Справа № 826/6291/14
Суддя: Борисюк Л.П.
Дата ухвалення: 2014-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/6291/14
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач: Борисюк Л.П.
У Х В А Л А

Іменем України

02 грудня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого судді суддів при
секретаріБорисюк Л.П., Петрика І.Й.,
Собківа Я.М. Чайка О.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_5 на
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 30 травня 2014 року у
справі за позовом ОСОБА_5 до Відділу
державної виконавчої служби
Оболонського районного управління
юстиції у місті Києві, третя особа, яка
не заявляє самостійних вимог, на
предмет спору, на стороні відповідача:
Публічне акціонерне товариство
«Перший український міжнародний банк»
про визнання неправомірними дії та
скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

В травні 2014 року ОСОБА_5 звернулася до
Окружного адміністративного суду м.
Києва із позовом до Відділу державної
виконавчої служби Оболонського
районного управління юстиції у місті
Києві, третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог, на предмет спору, на
стороні відповідача: Публічне
акціонерне товариство «Перший
український міжнародний банк» в якому
просила визнати неправомірними дії
головного державного виконавця
відділу державної виконавчої служби
Оболонського районного управління
юстиції Ченківського О.О. щодо
винесення постанови від 15 квітня 2014
року про відкриття виконавчого
провадження № 42955112; визнати незаконною
та скасувати постанову головного
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Оболонського районного управління
юстиції Ченківського О.О. від 15 квітня
2014 року про відкриття виконавчого
провадження № 42955112.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
30 травня 2014 року в задоволенні позову
відмовлено.

Позивач, не погоджуючись з прийнятим
рішенням суду, звернувся з апеляційною
скаргою, в якій зазначає, що
оскаржувана постанова суду не
відповідає вимогам матеріального та
процесуального права, а саме, судом
першої інстанції неповно з'ясовано та
не доведено обставини, що мають
значення для справи, висновки суду
першої інстанції не відповідають
обставинам справи, в зв'язку з чим
просить скасувати постанову суду та
прийняти нове рішення, яким позов
задовольнити.

Сторони, будучи належним чином
повідомлені про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи, в судове
засідання не з'явилися. Про причини
своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засіданні - не обов'язкова,
колегія суддів у відповідності до ч. 4
ст. 196 КАС України визнала можливим
проводити апеляційний розгляд справи
за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України, фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції, 15
квітня 2014 року головним державним
виконавцем відділу державної
виконавчої служби Оболонського
районного управління юстиції у м. Києві
винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження № 42955112 по
примусовому виконанню виконавчого
напису нотаріуса Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_7 від 29
липня 2010 року № 4122 про звернення
стягнення на двокімнатну квартиру
загальною площею 50,50 кв.м., житловою
площею 29,60 кв.м., яка знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1, що належить на праві
власності ОСОБА_5 та за рахунок
отриманих коштів задовольнити вимоги
Публічного акціонерного товариства
«Перший український міжнародний банк»
у розмірі 472 533,65 грн.

В обґрунтування заявлених позовних
вимог позивач посилається на
Конституцію України, Закон України
«Про виконавче провадження» та
зазначає, що постанова головного
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Оболонського районного управління
юстиції Ченківського О.О. від 15 квітня
2014 року про відкриття виконавчого
провадження № 42955112 є незаконною та
підлягає скасуванню, оскільки
пропущено строк пред'явлення до
виконання виконавчого напису
нотаріуса Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_7

Крім цього, позивач зазначає, що на
даний час за кредитним договором № 5182605
від 17.01.2007, укладеним між позивачем та
Публічним акціонерним товариством
«Перший український міжнародний банк»
вже здійснюється виконавче
провадження Відділом ДВС Подільського
РУЮ м. Києва на користь ПАТ «Перший
український міжнародний банк»
відповідно до постанови про відкриття
виконавчого провадження головного
державного виконавця ВДВС
Подільського РУЮ у м. Києві
Барановського Б.В. від 18.03.2013 (ВП № 37000808),
тобто фактично з позивача здійснюється
подвійне стягнення за одним і тим же
договором кредиту.

Вважаючи оскаржувану постанову
відповідача протиправною та
необґрунтованою, а, відтак, такою, що
підлягає скасуванню, позивач звернувся
з позовом до суду.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції виходив з
того, що дії головного державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Оболонського
районного управління юстиції у м. Києві
щодо винесення постанови про відкриття
виконавчого провадження № 42955112 по
примусовому виконанню виконавчого
напису нотаріуса Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_7 від 29
липня 2010 року № 4122 є правомірними, а
відтак, правові підстави для
скасування зазначеної постанови
державного виконавця відсутні.

З таким висновком суду колегія суддів
погоджується, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про
виконавче провадження», виконавче
провадження як завершальна стадія
судового провадження та примусове
виконання рішень інших органів
(посадових осіб) - це сукупність дій
органів і посадових осіб, визначених у
цьому Законі, що спрямовані на
примусове виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб), які
провадяться на підставах, в межах
повноважень та у спосіб, визначених цим
Законом, іншими нормативно-правовими
актами, прийнятими відповідно до цього
Закону та інших законів, а також
рішеннями, що відповідно до цього
Закону підлягають примусовому
виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 вказаного Закону,
примусове виконання рішень
покладається на державну виконавчу
службу, яка входить до системи органів
Міністерства юстиції України.

За змістом ч. 1 ст. 5 Закону України «Про
виконавче провадження», вимоги
державного виконавця щодо виконання
рішень обов'язкові для всіх органів,
організацій, посадових осіб, фізичних і
юридичних осіб на території України.

Згідно зі ст. 6 вказаного Закону,
державний виконавець зобов'язаний
використовувати надані йому права
відповідно до закону і не допускати у
своїй діяльності порушення прав та
законних інтересів фізичних і
юридичних осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 вказаного
Закону, державний виконавець відкриває
виконавче провадження на підставі
виконавчого документа, зазначеного в
статті 17 цього Закону: 1) за заявою
стягувача або його представника про
примусове виконання рішення; 2) за
заявою прокурора у випадках
представництва інтересів громадянина
або держави в суді; 3) у разі якщо
виконавчий лист надійшов від суду на
підставі ухвали про надання дозволу на
примусове виконання рішення
іноземного суду в порядку,
встановленому законом; 4) в інших
передбачених законом випадках.

За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 22 вказаного
Закону, виконавчі документи можуть
бути пред'явлені до виконання в такі
строки: 1) посвідчення комісій по
трудових спорах, постанови судів у
справах про адміністративні
правопорушення та постанови органів
(посадових осіб), уповноважених
розглядати справи про адміністративні
правопорушення, - протягом трьох
місяців; 2) інші виконавчі документи -
протягом року, якщо інше не передбачено
законом.

Строки, зазначені у частині першій цієї
статті, встановлюються для: 1) виконання
судових рішень - з наступного дня після
набрання рішенням законної сили чи
закінчення строку, встановленого у
разі відстрочки чи розстрочки
виконання рішення, а в разі якщо судове
рішення підлягає негайному виконанню, -
з наступного дня після його
постановлення; 2) виконання рішень
комісій по трудових спорах - з дня
видачі посвідчення на примусове
виконання рішення; 3) інших виконавчих
документів з наступного дня після
набрання ними юридичної сили, якщо інше
не передбачено законом.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 25 Закону
України «Про виконавче провадження»,
державний виконавець зобов'язаний
прийняти до виконання виконавчий
документ і відкрити виконавче
провадження, якщо не закінчився строк
пред'явлення такого документа до
виконання, він відповідає вимогам,
передбаченим цим Законом, і
пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби.

Державний виконавець протягом трьох
робочих днів з дня надходження до нього
виконавчого документа виносить
постанову про відкриття виконавчого
провадження.

Вивченням матеріалів справи, колегією
суддів встановлено, 10 квітня 2014 року
Публічне акціонерне товариство
«Перший український міжнародний банк»
звернулося до начальника відділу
державної виконавчої служби
Оболонського районного управління
юстиції у м. Києві із заявою від 07
квітня 2014 року № КІЕ-61/134, в якій просило
відкрите виконавче провадження на
підставі виконавчого напису нотаріуса
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_7 від 29 липня 2010 року № 4122
про звернення стягнення на двокімнатну
квартиру загальною площею 50,50 кв.м.,
житловою площею 29,60 кв.м., яка
знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, що
належить на праві власності ОСОБА_5 та
за рахунок отриманих коштів
задовольнити вимоги Публічного
акціонерного товариства «Перший
український міжнародний банк» у
розмірі 472 533,65 грн.

15 квітня 2014 року головним державним
виконавцем відділу державної
виконавчої служби Оболонського
районного управління юстиції у м. Києві
винесено оскаржувану постанову про
відкриття виконавчого провадження №
42955112.

З урахуванням вимог пункту 2 частини
першої статті 22 Закону України «Про
виконавче провадження», строк
пред'явлення до виконання виконавчого
напису нотаріуса Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_7 від 29
липня 2010 року № 4122 закінчився в липні
2011 року.

Однак, 30 грудня 2013 року державним
виконавцем було прийнято постанову про
повернення виконавчого документа
стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47
Закону України «Про виконавче
провадження».

Так, відповідно до положень п. 2 ч. 1 ст. 47
Закону України «Про виконавче
провадження», виконавчий документ, на
підставі якого відкрито виконавче
провадження, за яким виконання не
здійснювалося або здійснено частково,
повертається стягувачу у разі, якщо у
боржника відсутнє майно, на яке може
бути звернуто стягнення, а, здійснені
державним виконавцем відповідно до
цього Закону заходи щодо розшуку
такого майна виявилися
безрезультатними.

Згідно ч. 5 ст. 47 Закону України «Про
виконавче провадження», повернення
виконавчого документа стягувачу з
підстав, передбачених цією статтею, не
позбавляє його права повторно
пред'явити виконавчий документ до
виконання протягом строків,
встановлених статтею 22 цього Закону.

Відповідно до положень статті 23 Закону
України «Про виконавче провадження»,
строки пред'явлення виконавчого
документа до виконання перериваються
пред'явленням виконавчого документа до
виконання.

Після переривання строку пред'явлення
виконавчого документа до виконання
перебіг строку поновлюється. Час, що
минув до переривання строку, до нового
строку не зараховується.

У разі повернення виконавчого
документа стягувачу у зв'язку з
неможливістю в повному обсязі або
частково виконати рішення строк
пред'явлення виконавчого документа до
виконання після переривання
встановлюється з дня його повернення, а
в разі повернення виконавчого
документа у зв'язку із встановленою
законом забороною щодо звернення
стягнення на майно чи кошти боржника, а
також проведення інших виконавчих дій
стосовно боржника, - з моменту
закінчення дії відповідної заборони.

Виходячи з того, що державним
виконавцем винесено постанову про
повернення виконавчого документа
стягувачу 30 грудня 2013 року та 10 квітня
2014 року Публічне акціонерне товариство
«Перший український міжнародний банк»
повторно звернулося до державної
виконавчої служби з метою примусового
виконання виконавчого напису
нотаріуса Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_7 від 29
липня 2010 року № 4122, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що виконавчий документ
подано в межах річного строку,
визначеного статтею 22 Закону України
«Про виконавче провадження».

Таким чином, головним державним
виконавцем відділу державної
виконавчої служби Оболонського
районного управління юстиції у місті
Києві в межах своїх повноважень
винесено постанову від 15 квітня 2014 року
про відкриття виконавчого провадження
№ 42955112.

Крім цього, за висновками позивача
наявність двох відкритих виконавчих
проваджень про стягнення з ОСОБА_5
заборгованості, згідно укладеного
кредитного договору № 5182605 від 17 січня
2007 року обумовить здійснення
подвійного стягнення за одним і тим же
кредитним договором.

Як вбачається з матеріалів справи, в
провадженні відділу державної
виконавчої служби Подільського
районного управління юстиції у місті
Києві перебуває виконавче провадження
№ 37000808 з примусового виконання
виконавчого листа Подільського
районного суду міста Києва від 17 січня
2013 року № 2-5563/11 про стягнення з ОСОБА_5
на користь Публічного акціонерного
товариства «Перший український
міжнародний банк» заборгованості за
кредитним договором у розмірі 812 509,92
доларів США та штраф за порушення умов
кредитного договору у розмірі 65 330 грн.

Однак, колегія суддів звертає увагу на
те, що виконавче провадження відкрите
на підставі виконавчого напису
нотаріуса Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_7 від 29
липня 2010 року № 4122 про звернення
стягнення на двокімнатну квартиру
загальною площею 50,50 кв.м., житловою
площею 29,60 кв.м., яка знаходиться за
адресою: АДРЕСА_2, що належить на праві
власності ОСОБА_5 стосується порушення
умов договору іпотеки № 5183138.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтується її вимоги та
заперечення.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідачем, як суб'єктом владних
повноважень, доведено належними та
допустимими доказами правомірність
своїх дій та відповідно прийнятої ним
постанови про відкриття виконавчого
провадження від 15.04.2014 (ВП № 42955112).

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції
стосовно того, що докази подані
позивачем, не підтверджують обставини,
на які він посилається в обґрунтування
позовних вимог, та були спростовані
доводами відповідача.

Згідно зі ст. 159 КАС України, судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.

З підстав вищенаведеного, колегія
суддів дійшла висновку, що суд першої
інстанції вірно встановив фактичні
обставини справи, дослідив наявні
докази, надав їм належну оцінку та
прийняв законне і обґрунтоване
рішення, з дотриманням норм
матеріального і процесуального права,
а тому підстав для його скасування не
вбачається.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України,
за наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право залишити апеляційну скаргу
без задоволення, а постанову суду без
змін.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212,
254 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 на постанову
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 30 травня 2014 року -
залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 30 травня 2014 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
постановлення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
в повному обсязі, шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя
суддя суддя Л.П. Борисюк
І.Й. Петрик Я.М. СобківПовний текст
ухвали складено та підписано - 05.12.2014

Головуючий суддя
Борисюк Л.П.

Судді:
Петрик І.Й.

Собків Я.М.