Справа № 811/2990/13-а
Суддя: Швець В.В.
Дата ухвалення: 2014-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

28 листопада 2014 року м. Київ
В/800/5008/14

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Швеця В.В.,

Білуги С.В.,

Бутенка В.І.,

Черпака Ю.К.,

Юрченка В.В.,

розглянувши заяву ОСОБА_6 про перегляд
Верховним Судом України постанови
Вищого адміністративного суду України
від 10 вересня 2014 року у справі за її
позовом до Апеляційного суду
Кіровоградської області, третя особа:
Державна судова адміністрація України
(далі - ДСА України) про зобов'язання
вчинити певні дії, -

в с т а н о в и л а:

У вересні 2013 року позивач звернулася до
суду з вказаним позовом, в якому
просила зобов'язати відповідача:

- включити до стажу державної служби
період проходження служби в органах
внутрішніх справ з 1 вересня 1982 року по
28 липня 1986 року, а саме період навчання
у Вищій слідчій школі Міністерства
внутрішніх справ (далі - МВС) СРСР;

- провести перерахунок надбавки за
вислугу років, починаючи з 1 січня
2012 року, з урахуванням стажу державної
служби за період з 1 вересня 1982 року по 28
липня 1986 року;

- нарахувати суддівську винагороду за
період з 1 січня 2012 року з урахуванням
стажу державної служби за період з 1
вересня 1982 року по 28 липня 1986 року та
виплатити невиплачену суддівську
винагороду (заробітну плату).

Постановою Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 7 жовтня 2013
року, залишеною без змін ухвалою
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 21 січня 2014
року, позов задоволено.

Постановою Вищого адміністративного
суду від 10 вересня 2014 року рішення
судів попередніх інстанцій скасовано
та ухвалено нове про відмову в
задоволенні позову.

В заяві про перегляд Верховним Судом
України постанови суду касаційної
інстанції позивач посилається на
неоднакове застосування Вищим
адміністративним судом України
Порядку обчислення стажу державної
служби, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 3 травня
1994 року № 283 та пункту 3.2 Методики щодо
зарахування (включення) до стажу
державної служби періодів роботи
(служби) колишніх працівників і осіб
рядового та начальницького складу
органів внутрішні справ, затвердженої
наказом Головного управління
державної служби України, Міністерства
праці та соціальної політики України
від 12 жовтня 2007 року № 270/551, постанови
Кабінету Міністрів України від 24 січня
2007 року № 36 «Про внесення зміни до
пункту 3 Порядку обчислення стажу
державної служби».

Як на підставу для допуску справи до
провадження Верховного Суду України,
позивач послалася на ухвали Вищого
адміністративного суду України від 6
березня 2014 року (К/800/10702/14), 12 листопада
2013 року (К/9991/84643/11) та 7 лютого 2012 року
(К-17735/08), які, на її думку, підтверджують
неоднакове застосування касаційним
судом одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах.

Однак, посилання позивача на ухвалу
Вищого адміністративного суду України
від 6 березня 2014 року (К/800/10702/14), якою
відмовлено у відкритті не є належним
та таким, що підтверджує неоднакове
застосування норм матеріального права
у подібних правовідносинах, оскільки
її зміст не дає можливості дійти
висновку, які саме норми матеріального
права були застосовані судами при
вирішенні спору по суті.

Відповідно до статті 237 КАС України
заява про перегляд судових рішень в
адміністративних справах може бути
подана виключно з мотивів: 1)
неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах; 2) встановлення
міжнародною судовою установою,
юрисдикція якої визнана Україною,
порушення Україною міжнародних
зобов'язань при вирішенні справи судом;
3) порушення норм матеріального чи
процесуального права, що призвело до
ухвалення Вищим адміністративним
судом України незаконного судового
рішення з питань, передбачених статтею
171-1 цього Кодексу.

Конкретизуючи зміст цих складових,
Пленум Вищого адміністративного суду
України у своїй постанові "Про судову
практику застосування статей 235-240
Кодексу адміністративного судочинства
України" від 13 грудня 2010 року № 2
роз`яснив, що подібність правовідносин
означає тотожність суб'єктного складу
учасників відносин, об'єкта та предмета
правового регулювання, а також умов
застосування правових норм (зокрема,
часу, місця, підстав виникнення,
припинення та зміни відповідних
правовідносин). Зміст правовідносин з
метою з'ясування їх подібності в різних
рішеннях суду (судів) касаційної
інстанції визначається обставинами
кожної конкретної справи.

Ухвалення різних за змістом судових
рішень матиме місце в разі, коли суд
(суди) касаційної інстанції у розгляді
двох чи більше справ за тотожних
предмета спору, підстав позову та за
аналогічних обставин і однакового
матеріально-правового регулювання
спірних правовідносин дійшов (дійшли)
протилежних висновків щодо заявлених
позовних вимог.

Як слідує з постанови Вищого
адміністративного суду України від 10
вересня 2014 року, про перегляд якої
ставиться питання, суд касаційної
інстанції скасував рішення судів
попередніх інстанцій про задоволення
позову та ухвалив нове про відмову в
його задоволенні. Таке рішення суд
касаційної інстанції обґрунтував тим,
що позивач проходила службу в органах
внутрішніх справ у період з 1 вересня
1982 року по 28 липня 1986 року на посаді
рядового, а саме, навчалася у Вищій
слідчій школі МВС СРСР, а тому вказаний
період відповідно до Методики не може
бути зарахований до стажу державної
служби.

В ухвалі від 12 листопада 2013 року
(К/9991/84643/11), на яку послалась позивач на
підтвердження неоднакового
правозастосування, Вищий
адміністративний суд України залишив
без змін судові рішення, якими, зокрема,
зобов'язано Державну податкову
інспекцію у Комінтернівському районі
міста Харкова та Спеціалізовану
державну податкову інспекцію по роботі
з великими платниками податків у місті
Харкові зарахувати позивачу до стажу
державної служби період служби в
органах МВС України СРСР та МВС України
міліціонером об'єднаного дивізіону
міліції Слов'янського районного
відділу внутрішніх справ МВС України з
1 жовтня 1987 року по 29 липня 1992 року.
Приймаючи таке рішення, суд касаційної
інстанції виходив з того, що посилання
відповідача на Методику щодо
зарахування (включення) до стажу
державної служби періодів роботи
(служби) колишніх працівників і осіб
рядового та начальницького складу
органів внутрішніх справ, затвердженої
спільним наказом Головного управління
державної служби, Міністерства праці
та соціальної політики України від 12
жовтня 2007 року № 270/551 та постанову
правління Пенсійного фонду України від
12 жовтня 2007 року № 18-10 є безпідставним,
оскільки остання суперечить постанові
Кабінету Міністрів України, звужує
коло осіб яким постановою надано право
включення періоду праці (служби) в
органах МВС до стажу державної служби,
та суперечить приписам статті 19
Конституції України.

В іншій, наданій для порівняння ухвалі
Вищого адміністративного суду України
від 7 лютого 2012 року (К-17735/08), цей суд
скасував рішення апеляційного суду та
погодився з рішенням суду першої
інстанції, яким визнано протиправним
та скасовано наказ Територіального
управління ДСА України в Полтавській
області №57 від 10 липня 2007 року в
частині виключення при обрахуванні
стажу позивача, що дає право на
отримання надбавки за вислугу років та
додаткову відпустку час навчання у
вищому навчальному закладі -
Університеті внутрішніх справ міста
Харкова, а також зобов'язано поновити
право, що існувало до 9 липня 2007 року та
обрахувати стаж, що дає право на
отримання надбавки за вислугу років та
додаткової відпустки час позивача, з
урахуванням навчання у вищому
навчальному закладі - Університеті
внутрішніх справ міста Харкова. У цій
справі, касаційний суд, виходив з того,
що відповідно до статті 2 Закону
України «Про військовий обов'язок та
військову службу» військова служба
курсантів вищих військових навчальних
закладів є військовою службою, а час
проходження служби зараховується до
стажу державної служби. Пунктом 3.2
Методики щодо зарахування (включення)
до стажу державної служби періодів
роботи (служби) колишніх працівників і
осіб рядового та начальницького складу
органів внутрішніх справ встановлено,
що якщо державним службовцям час
служби в органах внутрішніх справ на
посадах рядового та начальницького
складу був включений до стажу
державної служби, то після набрання
чинності постановою Кабінету
Міністрів України від 24 січня 2007 року
№36 "Про внесення зміни до пункту 3
Порядку обчислення стажу державної
служби" цей стаж не переглядається.

Аналіз судових рішень, на які
посилається заявник, обґрунтовуючи
заяву, дає підстави вважати, що
правовідносини, які виникли між
сторонами у цих спорах, не подібні до
спірних відносин у справі, що
розглядається, оскільки це рішення
ухвалене за інших фактичних обставин
справи, установлених судом.
Відмінність між фактичними
обставинами та предметом спору у
справі, про перегляд рішення у якій
подано заяву, і у справах, рішення в
яких надане для порівняння, не дає
можливості дійти висновку про
неоднакове застосування судами
касаційної інстанції норм
матеріального права у подібних
правовідносинах.

З огляду на наведене, колегія суддів
вважає, що підстав для допуску справи
до провадження Верховного Суду України
для перегляду судового рішення немає.

Керуючись статтями 235 - 240 КАС України,
колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Відмовити в допуску до провадження
Верховного Суду України справи за
позовом ОСОБА_6 до Апеляційного суду
Кіровоградської області, третя особа:
Державна судова адміністрація України
про зобов'язання вчинити певні дії, для
перегляду постанови Вищого
адміністративного суду України від 10
вересня 2014 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді В.В. Швець

В.І. Бутенко

С.В. Білуга

Ю.К. Черпак

В.В. Юрченко