Справа № 752/18352/14-а
Суддя: Пасинок В. С.
Дата ухвалення: 2014-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-адр/752/1/14
У Х В А Л А

27.11.2014 року Голосіївський районний
суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Пасинок В.С.

за участю секретаря - Тасенко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві заяву ОСОБА_1 про
прийняття додаткової постанови в
адміністративній справі за позовом
ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду
України в Голосіївському районі м.
Києві про визнання дій протиправними
та зобов'язання вчинити дії,-

в с т а н о в и в:

29.10.2014 року на адресу суду надійшла
заява ОСОБА_1 про прийняття додаткової
постанови у справі. Своє звернення
ОСОБА_1 мотивував тим, що при прийнятті
постанови від 23.11.2011 року щодо однієї із
його позовних вимог, з приводу якої
досліджувалися докази, а саме: про
зобов'язання відповідача здійснити
виплату пенсії після проведеного
перерахунку, не ухвалено рішення.
Посилався на те, що хоча постанова суду
й набрала законної сили, але
відповідачем остання досі не виконана.
Разом з тим, окрім прийняття додаткової
постанови у відповідності до п. 1 ст. 168
КАС України та зобов'язання Управління
Пенсійного фонду України в
Голосіївському районі м. Києва
здійснити перерахунок та виплату йому
пенсії, також просив суд поновити йому
пропущений термін звернення до суду із
заявою та прийняти додаткову постанову
у відповідності до п. 2 ст. 168 КАС України
про зміну порядку та способу виконання
постанови суду.

В судове засідання сторони не
з»явились, повідомлялись належним
чином про день та час судового
засідання, враховуючи вимоги ч.3 ст.168
КАС України суд вважав за можливе
розглянути заяву за відсутності
сторін.

Дослідивши матеріали заяви і справи,
суд вважає, що вимоги ОСОБА_1 не
підлягають задоволенню виходячи з
наступного.

З матеріалів справи вбачається, що
23.11.2011 року Голосіївським районним
судом м. Києва прийнято постанову,
залишену без змін ухвалою Київського
апеляційного суду від 29.11.2012 року,
котрою частково задоволено вимоги
ОСОБА_1, визнано протиправними дії
відповідача щодо відмови в здійсненні
перерахунку основної та додаткової
пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю,
відповідно до ст. ст. 49, 50, 54 Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян, постраждалих
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
за період з 08.04.2011 року по 22.07.2011 року та
зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в Голосіївському районі
м. Києві здійснити ОСОБА_1 перерахунок
основної та додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, відповідно до ст.
ст. 49, 50, 54 Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян,
постраждалих внаслідок Чорнобильської
катастрофи» за період з 08.04.2011 року по
22.07.2011 року (а.с. 25-29, 39-40).

15.01.2013 року позивачем отримано
виконавчий лист по справі (додатковий
лист до справи).

За приписами ст. 168 КАС України суд, що
ухвалив судове рішення, може за заявою
особи, яка брала участь у справі, чи з
власної ініціативи прийняти додаткову
постанову чи постановити додаткову
ухвалу у випадках, якщо щодо однієї із
позовних вимог, з приводу якої
досліджувалися докази, чи одного з
клопотань не ухвалено рішення.

Питання про ухвалення додаткового
судового рішення може бути заявлено до
закінчення строку на виконання
судового рішення.

Про відмову в ухваленні додаткового
рішення суд постановляє ухвалу.

Додаткове судове рішення або ухвала
суду про відмову в ухваленні
додаткового судового рішення можуть
бути оскаржені.

Згідно ст. 101 КАС України процесуальні
строки - це встановлені законом або
судом строки, у межах яких вчиняються
процесуальні дії.

Процесуальні строки визначаються
днями, місяцями і роками, а також можуть
визначатися вказівкою на подію, яка
повинна неминуче настати.

Стаття 102 КАС України визначає, що
пропущений з поважних причин
процесуальний строк, встановлений
законом, може бути поновлений, а
процесуальний строк, встановлений
судом, - продовжений судом за
клопотанням особи, яка бере участь у
справі.

Питання про поновлення чи продовження
пропущеного строку суд вирішує в
порядку письмового провадження чи в
судовому засіданні на розсуд суду.
Неприбуття у судове засідання осіб, які
були належним чином повідомлені, не
перешкоджає розгляду клопотання.

Ухвала суду про відмову в поновленні чи
продовженні пропущеного
процесуального строку може бути
оскаржена особами, які беруть участь у
справі.

Правила даної статті не поширюються на
строки звернення до адміністративного
суду.

Згідно ст. 263 КАС України за наявності
обставин, що ускладнюють виконання
судового рішення (відсутність коштів
на рахунку, відсутність присудженого
майна в натурі, стихійне лихо тощо),
державний виконавець може звернутися
до адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, що
видав виконавчий лист, із поданням, а
особа, яка бере участь у справі, та
сторона виконавчого провадження - із
заявою про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення. Питання
про відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення може бути розглянуто також за
ініціативою суду.

Суд розглядає питання про відстрочення
або розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення в
десятиденний строк у судовому
засіданні з повідомленням державного
виконавця або сторони виконавчого
провадження, що звернулися із поданням
(заявою), та осіб, які беруть участь у
справі, та у виняткових випадках може
відстрочити або розстрочити виконання,
змінити чи встановити спосіб і порядок
виконання рішення. Неприбуття у судове
засідання осіб, які були належним чином
повідомлені про дату, час і місце
розгляду справи, не перешкоджає
судовому розгляду. У разі прийняття
рішення про відстрочення чи
розстрочення виконання постанови в
адміністративній справі суд змінює
строк подання суб'єктом владних
повноважень звіту про виконання такої
постанови.

Ухвалу суду за результатами розгляду
питання про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення може бути
оскаржено в загальному порядку.

Ця норма не містить виключного
переліку обставин, що є підставою для
вирішення питання про зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення.

При цьому, слід врахувати підставою для
зміни чи встановлення способу і
порядку виконання судового рішення є
обставини, що роблять виконання
судового рішення неможливим.

Таким чином, зміни у правовому
регулюванні порядку виконання судових
рішень, боржником за якими є державний
орган, яким не передбачено виконання
рішень зобов'язального характеру,
унеможливлюють їх виконання. Така
обставина є підставою для зміни чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення.

Під зміною способу і порядку виконання
рішення слід розуміти вжиття
адміністративним судом нових заходів
для реалізації рішення. Ці заходи
повинні забезпечити виконання
конкретного судового рішення і не
поширюватися на відносини, які виникли
після його ухвалення.

Зміна способу і порядку виконання
рішення можлива шляхом зміни
зобов'язання здійснити виплати на
стягнення цих виплат. Така зміна
можлива лише у разі виконання
боржником зобов'язальної частини
рішення про нарахування соціальних
виплат.

Разом з тим, з матеріалів справи
вбачається, що відкрите за вказаним
виконавчим листом виконавче
провадження відповідно до постанови
Відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
м. Києві від 20.06.2013 року закінчено на
підставі п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України
«Про виконавче провадження» та
виконавчий лист повернуто до суду (а.с.
43-46).

Відомостей щодо скасування постанови
суду від 20.06.2013 року Відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
м. Києві матеріали справи не містять.

З огляду на викладене, суд не вбачає
жодної із підстав для задоволення
заяви ОСОБА_1

Керуючись ст. ст. 101, 102, 168, 263 КАС України,
суд, -

у х в а л и в:

в задоволенні заяви ОСОБА_1 про
прийняття додаткової постанови в
адміністративній справі за позовом
ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду
України в Голосіївському районі м.
Києві про визнання дій протиправними
та зобов'язання вчинити дії - відмовити.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Київського
адміністративного апеляційного суду
через суд першої інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення.
Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили в порядку,
визначеному ст. 254 КАС України.

Суддя
В.С. Пасинок