Справа № 9101/47775/2011
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2011-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" вересня 2011 р.справа № 2-113/11

Колегія суддів Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду у
складі: головуючого судді:
Сафронової С.В.

суддів: Поплавського
В.Ю. Чепурнова Д.В.

при секретарі судового засідання:
Поспєлової А.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову
Марганецького міського суду від 01
лютого 2011 року

у адміністративній справі № 2-113/11 за
позовом прокурора м.Марганця
Дніпропетровської області в інтересах
Марганецького міського центру
зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення
незаконно отриманої матеріальної
допомоги, -

в с т а н о в и л а:

Прокурор м.Марганця Дніпропетровської
області в інтересах держави в особі
Марганецького міського центру
зайнятості звернувся до суду з позовом
до ОСОБА_1 про стягнення необґрунтовано
отриманих коштів допомоги по
безробіттю в сумі 3699,99 грн..

Постановою Марганецького районного
суду від 29 квітня 2011 року позовні
вимоги прокурора задоволено в повному
обсязі, з ОСОБА_1 на користь
Марганецького міського центру
зайнятості стягнуто суму в розмірі
3699,99 грн..

З зазначеним рішенням не погодилася
відповідачка та подала апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову Марганецького районного
суду від 29 квітня 2011 року як таку, що
прийнята з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
та ухвалити нове рішення, яким
відповідно до ч.1 ст.203 КАСУ та п.7 ч.1 ст.155
КАСУ залишити позовну заяву прокурора
без розгляду як таку, що не відповідає
вимогам ст.106 КАСУ

В обґрунтування апеляційної скарги
відповідачка зазначає, що суд прийняв
до провадження позов прокурора, який
було подано ним в порядку цивільного
судочинства, і відповідно суд
безпідставно відкрив провадження по
адміністративній справі. Щодо суті
оскаржуваної постанови, відповідачка
зазначає про відсутність підстав для
стягнення з неї грошових коштів в
розмірі 3699,99 грн., оскільки у червні,
липні та серпні вона отримала
винагороду за минулий час по договору
доручення на виконання страхової
діяльності, укладеному нею з ЗАТ
«Страхова компанія «Провідна»ще 24.10.2008
року, тобто ще до звернення в
Марганецький міський центр зайнятості
03.06.2009 року і до постановлення її на
облік як безробітної. Вважає, що
відповідно до п.4 і п.5 ст.31 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування на
випадок безробіття»єдиним заходом
який можливо до неї застосувати це
скорочення тривалості виплати
допомоги по безробіттю, що до неї і було
застосовано

Сторони у справі належним чином
повідомлялися про час, день та місце
розгляду справи, але в судове засідання
не прибули, заяв про відкладення
розгляду справи до апеляційної
інстанції не надсилали, що відповідно
до ч.4 ст.196 КАСУ та ст.41 КАСУ надає
колегії суддів можливості розглянути
справу за відсутності осіб, які
приймають участь у справі та без
здійснення фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного
засобу.

Дослідивши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги,
перевіривши правову оцінку обставин у
справі та повноту їх встановлення,
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, колегія суддів
дійшла висновку про відсутність
підстав для задоволення апеляційної
скарги виходячи з наступних підстав

Судом першої інстанції установлено та
матеріалами справи підтверджено, що 03
червня 2009 року ОСОБА_1 звернулася до
Марганецького міського центру
зайнятості із заявою про сприянню у
працевлаштуванні, у зв'язку з чим була
зареєстрована як шукаюча роботу з
відкриттям персональної картки, а з
10.06.2009 року відповідачці за її заявою
було надано статус безробітного і у
період вересня 2009 року по квітень 2010
року виплачено допомогу в сумі 3699,99 грн.
Відповідачка в свою чергу при
реєстрації в Центрі зайнятості
приховала факт укладення між нею та ЗАТ
«Страхова компанія «Провідна»договору
доручення на виконання страхової
діяльності, а також не повідомила Центр
про отримання нею під час перебування
на обліку в службі зайнятості доходу по
вказаному договору, що було виявлено
під час проведення звірки з ДПІ та в
результаті отримання довідки з СК
«Провідна». За вказаних обставин
наказом директора Марганецького
міського центру зайнятості від 28
квітня 2010 року відповідачці припинено
виплату допомоги по безробіттю та
знято її з обліку, а також було вирішено
про повернення незаконно отриманих
відповідачкою коштів у зв'язку з
поданням недостовірних даних, про що
на її адресу направлено лист від 29
квітня 2010 року № 453 з копіею вказаного
наказу, довідкою та пропозицією
повернути кошти в добровільному
порядку, однак сума зайво сплаченої
допомоги нею не повернута.

За вищенаведених обставин та виходячи
з того, що відповідачка в добровільному
порядку кошти повернути не погодилася,
рішення Марганецького міського центру
зайнятості від 28 квітня 2010 року не
оскаржувала, суд першої інстанції
дійшов висновку про доведеність вимог
позивача та наявності підстав для
стягнення з відповідачки зайво
сплаченої їй суми допомоги в розмірі
3699,99 грн.

Суд апеляційної інстанції
погоджується з висновками суду першої
інстанції та вважае їх законними і
обґрунтованими, оскільки Марганецький
міський центр зайнятості виявивши факт
отримання відповідачкою під час
перебування на обліку в службі
зайнятості винагороди за договором
доручення і не повідомлення про це
Центр зайнятості, позивач правомірно
прийняв рішення від 28 квітня 2010 року
про припинення виплати відповідачці
допомоги по безробіттю, зняття її з
обліку та про повернення незаконно
отриманих відповідачкою коштів у
зв'язку з поданням недостовірних даних.

Статтею 7 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття»передбачено, що видом
забезпечення за цим Законом є, зокрема,
допомога по безробіттю.

Належність відповідачки до зайнятого
населення виключала можливість
виплати їй допомоги по безробіттю.

Про вказані обставини вона центр
зайнятості не повідомила, чим порушила
вимоги частини 2 статті 36 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування на
випадок безробіття», яка покладає на
застрахованих осіб, зареєстрованих в
установленому порядку як безробітні,
обов'язок своєчасно подавати відомості
про обставини, що впливають на умови
виплати їм забезпечення та надання
соціальних послуг.

Відповідно до частини 3 статті 36 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування на
випадок безробіття»сума виплаченого
забезпечення та вартості наданих
соціальних послуг застрахованій особі
внаслідок умисного невиконання нею
своїх обов'язків та зловживання ними
стягується з цієї особи відповідно до
законодавства України з моменту
виникнення обставин, що впливають на
умови виплати їй забезпечення та
надання соціальних послуг.

Відповідно до пп. 8 п. 1 ст. 31 Закону
№1533-III виплата допомоги по безробіттю
припиняється у разі: призначення
виплати на підставі документів, які
містять неправдиві відомості.

Згідно з п. 6.14 Порядку надання допомоги
по безробіттю, затвердженого наказом
Міністерства праці та соціальної
політики України від 20 листопада 2000
року №307, передбачено, що застраховані
особи зобов'язані у повному обсязі
повідомляти про обставини, що
спричиняють зміни розміру
матеріального забезпечення та порядку
його надання. Сума вартості
матеріального забезпечення та
соціальних послуг, наданих
застрахованій особі внаслідок
зловживання або невиконання нею своїх
обов'язків, стягується з цієї особи в
судовому порядку.

Судова колегія зазначає, що доводи
апеляційної скарги не спростовують
факт невиконання відповідачкою як
застрахованою особою, що зареєстрована
як безробітна, обов'язку щодо
своєчасного подання відомостей про
обставини, що впливають на умови
виплати допомоги по безробіттю, тому
суд першої інстанції дійшов вірного
висновку про обґрунтованість позовних
вимог і вирішив справу без порушень
норм матеріального та процесуального
права, підстави для скасування
постанови відсутні.

Відповідно до статті 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а постанову суду -без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

За таких обставин, апеляційну скаргу
слід залишити без задоволення, а
постанову суду першої інстанції - без
змін.

Керуючись п.1 ч.1 ст.198, ст.200, ст.205,
ст.206 КАС України, колегія суддів -

У х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -залишити без
задоволення, постанову Марганецького
міського суду від 01 лютого 2011 року-
залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
набирає законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржені в
порядку та строки, передбачені ст.212 КАС
України

Головуючий:
С.В. Сафронова

Суддя:
В.Ю. Поплавський

Суддя:
Д.В. Чепурнов