Справа № 804/14505/14
Суддя: Рищенко Андрій Юрійович
Дата ухвалення: 2014-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2014 р. Справа № 804/14505/14
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді -Рищенко А. Ю.,
розглянувши в порядку письмового
провадження у місті Дніпропетровську
адміністративну справу за позовом
Товариства з додатковою
відповідальністю
«Електропівденмонтаж-3» до
Лівобережної об'єднаної державної
податкової інспекції м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області про визнання незаконними дій, -

ВСТАНОВИВ:

11.09.2014 року до Дніпропетровського
окружного адміністративного суду
звернулось Товариство з додатковою
відповідальністю
«Електропівденмонтаж-3» з позовом до
Лівобережної об'єднаної державної
податкової інспекції м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області про визнання незаконними дій.

Ухвалою суду від 15.09.2014 року було
відкрито провадження у справі та
призначено справу до судового
розгляду.

Свої позовні вимоги Товариство з
додатковою відповідальністю
«Електропівденмонтаж-3» (далі - ТДВ
«ЕПМ-3») обґрунтовує тим, що дії
відповідача щодо нарахування сум
податкового боргу за 2010 рік, 2011 рік, 2012
року: за період з 01.09.2010 року по 31.12.2012
року з орендної плати за договором
оренди, укладеним ТДВ
«Електропівденмонтаж-3» та
Дніпропетровською міською радою. За
твердженнями позивача спірні суми
нараховувались на земельну ділянку
площею 2,2533га в той час, коли фактично
площа земельної ділянки, якою
користується позивач складає - 0,8568га.
Відповідач протиправно визначив
загальну суму податкового боргу ТДВ
«Електропівденмонтаж-3», яка становить
- 1126650,62грн. За додатковими поясненнями
позивача, згідно наданих до податкової
інспекції уточнюючих декларацій на
зменшення податкових зобов'язань за
користування землею за серпень -
грудень 2010 року та за 2011 рік, 2012 рік за
відсутності штрафів, пені, у ТДВ
«Електропівденмонтаж-3» відсутня
заборгованість перед бюджетом за
користування землею. Тим більше, що з
01.09.2010 року в користуванні позивача
перебуває земельна ділянка площею
0,8568га.

Просить суд:

- визнати незаконними дії Лівобережної
об'єднаної державної податкової
інспекції м. Дніпропетровська
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області щодо
нарахування сум стягнення орендної
плати за договором оренди між
Товариством з додатковою
відповідальністю
«Електропівденмонтаж-3» та
Дніпропетровською міською радою;

- провести звірку нарахованих
Лівобережною об'єднаною державною
податковою інспекцією м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області сум щодо заборгованості
Товариства з додатковою
відповідальністю
«Електропівденмонтаж-3», починаючи з 2010
року та по теперішній час;

- призначити проведення
судово-бухгалтерської експертизи щодо
нарахувань Лівобережною об'єднаною
державною податковою інспекцією м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області сум заборгованості по договору
оренди Товариства з додатковою
відповідальністю
«Електропівденмонтаж-3» з
Дніпропетровською міською радою.

У судове засідання сторони не
з'явились, належним чином були
повідомлені про час, дату та місце
розгляду справи.

На підставі ч.6 ст.128 КАС України суд
ухвалив рішення про розгляд справи в
порядку письмового провадження.

Суд, вивчивши наявні у справі докази та
оцінивши їх у сукупності, вважає
необхідним у задоволенні даного
адміністративного позову відмовити
повністю з наступних підстав.

За даними копії Довідки серії АА №651486 з
Єдиного державного реєстру
підприємств та організацій України
(ЄДРПОУ), виписки з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців серії ААВ №196068, 06.10.1993
року виконавчим комітетом
Дніпропетровської міської ради було
здійснено державну реєстрацію
юридичної особи - Товариства з
додатковою відповідальністю
«Електропівденмонтаж-3» (код ЄДРПОУ -
00121815). Видами діяльності підприємства
за КВЕД-2010 є надання в оренду й
експлуатація власного чи орендованого
нерухомого майна, електромонтажні
роботи.

З матеріалів справи вбачається, що
19.08.2003 року між позивачем та
Дніпропетровською міською радою було
укладено договір оренди земельної
ділянки, площею 22553 кв. м. (кадастровий
номер - :09:089:0009), яка розташована за
адресою: м. Дніпропетровськ, вул.
20-річчя Перемоги, 77, з метою фактичного
розташування виробничої бази.

За поясненнями ТДВ «ЕПМ-3», за період з
2008 року по 2010 рік через скрутне
фінансове становище більшу частину
будівель та споруд, які розташовані на
орендованій землі, позивачем було
відчужено за договорами
купівлі-продажу. Таким чином, фактична
площа земельної ділянки, що перебуває у
користуванні позивача з 01.09.2010 року
стала складати - 8568 кв. м. При цьому, на
вимогу позивача до Дніпропетровської
міської ради щодо припинення договору
оренди, у зв'язку із продажем частини
майна, відповіді не надходило. Тому, ТДВ
«ЕПМ-3» звернувся до господарського
суду Дніпропетровської області із
позовом про розірвання договору оренди
земельної ділянки від 19.08.2003 року. За
результатами судового розгляду
рішенням господарського суду
Дніпропетровської області від 24.11.2011
року, справа №18/5005/12936/2011, договір
оренди земельної ділянки 19.08.2003 року
було розірвано. Дане рішення
господарського суду Дніпропетровської
області було скасовано постановою
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду від 12.04.2012 року,
справа №18/5005/12936/2011, та задоволено
апеляційну скаргу Дніпропетровської
міської ради, відмовлено ТДВ «ЕПМ-3» у
задоволенні його позовних вимог. Проте,
постановою Вищого господарського суду
України від 25.12.2012 року, справа
№18/5005/12936/2011, було скасовано постанову
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду від 12.04.2012 року,
справа №18/5005/12936/2011, а рішення
господарського суду Дніпропетровської
області від 24.11.2011 року, справа
№18/5005/12936/2011 - залишено без змін. Тобто,
договір оренди земельної ділянки
вважається розірваним з листопада 2011
року за рішенням суду. Та відповідно до
рішенням господарського суду
Дніпропетровської області від 24.11.2011
року, що набрало законної сили, суд
зобов'язав Дніпропетровську міську
раду у місячний термін після набрання
судовим рішенням законної сили
прийняти орендовану земельну ділянку,
кадастровий номер - :09:089:0009, що
знаходиться за адресою: м.
Дніпропетровськ, Самарський район, вул.
20-річчя Перемоги, 77.

Так, що стосується позовної вимоги про
визнання незаконними дії Лівобережної
об'єднаної державної податкової
інспекції м. Дніпропетровська
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області щодо
нарахування сум стягнення орендної
плати за договором оренди між
Товариством з додатковою
відповідальністю
«Електропівденмонтаж-3» та
Дніпропетровською міською радою, то
суд зазначає наступне.

В ході судового розгляду справи судом
було встановлено, що фактично позивач
оскаржує дії податкової інспекції щодо
нарахування спірних сум податкового
боргу зі сплати орендної плати за
земельну ділянку за період з 01.09.2012 року
по 31.12.2012 року за земельну ділянку
площею 2,2533 га. При цьому, посилається на
те, що у 2010 році, 2011 році, 2012 році
податкова інспекція подавала
адміністративні позови до суду про
стягнення сум заборгованості по
договору оренди, а саме: у розмірі
383752,83грн. (справа №5н-13/2а/0470/10920/12),
477651,84грн. (справа №2а/0470/6103/12), 117142,45грн.
(справа №804/2436/13-а), 148103,50грн. (справа
№2а/0470/3607/11), всього на суму - 1126650,62грн.

При цьому, в матеріалах справи
містяться копії актів звірок
розрахунків платника податків з
бюджетом за періоди з 01.10.2010 року по
31.12.2010 року, 01.01.2011 року по 31.12.2011 року,
01.01.2012 року по 31.12.2012 року, 01.01.2013 року до
01.10.2013 року, 01.01.2014 року до 01.10.2014 року,
історія податкового боргу позивача.
Згідно даних вказаних письмових
доказів, звіряння показників
податкового органу та платника
податків збігаються та відповідають
одне одному, жодних розбіжностей не
простежується. При тому, що зазначені
акти звіряння були підписані
інспектором контролюючого органу та
головним бухгалтером підприємства
відповідно. Тобто, ТДВ «ЕПМ-3»
самостійно нараховувало суми
податкових зобов'язань з орендної
плати з юридичних осіб. З історії
податкового боргу ТДВ «ЕПМ-3»
вбачається, що податковою інспекцією
також було розраховано пеню за ст.129
Податкового кодексу України, у зв'язку
із несвоєчасною сплатою позивачем
самостійно визначеної суми податкових
зобов'язань з орендної плати з
юридичних осіб у поданих деклараціях
відповідно до пп.16.1.3., пп.16.1.4 п.16.1 ст.16
Податкового кодексу країни. У зв'язку
із чим, позивач також у своєму позові
висловлює незгоду із винесеними
відповідачем податковими
повідомленнями-рішеннями: від 12.09.2012
року, форми «Ш» № на суму -
65026,42грн., від 14.11.2011 року № на суму
- 30354,01грн., від 25.04.2012 року № на
суму - 66509,34грн.

Отже, суд вважає за необхідне зазначити
про те, що несплачені суми податкових
боргів за вказані періоди були
предметами судових розглядів інших
адміністративних справ та не
становлять предмету спору в даній
адміністративній справі. Відповідні
копії рішень суду містяться в
матеріалах справи, а саме: копія
постанови Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
10.04.2013 року, справа №804/2436/13-а, копія
постанови Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 24.06.2014 року, справа №804/2436/13-а, копія
ухвали Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 03.09.2013 року, справа №2а/0470/3607/11, копія
постанови Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
03.04.2013 року, справа №2а/0470/6103/12, копія
ухвали Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 24.04.2013 року,
справа №5н-13/2а/0470/10920/12. Те ж саме
стосується і вищевказаних податкових
повідомлень-рішень.

Згідно ч.1 ст.2 КАС України, завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.6 КАС
України, кожна особа має право в
порядку, встановленому цим Кодексом,
звернутися до адміністративного суду,
якщо вважає, що рішенням, дією чи
бездіяльністю суб'єкта владних
повноважень порушені її права, свободи
або інтереси.

Та відповідно до пп.19-1.1.1, пп.19-1.1.2 п.19-1.1
ст.19-1 Податкового кодексу України,
контролюючі органи виконують наступні
функції: здійснюють адміністрування
податків, зборів, платежів, контролюють
своєчасність подання платниками
податків та платниками єдиного внеску
передбаченої законом звітності
(декларацій, розрахунків та інших
документів, пов'язаних з обчисленням і
сплатою податків, зборів, платежів),
своєчасність, достовірність, повноту
нарахування та сплати податків, зборів,
платежів, тощо.

Згідно п.58.1 ст.58 Податкового кодексу
України, у разі коли сума грошового
зобов'язання платника податків,
передбаченого податковим або іншим
законодавством, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, розраховується
контролюючим органом відповідно до
статті 54 цього Кодексу (крім
декларування товарів, передбаченого
для громадян), або у разі коли за
результатами перевірки контролюючий
орган встановлює факт невідповідності
суми бюджетного відшкодування сумі,
заявленій у податковій декларації, або
зменшує розмір задекларованого
від'ємного значення об'єкта
оподаткування податком на прибуток або
від'ємного значення суми податку на
додану вартість, розрахованого
платником податків відповідно до
розділу V цього Кодексу, такий
контролюючий орган надсилає (вручає)
платнику податків податкове
повідомлення-рішення.

Податкове повідомлення-рішення
містить підставу для такого
нарахування (зменшення) податкового
зобов'язання та/або зменшення
(збільшення) суми бюджетного
відшкодування та/або зменшення
від'ємного значення об'єкта
оподаткування податком на прибуток або
від'ємного значення суми податку на
додану вартість; посилання на норму
цього Кодексу та/або іншого закону,
контроль за виконанням якого покладено
на контролюючі органи, відповідно до
якої був зроблений розрахунок або
перерахунок грошових зобов'язань
платника податків; суму грошового
зобов'язання, що повинен сплатити
платник податку; суму зменшеного
(збільшеного) бюджетного відшкодування
та/або зменшення від'ємного значення
результатів господарської діяльності
або від'ємного значення суми податку на
додану вартість; граничні строки
сплати грошового зобов'язання та/або
строки виправлення платником податків
показників податкової звітності;
попередження про наслідки несплати
грошового зобов'язання або внесення
виправлень до показників податкової
звітності в установлений строк;
граничні строки, передбачені цим
Кодексом для оскарження податкового
повідомлення-рішення.

Отже, аналіз матеріалів, обставин
справи, норм Податкового кодексу
України показує, що Лівобережна
об'єднана державна податкова інспекція
м. Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області діяла на
виконання покладених на неї нормами
чинного законодавства України
обов'язків та відповідно проводила
визначені нарахування, виносила
податкові повідомлення-рішення. Тому,
суд не вбачає ознак протиправності в
зазначених діях контролюючого органу,
а доводи позивача щодо суті проведених
дій, а саме: щодо визначення розміру
податкового боргу, нарахування пені,
правомірності/протиправності
винесення податкових
повідомлень-рішень не є предметом
судового розгляду в даній
адміністративній справі.

З огляду на що, у задоволенні позовної
вимоги про визнання незаконними дій
Лівобережної об'єднаної державної
податкової інспекції м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області щодо нарахування сум стягнення
орендної плати за договором оренди між
Товариством з додатковою
відповідальністю
«Електропівденмонтаж-3» та
Дніпропетровською міською радою, суд
вважає за необхідне відмовити.

Щодо вимог ТДВ «ЕПМ-3» про проведення
звірки нарахованих Лівобережною
об'єднаною державною податковою
інспекцією м. Дніпропетровська
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області сум щодо
заборгованості Товариства з
додатковою відповідальністю
«Електропівденмонтаж-3», починаючи з 2010
року та по теперішній час; призначення
проведення судово-бухгалтерської
експертизи щодо нарахувань
Лівобережною об'єднаною державною
податковою інспекцією м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області сум заборгованості по договору
оренди Товариства з додатковою
відповідальністю
«Електропівденмонтаж-3» з
Дніпропетровською міською радою, то
суд зазначає, що такі не є позовними
вимогами в силу ч.4 ст.105 КАС України та
не становили предмету судового
розгляду по суті.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що у задоволенні даного
адміністративного позову необхідно
відмовити повністю.

Що стосується розподілу судових
витрат, то суд зазначає, що позивачем
було сплачено у повному обсязі суму
судового збору у розмірі - 1780,50грн., що
підтверджується оригіналом платіжного
доручення від 05.09.2014 року №212, який є
наявним в матеріалах справи. Тому,
відсутня необхідність у стягненні
несплаченої суми судового збору з ТДВ
«Електропівденмонтаж-3» за вимогами
Закону України «Про судовий збір».

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.10, 12, 60, 86, 160, 161, 163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного
позову Товариства з додатковою
відповідальністю
«Електропівденмонтаж-3» до
Лівобережної об'єднаної державної
податкової інспекції м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області про визнання незаконними дій -
відмовити повністю.

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги.

Постанова суду може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду шляхом подачі
апеляційної скарги через
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд протягом десяти
днів з дня її проголошення. У разі
відкладення виготовлення постанови в
повному обсязі, а також прийняття
постанови у письмовому провадженні
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови. Якщо суб'єкт владних
повноважень у випадках та порядку,
передбачених частиною четвертою
статті 167 цього Кодексу, було
повідомлено про можливість отримання
копії постанови суду безпосередньо в
суді, то десятиденний строк на
апеляційне оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови.

Суддя
А.Ю.
Рищенко