Справа № 25537/10
Суддя: Дадим Ю.М.
Дата ухвалення: 2011-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" квітня 2011 р.справа № 2-1098/10

Колегія суддів Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду у
складі: головуючого судді:
Дадим Ю.М.

суддів: Нагорної Л.М.
Уханенка С.А.

при секретарі судового засідання:
Алтуховій А.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу Управління праці та
соціального захисту населення
Долинської райдержадміністрації на
постанову Долинського районного суду
Кіровоградської області від 16 вересня
2010 р. у справі № 2-1098/10 за позовом ОСОБА_1
до Управління праці та соціального
захисту населення Долинської
райдержадміністрації про визнання дій
протиправними та зобов`язання провести
нарахування та виплату недоотриманих
сум щорічної допомоги на оздоровлення,-

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Долинського районного суду
Кіровоградської області від 16 вересня
2010 р. у справі № 2-1098/10 адміністративний
позов був задоволен частково. Визнано
протиправними дії відповідача щодо
неповного нарахування та виплати
позивачу допомогу на оздоровлення за
2007-2010 роки. Зобовязано відповідача
нарахувати та виплатити грошову
допомогу на користь позивача
недоотриману суму допомоги на
оздоровлення за 2007-2010 роки .

Не погодившись з рішенням суду
першої інстанції Управління праці та
соціального захисту населення
Долинської райдержадміністрації
подало апеляційну скаргу. В
апеляційній скарзі Управління праці та
соціального захисту населення
Долинської райдержадміністрації
просить скасувати постанову суду
першої інстанції та відмовити у
задоволені позовних вимог позивачу.

Сторони в судове засідання не
з'явились, були належним чином
повідомленні про дату, час та місце
розгляду справи, тому у відповідності
до положень ст..41 КАС України
фіксування судового процесу не
здійснюється.

Перевіривши законність і
обгрунтованість постанови суду,
дослідивши матеріали справи, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, а постанова суду
скасуванню.

ОСОБА_1 є учасником ліквідації
наслідків Чорнобильської катастрофи
другої категорії, що підтверджується
посвідченням .

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції
відносно позовних вимог за 2007- 2010 роки,
оскільки згідно з частиною 2 статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Відповідно до частини 4 статті 48
Закону № 796-ХІІ щорічна допомога
інвалідам І-ІІ -ої групи виплачується у
розмірі п'яти мінімальних заробітних
плат. При цьому, розмір мінімальної
заробітної плати визначається на
момент виплати (абзац 7 частини 4 статті
48 Закону № 796-ХІІ).

Із змісту ст.1 Закону України „Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 р.
№ 796-ХІІ, не вбачається будь-яких
обмежень щодо можливостей
застосування розміру мінімальної
заробітної плати з метою реалізації
норми статті 48 Закону № 796-ХІІ.

Суд першої інстанції правильно
дійшов висновку, що вказані закони,
якими керувався відповідач не містили
обмежень щодо застосування статті 48
Закону № 796-ХІІ.

Позовні вимоги ОСОБА_1 за 2007 р.
підлягають задоволенню, оскільки
відповідно до Закону України «Про
Державний бюджет на 2007 рік», яким в 2007
році зупинено дію ст. 48 Закону України
«Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», рішенням
Конституційного суду України від 09
липня 2007 року вказані обмеження
визнані неконституційними.

Колегія суддів вважає вірними
висновки суду першої інстанції
стосовно задоволених позовних вимог за
2007 рік, оскільки одноразова допомога
ОСОБА_1 за 2007 рік виплачена 26 липня 2007
року , тобто після прийняття рішення
Конституційного Суду України №6-рп від
09 липня 2007року

Колегія суддів вважає, що позовні
вимоги ОСОБА_1 за 2008 р. підлягають
задоволенню, оскільки дії відповідача
за 2008 рік були неправомірними. Щорічна
допомога на оздоровлення ОСОБА_1 за 2008
рік була перерахована відповідачем 12
серпня 2008 року .

Законом України «Про Державний бюджет
України на 2008 рік»було внесено зміни до
ст. 48 Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», але рішенням
Конституційного суду України від 22
травня 2008 року такі зміни визнані
такими, що не відповідають Конституції
України (є неконституційними). Тобто,
колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції
стовно задоволених позовних вимог за
2008 рік.

Є вірним висновки суду першої
інстанції , щодо задоволених позовних
вимог за 2009 рік, оскільки статтею 71
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2009 рік» надано право
Кабінету Міністрів України у 2009 році
встановлювати розміри соціальних
виплат, які відповідно до
законодавства визначаються залежно
від розміру мінімальної заробітної
плати, в абсолютних сумах у межах
асигнувань, передбачених за
відповідними бюджетними програмами.

Кабінетом Міністрів України у 2009 році
на виконання ст.71 цього Закону не
приймались рішення. Отже, позовні
вимоги за 2009 рік підлягають
задоволенню.

Щорічна допомога на оздоровлення за 2010
рік була виплачена позивачу у розмірі,
що встановлений Постановою Кабінету
Міністрів України від 12 липня 2005 року №
562.

Оскільки Верховною Радою України дія
статті 48 Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи»протягом 2010 року не
призупинялась, відповідачем
безпідставно проводилась виплата
щорічної допомоги на оздоровлення в
розмірах менших ніж передбачено ч.4 ст.48
даного Закону.

За таких обставин, колегія суддів
приходить до висновку, що відповідач по
справі повинен був виплатити позивачу
щорічну допомогу на оздоровлення за
зазначений період, виходячи із суми
мінімальної заробітної плати на момент
виплати.

Отже, за викладених обставин
колегія приходить до висновку , що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, а постанова суду не
підлягає скасуванню.

Керуючись п.1 ч.1 ст.198, ст. 200, 205, 206
КАС України, колегія суддів -

У х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Управління праці
та соціального захисту населення
Долинської райдержадміністрації
-залишити без задоволення.

Постанову Долинського районного
суду Кіровоградської області від 16
вересня 2010 р. у справі № 2-1098/10 -без змін.

Ухвала суду набирає законної
сили з моменту її проголошення та може
бути оскаржена в касаційному порядку
до Вищого адміністративного суду
України протягом 20 днів .

Головуючий:
Ю.М. Дадим

Суддя:
Л.М. Нагорна

Суддя:
С.А. Уханенко