційного Суду
України є обов'язковими до виконання на
території України, остаточними, не
можуть бути оскаржені та мають
преюдиціальне значення для судів
загальної юрисдикції при розгляді ними
позовів у зв'язку з правовідносинами,
які виникли внаслідок дії положень
статей зазначених законів, що визнані
неконституційними.

З урахуванням того, що з 22.05.2008 року
відновлена дія абз.3 п.1 Постанови
Верховної Ради України «Про порядок
введення в дію Закону України «Про
статус суддів», яка діяла на час
виникнення спірних правовідносин,
колегія суддів приходить до висновку,
що саме з цього періоду відповідач
зобов'язаний здійснити перерахунок та
проводити виплати щомісячного
грошового утримання в розмірах,
встановлених зазначеною Постановою,
виходячи із довідок про заробітну
плату, виданих ТУ ДСА у
Дніпропетровській області.

Виходячи із загальних засад
пріоритетності законів над
підзаконними актами, при проведенні
перерахунку щомісячного довічного
грошового утримання судді у відставці,
застосуванню підлягають вищевказані
Закон України «Про статус суддів», та
постанова Верховної Ради України від
15.12.1992 року «Про порядок введення в дію
Закону України «Про статус суддів».

На підставі викладеного, керуючись
ст.198, ст.200, ст.205, ст.206 КАС України,
колегія суддів,-

ухвалила :

Апеляційну скаргу Управління
пенсійного фонду України в
Самарському районі м.
Дніпропетровська -залишити без
задоволення.

Постанову Самарського районного суду
м. Дніпропетровська від 11 листопада 2010
року -залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної
інстанції може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
в порядку та строки, встановлені
статтею 212 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Головуючий:
Ю.М. Дадим

Суддя:
Л.М. Нагорна

Суддя:
С.А. Уханенко