Справа № 808/6741/14
Суддя: Сацький Роман Вікторович
Дата ухвалення: 2014-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2014 року 16 гнод. 25 хв. Справа
№ 808/6741/14 м.ЗапоріжжяЗапорізький
окружний адміністративний суд у
складі:

головуючого - судді Р.В.
Сацький,

при секретарі судового засідання
А.С. Ярошенко

за участю представників

від позивача Немченко С.М.

Дудка С.В.

від відповідача Шавло Р.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Запоріжжя
адміністративну справу

за позовною заявою: Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Мелітопольський завод автотракторних
запчастин»

до: Мелітопольської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного Управління Міндоходів у
Запорізькій області

про: визнання дій незаконними та
скасування податкових
повідомлень-рішень № від 30.05.2014 та
№ від 20.08.2014

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Мелітопольський
завод автотракторних запчастин» (далі
ТОВ «Мелітопольський завод
автотракторних запчастин», або
позивач) звернулось до Запорізького
окружного адміністративного суду (далі
суд) із позовом до Мелітопольської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління Мін
доходів у Запорізькій області
(далі-Мелітопольська ОДПІ, або
відповідач) в якому просить суд:

- визнати протиправними дії позивача
по складанню Акту документальної
перевірки №704/08-32-22-01/30641508 від 14.05.2014
Мелітопольської ОДПІ «Про результати
планової виїзної перевірки дотримання
ТОВ «Мелітопольський завод
автотракторних запчастин» () вимог податкового, валютного та
іншого законодавства за період з 01.10.2012
по 31.12.2013;

- скасувати податкові
повідомлення-рішення Мелітопольської
ОДПІ № від 30.05.2014, яким зменшено
розмір від'ємного значення суми
податку на додану вартість за період
жовтень-грудень 2012 року, квітень,
червень, жовтень, листопад 2013 року на
суму загальну суму 175619 грн., та №
від 20.08.2014, яким збільшено суму
грошового зобов'язання по податку на
додану вартість за травень 2013 року на
33228 грн., та за вересень 2013 року на суму
221935 грн., всього ПДВ на суму 255 163 грн., і
донараховано штрафні (фінансові)
санкції на суму 127581.5 грн., як
протиправні.

В судовому засіданні представники
позивача позовні вимоги підтримали та
просили задовольнити їх в повному
обсязі, надали пояснення, аналогічні
викладеним у позовній заяві.

Зокрема зазначили, що відповідачем
складений Акт №704/08-32-22-01/30641508 від 14.05.2014
Мелітопольської ОДПІ «Про результати
планової виїзної перевірки дотримання
ТОВ «Мелітопольський завод
автотракторних запчастин» () вимог податкового, валютного та
іншого законодавства за період з 01.10.2012
по 31.12.2013.

На підставі якого прийняті
відповідачем податкові повідомлення
рішення № від 30.05.2014, яким
зменшено розмір від'ємного значення
суми податку на додану вартість на суму
175619 грн., та № від 20.08.2014, яким
збільшено суму податку на додану
вартість на суму 255 163 грн., і
донараховано штрафні (фінансові)
санкції на суму 127581, 50 грн.

Крім того, позивач вказує, що в Акті
перевірки відповідач зазначив що
підставою для нарахування податку на
додану вартість, що підлягає сплаті до
державного бюджету на суму 255 163 грн., у
т.ч. за травень 2013 року на 35 200 грн., та за
вересень 2013 року на 221 935 грн.; стало
завищення визначення податкового
кредиту за період з 01.10.2012 по 31.12.2013,
встановлено його завищення в зв'язку з
віднесенням підприємством до складу
податкового кредиту віднесено ПДВ в
сумі 293 563 грн. по придбанню шлаку
алюмінієвого від ТОВ «УкрспецМет» на
суму ПДВ 72806, 66 грн. та обрізь металевих
листів від ТОВ «Агросистема плюс» на
суму ПДВ 82 830 грн., також до податкового
кредиту віднесено суми по придбанню
виштамповки сталі від ТОВ
«Руслан-Комплект» на суму ПДВ 41473, 94
грн., від ПАТ «Сімферопольський завод
сільськогосподарського
машинобудування» на суму ПДВ 69507, 99 грн.
та від ТОВ «Харківський завод дискових
коліс» на суму ПДВ 38077, 79 грн. Відповідно
абз. 23 підрозділу 2 р. XX Перехідні
положення Податкового кодексу України
«Тимчасово до 1 січня 2014 року від
оподаткування податком на додану
вартість звільняються операції з
постачання, у тому числі операції з
імпорту відходів та брухту чорних і
кольорових металів та деревини
товарних позицій 4401, 4403, 4404 згідно з УКТ
ЗЕД (крім брикетів та гранул товарної
підкатегорії УКТ ЗЕД 4401 30 90 00). Переліки
таких відходів та брухту чорних і
кольорових металів затверджуються
Кабінетом Міністрів України». Згідно
до Постанови Кабінету Міністрів
України №15 від 12.01.2011 «Про затвердження
переліків відходів та брухту чорних і
кольорових металів, операції з
постачання яких, зокрема операції з
імпорту, тимчасово до 1 січня 2015
рокузвільняються від обкладення
податком на додану вартість».
Підприємство в порушення п. 198.6 ст. 198
Податкового кодексу України до
податкового кредиту віднесені суми ПДВ
по операціям з придбання від
контрагентів металобрухту та відходів,
які оподатковуються по 0 ставці. Але
придбаний товар не може бути
кваліфікований як металобрухт та
відходи, що оподатковуються по ставці
0%, так як підприємство придбало
сировину, яка використовується
безпосередньо в технологічному
процесі при виготовлені продукції в
якості формовочної суміші.

Позивач вважає дії відповідача щодо
проведення документальної перевірки
та складання висновків протиправними
та просить скасувати прийняті
податкові повідомлення рішення.

Представник відповідача в судовому
засіданні проти позову заперечував з
підстав викладених у запереченнях.

Зокрема зазначив, що згідно пп.20.1.4, п.20.1
ст.20, пп.75.1.2, п.75.1, ст.75, ст.77 Податкового
кодексу України від 02.12.2010 №2755-VІ та на
підставі рішення начальника
Мелітопольської ОДПІ, оформленого
Наказом №341 від 28.02.2014, письмового
повідомлення №245 від 28.02.2014, письмового
направлення на перевірку від 21.03.2014, яке
було вручено під розписку головному
бухгалтеру позивача Бардіну Д.В., в
присутності директора та головного
бухгалтера була проведена планова,
відповідно графіку, документальна
перевірка ТОВ «Мелітопольський завод
автотракторних запчастин» з питань
дотримання вимог податкового,
валютного та іншого законодавства за
період з 01.10.2012 по 31.12.2013. Під час якої в
спірному Акті зазначено, що позивачем в
зв'язку з придбанням металобрухту та
відходів, які оподатковуються по 0
ставці ПДВ, занижено податок на додану
вартість на суму 255 163 грн., та зменшено
розмір від'ємного значення суми
податку на додану вартість на суму 175 619
грн.

Суд, заслухавши пояснення
представників сторін, дослідивши
матеріали справи, оцінивши надані
докази, їх достатність і взаємний
зв'язок у сукупність, встановив
наступне.

З матеріалів справи встановлено, на
підставі рішення начальника
Мелітопольської ОДПІ, оформленого
Наказом від 28.02.2014 №341, письмового
повідомлення від 28.02.2014 №245, письмового
направлення на перевірку від 21.03.2014,
відповідачем проведено планову
документальну перевірку ТОВ
«Мелітопольський завод автотракторних
запчастин» з питань дотримання вимог
податкового, валютного та іншого
законодавства за період з 01.10.2012 по
31.12.2013, за результатами якої складено
Акт №704/08-32-22-01/30641508 від 14.05.2014. За
результатами вказаної перевірки
податковий орган дійшов висновку про
порушення позивачем:

- п.198.1, 198.6 ст.198, п.200.1, п.200.2, 200.3 ст.200
Податкового кодексу України від 02.12.2010
№2755-VІ, в наслідок чого занижений
податок на додану вартість, що підлягає
сплаті до бюджету на суму 255 163 грн., та
завищено суму від'ємного значення між
сумою податкових зобов'язань та сумою
податкового кредиту податку на додану
вартість у сумі 175 619 грн.

Щодо позовних вимог про визнання дій
відповідача по проведенню
документальної перевірки та складання
висновків Акта протиправними, суд
зазначає наступне.

Відповідно до пп.20.1.4 п.20.1 ст.20
Податкового кодексу України від 02.12.2010
№2755-VІ, контролюючі органи мають право
проводити відповідно до законодавства
перевірки і звірки платників податків
(крім національного банку України), у
тому числі після проведення процедур
митного контролю та/або митного
оформлення.

Відповідно п.77.1, п.77.4 Податкового
кодексу України, документальна планова
перевірка повинна бути передбачена у
плані графіку проведення планових
документальних перевірок. Про
проведення планової документальної
перевірки керівником органу державної
податкової служби приймається рішення,
яке оформлюється наказом. Право на
проведення планової документальної
перевірки платника податків надається
лише у випадку, коли йому не пізніше 10
календарних днів до дня проведення
зазначеної перевірки вручено під
розписку або надіслано рекомендованим
листом з повідомленням про вручення
копію наказу про проведення
документальної планової перевірки та
письмове повідомлення із зазначенням
дати початку проведення такої
перевірки. Допуск посадових осіб
органів податкової служби до
проведення планових документальних
перевірок та строки проведення
регламентовані статтями 81, 82
Податкового кодексу України.

З матеріалів справи судом встановлено,
що направлення та проведення, копія
наказу на проведення документальної
перевірки вручена головному
бухгалтеру позивача під розписку.

Суд зазначає, що акт перевірки та
висновки викладені в ньому не є
рішенням суб'єкта владних повноважень
в розумінні ст.17 КАС України, оскільки
не породжують ніяких правових
наслідків для позивача, а отже не
підлягають окремому оскарженню в
порядку адміністративного
судочинства. Проведення перевірки ОДПС
та висновки за її результатами є
частиною процесу реалізації
податковим органом своїх повноважень,
наданих чинним законодавством. Отже,
судом зазначено, що об'єктом судового
розгляду може бути рішення
контролюючого органу податкової
служби, а не дії органу податкової
служби (процес реалізації повноважень)
та висновки прийняті на підставі акту
перевірки.

Враховуючи викладене, суд дійшов до
висновку про правомірність дій
відповідача щодо проведення
документальної перевірки, та
відсутність підстав для задоволення
позовних вимог в цій частині.

Щодо оскарження податкових
повідомлень-рішень, які були винесені
податковим органом, суд зазначає
наступне.

З матеріалів справи судом встановлено,
ТОВ «Мелітопольський завод
автотракторних запчастин» в перевіряє
мий період придбало у ТОВ «УкрспецМет»,
ТОВ «Агросистема плюс», ТОВ
«Руслан-Комплект», ПАТ
«Сімферопольський завод
сільськогосподарського
машинобудування», ТОВ «Харківський
завод дискових коліс» обрізі
металевих листів, штамповку сталі, шлак
алюмінію, які в подальшому
використовувались в господарській
діяльності підприємства, що
підтверджується технічною
документацією, долученою до справи.
Отримані відповідні податкові
накладні від постачальників, з
дотриманням вимог ст.198 Податкового
кодексу України від 02.12.2010, віднесені до
складу податкового кредиту по ПДВ.

Відповідно ст. 1 Закону України «Про
металобрухт» від 05.05.1999 № 619-ХІV
«металобрухт - непридатні для прямого
використання вироби або частини
виробів, які за рішенням власника
втратили експлуатаційну цінність
внаслідок фізичного або морального
зносу і містять у собі чорні або
кольорові метали чи їх сплави, а також
вироби з металу, що мають непоправний
брак, залишки від виробництва та
обробки чорних і кольорових металів і
їх сплавів».

Згідно Закону України «Про митний
тариф України» від 05.04.2001, «Відходи і
брухт» - металеві відходи і брухт,
одержані у процесі виробництва або
механічного оброблення металів, і
металеві вироби, які остаточно не
придатні для використання за
призначенням внаслідок поломки,
розрізів, зношення або інших причин».

Відповідачем не доведено придбання
позивачем металобрухту чи інших
відходів в розумінні Закону України
«Про металобрухт», які підлягають
оподаткуванню по «0» ставці ПДВ. Не
надано суду доказів, щодо прийняття
постачальниками рішень про визнання
металобрухтом реалізованих товарів на
адресу позивача.

Відповідно до положень ст.30
Податкового кодексу України від 02.12.2010
№2755-VІ, передбачено що податкова пільга
- передбачене законодавством
звільнення платника податків від
обов'язку щодо нарахування та сплати
податку та збору. Згідно п.30.4 ст.30
Податкового кодексу України,
передбачає що платник вправі
відмовитись від використання
податкової пільги, чи зупинити її
використання на певні податкові
періоди. Тобто право застосування «0»
ставки ПДВ при реалізації товару є
правом у постачальника, а не обов'язком.

Мелітопольською ОДПІ не надана оцінка,
наявності листів постачальників
товару, що на їх розуміння поставлений
товар не підпадає під перелік відходів
та брухту чорних та кольорових металів,
що звільняються від оподаткування
податком на додану вартість, в
розумінні Постанови Кабінету
Міністрів України №15 від 12.01.2011. В
зв'язку з чим відмовляються на
підставі п.30.4 ст.30 Податкового кодексу
України від 02.12.2010 №2755-VІ, від
застосуванню пільги по оподаткуванню
вказаних операцій.

Також, Мелітопольською ОДПІ не надана
оцінка, факту декларування
постачальниками фінансових операцій
по реалізації обрізі металевих листів,
штамповку сталі, шлаку алюмінію на
адресу ТОВ «Мелітопольський завод
автотракторних запчастин», та сплату
податку на додану вартість до
державного бюджету, що підтверджено
представником відповідача в судовому
засіданні, та є підставою для
віднесення податкових накладних до
складу податкового кредиту по ПДВ
покупцем, позивачем по справі.

Згідно ст.19 Конституції України
правовий порядок в Україні ґрунтується
на засадах, відповідно до яких ніхто не
може бути примушений робити те, що не
передбачено законодавством. Органи
державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та Законами
України.

Відповідно ч.1 ст.11 Кодексу
адміністративного судочинства
України, встановлено що розгляд і
вирішення справ в адміністративних
судах здійснюється на засадах
змагальності сторін та свободи в
наданні ними суду своїх доказів і у
доведенні перед судом їх
переконливості.

В силу ч.2 ст.71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, в адміністративних справах
про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.
Відповідачем правомірність своїх дій
доведено не в повному обсязі.

Враховуючи те, що судом було
встановлено суттєве порушення норм
Податкового кодексу, а саме
відсутність підстав для не
підтвердження податковим органом
податкового кредиту у позивача, що
свідчить про протиправність прийняття
податкових рішень та наявність
підстав для скасування оскаржуваних
податкових повідомлень-рішень.

Суд приходить до висновку, що позовні
вимоги підлягають задоволенню, а
податкові повідомлення-рішення
Мелітопольської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
Управління Міндоходів у Запорізькій
області № від 30.05.2014 та № від
20.08.2014 є протиправними та такими, що
підлягають скасуванню.

Відповідно до статті 94 Кодексу
адміністративного судочинства
України, присудженню на користь
позивача підлягають понесені ним та
документально підтверджені судові
витрати.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 11, 71, 94, 158-163, 186 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Адміністративний позов задовольнити
частково.

2.Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
Мелітопольської ОДПІ Головного
управління Міндоходів у Запорізькій
області № від 30.05.2014.

3.Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
Мелітопольської ОДПІ Головного
управління Міндоходів у Запорізькій
області № від 20.08.2014.

4. В іншій частині позовних вимог
відмовити.

5.Стягнути з Державного бюджету України
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «Мелітопольський
завод автотракторних запчастин»
судовий збір у розмірі 487 грн.20 коп.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо вона не була подана у
встановлені строки. У разі подання
апеляційної скарги судове рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Запорізький окружний адміністративний
суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня
її проголошення, а в разі складення
постанови у повному обсязі відповідно
до статті 160 КАС України - з дня
складення її в повному обсязі,
апеляційної скарги, з подачею її копії
відповідно до кількості осіб, які
беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Суддя Р.В.
Сацький