Справа № 9101/106300/2012
Суддя: Лукманова О.М.
Дата ухвалення: 2012-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" вересня 2012 р. справа № 2а-2507/11

Колегія суддів Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду у
складі: головуючого судді:
Лукманової О.М.

суддів: Божко Л.А.
Суховарова А.В.

розглянувши у письмовому провадженні в
м. Дніпропетровську

апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
м.Енергодарі Запорізької області

на постанову Енергодарського міського
суду Запорізької області від 07 липня 2011
року

у справі №2а-2507/11

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України
в м.Енергодарі Запорізької області

про визнання дій неправомірними та
зобов'язання провести перерахунок
пенсії, -

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Енергодарського міського
суду Запорізької області від 07 липня 2011
року адміністративний позов ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
м.Енергодарі Запорізької області (далі
-Управління) задоволено частково,
визнано протиправними дії Управління
щодо не вчинення дій стосовно
перерахунку та виплати позивачу
додаткової пенсії згідно ст.51 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»в
розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії
за віком; зобов'язано Управління
провести позивачу перерахунок та
виплату пенсії згідно ст.51 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
та ч.1 ст.28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування»в розмірі 30 відсотків
мінімальної пенсії за віком з 23.11.2010
року, з урахуванням виплачених сум.

Відповідач не погодився з постановою
суду першої інстанції і подав
апеляційну скаргу, в якій просив
скасувати рішення суду першої
інстанції в частині задоволення
позовних вимог та прийняти нову
постанову, якою відмовити позивачу в
задоволені позовних вимог.

Перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість
постанови суду в межах доводів
апеляційної скарги і заявлених
позовних вимог, а також правильність
застосування судом норм матеріального
та процесуального права, колегія
суддів дійшла висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач є особою, евакуйованою у 1986
році із зони відчуження, 2-ї категорії,
що підтверджується посвідченням серії
Б №014786 (а.с.5).

Позивач має право на отримання
додаткової пенсії на підставі ст.51
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи»за шкоду, заподіяну
здоров'ю.

Ст.49 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи»передбачено, що пенсії
особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4
встановлюються у вигляді: а) державної
пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, яка призначається
після виникнення права на державну
пенсію.

Згідно зі ст.50 зазначеного закону
особам, віднесеним до категорії 2,
щомісячна додаткова пенсія за шкоду,
заподіяну здоров'ю, призначається у
розмірі 30 процентів мінімальної пенсії
за віком.

Як передбачено ст.53 Закону виплата
додаткової пенсії здійснюється
повністю незалежно від заробітку,
пенсії чи іншого доходу.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивач знаходиться на обліку
Управління та отримує додаткову пенсію
за шкоду, заподіяну здоров'ю згідно ст.51
Закону України Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», що не оспорюється
відповідачем.

Встановлено, що Управління
нараховувало та виплачувало позивачу
додаткову пенсію за шкоду, заподіяну
здоров'ю у різні періоди відповідно до
постанови Кабінету Міністрів України
від 28.05.2008 р. №530 «Про питання
соціального захисту окремих категорій
громадян».

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції про те,
що додаткова пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю позивачу згідно ст.51 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян», які постраждали
внаслідок Чорнобильської
катастрофи»повинна розраховуватися
виходячи з мінімальної пенсії за віком,
яка визначається в порядку,
встановленому ч.1 ст.28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування»у розмірі
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, розмір якого
встановлюється законами про Державний
бюджет на відповідні роки.

Виходячи із загальних засад
пріоритетності законів над
підзаконними актами, вирішуючи даний
спір суд першої інстанції прийшов до
обґрунтованого висновку, що при
розрахунку додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, передбаченої ст.51
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи»застосуванню підлягає
розмір прожиткового мінімуму для осіб,
які втратили працездатність,
встановленого в законі про Державний
бюджет України на відповідний рік, із
якого визначається мінімальний розмір
пенсії за віком.

Відповідно до ч.3 ст.67 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»у разі
збільшення розміру прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, визначеного законом,
підвищується розмір додаткової пенсії
за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам,
віднесеним до 1, 2, 3, 4 категорій, та
розмір щомісячної компенсації сім'ям
за втрату годувальника внаслідок
Чорнобильської катастрофи.
Перерахунок пенсії встановлюється з
дня встановлення нового розміру
прожиткового мінімуму.

Отже, мінімальний розмір додаткової
пенсії залежить від нового розміру
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність.

Згідно ч.2 ст.99 КАС України для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється шестимісячний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Позивач звернулася до суду 23.05.2011 року
(а.с.1) та не довів, що пропустив строк
звернення з адміністративним позовом
до суду з поважних причин, а тому його
позовні вимоги підлягають задоволенню
в межах шестимісячного строку, а саме з
23.11.2010 року.

Отже, судом першої інстанції
обґрунтовано задоволено позовні
вимоги починаючи з 23.11.2010 року.

При визначенні періоду перерахунку та
виплати додаткової пенсії, колегія
суддів враховує те, що позивачу статус
учасника ліквідації наслідків
Чорнобильської катастрофи,
встановлений безстроково, призначення
та виплата пенсії носить безстроковий
характер, а тому визначення кінцевого
періоду перерахунку та виплати
додаткової пенсії вважає недоцільним.

На підставі вище викладеного, колегія
суду вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, постанову суду
слід залишити без змін.

Керуючись п.1 ч.1 ст.198, ст.200, 205, 206 КАС
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
м.Енергодарі Запорізької області
-залишити без задоволення.

Постанову Енергодарського міського
суду Запорізької області від 07 липня 2011
року у справі №2а-2507/11 - залишити без
змін.

Ухвала Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
набирає законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня набрання
чинності.

Головуючий:
О.М. Лукманова

Суддя:
Л.А. Божко

Суддя:
А.В. Суховаров