Справа № 9101/121164/2012
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2012-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" грудня 2012 р. справа № 1170/2а-2522/12

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Шлай А.В.

суддів: Проценко О.А.
Туркіної Л.П.

за участю секретаря судового
засідання: Кязимової Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 в
інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_2
на ухвалу Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 25 липня 2012
року у справі № 1170/2а-2522/12 за
адміністративним позовом ОСОБА_1 в
інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_2
до Українського центру оцінювання
якості освіти, Одеського регіонального
центру оцінювання якості освіти про
скасування рішень, зобов'язання
вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 25 липня 2012
року відмовлено у відкритті
провадження в адміністративній справі
за позовом ОСОБА_1 в інтересах
неповнолітнього сина ОСОБА_2 до
Українського центру оцінювання якості
освіти, Одеського регіонального центру
оцінювання якості освіти про
скасування рішень, зобов'язання
вчинити дії.

Не погодившись із рішенням суду, ОСОБА_1
подав апеляційну скаргу, в якій,
посилаючись на порушення норм
процесуального права, просить його
скасувати та направити справу до суду
першої інстанції для вирішення питання
про відкриття провадження у справі. На
думку апелянта, спірні правовідносини
виникли між позивачем та відповідачами
при здійсненні останніми владних
управлінських функцій при реалізації
абітурієнтом ОСОБА_2 конституційного
права на рівний доступ до вищої освіти.

Апелянт просив здійснювати розгляд
апеляційної скарги без його участі.

Відповідачі, належним чином
повідомлені про день, місце і час
розгляду апеляційної скарги, доказом
чого є повідомлення про вручення
рекомендованого поштового
відправлення 28.11.2012 року, до суду не
прибули, про причини неприбуття не
повідомили.

Відповідно до частини 4 статті 196
Кодексу адміністративного судочинства
України неприбуття у судове засідання
сторін або інших осіб, які беруть
участь у справі, належним чином
повідомлених про дату, час і місце
апеляційного розгляду, не перешкоджає
судовому розгляду справи.

Справа розглянута у відповідності до
приписів частини 1 статті 41 Кодексу
адміністративного судочинства
України, за якими у разі неявки у судове
засідання всіх осіб, які беруть участь
у справі, чи якщо відповідно до
положень цього Кодексу розгляд справи
здійснюється за відсутності осіб, які
беруть участь у справі (у тому числі при
розгляді справи в порядку письмового
провадження), фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Колегія суддів, перевіривши законність
та обґрунтованість рішення суду в
межах доводів апеляційної скарги,
дійшла висновку про відсутність
підстав для задоволення апеляційної
скарги, виходячи з наступного.

Як вбачається зі змісту позовних
вимог, ОСОБА_2 оскаржив у судовому
порядку рішення регламентної комісії
Одеського регіонального центру
оцінювання якості освіти, ухвалене за
результатами розгляду запису в
аудиторному протоколі, Акта про
порушення процедури проходження
зовнішнього оцінювання від 31.05.2012 року
та оформлене протоколом № 21 засідання
регламентної комісії від 08 червня 2012
року щодо анулювання результату
тестової роботи з історії України від
31.05.2012 року ОСОБА_2; рішення апеляційної
комісії Українського центру
оцінювання якості освіти, ухвалене за
результатами розгляду апеляційної
заяви від 13.06.2012 року ОСОБА_2 та
оформлене протоколом засідання
апеляційної комісії від 26 червня 2012
року № 12 щодо залишення без змін
рішення регламентної комісії. Позивач
просив скасувати вказані рішення та
зобов'язати Український центр
оцінювання якості освіти оцінити
виконану ОСОБА_2 тестову роботу з
історії України від 31.05.2012 року за
шкалою 100-200 балів, сформувати
відповідну відомість зміни
результатів зовнішнього незалежного
оцінювання з історії України, а
отриманий результат ЗНО 2012 року з
історії України внести до бази даних
абітурієнтів та інформаційної картки
до сертифіката зовнішнього
незалежного оцінювання № 0163900 (а.с.13).

Відмовляючи у відкритті
провадження в адміністративній справі,
суд першої інстанції виходив з того, що
спір, який виник між сторонами, не є
публічно-правовим.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду і зазначає, що
відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
завданням адміністративного
судочинства України є захист прав,
свобод та інтересів фізичних осіб, прав
та інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.
Справа адміністративної юрисдикції, як
визначено пунктом 1 частини 1 статті 3
цього ж Кодексу - це переданий на
вирішення адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б
однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.
Зважаючи на відсутність у діючому
законодавстві поняття
публічно-правового спору, його
наявність визначається виходячи з
критеріїв суб'єктного складу
правовідносин, становища суб'єктів у
правовідносинах, методу регулювання
правовідносин та характеру
домінуючого інтересу у
правовідносинах. Так, обов'язковими
ознаками наявності публічно-правового
спору між учасниками певних
правовідносин є підпорядкування
одного учасника іншому та імперативний
метод регулювання цих правовідносин.
Крім того, в порядку адміністративного
судочинства України можуть бути
оскаржені рішення (нормативно-правові
акти або правові акти індивідуальної
дії), дії або бездіяльність суб'єктів
владних повноважень, крім випадків,
коли щодо таких рішень, дій чи
бездіяльності Конституцією чи
законами України встановлено інший
порядок судового оскарження ( частини 2
статті 2 цього ж Кодексу).

Постановою Кабінету Міністрів України
№ 593 від 27.04.2006 року Український центр
оцінювання якості освіти внесено до
переліку закладів освіти, що
забезпечують виконання
загальнодержавних функцій з
оцінювання та моніторингу якості
освіти, видатки на які здійснюються з
державного бюджету. Основними
завданнями Центру є
організаційно-технологічна підготовка
здійснення зовнішнього незалежного
оцінювання та проведення моніторингу
якості освіти, проведення за
дорученням МОН
соціально-психологічних досліджень та
атестації педагогічних працівників;
сприяння навчанню інформаційних
технологій випускників навчальних
закладів системи загальної середньої
освіти у навчально-екзаменаційних
центрах (постанова Кабінету міністрів
України № 1312 від 31.12.2005 року). Центр під
час виконання покладених на нього
завдань взаємодіє з центральними і
місцевими органами виконавчої влади,
органами місцевого самоврядування,
підприємствами, установами та
організаціями, а також з фізичними
особами.

Таким чином, ані Український центр
оцінювання якості освіти, ані Одеський
регіональний центр оцінювання якості
освіти, не є суб'єктами владних
повноважень в розумінні пункту 7
частини 1 статті 3 Кодексу
адміністративного судочинства
України. Також вказані установи не
виконують і делегованих владних
управлінських функцій у спірних
правовідносинах, оскільки вступні
випробування до вищих навчальних
закладів шляхом зовнішнього
незалежного оцінювання навчальних
досягнень випускників навчальних
закладів системи загальної середньої
освіти, однією із складових
навчального процесу, різновидом послуг
у галузі освіти, яке залежить, перш-за
все, від волевиявлення особи, яка
виявила бажання пройти зовнішнє
незалежне оцінювання. Крім того,
делегування повноважень неможливе без
відповідної законодавчої підстави.

Зважаючи на те, що домінуючим інтересом
у правовідносинах між будь-яким
закладом освіти та особою, яка отримує
освітні послуги, є приватно - правовий,
а не публічно - правовий інтерес, суд
першої інстанції правильно відмовив у
відкритті провадження в
адміністративній справі за позовом
ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього
ОСОБА_2

На підставі наведеного, колегія суддів
дійшла висновку, що судове рішення
ухвалено з додержанням норм
процесуального права, що згідно ст. 200
Кодексу адміністративного судочинства
України є підставою для залишення
апеляційної скарги без задоволення, а
ухвали суду першої інстанції без змін.

Керуючись статтями 195-196, 199, 200, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах
неповнолітнього сина ОСОБА_2 - залишити
без задоволення.

Ухвалу Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 25 липня 2012
року у справі № 1170/2а-2522/12 за
адміністративним позовом ОСОБА_1 в
інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_2
до Українського центру оцінювання
якості освіти, Одеського регіонального
центру оцінювання якості освіти про
скасування рішень, зобов'язання
вчинити дії - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту її проголошення і може бути
оскаржена у касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня складення
ухвали у повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий:
А.В. Шлай

Суддя:
О.А. Проценко

Суддя:
Л.П. Туркіна