Справа № 630/370/13-а
Суддя: Мороз В.Ф.
Дата ухвалення: 2014-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2014 року м. Київ
К/800/34315/14

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Головуючого: судді Мороза В.Ф.

Суддів: Логвиненко
А.О.

Донець О.Є.

здійснивши попередній розгляд
касаційної скарги ОСОБА_2 на постанову
Люботинського міського суду
Харківської області від 28 квітня 2014
року та ухвалу Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 28 травня 2014 року у справі

за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_2

до Люботинської міської ради
Харківської області (надалі також -
міська рада) та виконавчого комітету
Люботинської міської ради Харківської
області (надалі також - виконавчий
комітет)

за участю третьої особи без
самостійних вимог на предмет спору
ОСОБА_4 та Харківського міжрайонного
прокурора Харківської області

про визнання протиправним рішення,

в с т а н о в и л а:

Позивачі, з урахування уточнення
позовних вимог, звернулись з позовом
про визнання незаконним, неправосудним
та протиправним рішення виконавчого
комітету Люботинської міської ради
№1831 від 10.12.1996 року, а також стягнення
моральної шкоди у розмірі 1 000 грн.

В обґрунтування позову вказали на те,
що оскаржуване рішення, відповідно до
якого за ОСОБА_5 зареєстровано земельну
ділянку по фактичному користуванню
площею 662 кв.м. по АДРЕСА_1 та зобов'язано
оформити технічну документацію на
вказану земельну ділянку, порушує
права позивачів, оскільки прийнято
щодо частини суміжної земельної
ділянки, що перебуває у їх фактичному
користуванні.

Постановою Люботинського міського
суду Харківської області від 28 квітня
2014 року, залишеною без змін ухвалу
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 28 травня 2014
року у задоволенні позову відмовлено.
Судові рішення мотивовано тим, що
оскаржуване рішення не порушує прав
позивачів, оскільки не стосується
земельної ділянки, що знаходиться у їх
фактичному користуванні по АДРЕСА_2.

Не погодившись з рішеннями судів
попередніх інстанцій позивач
звернувся з касаційною скаргою, у якій,
посилаючись на порушення судами норм
матеріального та процесуального права,
просить оскаржувані рішення скасувати,
а справу направити на новий розгляд.
При цьому посилається на
невідповідність висновків судів
першої та апеляційної інстанцій
дійсним обставинам спору.

Судова колегія не вбачає визначених
законом підстав для задоволення
касаційної скарги.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що рішенням виконавчого
комітету Люботинської міської ради
народних депутатів №1831 від 10.12.1996 року
за ОСОБА_5 було зареєстровано по
фактичному користуванню присадибну
земельну ділянку площею 662 кв.м. для
обслуговування житлового будинку і
господарських будівель домоволодіння
по АДРЕСА_1 а також зобов'язано оформити
технічну документацію.

Позивачі є власниками в рівних
частинах житлового будинку по АДРЕСА_2
на підставі рішення Харківського
районного народного суду від 03 червня
1980 року та в їх фактичному користуванні
перебуває земельна ділянка площею 951
кв.м.

При цьому судами на підставі
викопіювань з будівельного кварталу
№28 щодо присадибної земельної ділянки
по АДРЕСА_1, що відображали стан
забудови земельної ділянки у 1984 та 1997
роках, було встановлено, що з
урахуванням розташованих на тай час
споруд, зокрема гаражу літ. «Б», межі
земельної ділянки у 1984 році
відповідали межам земельної ділянки 1997
року, тобто вже після прийняття
оскаржуваного рішення виконавчого
комітету. Крім того, судами було
враховано, що проведеною судовою
експертизою не було встановлено
порушення меж суміжної земельної
ділянки позивачів внаслідок прийняття
оскаржуваного рішення.

Відповідно частин першої та другої
статті 6 КАС України кожна особа має
право в порядку, встановленому цим
Кодексом, звернутися до
адміністративного суду, якщо вважає, що
рішенням, дією чи бездіяльністю
суб'єкта владних повноважень порушені
її права, свободи або інтереси. У
випадках, установлених законом, до суду
можуть звертатися органи та особи, яким
надано право захищати права, свободи та
інтереси інших осіб.

Необхідною умовою для визнання
недійсним (нечинним) рішення, крім його
невідповідності вимогам чинного
законодавства та/або визначеній
законом компетенції органу, який
прийняв це рішення, є, виходячи з
наведених положень ст. 6 КАС України,
порушення у зв'язку з його прийняттям
прав та охоронюваних законом інтересів
позивача у справі.

В своїй постанові від 10.04.2012р. Верховний
Суд України, проаналізувавши положення
частини першої ст.2 та ст.17 КАС України,
висловив наступну правову позицію:
«суд захищає лише порушені, невизнані
або оспорювані права, свободи та
інтереси учасників адміністративних
правовідносин. Визнання протиправним
рішення суб'єкта владних повноважень
можливе лише за позовом особи, право
або законний інтерес якої порушені цим
рішенням».

Отже оскільки судами було встановлено
відсутність порушень прав позивачів
прийняттям оскаржуваного рішення,
висновок про відмову у позові є
правомірним.

Доводи касаційної скарги не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судами норм
матеріального чи процесуального права,
тоді як в силу статті 220 КАС України суд
касаційної інстанції позбавлений
можливості досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказ.

Відповідно до статті 224 КАС України суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст. ст. 220, 220-1, 224, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без
задоволення, а постанову Люботинського
міського суду Харківської області від
28 квітня 2014 року та ухвалу
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 28 травня 2014
року - без змін.

Рішення набирає законної сили через
п'ять днів після направлення його копії
особам, які беруть участь у справі і
може бути переглянуте Верховним Судом
України в порядку ст.ст. 235-238 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Судді:
В.Ф. Мороз

О.Є.Донець

А.О. Логвиненко