Справа № 34326/10
Суддя: Дадим Ю.М.
Дата ухвалення: 2011-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" квітня 2011 р. справа № 2а-1832/10

Колегія суддів Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду у
складі: головуючого
судді: Дадим Ю.М.

суддів:
Уханенка С.А. Нагорної Л.М.

розглянувши у письмовому провадженні в
місті Дніпропетровську апеляційну
скаргу Управління Пенсійного фонду
України в Компаніївському районі
Кіровоградської області на постанову
Компаніївського районного суду
Кіровоградської області від 03
листопада 2010 року за позовом ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
Компаніївському районі
Кіровоградської області про
зобов’язання здійснити перерахунок
підвищення до пенсії «Дітям війни»,-

В С Т А Н О В И Л А:

14 жовтня 2010 року позивач
звернулась до суду з позовом, в якому
просила визнати незаконною
бездіяльність відповідача щодо
нарахування підвищення до пенсії у
меншому розмірі, ніж це передбачено ст.
6 Закону України «Про соціальний захист
дітей війни» та зобов’язати
відповідача здійснити перерахунок та
виплатити різницю у період з 22 травня
2008 року по 31 грудня 2008 року, з 01 січня 2009
року по 31 грудня 2009 року та з 01 січня 2010
року по 30 вересня 2010 року.

Постановою від 03 листопада 2010 року
позовні вимоги задоволені повністю.
Визнано протиправними дії відповідача
щодо нездійснення перерахунку та
виплати позивачу підвищення до пенсії
згідно ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни»у
розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком,
зобов’язано відповідача здійснити
перерахунок та виплатити позивачу
підвищення до пенсії згідно ст. 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни»за періоди 22 травня 2008 року по 31
грудня 2008 року, з 01 січня 2009 року по 31
грудня 2009 року та з 01 січня 2010 року по 30
вересня 2010 року.

Не погодившись з постановою
суду, відповідач звернувся з
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати оскаржувану постанову та
прийняти нову постанову, якою
відмовити в задоволенні позовних
вимог. Обґрунтовував свої вимоги тим,
що механізм розрахунку підвищення
пенсії, передбаченого ст. 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни», не визначений на законодавчому
рівні, не вказано, яким саме органом, за
рахунок яких коштів і джерел та в якому
процедурному порядку він здійснюється.
Посилались на неможливість
застосування до даних правовідносин
положень ч.1 ст. 28 Закону України «Про
загальнообов’язкове державне
пенсійне страхування».

Перевіривши матеріали
справи, законність і обґрунтованість
постанови суду в межах доводів
апеляційної скарги і заявлених
позовних вимог, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції,
позивач має статус дитини війни, що
підтверджується посвідченням (а.с. 5).

У відповідності до ст. 6 Закону України
«Про соціальний захист дітей
війни»дітям війни пенсії або щомісячне
довічне грошове утримання чи державна
соціальна допомога, що виплачується
замість пенсії, підвищуються на 30
відсотків мінімальної пенсії за віком.

Підпунктом 2 пункту 41 розділу ІІ Закону
України "Про Державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України" статтю 6
Закону України "Про соціальний захист
дітей війни" викладено в новій
редакції, відповідно до якої дітям
війни до пенсії виплачується
підвищення у розмірі надбавки,
встановленої для учасників війни.

Частиною четвертою статті 14 Закону
України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту»
передбачено, що учасникам війни,
нагородженим орденами і медалями
колишнього Союзу РСР за самовіддану
працю і бездоганну військову службу в
тилу в роки Великої Вітчизняної війни,
пенсії або щомісячне довічне грошове
утримання чи державна соціальна
допомога, що виплачується замість
пенсії, підвищуються на 15 процентів
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, іншим
учасникам війни - на 10 процентів
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність.

Рішенням Конституційного Суду України
від 22 травня 2008 року №10-рп/2008 положення
пункту 41 розділу ІІ Закону України "Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України" визнані
неконституційними з дня ухвалення
Конституційним Судом України цього
рішення.

При цьому, враховуючи пріоритет закону
над підзаконним нормативно-правовим
актом, суд першої інстанції
обґрунтовано не взяв до уваги
постанову Кабінету Міністрів України
від 28.05.2008 року № 530, якою встановлені
менші розміри підвищення до пенсії
дітям війни, ніж передбачені ст. 6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни».

Зміст статті 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни»у 2009-2010 роках не змінювався та
розмір підвищення не корегувався.

Однак, вирішуючи спірні
правовідносини суд першої інстанції не
прийняв до уваги наступне.

Так, з матеріалів справи
вбачається, що позивач з даним позовом
звернувся до суду першої інстанції 14
жовтня 2010, тобто, після внесення змін
Законом України «Про судоустрій і
статус суддів»змін до КАС України,
якими змінено строки звернення до
адміністративного суду за захистом
порушених прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частини
першої статті 99 КАС України
адміністративний позов
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами.
Частиною другою вказаної статті
визначено, що для звернення до
адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи
встановлюється шестимісячний строк,
який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 100 КАС України,
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд за заявою особи, яка його подала, не
знайде підстав для поновлення строку,
про що постановляється ухвала.

Рішення Конституційного Суду України
від 22.05.2008 року N 10-рп/2008 було
опубліковано в «Офіційному віснику
України»06.06.2008 року № 38 і саме з цієї
дати позивач дізналась, або повинна
була дізнатися про порушення своїх
прав та мала можливість звернутися до
суду з адміністративним позовом.

Судом першої інстанції поновлено
позивачу строк звернення до
адміністративного суду, однак поважних
підстав судом не наведено.

Згідно з частиною 1 статті 28 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" від
09.07.2003, №1058-IV мінімальний розмір пенсії
за віком встановлюється у розмірі
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, визначеного
законом.

Положення ч. 3 ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування»не є перешкодою для
застосування даної величини
(мінімального розміру пенсії за віком)
до обрахування інших пенсій чи доплат
пов'язаних з мінімальною пенсією за
віком, оскільки чинним законодавством
не встановлено іншого, крім
передбаченого частиною першою статті,
мінімального розміру пенсії за віком.

Посилання відповідача на
відсутність бюджетних коштів не може
бути взято до уваги з огляду на статтю 69
Закону України «Про Конституційний Суд
України», згідно з якою рішення і
висновки Конституційного Суду України
є обов’язковими до виконання.

Тому, враховуючи дату
звернення позивача до суду першої
інстанції з адміністративним позовом,
суд першої інстанції повинен був
зобов’язати відповідача здійснити
нарахування та виплату позивачу
підвищення до пенсії, як дитині війни у
розмірах, що передбачені ст. 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни», починаючи з 14 квітня 2010 року.
Позовні вимоги з 22 травня 2008 року по 31
грудня 2008 року, з 01 січня 2009 року по 31
грудня 2009 року та з 01 січня 2010 року по 13
квітня 2010 року включно слід залишити
без розгляду.

В частині визнання
неправомірною відмови відповідача у
здійсненні перерахунку і виплати
позивачу підвищення до пенсії
відповідно до ст. 6 ЗУ «Про соціальний
захист дітей війни»та зобов’язання
відповідача здійснити перерахунок та
виплатити позивачу підвищення до
пенсії передбачене ст. 6 ЗУ «Про
соціальний захист дітей війни» та ч. 1
ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» з 14 квітня 2010 року по 30
вересня 2010 року в розмірі 30 відсотків
мінімальної пенсії за віком, з
урахуванням різниці яка виплачена у
цей період –постанову суду необхідно
залишити без змін.

Керуючись п.3 ч.1 ст. 198, ст. 202, 205,207 КАС
України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
Компаніївському районі
Кіровоградської області задовольнити
частково.

Постанову Компаніївського
районного суду Кіровоградської
області від 03 листопада 2010 року у
справі № 2а-1832/10 в частині задоволення
позовних вимог з 22 травня 2008 року по 13
квітня 2010 року включно –скасувати,
залишивши позовні вимоги в цій частині
без розгляду. В іншій частині постанову
суду залишити без змін.

Постанова набирає законної
сили через п’ять днів після
направлення її копій особам, які беруть
участь у справі, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня набрання
чинності.

Головуючий:
Ю
.М. Дадим

Суддя:

С.А. Уханенко

Суддя:

Л.М. Нагорна