Справа № 2а-14604/12/2670
Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2014-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2014 року м.
Київ К/800/39326/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України

в складі: головуючий - Стародуб О.П.,

судді - Олексієнко М.М., Олендер
І.Я.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу ОСОБА_1 на
постанову окружного адміністративного
суду м. Києва від 16.01.2013р. та ухвалу
Київського апеляційного
адміністративного суду від 11.07.2013р. у
справі за позовом ОСОБА_1 до Державної
міграційної служби України, управління
Державної міграційної служби в
Черкаській області про зобов'язання
вчинити дії,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2012 року громадянин Білорусії
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про
визнання неправомірним дій Державної
міграційної служби України та її
територіальних органів щодо вимоги
про надання паспорта громадянина
Білорусії серії НОМЕР_1 для прийняття
громадянства України, просив
зобов'язати відповідача прийняти
документи та вчинити дії по видачі
документів, що засвідчують його
належність до громадян України.

Постановою окружного
адміністративного суду м. Києва від
16.01.2013р., яка залишена без змін ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 11.07.2013р., в
задоволенні позову відмовлено.

З такими рішеннями судів не погодився
позивач, подав касаційну скаргу, в якій
посилається на порушення судами норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи. Просить скасувати постановлені
судами рішення та ухвалити нове
рішення про задоволення позову.

Заслухавши доповідача по справі,
перевіривши матеріали справи та
касаційну скаргу, колегія суддів
приходить до висновку, що вона не
підлягає задоволенню з наступних
мотивів та передбачених законом
підстав.

Законом України «Про громадянство
України» відповідно до Конституції
України визначено правовий зміст
громадянства України, підстави і
порядок його набуття та припинення,
повноваження органів державної влади,
що беруть участь у вирішенні питань
громадянства України, порядок
оскарження рішень з питань
громадянства, дій чи бездіяльності
органів державної влади, їх посадових і
службових осіб.

Згідно зі статтею 6 Закону України «Про
громадянство України» громадянство
України набувається, зокрема,
внаслідок прийняття до громадянства.

Відповідно до статті 9 зазначеного
Закону іноземець або особа без
громадянства можуть бути за їх
клопотаннями прийняті до громадянства
України. Вказаною статтею також
визначено умови прийняття до
громадянства України

Судами встановлено, що ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, є громадянином Білорусії
та з 2006 року проживає в Україні на
підставі посвідки від 26.12.2006р. серії
НОМЕР_2 на проживання в Україні, виданої
ГІРФО УМВС України в Черкаській
області.

04.08.2012р. позивач звернувся до
управління Державної міграційної
служби України в Черкаській області з
документами стосовно прийняття
громадянства України, проте
працівником цього управління в усному
порядку йому було відмовлено у зв'язку
із відсутністю у нього паспорта
громадянина Республіки Білорусь серії
НОМЕР_1 з відміткою про постановку на
консульський облік в Посольстві
Республіки Білорусь в Україні.

Листом від 03.10.2012р. №П-2013 Державна
міграційна служба України повідомила
позивача про наслідки розгляду його
заяви, підтвердивши необхідність
надання ним як громадянином Республіки
Білорусь до відповідної міграційної
служби паспорта громадянина цієї
Республіки серії НОМЕР_1 з відміткою
про постановку на консульський облік в
Посольстві Республіки Білорусь в
Україні з метою підтвердження його
належності до громадянства Республіки
Білорусь та факту його постійного
проживання для набуття громадянства
України.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог суди попередніх інстанцій
виходили із того, що ОСОБА_1 не надав
паспорта громадянина Білорусії серії
НОМЕР_1 з відміткою про перебування на
консульському обліку в Посольстві
Республіка Білорусь в Україні, який є
необхідною умовою для набуття
громадянства України.

З такими висновками судів колегія
суддів погоджується і вважає їх такими,
що відповідають нормам матеріального
права та фактичним обставинам справи.

Пунктом 45 Порядку провадження за
заявами і поданнями з питань
громадянства України та виконання
прийнятих рішень, затвердженого Указом
Президента України від 27.03.2001р. №215 (в
редакції Указу Президента України від
27.06.2006р. №588/2006 зі змінами та
доповненнями) визначено перелік
документів, що подаються для прийняття
до громадянства України, одним із яких
є документ, що підтверджує безперервне
проживання особи на законних підставах
на території України протягом останніх
п'яти років, - для особи, яка в'їхала в
Україну іноземцем (копія паспортного
документа).

Відповідно до статті 1 Угоди між
Україною і Республікою Білорусь про
спрощений порядок зміни громадянства
громадянами України, які постійно
проживають в Республіці Білорусь, і
громадянами республіки Білорусь, які
постійно проживають в Україні,
ратифікованої Законом України від
21.10.1999р. № 1186-XIV, кожна зі Сторін надасть
громадянам іншої Сторони, які постійно
проживають на законних підставах на її
території, громадянство відповідно до
її національного законодавства.

Згідно із листа Міністерства
закордонних справ України від 08.01.2013р.
№ 71/КПП/17-500-16, надісланого до суду у
відповідь на його запит, з метою
реалізації домовленостей, досягнутих
під час проведення консультацій
консульських служб України та
Республіки Білорусь, які відбулися у м.
Києві 18-19 жовтня 2007 року, Міністерство
закордонних справ Республіки Білорусь
нотою від 29.01.2008р. №19-19/802-к
запропонувало Міністерству
закордонних справ України узгодити
застосування статті 1 згаданої Угоди
щодо осіб, які мають дозвіл на постійне
проживання за кордоном у відповідності
до законодавства країни свого
громадянства.

В свою чергу білоруською стороною було
запропоновано визнати громадян
Республіки Білорусь, які знялися з
реєстраційного обліку до 08.04.2000р. (дата
набрання чинності угодою), такими, що
мають дозвіл на постійне проживання за
кордоном, а тих громадян Республіки
Білорусь, які знялися з реєстраційного
обліку після цієї дати такими, що
повинні мати дозвіл компетентних
органів Білорусі на постійне
проживання за кордоном, оформити
паспорт серії НОМЕР_1 та перебувати на
консульському обліку в Посольстві
Республіки Білорусь в Україні.

Так, дія статті 1 Угоди поширюється на
громадян Республіки Білорусь, які
прибули на постійне проживання на
території України, і громадян України,
які прибули на постійне проживання на
територію Республіки Білорусь, які
мають дозвіл на виїзд на постійне
проживання за кордон згідно із
законодавством країни свого
громадянства. Отже, згадана категорія
громадян Республіки Білорусь повинна
бути документована паспортами
громадянина Республіки Білорусь серії
НОМЕР_1 з відміткою про постановку на
консульський облік в Посольстві
Республіки Білорусь в Україні.

Мотиви та доводи, наведені у касаційній
скарзі, висновки судів не спростовують
і є безпідставними, оскільки відсутні
факти дотримання позивачем всіх
необхідних умов при подачі документів
для набуття громадянства України, а
тому суди попередніх інстанцій дійшли
законного та обґрунтованого висновку
про правомірність рішення Державної
міграційної служби України.

Відповідно до статті 224 КАС України суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Не може бути скасовано судове рішення з
мотивів порушення судом норм
процесуального права, якщо це не
призвело і не могло призвести до
неправильного вирішення справи.

За наведених обставин колегія суддів
приходить до висновку, що при ухваленні
оскаржуваного рішення суд апеляційної
інстанції не допустив порушень норм
матеріального і процесуального права,
а тому касаційну скаргу слід залишити
без задоволення, а судове рішення - без
змін.

Керуючись статтями 210, 220-1, 223, 224, 230, 231, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення, а постанову постанову
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 16.01.2013р. та ухвалу
Київського апеляційного
адміністративного суду від 11.07.2013р. у
справі за позовом ОСОБА_1 до Державної
міграційної служби України, управління
Державної міграційної служби в
Черкаській області про зобов'язання
вчинити дії - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:
О.П. Стародуб

Судді:
М.М. Олексієнко

І.Я. Олендер