Справа № 9101/122152/2011
Суддя: Поплавський В.Ю.
Дата ухвалення: 2012-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" червня 2012 р. справа № 2а-532/11

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого
судді: Поплавсько
го В.Ю.

суддів:
Сафронової С.В. Чепурнова Д.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Дніпропетровську
апеляційні скарги Управління праці та
соціального захисту населення
Новоархангельської районної державної
адміністрації Кіровоградської області

на постанову Новоархангельського
районного суду Кіровоградської
області від 26 квітня 2011 року по справі
за позовом ОСОБА_1 до Управління праці
та соціального захисту населення
Новоархангельської районної державної
адміністрації про визнання дій
неправомірними та стягнення коштів на
оздоровлення, -

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2011 року ОСОБА_1 звернувся з
позовом до УПСЗН Новоархангельської
районної державної адміністрації та
просив суд визнати протиправними дії
відповідача щодо виплати щорічної
грошової допомоги на оздоровлення у
2008-2010 роках, в розмірі меншому ніж
встановлено ст. 48 Закону України від
28.02.1991р. №796-ХІІ «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи»(надалі по тексту – Закон
№796), стягнути з відповідача 7906,00 грн.
невиплаченої щорічної допомоги на
оздоровлення.

Ухвалою Новоархангельського районного
суду Кіровоградської області від 12
квітня 2011 року позовні вимоги за 2008, 2009
роки залишено без розгляду.

Постановою Новоархангельського
районного суду Кіровоградської
області від 26 квітня 2011 року (прийнятою
в порядку скороченого провадження),
позовні вимоги задоволено частково,
визнано протиправною бездіяльність
відповідача щодо невиплати позивачу у
2010 році одноразової допомоги на
оздоровлення в розмірі меншому ніж
встановлено ст. 48 Закону №796,
зобов’язано відповідача провести
перерахунок та виплатити не
донараховану суму щорічної допомоги на
оздоровлення за 2010 рік з розрахунку
чотирьох мінімальних заробітних плат
відповідно до ст. 48 Закону № 796 з
урахуванням виплачених сум. В
задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

Не погодившись з постановою суду,
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій просив скасувати постанову суду,
оскільки вона винесена з порушенням
норм матеріального та процесуального
права та ухвалити нове рішення по
справі, яким відмовити в задоволенні
позовних вимог.

Перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість
оскаржуваного рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги і заявлених
позовних вимог, а також правильність
застосування судом норм матеріального
та процесуального права та правової
оцінки обставин у справі, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач має
статус особи яка постраждала внаслідок
чорнобильської катастрофи 1 категорії
та перебуває на обліку у відповідача як
інвалід ІІІ групи захворювання
пов’язаного з наслідками аварії на
ЧАЕС.

Виплати щорічної допомоги на
оздоровлення позивачу за 2010 рік була
здійснена у січні 2010 року..

Відповідно до ч. 4 ст. 48 Закону № 796 (в
редакції від 20.06.1996 року) передбачена
щорічна допомога на оздоровлення в
таких розмірах: інвалідам І і ІІ групи
–п’ять мінімальних заробітних плат;
інвалідам ІІІ групи, дітям інвалідам
–чотири мінімальні заробітної плати;
учасникам ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС 2 категорії -
п’ять мінімальних заробітних плат; 3
категорії –три мінімальні заробітні
плати.

Відповідно до Закону України від 28.12.2007
№ 107-VI частину четверту ст. 48 Закону №796
викладено в такій редакції:
“Одноразова компенсація учасникам
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС, які стали
інвалідами внаслідок Чорнобильської
катастрофи, та сім'ям, які втратили
годувальника із числа осіб, віднесених
до учасників ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС та смерть
яких пов'язана з Чорнобильською
катастрофою, щорічна допомога на
оздоровлення виплачується в порядку та
розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України». Проте, зміни,
внесені п.п. 11 п. 28 розділу II Закону
України від 28.12.2007 № 107-VI, визнано
такими, що не відповідають Конституції
України (є неконституційними), згідно з
Рішенням Конституційного Суду України
від 22.05.2008 № 10-рп/2008. Таким чином, дію ч. 4
ст. 48 Закону №796 було відновлено з 22
травня 2008 року.

Статтею 70 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2010
рік»надано право Кабінету Міністрів
України у 2010 році встановлювати розмір
соціальних виплат, які відповідно до
законодавства визначаються залежно
від розміру мінімальної заробітної
плати, в абсолютних сумах у межах
асигнувань, передбачених за
відповідними програмами.

Відповідно до ст. 71 Закону №796 дія
положень цього Закону не може
призупинятися іншими законами, крім
законів про внесення змін до цього
Закону.

Разом з тим, апеляційний суд приходить
до висновку, що під час розгляду справи
судом першої інстанції було допущено
порушення норм процесуального права,
виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст. 99 Кодексу
адміністративного судочинства для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється шестимісячний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Відповідно до ст. 100 Кодексу
адміністративного судочинства
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд за заявою особи, яка його подала, не
знайде підстав для поновлення строку.

Зважаючи на те, що позивач про
порушення своїх прав дізнався при
отриманні допомоги на оздоровлення в
січні 2010 року, звернувся до суду за
захистом порушених прав у квітні 2011
року, тобто більше ніж за рік після того
як дізнався про порушення своїх прав, а
поважних причин для поновлення строку
звернення до суду не наведено, колегія
суддів вважає, що позовні вимоги слід
залишити без розгляду, а постанову суду
скасувати.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України
підставою для скасування постанови
суду першої інстанції та ухвалення
нового рішення є порушення норм
матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи.

Враховуючи вищенаведене, колегія
суддів дійшла висновку, що судом першої
інстанції було допущено порушення норм
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи, а тому
постанову суду слід скасувати та
залишивши позовні вимоги без розгляду.

Керуючись ч. 10 ст. 183-2, п. 3 ч. 1 ст. 198, п. 4 ч.
1 ст. 202 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління праці та
соціального захисту населення
Новоархангельської районної державної
адміністрації Кіровоградської області
–задовольнити частково.

Постанову Новоархангельського
районного суду Кіровоградської
області від 26 квітня 2011 року скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_1 залишити без
розгляду.

Постанова Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
набирає законної сили з моменту її
проголошення є остаточною та
оскарженню не підлягає.

Головуючий:
В
.Ю. Поплавський

Суддя:

С.В. Сафронова

Суддя:

Д.В. Чепурнов