Справа № 813/6922/14
Суддя: Братичак Уляна Володимирівна
Дата ухвалення: 2014-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 листопада 2014 року
№ 813/6922/14
зал судових засідань
№13
Львівський окружний адміністративний
суд в складі:
головуючої судді Братичак У.В.,
секретар судового засідання Бугара
представника позивача Науменко І.В.,
представника відповідача Куйбіди Р.І.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом ТОВ «Зборівські лани» до
Відділу державної виконавчої служби
Золочівського районного управління
юстиції про визнання протиправними
дій, скасування постанови, -
На розгляд Львівського окружного
адміністративного суду надійшла
позовна заява ТОВ «Зборівські лани» до
Відділу державної виконавчої служби
Золочівського районного управління
юстиції (далі - ВДВС Золочівського РУЮ,
відповідач) про визнання протиправними
дій ВДВС Золочівського РУЮ щодо
винесення постанови про стягнення
виконавчого збору від 25.01.2012 року,
скасування постанови про стягнення
виконавчого збору від 25.01.2012 року.
Позивач свої позовні вимоги
обґрунтовані тим, що спірна постанова
про стягнення виконавчого збору є
неправомірною та винесена
безпідставно, оскільки лише після
отримання боржником постанови про
відкриття виконавчого провадження та
за умови відсутності документів про
добровільне погашення заборгованості
в строк, зазначений у виконавчому
документі, державний виконавець вчиняє
подальші дії відповідно до Закону
України «Про виконавче провадження»,
зокрема, щодо винесення постанови про
стягнення виконавчого збору. Однак,
позивач постанови про відкриття
виконавчого провадження не отримував.
Більше того, зазначив, що невжиття
державним виконавцем заходів щодо
з'ясування місцезнаходження боржника
позбавило можливості ТОВ «Зборівські
лани» сплатити борг в добровільному
порядку. З цих підстав вважає дії
відповідача, що передували винесенню
постанови про стягнення виконавчого
збору протиправними та просить
скасувати спірну постанову про
стягнення виконавчого збору від 25.01.2012
Відповідач подав заперечення на позов
від 14.11.2014 року №3109/09-10/9037, в якому проти
позову заперечив повністю. Пояснив, що
постанова про відкриття виконавчого
провадження від 16.01.2012 року надіслана
позивачу 17.01.2012 року на адресу,
зазначену у виконавчому листі від
14.11.2011 року №2а-10400/10/1370, що
підтверджується списком згрупованих
поштових відправлень рекомендованих
листів. Відтак вважає, що вказана
постанова у відповідності до вимог ст.
31 Закону України «Про виконавче
провадження» надіслана позивачу
належним чином. У зв'язку із
невиконанням постанови про відкриття
виконавчого провадження від 16.01.2012 року
в строк, державний виконавець виніс
спірну постанову про стягнення
виконавчого збору від 25.01.2012 року.

Представник позивача в судовому
засіданні позов підтримав з підстав,
наведених у позовній заяві та в
письмових поясненнях.

Представник відповідача в судовому
засіданні проти позову заперечив з
підстав, викладених у запереченні на
позов.

Суд заслухавши думку представників
сторін, дослідивши подані документи та
матеріали, об'єктивно оцінивши докази,
які мають юридичне значення для
розгляду справи, дійшов висновку, що
адміністративний позов підлягає
задоволенню повністю, з наступних
підстав.

16.01.2012 року на підставі виконавчого
листа, виданого Львівським окружним
адміністративним судом від 14.11.2011 р.
№2а-10400/10/1370, державним виконавцем
винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження ВП №30671033 про
стягнення з Фермерського господарства
«Зборівські лани», що знаходиться за
адресою: Львівська область,
Золочівський район, с. Хильчиці () в користь Державного
бюджету України коштів в розмірі 150 000,00
грн. Пунктом 2 постанови зобов'язано
позивача виконати дану вимогу в строк
до 23.01.2012 року.

У зв'язку із невиконанням постанови від
16.01.2012 року про відкриття виконавчого
провадження ВП №30671033, державний
виконавець виніс постанову від 25.01.2012
року про стягнення з боржника
виконавчого збору у розмірі 10
відсотків від загальної суми боргу в
сумі 15 000,00 грн.

В подальшому, при здійсненні
виконавчих дій державним виконавцем
направлявся запит до Єдиного держаного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців, та отримано витяг
15.02.2013р. згідно з яким, дійсним місцем
реєстрації ТОВ «Зборівські лани» є
Тернопільська область, Зборівський
район, с. Вовчківці.

Незважаючи на отриманий витяг,
державним виконавцем надсилались
запити до Золочівського ВРЕР ДАІ,
Золочівського МБТІ, ДПІ у
Золочівському районі Львівської
області, Управління Держкомзему у
Золочівському районі Львівської
області з метою виявлення майна, на яке
може бути звернуте стягнення в рахунок
погашення заборгованості.

Після отримання відповідей на запити
від Золочівського ВРЕР ДАІ,
Золочівського МБТІ, ДПІ у
Золочівському районі Львівської
області, Управління Держкомзему у
Золочівському районі Львівської
області державний виконавець
встановив відсутність у боржника
земельних ділянок, транспортних
засобів та іншого майна. Окрім того,
державний виконавець встановив
місцезнаходження юридичної особи ТОВ
«Зборівські лани», а саме:
Тернопільська область, Зборівський
район, с. Вовчківці.

У зв'язку з цим, державний виконавець
лише 16.05.2012 року виніс постанову про
закінчення виконавчого провадження та
передав його на виконання до ВДВС
Зборівського РУЮ.

Після передачі матеріалів виконавчого
провадження ВП № 30671033 до ВДВС
Зборівського РУЮ, державним виконавцем
Тригуб І.О. було винесено постанову про
відкриття виконавчого провадження ВП
№ 32716345 від 24.05.2012 року про стягнення з
ТОВ «Зборівські лани» на користь
Державного бюджету України боргу у
сумі 150 000,00 грн.

Вказана постанова була виконана
позивачем добровільно у 2012 році, що
підтверджується платіжним дорученням
від 29.05.2012 року №130.

Разом з тим, позивач вважає дії ВДВС
Золочівського РУЮ щодо винесення
постанови про стягнення виконавчого
збору неправомірними, оскільки
державним виконавцем не було здійснено
заходів щодо фактичного
місцезнаходження боржника, не
повідомлено його належним чином, а тому
позивач не мав змоги виконати
постанову державного виконавця
добровільно. Про оскаржувану постанову
він дізнався лише 25.09.2014р. у зв'язку із
накладенням арешту на рахунки ТОВ
«Зборівські лани». Вказаний виконавчий
збір позивач сплатив у повному обсязі,
що підтверджується платіжним
дорученням від 26.09.2014 року №962 в сумі 15
000,00 грн.

У зв'язку із цим, позивач просить
визнати дії відповідача щодо винесення
постанови про стягнення виконавчого
збору від 25.01.2012 року протиправними та
скасувати спірну постанову.

Вирішуючи спір по суті суд зазначає
таке.

Стаття 55 Конституції України
передбачає, що права і свободи людини і
громадянина захищаються судом. Кожному
гарантується право на оскарження в
суді рішень, дій чи бездіяльності
органів державної влади, органів
місцевого самоврядування, посадових і
службових осіб.

Згідно з пунктом 2 постанови Пленуму
Вищого адміністративного суду України
від 13 грудня 2010 року № 3 «Про практику
застосування адміністративними судами
законодавства у справах із приводу
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності державної виконавчої
служби» передбачає, що до юрисдикції
адміністративних судів належать спори
щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності державної виконавчої
служби при виконанні всіх виконавчих
документів, передбачених частиною
другою статті 3 Закону України «Про
виконавче провадження», крім тих,
відносно яких законом установлено
інший, виключний порядок їх оскарження.

Відповідно до ст. 181 КАС України
учасники виконавчого провадження (крім
державного виконавця) та особи, які
залучаються до проведення виконавчих
дій, мають право звернутися до
адміністративного суду із позовною
заявою, якщо вважають, що рішенням, дією
або бездіяльністю державного
виконавця чи іншої посадової особи
державної виконавчої служби порушено
їхні права, свободи чи інтереси.

Загальні умови та порядок виконання
рішень, за якими боржник зобов'язаний
особисто вчинити певні дії або
утриматись від їх вчинення,
встановлені Законом України «Про
виконавче провадження» №606-XIV вiд 21.04.1999
року (із змінами та доповненнями, далі -
Закон № 606).

Відповідно до ст. 1 Закону № 606,
виконавче провадження як завершальна
стадія судового провадження та
примусове виконання рішень інших
органів (посадових осіб) - це сукупність
дій органів і посадових осіб,
визначених у цьому Законі, що
спрямовані на примусове виконання
рішень судів та інших органів
(посадових осіб), які провадяться на
підставах, в межах повноважень та у
спосіб, визначених цим Законом, іншими
нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до цього Закону
та інших законів, а також рішеннями, що
відповідно до цього Закону підлягають
примусовому виконанню (далі - рішення).

Згідно з ст. 27 Закону № 606, у разі
ненадання боржником у строки,
встановлені частиною другою статті 25
цього Закону для самостійного
виконання рішення, документального
підтвердження повного виконання
рішення державний виконавець на
наступний день після закінчення
відповідних строків розпочинає
примусове виконання рішення.

Відповідно до ст. 28 Закону у разі
невиконання боржником рішення
майнового характеру у строк,
встановлений частиною другою статті 25
цього Закону для самостійного його
виконання, постановою державного
виконавця з боржника стягується
виконавчий збір у розмірі 10 відсотків
суми, що підлягає стягненню. Розмір
фактично стягнутого з боржника
виконавчого збору державний
виконавець зазначає у виконавчому
документі. У разі якщо стягнутої з
боржника суми недостатньо для
задоволення в повному обсязі вимог
стягувача, виконавчий збір сплачується
пропорційно до стягнутої суми.
Постанова про стягнення виконавчого
збору може бути оскаржена в
десятиденний строк у порядку,
встановленому цим Законом.

Згідно з приписами ст. 31 Закону № 606
копії постанов державного виконавця
надсилаються адресатам із
супровідними листами простою
кореспонденцією, крім постанов про
відкриття виконавчого провадження або
відмову у відкритті виконавчого
провадження, про повернення
виконавчого документа стягувачу
відповідно до статті 47 цього Закону, що
надсилаються рекомендованим листом з
повідомленням про вручення.

Відповідно до п. 4.1.1. Інструкції про
проведення виконавчих дій,
затвердженої Наказом Міністерства
юстиції України від 15 грудня 1999 року N
74/5 (далі - Інструкція N 74/5), державний
виконавець, починаючи виконувати
рішення, повинен пересвідчитись, чи
отримана боржником копія постанови про
відкриття виконавчого провадження і чи
здійснені ним дії, спрямовані на
добровільне виконання рішення у
встановлений постановою строк.

У матеріалах справи міститься копія
списку згрупованих поштових
відправлень від 17.01.2012 року про
направлення позивачу копії постанови
про відкриття виконавчого провадження
від 16.01.2012 року, в якому зазначено,
зокрема, адресат - ТОВ «Зборівські
лани» «Почани».

У Витязі з Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців серії АБ № 622997 від
15.02.2013р. місцезнаходженням юридичної
особи ТОВ «Зборівські лани» (34038236) є :
47224, Тернопільська область, Зборівський
район, с. Вовчківці.

Таким чином, суд встановив, що адреса
боржника, зазначена у постанові про
відкриття виконавчого провадження від
16.01.2012 року є іншою ніж та, що зазначена
у Витязі з Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців серії АБ №622997.

З огляду на наведене, суд дійшов
висновку, що державний виконавець в
порушення вимог Закону № 606 та
Інструкції N 74/5 не вчинив заходів,
спрямованих на встановлення
фактичного місцезнаходження боржника,
а також не пересвідчився про те, чи
отримана боржником копія постанови про
відкриття виконавчого провадження і чи
здійснені ним дії, спрямовані на
добровільне виконання рішення у
встановлений постановою строк.

Доказів вручення позивачу постанови
про відкриття виконавчого провадження
від 16.01.2012 року у відповідності до вимог
ст. 31 Закону № 606, відповідачем не
представлено.

Відповідно до пункту 20 Постанови
Пленуму Верховного суду України № 14
від 26.12.2003 року «Про практику розгляду
судами скарг на рішення, дії або
бездіяльність органів і посадових осіб
державної виконавчої служби та
звернень учасників виконавчого
провадження» суд може визнати
стягнення виконавчого збору
необґрунтованим, якщо встановлений
державним виконавцем строк для
добровільного виконання рішення не
узгоджувався зі строками,
встановленими Законом, і був
нереальним.

У Постанові Пленуму Вищого
адміністративного суду України № 3 від
13.12.2010 року «Про практику застосування
адміністративними судами
законодавства у справах із приводу
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності державної виконавчої
служби» зазначено, що постанови
державного виконавця про стягнення
виконавчого збору та накладення штрафу
належать до видів відповідальності за
невиконання рішення самостійно та за
невиконання без поважних причин
рішення, що зобов'язує боржника вчинити
певні дії, та рішення про поновлення на
роботі. Виконавчий збір - це санкція
відповідальності майнового характеру,
що накладається на боржника за
невиконання рішення у строк,
встановлений для його самостійного
виконання.

Беручи до уваги вищенаведене, а також
враховуючи те, що при винесенні
постанови про відкриття виконавчого
провадження від 16.01.2012 року, державний
виконавець не пересвідчився про факт
отримання боржником вказаної
постанови, не встановив фактичного
місцезнаходження юридичної особи ТОВ
«Зборівські лани», суд дійшов висновку
про те, що дії державного виконавця
щодо винесення постанови про стягнення
виконавчого збору від 25.01.2012 року є
протиправними, а спірна постанова не
відповідає критеріям правомірного
рішення суб'єкта владних повноважень,
які наведено у частині 3 статті 2 КАС
України, оскільки прийнята
необґрунтовано, без урахування усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії). В той
же час, позивач довів обґрунтованість
позовних вимог належними та
допустимими доказами.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Аналізуючи діюче законодавство та
обставини справи, суд приходить до
висновку, що адміністративний позов
підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 94 КАС України на
користь позивача належить стягнути з
Державного бюджету України судовий
збір у розмірі 182 грн. 70 коп.

Керуючись ст.ст. 7-14, 69-71, 94, 158-163, 167
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1.Адміністративний позов задовольнити
повністю.

2.Визнати протиправними дії Відділу
державної виконавчої служби
Золочівського районного управління
юстиції, що полягали у винесенні
постанови про стягнення виконавчого
збору від 25.01.2012 року ВП № 30671033.

3.Визнати протиправною та скасувати
постанову головного державного
виконавця Відділу державної
виконавчої служби Золочівського
районного управління юстиції Куйбіди
Р.І. про стягнення виконавчого збору
від 25.01.2012 року ВП № 30671033.

4.Стягнути з Державного бюджету України
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «Зборівські лани»
() судовий збір у розмірі
182 грн. 70 коп.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Львівського
апеляційного адміністративного суду
через суд першої інстанції шляхом
подачі апеляційної скарги в 10-денний
строк з дня її проголошення. В разі
складення постанови у повному обсязі
відповідно до ст. 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили в
строк та в порядку, передбаченому ст. 254
КАС України.

Повний текст постанови складений та
підписаний 03.12.2014 року.

Суддя
Братичак У.В.