Справа № 820/14710/14
Суддя: Бегунц А.О.
Дата ухвалення: 2014-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2014 р. Справа №
820/14710/14Колегія суддів Харківського
апеляційного адміністративного суду у
складі

Головуючого судді: Бегунца А.О.

Суддів: Ральченка І.М. , Старостіна В.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на постанову
Харківського окружного
адміністративного суду від 13.10.2014р.
по справі № 820/14710/14

за позовом ОСОБА_1

до Фонду загальнообов'язкового
державного соціального страхування
України на випадок безробіття в особі
робочого органу Харківського міського
центру зайнятості

про визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до
Харківського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до Фонду
загальнообов'язкового державного
соціального страхування України на
випадок безробіття в особі робочого
органу Харківського міського центру
зайнятості, в якому просив суд визнати
дії (бездіяльність) Фонду
загальнообов'язкового державного
соціального страхування України на
випадок безробіття в особі робочого
органу Харківського міського центру
зайнятості по відмові в наданні
позивачу клопотання про достроковий
вихід на пенсію безробітного до
управління Пенсійного фонду України -
протиправними; зобов'язати відповідача
надати позивачу клопотання про
достроковий вихід на пенсію
безробітного до управління Пенсійного
фонду України.

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 13.10.2014 року
в задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_1 відмовлено.

Позивач, не погодившись із судовим
рішенням, подав апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати постанову
Харківського окружного
адміністративного суду від 13.10.2014 року
та прийняти нове рішення, яким
задовольнити позовні вимоги.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної
скарги, позивач посилається на
прийняття оскаржуваної постанови з
порушенням норм матеріального права,
без повного і всебічного з'ясування
обставин справи, що мають значення для
справи,а також на доводи та
обґрунтування, викладені в апеляційній
скарзі.

Представники сторін у судове засідання
апеляційної інстанції не з'явилися, про
дату, час та місце апеляційного
розгляду справи повідомлені належним
чином.

Відповідач надав письмові заперечення
на апеляційну скаргу, в яких,
посилаючись на обґрунтованість та
об'єктивність рішення суду першої
інстанції, просив залишити її без
задоволення, а постанову суду першої
інстанції - без змін.

На підставі п.2 ч. 1 ст. 197 Кодексу
адміністративного судочинства України
колегія суддів вважає за можливе
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними в справі
матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши рішення суду та доводи
апеляційної скарги, дослідивши
письмові докази, колегія суддів вважає,
що апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено у суді апеляційної
інстанції, що ОСОБА_1 з 01.09.2013 року по
10.05.2014 року працював у Можайському
муніципальному освітньому закладі
додаткової освіти дітей "Комплексна
дитячо-юнача спортивна школа"
(Російська Федерація) на посаді
тренера-викладача.

10 травня 2014 року ОСОБА_1 звільнений з
посади тренер-викладач Можайського
муніципального освітнього закладу
додаткової освіти дітей "Комплексна
дитячо-юнача спортивна школа"
(Російська Федерація) у зв'язку з
скороченням штатів співробітників на
підставі пункту 2 частини 1 статті 81
Трудового кодексу Російської
Федерації.

13 травня 2014 року ОСОБА_1 звернувся до
Харківського міського центру
зайнятості як такий, що шукає роботу.

Так, 03.07.2014 року, позивач звернувся з
письмовою заявою до Харківського
міського центру зайнятості про надання
йому клопотання про достроковий вихід
на пенсію безробітного для подальшого
звернення до Пенсійного фонду для
призначення йому пенсії.

Листом від 09.07.2014 року Харківським
міським центром зайнятості ОСОБА_1
відмовлено у наданні зазначеного
клопотання, у зв'язку з відсутністю
правових підстав.

Позивач, не погодившись із вказаними
діями відповідача, звернувся до суду із
даним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції виходив з
того, що оскільки позивача було
звільнено з посади тренер-викладач
Можайського муніципального освітнього
закладу додаткової освіти дітей
"Комплексна дитячо-юнача спортивна
школа" (Російська Федерація) на
підставі п.2 ч.1 ст.81 Трудового кодексу
Російської Федерації, а не на підставі
пункту 1 частини першої статті 40
Кодексу законів про працю України, що є
однією з обов'язкових умов
передбачених п.26 Порядку реєстрації,
перереєстрації безробітних та ведення
обліку осіб для надання фондом
клопотанням про достроковий вихід на
пенсію безробітних, ОСОБА_1 не може
скористатися правом дострокового
виходу на пенсію, яке надається ст.26
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", а тому у відповідача
відсутні правові підстави видавати
позивачу клопотання до Управління
Пенсійного фонду України про
достроковий вихід на пенсію, як це
передбачено п. 7 Порядку реєстрації,
перереєстрації та ведення обліку
громадян, які шукають роботу, і
безробітних.

Колегія суддів не погоджується з
такими висновками суду першої
інстанції з наступних підстав.

Згідно ст. 40 Кодексу законів про працю
України трудовий договір, укладений на
невизначений строк, а також строковий
трудовий договір до закінчення строку
його чинності можуть бути розірвані
власником або уповноваженим ним
органом лише у випадках, зокрема: змін в
організації виробництва і праці, в тому
числі ліквідації, реорганізації,
банкрутства або перепрофілювання
підприємства, установи, організації,
скорочення чисельності або штату
працівників

Колегія суддів зауважує, що спірні
правовідносини регулюються Постановою
Кабінету Міністрів України від 20
березня 2013 р. № 198 "Про затвердження
Порядку реєстрації, перереєстрації
безробітних та ведення обліку осіб, які
шукають роботу" (чинною на момент
виникнення спірних правовідносин).

Аналізуючи положення вказаного
Порядку, колегія суддів приходить до
висновку, що вони не містять посилань
на статтю 40 Кодексу законів про працю
України. Тобто, діючим законодавством
не передбачена така обов'язкова умова
для надання фондом клопотання про
достроковий вихід на пенсію
безробітних як звільнення з посади на
підставі пункту 1 частини першої статті
40 Кодексу законів про працю України.

З огляду на наведене, судом першої
інстанції при вирішенні справи
неправильно застосовані норми
матеріального права, а саме помилково
застосовано положення пункту 7 Порядку
реєстрації, перереєстрації та ведення
обліку громадян, які шукають роботу, і
безробітних, затверджених Постановою
Кабінету Міністрів України від 25
травня 2011 р. №538, яка втратила чинність
20 березня 2013 року, що призвело до
необґрунтованої відмови в задоволенні
позову.

Окрім того, колегія суддів не
погоджується з висновком суду першої
інстанції про те, що надання позивачем
довідки про страховий стаж після
звернення про надання клопотання про
достроковий вихід на пенсію є
підставою для відмови у задоволенні
позову, враховуючи наступне.

Як свідчать письмові докази, 03.07.2014 року
позивач звернувся з письмовою заявою
до Харківського міського центру
зайнятості про надання йому клопотання
про достроковий вихід на пенсію
безробітного для подальшого звернення
до Пенсійного фонду для призначення
йому пенсії.

Листом від 09.07.2014 року Харківським
міським центром зайнятості ОСОБА_1
відмовлено у наданні вказаного
клопотання. При цьому у вказаному листі
немає посилань на відсутність довідки
про наявність страхового стажу, як на
перешкоду у наданні позивачеві
вказаного клопотання.

Довідка Управління пенсійного фонду
України про наявність страхового
стажу, необхідного для призначення
позивачу пенсії за віком у
мінімальному розмірі, до Харківського
міського центру зайнятості надана, що
підтверджено представником
відповідача в судовому засіданні суду
першої інстанції (довідка Управління
пенсійного фонду України в Київському
районі м. Харкова від 08.08.2014 року №1848).

Враховуючи наведене, колегія суддів
вважає, що надання довідки пізніше
(28.08.2014 року) не може вважатися
перешкодою у наданні позивачеві
вказаного клопотання.

Колегія суддів відхиляє посилання
відповідача на те, що позивач був
вивільнений з установи, розташованої
на території Російської Федерації,
тому на нього поширюються пільги та
порядок виходу на пенсію, передбачений
законодавством Російської Федерації, а
не України, з огляду на наступне.

Згідно положення абзацу 3 статті 4
«Угоди між Урядом України і Урядом
Російської Федерації про трудову
діяльність і соціальний захист
громадян України і Росії, які працюють
за межами кордонів своїх країн» від 14
січня 1993 року, у тому разі, коли
трудовий договір (контракт) розірваний
у зв'язку з ліквідацією
підприємства (установи, організації),
скорочення чисельності або штату
працівників, Уповноважений Орган цієї
Сторони вживає заходів щодо
включення Працівника в інші,
рівноцінні, трудові відносини на
строк дії трудового договору
(контракту). При неможливості
працевлаштування на Працівника
поширюються порядок і пільги, що
передбачені законодавством Сторони
працевлаштування для вивільнюваних
працівників. За місцем постійного
проживання працівнику надається
право на

працевлаштування на загальних
підставах.

Відповідно до статті 6 вказаної угоди,
працівники Сторони виїзду, які
працюють на території Сторони
працевлаштування, користуються
правами та виконують обов'язки, що
встановлені трудовим законодавством
Сторони працевлаштування (включаючи
питання трудових відносин, колективних
договорів, оплати праці, режиму
робочого часу та часу відпочинку,
охорони та умов праці та інші). Трудовий
стаж, включаючи стаж, який обчислюється
у пільговому порядку, і стаж роботи за
спеціальністю, набутий у зв'язку з
трудовою діяльністю на територіях обох
Сторін, взаємно визнається Сторонами.
Обчислення стажу здійснюється згідно з
законодавством Сторони, на території
якої відбувалась трудова діяльність.
Сторонами визнаються дипломи,
свідоцтва та інші документи державного
зразка про рівень освіти і
кваліфікації, які видані відповідними
компетентними органами Сторін, без
легалізації.

Згідно ст. 46 Конституції України
громадяни мають право на соціальний
захист, що включає право на
забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом. Це
право гарантується
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням за рахунок
страхових внесків громадян,
підприємств, установ і організацій, а
також бюджетних та інших джерел
соціального забезпечення; створенням
мережі державних, комунальних,
приватних закладів для догляду за
непрацездатними. Пенсії, інші види
соціальних виплат та допомоги, що є
основним джерелом існування, мають
забезпечувати рівень життя, не нижчий
від прожиткового мінімуму,
встановленого законом.

Згідно ч.1 ст.49 Закону України "Про
зайнятість населення" працівникам,
трудовий договір з якими було
розірвано з ініціативи роботодавця у
зв'язку із змінами в організації
виробництва і праці, в тому числі
ліквідацією, реорганізацією,
банкрутством, перепрофілюванням
підприємств, установ, організацій,
скороченням чисельності або штату
працівників, та військовослужбовцям,
звільненим з військової служби у
зв'язку із скороченням чисельності або
штату без права на пенсію, яким на день
вивільнення залишилося не більше
півтора року до встановленого статтею
26 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" пенсійного віку або віку,
що дає право на призначення пенсії
відповідно до законів України "Про
державну службу", "Про статус народного
депутата України", "Про прокуратуру",
"Про наукову і науково- технічну
діяльність", за умови їх реєстрації в
територіальному органі центрального
органу виконавчої влади, що реалізує
державну політику у сфері зайнятості
населення та трудової міграції, та
відсутності підходящої роботи
гарантується право на достроковий
вихід на пенсію, якщо вони мають
страховий стаж, необхідний для
призначення пенсії за віком у
мінімальному розмірі, передбачений
абзацом першим частини першої статті 28
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування".

Слід зауважити, що вказана норма та
інші норми законодавства України не
містить жодних обмежень стосовно
надання особі права на достроковий
вихід на пенсію у зв'язку з його
останнім місцем роботи в іншій державі.

Таким чином, враховуючи те, що позивач є
працівником, трудовий договір з яким
було розірвано з ініціативи
роботодавця у зв'язку із змінами в
організації виробництва і праці, а саме
у зв'язку зі скороченням штату
працівників - є підстави для
застосування ст.40 Кодексу законів
України про працю.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Тобто, особливістю адміністративного
судочинства є те, що обов'язок (тягар)
доказування в спорі покладається на
відповідача - орган публічної влади,
який повинен надати докази, що свідчать
про правомірність його дій, законність
прийнятих рішень.

Колегія суддів зазначає, що відповідач,
в порушення вимог ч.2 ст. 71 КАС України,
не довів правомірність своїх
заперечень проти адміністративного
позову, законність та обґрунтованість
відмови в наданні позивачу клопотання
про достроковий вихід на пенсію
безробітного до управління Пенсійного
фонду України.

Натомість позивач, на виконання вимог
ч.1 ст. 71 КАС України, довів обставини, на
яких ґрунтуються його позовні вимоги.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України,
підставами для скасування постанови
або ухвали суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення є: порушення
норм матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
судом першої інстанції при вирішенні
питання щодо задоволення позовних
вимог позивача стосовно визначення дій
протиправними та зобов'язання вчинення
дій неправильно застосовано норми
матеріального права, що призвело до
неправильного вирішення справи, у
зв'язку з чим постанова суду першої
інстанції підлягає скасуванню, з
прийняттям нової постанови про
задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 197, п. 3 ст. 198, п.
4 ч.1 ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства,
колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 13.10.2014р. по
справі № 820/14710/14 скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позовні
вимоги ОСОБА_1 до Фонду
загальнообов'язкового державного
соціального страхування України на
випадок безробіття в особі робочого
органу Харківського міського центру
зайнятості про визнання дій
протиправними та зобов'язання вчинити
певні дії - задовольнити.

Визнати дії Фонду
загальнообов'язкового державного
соціального страхування України на
випадок безробіття в особі робочого
органу Харківського міського центру
зайнятості по відмові в наданні ОСОБА_1
клопотання про достроковий вихід на
пенсію безробітного до управління
Пенсійного фонду України -
протиправними.

Зобов'язати Фонд загальнообов'язкового
державного соціального страхування
України на випадок безробіття в особі
робочого органу Харківського міського
центру зайнятості надати ОСОБА_1
клопотання про достроковий вихід на
пенсію безробітного до управління
Пенсійного фонду України.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя (підпис)Бегунц
А.О.Судді(підпис) (підпис) Ральченко І.М.
Старостін В.В.