Справа № 810/3965/14
Суддя: Карпушова О.В.
Дата ухвалення: 2014-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/3965/14
Головуючий у 1-й інстанції: Панченко
Суддя-доповідач: Карпушова
У Х В А Л А

Іменем України

26 листопада 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді: Карпушової
О.В., суддів: Епель О.В., Коваля М.І.,
секретар судового засідання Самсонова
М.М., за участю сторін: представника
позивача Наконечного В.Л., представника
відповідача Головіної О.О., розглянувши
у відкритому судовому засіданні
апеляційну скаргу Київської
міжрегіональної митниці Міндоходів на
постанову Київського окружного
адміністративного суду від 05 вересня
2014 р. у справі за адміністративним
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Фоззі-Фуд" до
Київської Міжрегіональної митниці
Міндоходів про визнання протиправними
та скасування рішень,-

В С Т А Н О
В И В :

03.07.2014 р. Товариство з обмеженою
відповідальністю "Фоззі-Фуд" (надалі -
ТОВ "Фоззі-Фуд") звернулося до суду з
позовом до Київської Міжрегіональної
митниці Міндоходів про визнання
протиправними та скасування рішень про
коригування митної вартості товарів
від 24.12.2013 №100250002/2013/500535/2,
№100250002/2013/500534/2, від 27.12.2013
№100250002/2013/500546/2, №100250002/2013/500547/2,
№100250002/2013/500548/2.

Позовні вимоги обґрунтовано тим,
що позивач надав митному органу всі
необхідні документи для митного
оформлення товарів, які надійшли в
Україну на підставі
зовнішньоекономічного контракту.
Митницею було витребувано додаткові
документи, відмовлено у прийнятті
митної декларації та самостійно
визначено митну вартість товару за
резервним методом. Рішення про
коригування митної вартості товарів
позивач вважає таким, що не відповідає
чинному законодавству, оскільки митна
вартість оцінюваного товару могла бути
визначена за першим методом - за ціною
договору.

Постановою Київського окружного
адміністративного суду від 05 вересня
2014 р. адміністративний позов
задоволено повністю: визнано
протиправними та скасовано рішення
Київської міжрегіональної митниці
Міністерства доходів і зборів України
про коригування митної вартості
товарів від 24.12.2013 №100250002/2013/500535/2,
№100250002/2013/500534/2, від 27.12.2013
№100250002/2013/500546/2, №100250002/2013/500547/2,
№100250002/2013/500548/2.

Суд першої інстанції виходив з
того, що з документів, наданих
підприємством для митного оформлення,
не вбачається відсутність будь-яких
умов чи застережень, які
унеможливлюють визначення
відповідачем вартості імпортованого
товару за першим методом.

Відповідач, не погодившись з
рішенням суду першої інстанції, подав
апеляційну скаргу в якій просить
скасувати постанову Київського
окружного адміністративного суду від 05
вересня 2014 р. як таку, що прийнято з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, та прийняти нову
постанову, якою відмовити у
задоволенні позовних вимог.

Апеляційну скаргу обґрунтовано
тим, що у грудні 2013 року позивачем було
пред'явлено до митного оформлення
товари. Оскільки надані позивачем
документи містили суперечливі
відомості, неточності та неповну
інформацію, митним органом були
прийняті рішення про коригування
заявленої позивачем митної вартості
товару із застосуванням резервного
методу.

В судовому засіданні представник
відповідача підтримав доводи
апеляційної скарги, представник
позивача заперечував проти
задоволення апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, пояснення
представників сторін, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій
встановлено, що 22.01.2013 року між
продавцем - компанією «Nils Sperre»
(Норвегія) та покупцем - ТОВ «Фоззі-Фуд»
укладено контракт № 472, відповідно до
якого продавець продає, а покупець
купує продукцію в асортименті,
кількості та за цінами у відповідності
з інвойсами (том І а.с.19-23).

Згідно контракту, ціни на товар
встановлюються в інвойсах на кожну
партію товару. Ціна включає в себе
вартість продукту, тари,
термоусадочної упаковки, маркування,
завантаження, витрати по митному
оформленню вантажу в країні експортера
(пункт 2.1 контракту).

Відповідно до пункту 7 контракту,
продавець зобов'язаний надати покупцю
наступні документи: інвойс,
пакувальний лист, сертифікат якості,
сертифікат походження, ветеринарний
сертифікат та митну декларацію
продавця.

У грудні 2013 року ТОВ«Фоззі-Фуд»
пред'явлено до митного оформлення на
Київській міжрегіональній митниці
п'ять партій товару торгівельної марки
«Nils Sperre AS», фірма-виробник «Nils Sperre AS»
(Норвегія), код країни походження NO, код
товару 03042975, а саме, риба свіжоморожена
морська, філе оселедця (Frozen herring flaps/Clupea
harengus), не піддана тепловій та
кулінарній обробці, без додання
харчових добавок та приправ, не
консервована (дві партії 24 грудня, дві
партії 26 грудня та одну партію 27
грудня).

Для проведення митного оформлення
товару, позивачем до Київської
міжрегіональної митниці подано
електронні митні декларації від 24.12.2013
року №100250002/2013/038025, №100250002/2013/038015, від
26.12.2013 №100250002/2013/038231, №100250002/2013/038234 та
від 27.12.2013 №100250002/2013/038266 із
застосуванням основного методу
визначення митної вартості товарів,
які ввозяться в Україну - за ціною
договору (контракту).

Також на підтвердження заявленої
митної вартості товару і обраного
методу її визначення, разом із кожною
зазначеною митною декларацією,
позивачем подано аналогічні пакети
документів, зокрема: картку обліку ТОВ
«Фоззі-Фуд»; контракт № 472 від 22.01.2013;
інвойси; пакувальні листи; міжнародні
автомобільні накладні (CRM); документи,
що підтверджують вартість перевезення
товару; страховий поліс; декларацію
країни виробника; книжку МДП (Carnet Tir);
сертифікат відповідності; ветеринарні
свідоцтва форми Ф-1, Ф-2; підтвердження
законності вилучення водних
біоресурсів із середовища їх
існування; інформацію про позитивні
результати здійснення
санітарно-епідеміологічного контролю
товару; міжнародний ветеринарний
сертифікат; сертифікат про походження
товару загальної форми.

Київською міжрегіональною
митницею запропоновано декларанту
шляхом направлення електронних
повідомлень подати додаткові
документи на підтвердження митної
вартості товару та обраного методу її
визначення, а саме виписку з
бухгалтерської документації; каталоги,
специфікації, прейскуранти
(прайс-листи) виробника товару; копію
митної декларації країни відправлення;
висновки про якісні та вартісні
характеристики товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями та/або інформацію
біржових організацій про вартість
товару або сировини.

На виконання вказаних вимог
митного органу позивачем були надані
прайс-листи від 12.12.2013 р., від 13.12.2014 р.,
від 17.12.2013р., комерційні пропозиції від
12.12.2013 р., від 13.12.2014 р., від 17.12.2013 р.,
експортні декларації країни
відправника та було повідомлено про
неможливість надання на даний час
інших запитуваних документів (том І
а.с.102, 141, 173, 205, 241).

Проте, відповідачем прийнято
рішення про коригування митної
вартості товару від 24.12.2013
№100250002/2013/500535/2, №100250002/2013/500534/2, від
27.12.2013 №100250002/2013/500546/2, №100250002/2013/500547/2,
№100250002/2013/500548/2, згідно з якими вартість
задекларованого товару митний орган
визначив із застосуванням
другорядного (резервного) методу
визначення митної вартості товарів,
які ввозяться в Україну у розмірі 2,34 USD
за одиницю (том І а.с.24, 29, 32, 33, 36, 37, 40, 41)
та складено картки відмови у прийняті
митної декларації, оформленні чи
пропуску товарів і транспортних
засобів через митний кордон України
№100250002/2013/00069, №100250002/2013/00083,
№100250002/2013/00082, №100250002/2013/0000146,
№100250002/2013/00068 (том І а.с.105, 143, 174, 2006, 235).

ТОВ «Фоззі-Фуд» на підставі
частини сьомої статті 55 Митного
кодексу України, здійснив заходи щодо
випуску товару у вільний обіг під
фінансову гарантію заявленого до
митного оформлення за митними
деклараціями від 24.12.2013 №100250002/2013/038025,
№100250002/2013/038015, від 26.12.2013 №100250002/2013/038231,
№100250002/2013/038234 та від 27.12.2013
№100250002/2013/038266, шляхом подання нових
митних декларацій.

Вищенаведені обставини,
встановлені судом першої інстанції,
перевірені, знайшли своє підтвердження
при апеляційному розгляді справи.

Відповідно до ст. 195 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в
межах апеляційної скарги.

Стаття 19 Конституції України
передбачає, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Митний кодекс України від 13.03.2012 р.
№ 4495-VІ (надалі МК) встановлює порядок
визначення митної вартості
імпортованих товарів та правила її
декларування.

Згідно ч.1-3 ст.54 МК контроль
правильності визначення митної
вартості товарів здійснюється органом
доходів і зборів під час проведення
митного контролю і митного оформлення
шляхом перевірки числового значення
заявленої митної вартості.

Відповідно п.2 ст. 52 МК декларант
або уповноважена ним особа, які
заявляють митну вартість товару,
зобов'язані подавати митному органу
достовірні відомості про визначення
митної вартості, які повинні
базуватися на об'єктивних,
документально підтверджених даних, що
піддаються обчисленню. Перелік
документів, які підтверджують митну
вартість товарів, визначений ч.2 ст. 53
Кодексу. Частиною 5 ст. 54 МК
передбачено, що митний орган має право
упевнитися в достовірності та точності
будь-якої заяви, документа, рахунку
поданих для цілей визначення митної
вартості.

Згідно п. 6 Методичних
рекомендацій щодо роботи посадових
осіб митних органів з аналізу,
виявлення та оцінки ризиків при
здійсненні контролю правильності
визначення митної вартості товарів,
які переміщуються через митний кордон
України, затверджених наказом
Державної митної служби України від
13.07.2013р. № 362, при перевірці розрахунку,
здійсненого декларантом або
уповноваженою ним особою при
визначенні митної вартості товарів за
основним методом, та чисельного
значення заявленої митної вартості,
було здійснено в тому числі такі
заходи: перевірка числового значення
заявленої митної вартості; вивчення
характеристик товарів, які впливають
на рівень їх митної вартості; вивчення
маршруту транспортування товарів та
перевірки достовірності декларування
витрат на транспортування до митного
кордону України; порівняння рівня
заявленої митної вартості товарів з
рівнем митної вартості ідентичних або
подібних (аналогічних) товарів, митне
оформлення яких вже здійснено;
перевірка наявності взаємозв'язку
продавця та покупця; перевірка
наявності ознак підробки документів та
наявності розбіжностей у документах,
які підтверджують митну вартість
товарів; перевірка наявності
розбіжностей у документах, які
підтверджують митну вартість товарів.

Положеннями ст. 53 МК визначено, що
у разі якщо надані документи містять
розбіжності, наявні ознаки підробки
або не містять всіх відомостей щодо
ціни, що була фактично сплачена або
підлягає сплаті за ці товари, декларант
або уповноважена ним особа на письмову
вимогу митного органу зобов'язаний
протягом 10 календарних днів надати (за
наявності) додаткові документи.

Згідно ст.49 МК митною вартістю
товарів, які переміщуються через
митний кордон України, є вартість
товарів, що використовується для
митних цілей, яка базується на ціні, що
фактично сплачена або підлягає сплаті
за ці товари. Відповідно до частин 1, 2
ст. 51 МК, митна вартість товарів, що
переміщуються через митний кордон
України, визначається декларантом
відповідно до норм цього Кодексу; митна
вартість товарів, що ввозяться на митну
територію України відповідно до
митного режиму імпорту, визначається
відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Статтею 57 глави 9 МК встановлено,
що визначення митної вартості товарів,
які ввозяться в Україну відповідно до
митного режиму імпорту, здійснюється
за такими методами: 1) основний - за
ціною договору (контракту) щодо
товарів, які імпортуються (вартість
операції); 2) другорядні: а) за ціною
договору щодо ідентичних товарів; б) за
ціною договору щодо подібних
(аналогічних) товарів; в) на основі
віднімання вартості; г) на основі
додавання вартості (обчислена
вартість); ґ) резервний. Основним
методом визначення митної вартості
товарів, які ввозяться на митну
територію України відповідно до
митного режиму імпорту, є перший метод -
за ціною договору (вартість операції)
(ч. 2 ). Кожний наступний метод
застосовується лише у разі, якщо митна
вартість товарів не може бути
визначена шляхом застосування
попереднього методу відповідно до норм
цього Кодексу (ч. 3).

В ст. 58 МК затверджено метод
визначення митної вартості за ціною
договору (контракту) щодо товарів, які
імпортуються (вартість операції).

Відповідно до ч. 4 вказаної статті,
митною вартістю товарів, які ввозяться
на митну територію України відповідно
до митного режиму імпорту, є ціна, що
була фактично сплачена або підлягає
сплаті за товари, якщо вони продаються
на експорт в Україну, скоригована в
разі потреби з урахуванням положень
частини десятої цієї статті.

Згідно ч. 5 ст. 58 МК, ціна, що була
фактично сплачена або підлягає сплаті,
- це загальна сума всіх платежів, які
були здійснені або повинні бути
здійснені покупцем оцінюваних товарів
продавцю або на користь продавця через
третіх осіб та/або на пов'язаних із
продавцем осіб для виконання
зобов'язань продавця.

Згідно з ч. 1 ст. 53 МК, у випадках,
передбачених цим Кодексом, одночасно з
митною декларацією декларант подає
митному органу документи, що
підтверджують заявлену митну вартість
товарів і обраний метод її визначення.
Так, ч. 2 вказаної статті передбачено, що
документами, які підтверджують митну
вартість товарів, є: 1) декларація
митної вартості, що подається у
випадках, визначених у частинах 5 і 6 ст.
52 цього Кодексу, та документи, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості, на підставі
яких проводився розрахунок митної
вартості; 2) зовнішньоекономічний
договір (контракт) або документ, який
його замінює, та додатки до нього у разі
їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс)
або рахунок-проформа (якщо товар не є
об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо
рахунок сплачено, - банківські платіжні
документи, що стосуються оцінюваного
товару; 5) за наявності - інші платіжні
та/або бухгалтерські документи, що
підтверджують вартість товару та
містять реквізити, необхідні для
ідентифікації ввезеного товару; 6)
транспортні (перевізні) документи, якщо
за умовами поставки витрати на
транспортування не включені у вартість
товару, а також документи, що містять
відомості про вартість перевезення
оцінюваних товарів; 7) копія імпортної
ліцензії, якщо імпорт товару підлягає
ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося
страхування, страхові документи, а
також документи, що містять відомості
про вартість страхування.

Частиною 3 ст. 53 МК передбачено, що
у разі якщо документи, зазначені у ч. 2
цієї статті, містять розбіжності,
наявні ознаки підробки або не містять
всіх відомостей, що підтверджують
числові значення складових митної
вартості товарів, чи відомостей щодо
ціни, що була фактично сплачена або
підлягає сплаті за ці товари, декларант
або уповноважена ним особа на письмову
вимогу митного органу зобов'язані
протягом 10 календарних днів надати (за
наявності) такі додаткові документи: 1)
договір (угоду, контракт) із третіми
особами, пов'язаний з договором (угодою,
контрактом) про поставку товарів, митна
вартість яких визначається; 2) рахунки
про здійснення платежів третім особам
на користь продавця, якщо такі платежі
здійснюються за умовами, визначеними
договором (угодою, контрактом); 3)
рахунки про сплату комісійних,
посередницьких послуг, пов'язаних із
виконанням умов договору (угоди,
контракту); 4) виписку з бухгалтерської
документації; 5) ліцензійний чи
авторський договір покупця, що
стосується оцінюваних товарів та є
умовою продажу оцінюваних товарів; 6)
каталоги, специфікації, прейскуранти
(прайс-листи) виробника товару; 7) копію
митної декларації країни відправлення;
8) висновки про якісні та вартісні
характеристики товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями, та/або інформація
біржових організацій про вартість
товару або сировини.

Частина 5 ст. 53 МК, забороняє
вимагати від декларанта або
уповноваженої ним особи будь-які інші
документи, відмінні від тих, що
зазначені в цій статті.

Статтею 54 МК встановлено, що
контроль правильності визначення
митної вартості товарів здійснюється
митним органом під час проведення
митного контролю і митного оформлення
шляхом перевірки числового значення
заявленої митної вартості (ч. 1).
Контроль правильності визначення
митної вартості товарів за основним
методом - за ціною договору (контракту)
щодо товарів, які ввозяться на митну
територію України відповідно до
митного режиму імпорту (вартість
операції), здійснюється митним органом
шляхом перевірки розрахунку,
здійсненого декларантом, за
відсутності застережень щодо
застосування цього методу, визначених
у частині першій ст. 58 цього Кодексу (ч.
2).

Згідно ч. 3 ст. 54 МК, за
результатами здійснення контролю
правильності визначення митної
вартості товарів митний орган визнає
заявлену декларантом або
уповноваженою ним особою митну
вартість чи приймає письмове рішення
про її коригування відповідно до
положень ст. 55 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 55 МК, рішення про
коригування заявленої митної вартості
товарів, які ввозяться на митну
територію України з поміщенням у
митний режим імпорту, приймається
митним органом у письмовій формі під
час здійснення контролю правильності
визначення митної вартості цих товарів
як до, так і після їх випуску, якщо
митним органом у випадках,
передбачених ч. 6 ст. 54 цього Кодексу,
виявлено, що заявлено неповні та/або
недостовірні відомості про митну
вартість товарів, у тому числі невірно
визначено митну вартість товарів.

Частиною 6 ст. 54 МК передбачено, що
митний орган може відмовити у митному
оформленні товарів за заявленою
декларантом або уповноваженою ним
особою митною вартістю виключно за
наявності обґрунтованих підстав
вважати, що заявлено неповні та/або
недостовірні відомості про митну
вартість товарів, у тому числі невірно
визначено митну вартість товарів, у
разі: 1) невірно проведеного
декларантом або уповноваженою ним
особою розрахунку митної вартості; 2)
неподання декларантом або
уповноваженою ним особою документів
згідно з переліком та відповідно до
умов, зазначених у частинах 2 - 4 ст. 53
цього Кодексу, або відсутності у цих
документах всіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари; 3) невідповідності обраного
декларантом або уповноваженою ним
особою методу визначення митної
вартості товару умовам, наведеним у
главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до
митного органу документально
підтвердженої офіційної інформації
митних органів інших країн щодо
недостовірності заявленої митної
вартості.

З матеріалів справи
вбачається, та не заперечується
сторонами, факт подання позивачем всіх
документів, перелік яких наведений у
положеннях статті 53 МК.

Аналіз положень статті
53, частин першої, другої та п'ятої
статті 54, статті 58 Митного кодексу
України надає підстави для висновку, що
митний орган при здійсненні контролю
за правильністю визначення митної
вартості зобов'язаний перевірити
складові числового значення митної
вартості, правильність розрахунку,
здійсненого декларантом, упевнитись в
достовірності та точності заяв,
документів чи розрахунків, поданих
декларантом, а також відсутності
обмежень для визначення митної
вартості за ціною договору, наведених у
статті 58 Митного кодексу України та у
випадках, встановлених цим Кодексом
(якщо надані декларантом документи
містять розбіжності, наявні ознаки
підробки або не містять всіх
відомостей, що підтверджують числові
значення складових митної вартості
товарів, чи відомостей щодо ціни)
письмово запитувати від декларанта або
уповноваженої ним особи встановлені
статтею 53 цього Кодексу додаткові
документи та відомості, якщо це
необхідно для прийняття рішення про
визнання заявленої митної вартості.

Крім того, відповідно до частини
сьомої статті 54 Митного кодексу
України у разі якщо під час проведення
митного контролю орган доходів і
зборів не може аргументовано довести,
що заявлено неповні та/або
недостовірні відомості про митну
вартість товарів, у тому числі невірно
визначено митну вартість товарів,
заявлена декларантом або
уповноваженою ним особою митна
вартість вважається визнаною
автоматично.

Тобто, повідомляючи позивача про
необхідність надати додаткові
документи митний орган має
обґрунтовувати свої вимоги щодо їх
надання, узгоджуючи таке надання
документів з правовою суттю
правовідносин, які склалися між
позивачем та його контрагентом.
Аналогічна правова позиція викладена в
ухвалі Вищого адміністративного суду
України від 20.03.2012 у справі № К/9991/89900/11.

Разом з тим, не наведення митним
органом доказів того, що документи,
подані декларантом для митного
оформлення товару є недостатніми чи
такими, що у своїй сукупності
викликають сумнів у достовірності
наданої інформації, витребування цим
органом переліку документів без
зазначення обставин, які ці документи
повинні підтвердити, свідчить про
протиправність рішення цього органу
щодо застосування іншого, ніж основний
метод визначення митної вартості. А
ненадання декларантом запитуваних
митним органом документів, за
відсутності обґрунтування
неможливості визначення митної
вартості товару за першим методом, не є
достатнім для висновку про наявність
підстав для застосування митним
органом коригування митної вартості.

Аналогічна правова позиція викладена в
постановах Верховного Суду України від
29.05.2012 у справі № 21-91а12 та від 11.09.2012 у
справі № 21-262а12.

Судом першої інстанції
правильно звернуто увагу, що
оскаржувані рішення не містять
посилань на наявність в базі даних
відповідача таких декларацій як і на
обґрунтування числового значення
митної вартості товарів, скоригованої
митним органом, та фактів, які вплинули
на таке коригування, як то передбачено
положеннями частини сьомої статті 54
Митного кодексу України.

Окрім зазначеного, відповідачем
не наведено та не надано будь-яких
інших переконливих аргументів та
доказів, які б викликали обґрунтовані
сумніви в достовірності проведеного
позивачем розрахунку митної вартості
товару за ціною договору, та в
порушення приписів митного
законодавства не проведено процедури
консультацій з декларантом для обрання
обґрунтованого вибору методів
визначення митної вартості товарів.

Відповідно до частини другої
статті 71 Кодексу адміністративного
судочинства України, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

На виконання цих вимог
відповідач, як суб'єкт владних
повноважень, не надав суду жодних
доказів, які спростовували б
твердження позивача, а відтак, не довів
правомірності своїх рішень.

За таких обставин, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що позивачем надано
відповідачу для митного оформлення
імпортованого товару всі документи, що
передбачені ч. 2 ст. 53 МК.

Стаття 71 КАС України передбачає,
що кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення.

Інші доводи апелянта також не
заслуговують уваги, оскільки не
спростовують вірних висновків суду
першої інстанції.

На підставі вищезазначеного,
судова колегія вважає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив постанову
з додержанням норм матеріального і
процесуального права, тому відсутні
підстави для скасування постанови.

Повний текст ухвали виготовлено
01.12.2014р

Керуючись статтями 195, 196, 198, 200, 205,
211, 212, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Київської
міжрегіональної митниці Міндоходів на
постанову Київського окружного
адміністративного суду від 05 вересня
2014 р., залишити без задоволення.

Постанову Київського окружного
адміністративного суду від 05 вересня
2014 р. у справі за адміністративним
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Фоззі-Фуд" до
Київської Міжрегіональної митниці
Міндоходів про визнання протиправними
та скасування рішень, залишити без
змін.

Ухвалу суду апеляційної
інстанції за наслідками перегляду
набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня її
складення в повному обсязі.

Колегія суддів:
О.В. Карпушова

О.В. Епель

М.І. Кобаль

.

Головуючий суддя
Карпушова О.В.

Судді:
Епель О.В.

Кобаль М.І.