Справа № 2а-539/11
Суддя: Левицька Н.Г.
Дата ухвалення: 2014-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.11.2014р.
Справа № 876/6144/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

Головуючого судді

Левицької Н.Г.,

судді

Обрізка І.М.,

судді

Сапіги В.П.,

за участю секретаря судового засідання

Сідельник Г.М.,

за участю представників:

апелянта у справі: не з'явився

позивача у справі: ОСОБА_1,

відповідача у справі: Перхач С.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Львові

апеляційну скаргу відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Львівській
області, м.Львів

на ухвалу Шевченківського районного
суду м.Львова від 28.05.2014р. про відмову у
задоволенні заяви про зміну способу і
порядку виконання рішення у справі
№2а-539/11

за позовом ОСОБА_1, м.Львів

до управління Пенсійного фонду України
у Шевченківському районі м.Львова,
м.Львів

про нарахування і виплату підвищення
до пенсії, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 31.05.2012р. у
справі №9104/49023/11 скасовано постанову
Шевченківського районного суду
м.Львова від 15.04.2011р. у справі №2а-539/11 та
прийнято нову, якою адміністративний
позов ОСОБА_1 задоволено частково, а
саме: зобов'язано управління
Пенсійного фонду України у
Шевченківському районі м.Львова
нараховувати та виплачувати на користь
ОСОБА_1 щомісячне підвищення до пенсії
як дитині війни в розмірі 30%
мінімальної пенсії за віком відповідно
до ст.6 Закону України "Про соціальний
захист дітей війни" за період з 28.08.2010р.
до 15.04.2011р., з врахуванням ст.28 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" та з
урахуванням індексу інфляції та
проведених у цей період виплат.

26.06.2012р. Шевченківським районним судом
м.Львова на виконання рішення суду було
видано виконавчий лист №2а-539/11.

07.03.2014р. старшим державним виконавцем
ПВР УДВС ГУЮ у Львівській області
винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження та скеровано
боржнику для виконання.

07.04.2014р. у відділ примусового виконання
рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Львівській
області від управління Пенсійного
фонду України у Шевченківському районі
м.Львова надійшло повідомлення від
03.04.2014р. №3631/06-19 про те, що боржником
виконано рішення суду в частині
нарахування ОСОБА_1 підвищення як
дитині війни.

17.04.2014р. начальник відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Львівській
області звернувся до Шевченківського
районного суду м.Львова із заявою про
зміну способу і порядку виконання
рішення суду, просив змінити подальший
порядок і спосіб виконання рішення
шляхом стягнення з управління
Пенсійного фонду України у
Шевченківському районі м.Львова
підвищення до пенсії ОСОБА_1 за період з
28.08.2010р. до 15.04.2011р. в розмірі 1261,31грн.

Ухвалою Шевченківського районного
суду м.Львова від 28.05.2014р. у справі
№2а-539/11 в задоволенні заяви про зміну
способу і порядку виконання рішення
суду відмовлено.

Не погодившись з ухвалою суду першої
інстанції, її оскаржив відділ
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Львівській області, який в поданій
апеляційній скарзі, посилаючись на те,
що при постановленні ухвали судом
першої інстанції неповністю з'ясовано
обставини справи, висновки суду не
відповідають обставинам справи і
порушено норми матеріального та
процесуального права, просив скасувати
оскаржувану ухвалу та постановити
нову, якою заяву про зміну способу і
порядку виконання рішення суду
задоволити.

У судове засідання Львівського
апеляційного адміністративного суду
24.11.2014р. з'явився позивач у справі:
ОСОБА_1, який доводи, викладені в
апеляційній скарзі, підтримав у
повному обсязі, просив скасувати
оскаржувану ухвалу та прийняти нову,
якою заяву про зміну способу і порядку
виконання рішення суду задоволити.

Представник відповідача у справі:
Перхач С.М. проти доводів апеляційної
скарги заперечила, зазначила, що
рішення суду першої інстанції є
законним та обґрунтованим, просила
апеляційну скаргу залишити без
задоволення, ухвалу Шевченківського
районного суду м.Львова від 28.05.2014р. про
відмову у задоволенні заяви про зміну
способу і порядку виконання рішення у
справі №2а-539/11 залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача у
справі, перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги
у їх сукупності, колегія суддів
апеляційного суду приходить до
висновку про те, що апеляційну скаргу
слід залишити без задоволення,
оскаржувану ухвалу суду першої
інстанції залишити без змін, з огляду
на наступне:

За вимогами п.2 ч.4 ст.105 КАС України,
адміністративний позов може містити
вимоги про зобов'язання відповідача -
суб'єкта владних повноважень прийняти
рішення або вчинити певні дії. У разі
задоволення адміністративного позову
суд може прийняти постанову про
зобов'язання відповідача вчинити певні
дії (п.2 ч.2 ст.162 КАС України).

Аналіз резолютивної частини постанови
суду та синтез наведених процесуальних
норм дають підстави зробити висновок
про те, що зобов'язання, покладені на
відповідача цим судом, є позовними
вимогами як обраним судом видом
захисту порушених прав позивача, які
суд задовольнив.

За таких обставин, державний
виконавець просив змінити не спосіб
виконання постанови суду, а судове
рішення по суті позовних вимог і
вирішити додаткову позовну вимогу про
стягнення коштів, яка не була предметом
розгляду та дослідження
адміністративного суду під час
прийняття цієї постанови, хоча в
адміністративному судочинстві
повноваження щодо зміни постанови суду
в частині задоволення позовних вимог
мають тільки адміністративні суди
апеляційної та касаційної інстанцій
(ст.198, 223 КАС України).

Згідно із вимогами ст.263 КАС України, за
наявності обставин, що ускладнюють
виконання судового рішення
(відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, що
видав виконавчий лист, із поданням, а
особа, яка бере участь у справі, та
сторона виконавчого провадження - із
заявою про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення. Питання
про відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення може бути розглянуто також за
ініціативою суду.

Підставою для застосування правил цієї
норми є обставини, що перешкоджають
належному виконанню судового рішення в
адміністративній справі: ускладнюють
його виконання або роблять неможливим.
Для відстрочення чи розстрочення
виконання судового рішення такою
обставиною може бути недостатність
коштів на рахунку, стихійне лихо, для
зміни способу чи порядку виконання
судового рішення - неможливість
виконання судового рішення внаслідок
відсутності, пошкодження або знищення
об'єкта стягнення або з інших причин.

Отже, підставою для розстрочення та
відстрочення рішення суду є обставини,
що ускладнюють виконання, а для зміни
способу і порядку виконання -
обставини, які роблять виконання
неможливим.

З матеріалів справи вбачається, що
виконання постанови суду неможливе
через відсутність коштів, виплата яких
буде здійснена за наявності
відповідного фінансування з
Державного бюджету України.

Отже, виконання постанови суду
фактично можливе, хоча й за умов
відповідного фінансування, тому
відсутні підстави для зміни способу
виконання рішення суду першої
інстанції.

Із врахуванням наведених вище норм
законодавства та фактичних обставин
справи, апеляційний суд приходить до
висновку про те, що судом першої
інстанції прийнято законне та
обґрунтоване рішення з дотриманням
норм матеріального та процесуального
права, апеляційна скарга висновків
суду першої інстанції не спростовує,
відтак задоволенню не підлягає.

Відповідно до вимог ч.1 ст.200 КАС
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову або ухвалу
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись вимогами ч.3 ст.160, ст.ст.195, 196,
199, 200, 205, 206, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України,

суд, -

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Львівській області, м.Львів на ухвалу
Шевченківського районного суду
м.Львова від 28.05.2014р. про відмову у
задоволенні заяви про зміну способу і
порядку виконання рішення у справі
№2а-539/11 за позовом ОСОБА_1, м.Львів до
управління Пенсійного фонду України у
Шевченківському районі м.Львова,
м.Львів про нарахування і виплату
підвищення до пенсії, - залишити без
задоволення.

2. Ухвалу Шевченківського районного
суду м.Львова від 28.05.2014р. про відмову у
задоволенні заяви про зміну способу і
порядку виконання рішення у справі
№2а-539/11 за позовом ОСОБА_1, м.Львів до
управління Пенсійного фонду України у
Шевченківському районі м.Львова,
м.Львів про нарахування і виплату
підвищення до пенсії, - залишити без
змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення.

Касаційна скарга подається
безпосередньо до адміністративного
суду касаційної інстанції.

Касаційна скарга на судові рішення
подається протягом двадцяти днів після
набрання законної сили судовим
рішенням суду апеляційної інстанції, а
у разі складення ухвали в повному
обсязі відповідно до статті 160 КАС
України, з дня складення ухвали в
повному обсязі.

Головуючий суддя
Н.Г.
Левицька

Суддя
І.М.
Обрізко

Суддя
В.П.
Сапіга