Справа № 804/16804/14
Суддя: Озерянська Світлана Іванівна
Дата ухвалення: 2014-10-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2014 р. Справа № 804/16804/14
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді при
секретаріОзерянської С.І. Жижиній К.П.
розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом Головного управління
Держсанепідслужби у Дніпропетровській
області до Довгинцівського відділу
державної виконавчої служби
Криворізького міського управління
юстиції про визнання протиправними та
скасування постанов Довгинцівського
відділу державної виконавчої служби
Криворізького міського управління
юстиції та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Відокремлений структурний підрозділ
«Криворізьке міськрайонне управління
Головного управління
Держсанепідслужби у Дніпропетровській
області» звернувся до
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Довгинцівського відділу державної
виконавчої служби Криворізького
міського управління юстиції, в якому
просить: визнати незаконною та
скасувати постанову начальника
Довгинцівського відділу державної
виконавчої служби Криворізького
міського управління юстиції від 21.08.2014
р. ВП 44455021 про відмову у відкритті
виконавчого провадження та постанову
начальника Довгинцівського відділу
державної виконавчої служби
Криворізького міського управління
юстиції від 19.09.2014 р. №У-20-05 про
залишення скарги начальника
відокремленого структурного
підрозділу «Криворізьке міськрайонне
управління Головного управління
Держсанепідслужби у Дніпропетровській
області» на постанову про відмову у
відкритті виконавчого провадження без
задоволення; зобов'язати начальника
Довгинцівського відділу Державної
виконавчої служби Криворізького
міського управління юстиції
Чеботарьова А.С., здійснити заходи,
необхідні для своєчасного і в повному
обсязі виконання рішення, зазначеного
в виконавчому листі №804/6535/14, який
виданий Дніпропетровським окружним
адміністративним судом за позовом
Криворізького міського управління
Головного управління
Держсанепідслужби у Дніпропетровській
області до фізичної особи-підприємця
ОСОБА_5 про застосування заходів
реагування до ресторану при готелі
«Дружба» у вигляді зупинення надання
послуг з організації громадського
харчування рестораном при готелі
«Дружба» ФОП ОСОБА_5, розташованого за
адресою: АДРЕСА_1, та відкриття
провадження по справі №804/6535/14 у спосіб
та в порядку, встановленому виконавчим
документом і Законом України «Про
виконавче провадження».

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
відповідачем в порушення вимог Закону
України «Про виконавче провадження»
не відкрито виконавче провадження на
підставі виконавчого листа, що
відповідає вимогам закону. Вважає
постанову про відмову в відкритті
виконавчого провадження та постанову
за результатами розгляду скарги
протиправними та такими, що підлягають
скасуванню, оскільки прийняті всупереч
вимогам чинного законодавства України.

Ухвалою Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 27 жовтня 2014
року було здійснено заміну неналежного
позивача Відокремлений структурний
підрозділ «Криворізьке міськрайонне
управління Головного управління
Держсанепідслужби у Дніпропетровській
області» на належного позивача
Головне управління Держсанепідслужби
у Дніпропетровській області.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, просив
розглянути справу в порядку письмового
провадження.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, надав клопотання
про розгляд справи без його участі та
надав заперечення проти задоволення
адміністративного позову, зазначаючи
про законність дій державної
виконавчої служби.

Дослідивши матеріали справи,
проаналізувавши вимоги чинного
законодавства, суд вважає, що
адміністративний позов підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що постановою
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду по справі
№804/6535/14 було задоволено
адміністративний позов Криворізького
міського управління Головного
управління Держсанепідслужби у
Дніпропетровській області до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_5 про
застосування заходів реагування до
ресторану при готелі «Дружба» у
вигляді зупинення надання послуг з
організації громадського харчування
рестораном при готелі «Дружба» ФОП
ОСОБА_5, розташованого за адресою:
АДРЕСА_1.

12 серпня 2014 року судом виданий
виконавчий лист по справі №804/6535/14.

19 серпня 2014 року позивачем на ім'я
начальника Довгинцівського відділу
Державної виконавчої служби
Криворізького міського управління
юстиції Чеботарьова А.С., направлена
заява про примусове виконання рішення
суду.

Постановою державного виконавця
Довгинцівського відділу державної
виконавчої служби Криворізького
міського управління юстиції від 21.08.2014
року у відкритті виконавчого
провадження відмовлено на підставі
пункту 8 частини 1 статті 26 Закону
України «Про виконавче провадження»
оскільки виконавчий документ не
містить заходів примусового виконання
та не може виконуватися.

10 вересня 2014 року позивач звернувся із
скаргою до відповідача на постанову
про відмову у відкритті виконавчого
провадження стосовно виконання
виконавчого листа №804/6535/14 від 23.06.2014
року.

Згідно постанови начальника
Довгинцівського відділу Державної
виконавчої служби Криворізького
міського управління юстиції від 19.09.2014
року, скаргу було залишено без
задоволення.

Відповідно до частини 2 статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Частиною 1 статті 9 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено, що суд при вирішенні
справи керується принципом законності,
відповідно до якого органи державної
влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові і
службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до частини 1 статті 12
Закону України «Про виконавче
провадження» сторони виконавчого
провадження мають право, зокрема,
оскаржувати рішення, дії або
бездіяльність державного виконавця
з питань виконавчого провадження у
порядку, встановленому цим Законом
та користуватися іншими правами,
наданими законом.

Відповідно до пункту 1 частини 2
статті 17 Закону України «Про виконавче
провадження» відповідно до цього
Закону підлягають виконанню державною
виконавчою службою такі виконавчі
документи: виконавчі листи, що
видаються судами, і накази
господарських судів, у тому числі на
підставі рішень третейського суду та
рішень Міжнародного комерційного
арбітражного суду при
Торгово-промисловій палаті і
Морської арбітражної комісії при
Торгово-промисловій палаті.

Відповідно до частини 1 статті 25
Закону України «Про виконавче
провадження» державний виконавець
зобов'язаний прийняти до виконання
виконавчий документ і відкрити
виконавче провадження, якщо не
закінчився строк пред'явлення такого
документа до виконання, він відповідає
вимогам, передбаченим цим Законом, і
пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби.

Згідно частини 1 статті 26 Закону
України «Про виконавче провадження»
державний виконавець відмовляє у
відкритті виконавчого провадження у
разі: 1) пропуску встановленого строку
пред'явлення документів до виконання;
2) неподання виконавчого документа,
зазначеного у статті 17 цього Закону,
та неподання заяви про відкриття
виконавчого провадження у випадках,
передбачених цим Законом; 3) якщо
рішення, на підставі якого видано
виконавчий документ, не набрало
законної (юридичної) сили, крім
випадків, коли воно у встановленому
законом порядку допущено до негайного
виконання; 4) пред'явлення виконавчого
документа до органу державної
виконавчої служби не за місцем або не
за підвідомчістю виконання рішення; 5)
якщо не закінчилася відстрочка
виконання рішення, надана судом, яким
постановлено рішення; 6)
невідповідності виконавчого
документа вимогам, передбаченим
статтею 18 цього Закону; 6-1) офіційного
оприлюднення повідомлення про
визнання боржника банкрутом і
відкриття ліквідаційної процедури; 7)
якщо виконавчий документ повернуто
стягувачу за його заявою, крім
виконавчих документів про стягнення
аліментів та інших періодичних
платежів; 8) наявності інших
передбачених законом обставин, що
виключають здійснення виконавчого
провадження.

Отже, відповідно до пункту 8
частини 1 статті 26 Закону України "Про
виконавче провадження" визначено, що
державний виконавець відмовляє у
відкритті виконавчого провадження в
разі наявності інших передбачених
законом обставин, що виключають
здійснення виконавчого провадження.

Тобто, вказана норма права надає
державному виконавцю право відмовити у
відкритті виконавчого провадження у
разі наявності інших обставин, що
виключають здійснення виконавчого
провадження. При цьому, такі обставини
мають бути передбачені законом.
Державний виконавець повинен у
постанові про відмову у відкритті
виконавчого провадження навести норми
законів України, які на його думку
виключають можливість здійснення
виконавчого провадження.

Відповідно до підпункту «б»
пункту 1.5.1 Інструкції з примусового
виконання рішень, постанова, як окремий
документ містить такі обов'язкові
реквізити, зокрема мотивувальну
частину із зазначенням мотивів з яких
державний виконавець прийняв
відповідне рішення і посилання на
закон чи інший нормативно-правовий акт.

При цьому, суд зазначає, що
оскаржувана постанова зазначає лише
те, що виконавчий документ не містить
заходів примусового виконання та не
може виконуватись в порядку,
передбаченому статтею 75 Закону України
«Про виконавче провадження».

В свою чергу, стаття 75 Закону
України «Про виконавче провадження»
встановлює виключно загальні умови
виконання рішень, за якими боржник
зобов'язаний особисто вчинити певні
дії або утриматися від їх вчинення та
не містить обставин, що виключають
здійснення виконавчого провадження.

Оскільки, у спірній постанові
державним виконавцем не наведено таких
обставин, то суд доходить висновку про
необґрунтованість такого рішення
державного виконавця.

Судом також встановлено, що до даних
обставин Законом України "Про
виконавче провадження" не віднесено ті,
які вказані державним виконавцем у
постанові про відмову у відкритті
виконавчого провадження ВП № 44455021 від
21.08.2014 року, а саме «виконавчий документ
не містить заходів примусового
виконання».

Судом встановлено, що виконавчий лист
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 23.06.2014 року
№ 804/6535/14 повністю відповідає вимогам,
які ставить Закон України "Про
виконавче провадження" до оформлення
виконавчого документу, а саме: містить
всі реквізити, які перераховані у
пунктах 1-6 частини 1 статті 18 вказаного
вище закону України.

Судом також встановлено, що відповідач
у оскаржуваній постанові не наводить
норми Закону України, який дозволяє
відмовляти у відкритті виконавчого
провадження, у зв'язку з тим, що
виконавчий документ не містить заходів
примусового виконання.

Відповідно до вимог частини 1 статті 263
Кодексу адміністративного судочинства
України, за наявності обставин, які
ускладнюють виконання судового
рішення, державний виконавець може
звернутися до адміністративного суду
першої інстанції, незалежно від того,
суд якої інстанції видав виконавчий
лист, із поданням, а особа, яка бере
участь у справі, та сторона виконавчого
провадження - із заявою про
відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення.

Суд зазначає, що відповідно до
частин 1,2 статті 34 Закону України «Про
виконавче провадження» у разі якщо
викладена у виконавчому документі
резолютивна частина рішення є
незрозумілою, державний виконавець
або сторони виконавчого провадження
мають право звернутися до суду, який
видав виконавчий документ, із заявою
про роз'яснення відповідного рішення.
У разі якщо зміст виконавчого
документа є незрозумілим, державний
виконавець або сторони виконавчого
провадження мають право звернутися
до органу (посадової особи), який
видав виконавчий документ, із заявою
про роз'яснення змісту цього
документа.

Отже, відповідач наділений рядом
прав, які надають йому можливість, в
разі незрозумілості змісту
резолютивної частини рішення чи то
порядку, або способу його виконання,
звернутися до суду для надання такого
роз'яснення чи то встановлення порядку
або способу його виконання.

Суд також зазначає, що згідно статті 19
Закону України "Про виконавче
провадження" підставою для відкриття
виконавчого провадження є заява
стягувача або його представника та
виконавчий документ. Враховуючи те, що
до відповідача надійшла заява від
представника стягувача, який був
уповноважений належним чином на
пред'явлення виконавчого документу до
виконання, а також виконавчий документ
- виконавчий лист суду, який оформлено у
відповідності до статті 18 Закону
України "Про виконавче провадження", то
відповідач повинен був відкрити
виконавче провадження.

Таким чином, у відповідача не було
передбачених Законом України "Про
виконавче провадження" підстав для
відмови у відкритті виконавчого
провадження, відповідно вимоги
позивача про визнання протиправними та
скасування постанов від 21.08.2014 р. ВП
44455021 про відмову у відкритті
виконавчого провадження та від 19.09.2014 р.
№У-20-05 про залишення скарги на
постанову про відмову у відкритті
виконавчого провадження без
задоволення є обґрунтованими та
такими, що підлягають задоволенню.

Що стосується позовної вимоги про
зобов'язання відповідача здійснити
заходи, необхідні для своєчасного і в
повному обсязі виконання рішення,
зазначеного в виконавчому листі
№804/6535/14 та відкриття провадження по
справі №804/6535/14 у спосіб та в порядку,
встановленому виконавчим документом і
Законом України «Про виконавче
провадження», суд зазначає наступне.

Статтею 2 Закону України «Про виконавче
провадження», передбачено, що
примусове виконання рішень в Україні
покладається на державну виконавчу
службу, яка входить до системи органів
Міністерства юстиції України.
Примусове виконання рішень здійснюють
державні виконавці, визначені цим
Законом.

Отже, суд приходить до висновку, що
вирішення питання про відкриття
виконавчого провадження за
виконавчими документами згідно Закону
України «Про виконавче провадження є
виключною компетенцією державних
виконавців відділів Державної
виконавчої служби, а відтак відсутні
повноваження суду щодо зобов'язання
відповідача здійснити заходи,
необхідні для своєчасного і в повному
обсязі виконання рішення, зазначеного
в виконавчому листі №804/6535/14 та
відкриття провадження по справі
№804/6535/14.

За таких обставин, суд дійшов висновку
про задоволення адміністративного
позову частково.

Керуючись ст.ст. 158-163, 181 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Головного
управління Держсанепідслужби до
Довгинцівського відділу державної
виконавчої служби Криворізького
міського управління юстиції про
визнання протиправними та скасування
постанов, зобов'язання вчинити певні
дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати
постанову про відмову у відкритті
виконавчого провадження від 21.08.2014 року
ВП №44455021.

Визнати протиправною та скасувати
постанову начальника Довгинцівського
відділу державної виконавчої служби
Криворізького міського управління
юстиції від 19.09.2014 року №У-20-05 про
залишення скарги начальника
відокремленого структурного
підрозділу «Криворізьке міськрайонне
управління Головного управління
Держсанепідслужби у Дніпропетровській
області» на постанову про відмову у
відкритті виконавчого провадження без
задоволення.

В іншій частині позовних вимог -
відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду шляхом подання
апеляційної скарги через
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд з одночасним
направленням копії апеляційної скарги
особою, яка її подає, до суду
апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі складення постанови у повному
обсязі, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом
за місцезнаходженням суб'єкта владних
повноважень і він не був присутній у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, але
його було повідомлено про можливість
отримання копії постанови суду
безпосередньо у суді, то десятиденний
строк на апеляційне оскарження
постанови суду обчислюється з
наступного дня після закінчення
п'ятиденного строку з моменту
отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги якщо таку скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги судове рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після
повернення апеляційної скарги, відмови
у відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Суддя С.І.
Озерянська