Справа № 803/1625/14
Суддя: Сапіга В.П.
Дата ухвалення: 2014-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2014 року
Справа №
876/9819/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого-судді:
Сапіги В.П.,

суддів:
Обрізка І.М., Левицької Н.Г.

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Волинського
окружного адміністративного суду від
16.09.2014 року про зупинення провадження у
справі за позовом ОСОБА_1 до Управління
Міністерства внутрішніх справ України
у Волинській області про визнання
протиправним та скасування наказу,
поновлення на посаді та стягнення
грошового утримання за час вимушеного
прогулу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з
адміністративним позовом до
Управління Міністерства внутрішніх
справ України у Волинській області про
визнання протиправним та скасування
наказу від 29 травня 2014 року № 330/в в
частині звільнення, а також поновлення
на посаді, стягнення грошового
утримання за час вимушеного прогулу.

Ухвалою Волинського окружного
адміністративного суду від 16.09.2014 року
у відповідності до вимог п.3 ч.1 ст.156 КАС
України зупинено провадження у справі
в частині визнання протиправним та
скасування наказу від 29 травня 2014 року
№ 330/в.

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою,
позивач - ОСОБА_1 подав апеляційну
скаргу. Вважає, що оскаржувана ухвала
винесене з грубим порушенням норм
процесуального права, а тому просить
скасувати оскаржувану ухвалу, а справу
направити до суду першої інстанції для
продовження розгляду.

При цьому апелянт обґрунтовує та
мотивує свої вимоги тим, що справа про
визнання наказу №330/в від 29.05.2014 року
недійсним в частині та справа №803/1270/14
про визнання наказу №114о/с від 29.05.2014
року недійним хоча і випливають з
аналогічних правовідносин, проте
розгляд зазначених вище справ не є
взаємопов'язаним та не взаємообумовлює
пов'язаність їх розгляду. 29.05.2014 року
було прийнято два різні накази про його
звільнення з органів внутрішніх справ.
Вважає, що його було двічі притягнуто
до одного і того ж виду
відповідальності за одне
«правопорушення», яке я він не вчиняв.
Суд, не дослідивши обставини справи,
зокрема, щодо підстав та умов видання
наказу №330/в, з невідомих причин та
підстав зробив передчасний висновок
про те, що рішення суду у справі №803/1270/14
про визнання наказу №114о/с від 29.05.2014
року безпосередньо впливає на
вирішення спору щодо наказу №330/в. При
цьому суд не зазначив в чому полягає
цей вплив і головне, чому неможливо
розглянути цю справу до вирішення
іншої справи, особливо, якщо врахувати
ту обставину, що підставою для видання
наказу №114 о/с був наказ №330/в, т.б.
первинним був наказ №330/в і у разі
винесення судом рішення про його
скасування, саме дане рішення суду буде
безпосередньо впливати на
правомірність видання наказу №114 о/с, а
не навпаки.

У відповідності до п. 1 ч.1 ст. 197 КАС
України вважає за можливе розглянути
справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами. Справу може бути вирішено
на основі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши повноту встановлення
обставин справи, правильність їх
юридичної оцінки, обговоривши доводи
апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційну скаргу
необхідно відхилити з наступних
мотивів.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті
156 Кодексу адміністративного
судочинства України суд своєю ухвалою
зупиняє провадження у справі в разі
неможливості розгляду цієї справи до
вирішення іншої справи, що
розглядається в порядку
конституційного, адміністративного,
цивільного, господарського чи
кримінального судочинства, - до
набрання законної сили судовим
рішенням в іншій справі.

Як встановив суд першої інстанції, що
підтверджується і матеріалами справи,
що 29.05.2014 року відповідачем видано
наказ № 330/в, згідно з яким у зв'язку із
порушенням Присяги працівника органів
внутрішніх справ України вирішено
звільнити ОСОБА_1 із органів внутрішніх
справ за скоєння вчинку, що дискредитує
звання рядового і начальницького
складу з 30.05.2014 року. На виконання
зазначеного наказу відповідачем було
видано наказ по особовому складу від
29.05.2014 року № 114 о/с, на підставі якого
фактично і припинено відносини із
ОСОБА_1, про що внесено запис до
трудової книжки останнього.

ОСОБА_1 звертався із адміністративним
позовом до УМВС України у Волинській
області про визнання протиправним та
скасування наказу УМВС України у
Волинській області від 29.05.2014 року №114
о/с в частині звільнення з органів
внутрішніх справ відповідно до пункту
66 (за скоєння вчинків, що дискредитують
звання рядового і начальницького
складу) Положення про проходження
служби рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ з 30.05.2014 року,
поновлення на посаді та стягнення
грошового забезпечення за час
вимушеного прогулу.

Постановою Волинського окружного
адміністративного суду від 11.07.2014 року
у справі №803/1270/14 в задоволенні позову
відмовлено, яка на час постановлення
оскаржуваної ухвали не набрала
законної у зв'язку із її оскарженням
позивачем в апеляційному порядку.

Зважаючи на наведене колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції дійшов
правильного висновку, що предметом
оскарження у даній справі та у справі №
803/1270/14 є різні рішення відповідача,
однак цими рішеннями врегульовано одні
і ті ж правовідносини, отже, предмет
дослідження у даній справі є тотожним
предмету дослідження у справі № 803/1270/14.

В зв'язку з цим колегія суддів
апеляційного суду вважає, що суд першої
інстанції при постановленні
оскаржуваної ухвали всебічно, повно та
об'єктивно встановив обставини справи,
дослідив та оцінив всі докази, які
містяться в матеріалах справи та
прийшов до вірного висновку.

З огляду на таке, наведені в
апеляційній скарзі доводи не
викликають сумнівів щодо правильності
висновків суду першої інстанції та
застосування норм матеріального і
процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що
суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Зважаючи на те, що суд правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
апеляційну скаргу належить залишити
без задоволення, а ухвалу суду - без
змін.

Керуючись ст. 160, 195, 197, п.1 ч.1 ст.199, ст.200,
п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 254 КАС України, суд
апеляційної інстанції

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення.

Ухвалу Волинського окружного
адміністративного суду від16.09.2014 року
про зупинення провадження у справі
№803/1625/14 - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після надіслання копій
особам, які беруть участь у справі та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий-суддя В.П.Сапіга

Судді:
І.М. Обрізко

Н.Г. Левицька