Справа № К/9991/71118/11-С
Суддя: Маринчак Н.Є.
Дата ухвалення: 2014-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2014 року м.
Київ К/9991/71118/11

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Головуючого: Маринчак Н.Є.,

Суддів: Вербицької О.В., Муравйова О.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Геосвіт»

на постанову Полтавського окружного
адміністративного суду від 10 травня 2011
року

та ухвалу Харківського апеляційного
адміністративного суду від 06 жовтня 2011
року

у справі №2а-10991/09

за позовом Державної податкової
інспекції у м.Полтаві (надалі - ДПІ у
м.Полтава)

до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Геосвіт» (надалі -
ТОВ «Геосвіт»)

про стягнення податкового боргу, -

встановив:

У листопаді 2008 року позивач звернувся
до суду з позовом до ТОВ «Геосвіт», в
якому просить стягнути за рахунок
наявних активів заборгованість по
податку з доходів найманих працівників
в розмірі 21433,47грн. та по податку на
додану вартість в розмірі 2405445,25грн.

Постановою Полтавського окружного
адміністративного суду від 10 травня 2011
року, залишеною без змін ухвалою
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 06 жовтня 2011
року, позовні вимоги задоволено.
Стягнуто з ТОВ «Геосвіт» за рахунок
наявних активів заборгованість по
податку з доходів найманих працівників
в розмірі 21433,47грн. та по податку на
додану вартість в розмірі 2405445,25грн.

Приймаючи рішення про задоволення
позовних вимог, суд першої інстанції, з
висновками якого погодилась колегія
апеляційного суду, виходив з того, що
заборгованість відповідачем не
сплачена, а отже, правомірно віднесена
до податкового боргу. Також зазначено,
що позивачем не пропущено 1095
календарних днів від дня узгодження
податкового зобов'язання.

Не погодившись з рішеннями судів
першої та апеляційної інстанцій,
вказуючи на порушення судами норм
процесуального права та неправильне
застосування норм матеріального права,
відповідач звернувся із касаційною
скаргою до Вищого адміністративного
суду України, в якій ставить питання
про скасування рішень судів попередніх
інстанцій та прийняття у справі нового
рішення, яким визнати незаконними та
необґрунтованими вимоги позивача у
зв'язку із спливом строків давності.

Сторони в судове засідання не
з'явились, про дату, час і місце
судового засідання були повідомлені
належним чином. Відповідно до п.2 ч.1
ст.222 КАС України справа розглядається
в порядку письмового провадження.

Згідно з ч.2 ст.220 КАС України суд
касаційної інстанції переглядає
судові рішення судів першої та
апеляційної інстанцій у межах
касаційної скарги.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши
матеріали справи та обговоривши доводи
наведені у скарзі, колегія суддів
дійшла висновку, що касаційна скарга не
підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій, податковим органом була
проведена виїзна позапланова
перевірка ТОВ «Геосвіт» з питань
дотримання вимог податкового,
валютного та іншого законодавства за
період з 01.01.2002 року по 31.12.2004 року, про
що складено акт №87/23-8/30904875 від 20.01.2007
року.

Також, ДПІ у м.Полтава була праведна
виїзна планова перевірка відповідача з
питань дотримання податкового,
валютного та іншого законодавства за
період з 01.01.2005 року по 30.11.2005 року, про
що складено акт №30/23-8/30904875 від 15.01.2007
року.

За наслідками проведених перевірок та
апеляційного узгодження податковим
органом були прийняті податкові
повідомлення-рішення №/0 від
27.01.2007 року, №/0 від 27.01.2007 року,
№/1 від 16.05.2007 року.

В подальшому, на підставі п.п.6.2.1 п.6.2 ст.6
Закону України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетом та державними цільовими
фондами» позивачем було направлено ТОВ
«Геосвіт» першу податкову вимогу №1/698
від 03.08.2007 року (у зв'язку з тим, що
поштове відправлення було не вручене,
перша податкова вимога була розміщена
на дошці оголошень 10.09.2007 року) та другу
податкову вимогу №2/856 від 11.10.2007 року
(отримана відповідачем 22.10.2007 року).

Як вбачається з матеріалів справи,
податкові повідомлення-рішення
№/0 від 27.01.2007 року, №/0 від
27.01.2007 року були оскаржені відповідачем
в адміністративному та судовому
порядку.

Постановою Полтавського окружного
адміністративного суду від 30.08.2010 року,
залишеною без змін ухвалою
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 16.03.2011 року,
було відмовлено в задоволенні позовних
вимог ТОВ «Геосвіт» щодо визнання
незаконним та скасування податкового
повідомлення-рішення №/0 від
27.01.2007 року. Ухвалою Вищого
адміністративного суду України від 24
вересня 2014 року рішення судів першої та
апеляційної інстанції залишені без
змін (К/9991/19859/11).

Постановою Полтавського окружного
адміністративного суду від 15.05.2009 року,
залишеною без змін ухвалою
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 18.06.2010 року,
було відмовлено в задоволенні позовних
вимог ТОВ «Геосвіт» щодо скасування
податкового повідомлення-рішення
№/3 від 10.10.2007 року (прийняте за
результатами адміністративного
оскарження податкового
повідомлення-рішення №/0 від
27.01.2007 року). Ухвалою Вищого
адміністративного суду України від 24
січня 2013 року рішення судів першої та
апеляційної інстанції залишені без
змін (К-25626/10).

Відповідно до п.п.5.4.1 п.5.1 ст.5 Закону
України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетом та державними цільовими
фондами» узгоджена сума податкового
зобов'язання, не сплачена платником
податків у строки, визначені цією
статтею, визнається сумою податкового
боргу платника податків.

Отже, підсумовуючи вищевикладене, суди
попередніх інстанцій дійшли вірного
висновку, що податкові
повідомлення-рішення №/0 від
27.01.2007 року, №/0 від 27.01.2007 року,
№/1 від 16.05.2007 року є узгодженими,
однак не сплаченими відповідачем в
установлений законодавством строк, а
тому набули статусу податкового боргу.

В касаційній скарзі ТОВ «Геосвіт»
посилається на те, що строки давності
по стягненню податкового боргу
сплинули.

Відповідно до ч.1, ч.3 ст.99 КАС України
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами. Для
захисту прав, свобод та інтересів особи
цим Кодексом та іншими законами можуть
встановлюватися інші строки для
звернення до адміністративного суду,
які, якщо не встановлено інше,
обчислюються з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Слід зазначити, що Закон України «Про
порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетом та
державними цільовими фондами» є
спеціальним законом з питань
оподаткування.

Згідно з п.п.15.2.1 п.15.2 ст.15 Закону України
«Про порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетом та
державними цільовими фондами» у разі
коли податкове зобов'язання було
нараховане податковим органом до
закінчення строку давності,
визначеного у пункті 15.1 цієї статті,
податковий борг, що виник у зв'язку з
відмовою у самостійному погашенні
податкового зобов'язання, може бути
стягнутий протягом наступних 1095
календарних днів від дня узгодження
податкового зобов'язання. Якщо платіж
стягується за рішенням суду, строки
стягнення встановлюються до повного
погашення такого платежу або до
визнання боргу безнадійним.

Як вбачається з матеріалів справи, ДПІ
у м.Полтава звернулась до Полтавського
окружного адміністративного суду з
позовом про стягнення податкового
боргу 11.11.2008 року, в той час як
податковий борг виник у відповідача на
підставі податкових
повідомлень-рішень прийнятих
податковим органом у січні та травні 2007
року.

Доводи касаційної скарги не
спростовують зазначених висновків
суду.

За таких обставин, судами першої та
апеляційної інстанцій, виконано всі
вимоги процесуального законодавства,
всебічно перевірено обставини справи,
вирішено справу у відповідності з
нормами матеріального права,
постановлено обґрунтовані рішення, в
яких повно відображені обставини, що
мають значення для справи. Висновки
суду про встановлені обставини і
правові наслідки є вичерпними,
відповідають дійсності і
підтверджуються доказами,
дослідженими у судовому засіданні, а
тому підстав для їх перегляду з
мотивів, викладених в касаційній
скарзі не вбачається.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, -

ухвалив:

Касаційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «Геосвіт» -
залишити без задоволення.

Постанову Полтавського окружного
адміністративного суду від 10 травня 2011
року та ухвалу Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 06 жовтня 2011 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути переглянута з підстав,
встановлених статтею 237 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий:
___________________ Н.Є. Маринчак

Судді:
___________________ О.В. Вербицька

___________________ О.В. Муравйов