Справа № 803/2102/14
Суддя: Лозовський Олександр Анатолійович
Дата ухвалення: 2014-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2014 року Справа № 803/2102/14

Волинський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого - судді Лозовського О.А.,

при секретарі судового засідання Шикун
О.Є.,

за участю представника позивача
Гончара О.М.,

представника відповідача Березної Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луцьку
адміністративну справу за позовом
Приватного підприємства «Флора» до
Луцької об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Волинській
області про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень від 26 липня 2013 року
№ та №,

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство «Флора»
звернулося з позовом до Луцької
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Волинській області про
визнання протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень від 26
липня 2013 року № та №.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 26.07.2013
року Луцькою ОДПІ ГУ Міндоходів у
Волинській області на підставі акту
перевірки №31/22.5/32890325 від 12 липня 2013
року, яким було встановлено порушення
ПП «Флора» пункту 198.6 статті 198,
підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139
Податкового кодексу України було
винесено податкове
повідомлення-рішення №,
внаслідок чого збільшено суму
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість на суму 286266,25 грн., а
також податкове повідомлення-рішення
№, яким позивачу збільшено суму
грошового зобов'язання з податку на
прибуток приватних підприємств в сумі
300580,00 грн.

На думку позивача, висновки
податкового органу про відсутність
господарських операцій між ПП «Флора»
та ПП «Екседра-8», ПП «Прототип СЛВ»,
ТзОВ «Феміда-Інтер» є безпідставними,
оскільки сторони в повному обсязі
виконали свої зобов'язання, що
підтверджується відповідними
первинними бухгалтерськими
документами.

На підставі вищевикладеного, просить
суд визнати протиправними та скасувати
податкові повідомлення-рішення від 26
липня 2013 року № та №.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав у
повному обсязі з підстав, викладених в
позовній заяві та просив суд позов
задовольнити.

Представник відповідача в судовому
засіданні заявлені позовні вимоги
заперечила з підстав, викладених у
письмових запереченнях. Просила в
задоволенні позову відмовити повністю.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть
участь у справі, дослідивши подані суду
письмові докази, оцінивши їх за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді у судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, суд приходить до висновку,
що позов до задоволення не підлягає з
таких підстав.

Судом встановлено, що 12 липня 2013 року
Луцькою об'єднаною державною
податковою інспекцією Головного
управління Міндоходів у Волинській
області на підставі наказу №1914 від 26
червня 2013 року та повідомлення №002088
від 27 червня 2013 року проведено
документальну позапланову виїзну
перевірку Приватного підприємства
«Флора» з питань здійснення
фінансово-господарських операцій з
ТзОВ «Феміда-Інтер» за період з серпня
2012 року по листопад 2012 року та з ПП
«Прототип СЛВ», ПП «Екседра-8» за період
2009-2012 років, за результатами якої
складено акт №31/22.5/32890325 від 12 липня 2013
року.

З акту перевірки вбачається, що
позаплановою виїзною документальною
перевіркою встановлено порушення
позивачем підпункту 134.1.1 пункту 134.1
статті 134, пункту 138.2 статті 138,
підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139
Податкового кодексу України в
результаті чого ПП «Флора» завищено
витрати, що враховуються при визначені
об'єкта оподаткування за 2012 рік на суму
1145065 грн., що призвело до заниження
податку на прибуток на суму 240464 грн., а
також порушено пункт 185.1 статті 185,
пункти 198.2, 198.3, 198.6 статті 198, статтю 201
Податкового кодексу України, чим
завищено податковий кредит на суму 229013
грн., що призвело до завищення податку
на додану вартість за серпень 2012 року
на суму 229013 грн.

За результатом розгляду матеріалів
перевірки Луцькою ОДПІ ГУ у Волинській
області прийнято податкові
повідомлення-рішення від 26.07.2013 року
№, №.

З матеріалів справи вбачається, що в
ході проведення перевірки встановлено,
що в квітні 2009 року ПП «Флора»
перебувало у фінансово-господарських
відносинах із ПП «Екседра-8», а саме
придбавало добрива на суму 66440 грн., в
тому числі ПДВ 11073,33 грн.

Для підтвердження здійснення
господарських операцій по
взаємовідносинах із ПП «Екседра-8» до
перевірки надано податкові накладні за
№72 від 21.04.2009 року та №73 від 21.04.2009 року.

Однак, документів на підтвердження
транспортування товару до перевірки не
надано, також не надано договорів які б
підтверджували придбання товару.

З досліджених в судовому засіданні
матеріалів справи слідує, що Луцькою
ОДПІ проведено перевірку ПП «Екседра-8»
та складено акт №5523/22-/36181374 від 25.10.2012
року, згідно якого встановлено, що
Свідоцтво платника ПДВ ПП «Екседра - 8»
видане 26.11.2008 року та анульоване 04.04.2011
року. Звітність по податку на додану
вартість за квітень 2010 року ПП «Екседра
- 8» до податкового органу не
подавалась.

Крім того, з пояснень директора ПП
«Ексерда - 8» Филимонюка М.П. від 23.07.2012
року та засновника ПП «Екседра - 8»
ОСОБА_4 від 26.07.2012 року вбачається, що до
господарської діяльності ПП
«Екседра-8» вони відношення не мають, не
підписували будь-яких бухгалтерських
документів і не подавали звітності в
органи ДПС.

Враховуючи викладене, встановити факт
реального здійснення господарських
операцій по придбанню добрив у квітні
2009 року ПП «Флора» від ПП «Ексерда - 8»
не можливо.

Крім того, у вересні 2009 року ПП «Флора»
перебувало у фінансово-господарських
відносинах із ПП «Прототип СЛВ», а саме,
придбавало добрива на загальну суму
638701 грн. в т.ч. ПДВ 106450,2 грн.

Судом також встановлено, що Луцькою
ОДПІ проведено перевірку ПП «Прототип
СЛВ», за результатами якої складено акт
№ 5521/22-1/36394654 від 25.10.2012 року та
встановлено відсутність первинних
документів, що підтверджують
здійснення фінансово-господарських
операцій з ПП «Флора» за період 17.02.2009
року по 15.10.2012 року.

Разом з тим, 10.10.2012 року при отриманні
листа Луцької ОДПІ Волинської області
ДПС від 17.09.2012 року №13188/10/15-3 директор ПП
«Прототип СЛВ» Шевчук В’ячеслав
Григорович повідомив, що документи
зазначені в даному листі, надати до
перевірки не має можливості у зв'язку з
їх фактичною відсутністю. При цьому
письмової інформації до податкового
органу щодо крадіжки, знищення
документів бухгалтерського та
податкового обліку від посадових осіб
ПП «Прототип СЛВ» не надходило.

Крім того, в ході перевірки з'ясовано,
що операції із придбання та/або
реалізації не мали реального товарного
характеру, так як не встановлено факту
його передачі та отримання.

Таким чином, перевіркою встановлено
проведення транзитних операцій, які
спрямовані на отримання (надання)
податкової вигоди з метою штучного
формування податкового кредиту,
валових витрат та витрат, що
враховуються при обчисленні об'єкта
оподаткування для інших суб'єктів
підприємницької діяльності, що дало
змогу зазначеним
підприємствам-покупцям ПП «Прототип
СЛВ» мінімізувати сплату до бюджету
податку на прибуток та податку на
додану вартість (орієнтовні ймовірні
втрати бюджету від несплати
підприємствами-покупцями ПП «Прототип
СЛВ» податку на прибуток становлять 2 966
098 грн. та податку на додану вартість 2 372
878 грн.).

Враховуючи вищевикладене, а саме,
відсутність документів підтверджуючих
транспортування, та з врахуванням
матеріалів перевірки ПП «Прототип
СЛВ», в ході проведення перевірки не
встановлено факту реального
здійснення господарських операцій по
придбанню добрив у вересні 2009 року ПП
«Флора» від ПП «Прототип СЛВ».

Як вбачається з пояснень від 20.07.2012
року, директор ПП «Прототип СЛВ» Шевчук
В.Г. жодних бухгалтерських документів
не підписував та
фінансово-господарської діяльності не
здійснював.

Судом також встановлено, що ПП «Флора»
у серпні 2012 року перебувало у
фінансово-господарських відносинах із
ТзОВ «Феміда-Інтер».

З матеріалів перевірки слідує, що
операції проводились на підставі
договору купівлі продажу №ДГ-000008 від
02.07.2012 року, укладеного між ТзОВ
«Феміда-Інтер» та ПП «Флора». Предметом
договору є те, що Продавець
зобов'язується передати у власність
Покупця товар в асортименті згідно
накладних, а покупець прийняти товар.
Асортимент, кількість, ціна
зазначається у накладних. Термін дії
договору до 02.07.2014 року.

Згідно умов договору купівлі продажу
№ДГ-000009 від 02.07.2012 року Виконавець -
ТзОВ «Феміда-Інтер» зобов'язується
надавати замовнику - ПП «Флора»
послуги, визначені договором, а саме:
охорона плантації лохини;
автотранспортні послуги;
будівельно-монтажні роботи по
зовнішнім мережам; юридичні послуги,
будівельні роботи по крапельному
зрошуванню; ущільнення ґрунту при
будівництві дороги. Вартість послуг
зазначається у актах виконаних робіт.

З актів здачі-прийняття робіт (надання
послуг) №ОУ-0000211, №ОУ-0000213, №ОУ-0000214,
№ОУ-0000216, №0000217, які були надані для
перевірки, слідує, що в останніх
відсутні дані про виконання
транспортних послуг, а також
документально не підтверджено надання
вищевказаних послуг.

Враховуючи вищевикладене, суд
погоджується з висновками відповідача
про відсутність реального здійснення
господарських операцій з придбання
ТМЦ ПП «Флора» від ТзОВ «Феміда-Інтер»
у серпні 2012 року.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» господарською
операцією є дія або подія, яка викликає
зміни в структурі активів та
зобов'язань, власному капіталі
підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою
господарської операції є те, що вона
повинна спричиняти реальні зміни
майнового стану платника податків.

Вимога щодо реальних змін майнового
стану платника податків як обов'язкова
ознака господарської операції
кореспондується з нормами Податкового
кодексу України.

Так, згідно з пунктом 138.2 статті 138
Податкового кодексу України витрати,
які враховуються для визначення
об'єкта оподаткування, визнаються на
підставі первинних документів, що
підтверджують здійснення платником
податку витрат, обов'язковість ведення
і зберігання яких передбачено
правилами ведення бухгалтерського
обліку, та інших документів,
встановлених розділом II цього Кодексу.

При цьому, відповідно до підпункту 139.1.9
пункту 139.1 статті 139 Податкового
кодексу України не включаються до
складу витрат витрати, не підтверджені
відповідними розрахунковими,
платіжними та іншими первинними
документами, обов'язковість ведення і
зберігання яких передбачена правилами
ведення бухгалтерського обліку та
нарахування податку.

Водночас пунктом 198.3 статті 198
Податкового кодексу України
передбачено, що податковий кредит
звітного періоду визначається
виходячи з договірної (контрактної)
вартості товарів/послуг, але не вище
рівня звичайних цін, визначених
відповідно до статті 39 цього Кодексу,
та складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку;

придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Таким чином, необхідною умовою для
віднесення сплачених у ціні товарів
(послуг) сум податку на додану вартість
є факт придбання товарів та послуг із
метою їх використання в господарській
діяльності.

Отже, витрати для цілей визначення
об'єкта оподаткування податком на
прибуток, а також податковий кредит для
цілей визначення об'єкта оподаткування
податком на додану вартість мають бути
фактично здійснені і підтверджені
належним чином складеними первинними
документами, що відображають
реальність господарської операції, яка
є підставою для формування податкового
обліку платника податків.

Водночас за відсутності факту
придбання товарів чи послуг або в разі
якщо придбані товари чи послуги не
призначені для використання у
господарській діяльності платника
податку відповідні суми не можуть
включатися до складу витрат для цілей
оподаткування податком на прибуток або
податкового кредиту з податку на
додану вартість навіть за наявності
формально складених, але недостовірних
документів або сплати грошових коштів.

З метою встановлення факту здійснення
господарської операції, формування
витрат для цілей визначення об'єкта
оподаткування податком на прибуток або
податкового кредиту з податку на
додану вартість суд з'ясовує рух
активів у процесі здійснення
господарської операції, установлення
спеціальної податкової
правосуб'єктності учасників
господарської операції, установлення
зв'язку між фактом придбання товарів
(послуг), спорудженням основних фондів,
імпортом товарів (послуг), понесенням
інших витрат і господарською
діяльністю платника податку.

Крім того, відповідно до підпункту 198.6.
статті 198 ПК України не відносяться до
податкового кредиту суми податку,
сплаченого (нарахованого) у зв'язку з
придбанням товарів/послуг, не
підтверджені податковими накладними
(або підтверджені податковими
накладними, оформленими з порушенням
вимог статті 201 цього Кодексу) чи не
підтверджені митними деклараціями,
іншими документами, передбаченими
пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки
платника податку контролюючим органом
суми податку, попередньо включені до
складу податкового кредиту,
залишаються не підтвердженими
зазначеними цим пунктом документами,
платник податку несе відповідальність
відповідно до цього Кодексу.

Пунктом 44.1 статті 44 Податкового
кодексу України передбачено, що для
цілей оподаткування платники податків
зобов'язані вести облік доходів, витрат
та інших показників, пов'язаних з
визначенням об'єктів оподаткування
та/або податкових зобов'язань, на
підставі первинних документів,
регістрів бухгалтерського обліку,
фінансової звітності, інших
документів, пов'язаних з обчисленням і
сплатою податків і зборів, ведення яких
передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється
формування показників податкової
звітності, митних декларацій на
підставі даних, не підтверджених
документами, що визначені абзацом
першим цього пункту.

Відповідно до статті 1 Закону України
від 16.07.99 N 996-XIV «Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні» первинний документ - це
документ, який містить відомості про
господарську операцію та підтверджує
її здійснення.

Отже, будь-які документи (у тому числі
договори, накладні, рахунки тощо) мають
силу первинних документів лише в разі
фактичного здійснення господарської
операції.

Якщо ж фактичного здійснення
господарської операції не було,
відповідні документи не можуть
вважатися первинними документами для
цілей ведення податкового обліку
навіть за наявності всіх формальних
реквізитів таких документів, що
передбачені чинним законодавством.

З урахуванням викладеного для
підтвердження даних податкового
обліку можуть братися до уваги лише ті
первинні документи, які складені в разі
фактичного здійснення господарської
операції.

За таких обставин, з огляду на приписи
пункту 1 Переліку документів,
необхідних для здійснення перевезення
вантажу автомобільним транспортом у
внутрішньому сполученні,
затвердженому Постановою Кабінету
Міністрів України від 25.02.2009 року № 207,
необхідним документом під час
здійснення перевезень на договірних
засадах, на відміну від перевезень для
власних потреб, є товарно-транспортна
накладна. У свою чергу така накладна
належить до первинних документів, на
підставі яких ведеться бухгалтерський
облік.

На підставі викладеного суд дійшов
висновку, що у разі фактичного
здійснення транспортних перевезень, у
позивача як замовника транспортних
послуг, мають бути у наявності
товарно-транспортні накладні, які б
відображали маршрут за яким
здійснювались перевезення,
ідентифікували вантаж, транспортний
засіб, водія. Однак, таких ні під час
перевірки, ні під час судового розгляду
не представлено.

Враховуючи викладене, не вбачається за
можливе встановити факт реального
здійснення господарських операцій, які
стали підставою для формування даних
податкового обліку.

З урахуванням наведеного, суд
приходить до висновку, що позивачем не
доведено правомірності включення до
складу податкового кредиту з податку
на додану вартість та валових витрат
сум за результатами здійснення
фінансово-господарських операцій з
ТзОВ «Феміда-Інтер» за період з серпня
2012 року по листопад 2012 року та з ПП
«Прототип СЛВ», ПП «Екседра-8» за період
2009-2012 років, оскільки такі дані не
підтверджені належними первинними
документами, що вплинули на формування
витрат для цілей визначення об'єкта
оподаткування.

З огляду на це, у задоволенні
адміністративного позову Приватного
підприємства "Флора" слід відмовити
повністю.

Крім того, за правилами частини третьої
статті 4 Закону України «Про судовий
збір», під час подання
адміністративного позову майнового
характеру сплачується 10 відсотків
розміру ставки судового збору. Решта
суми судового збору стягується з
позивача або відповідача пропорційно
до задоволеної чи відхиленої частини
вимоги.

Як слідує з матеріалів справи за
подання даного позову згідно з
квитанцією №81 від 14.10.2014 року сплачено
487,00 грн. судового збору.

При цьому дана позовна заява підлягає
оплаті судовим збором в розмірі 4872,00
грн.

Таким чином, оскільки суд відмовляє у
задоволенні позовної вимоги майнового
характеру, тому решту суми ставки
судового збору майнового характеру в
розмірі 4384,00 грн. підлягає до стягнення
з позивача на користь Державного
бюджету України.

Керуючись статтями 11, 17, 94, 158, частиною 3
статті 160, статтями 162, 163, 186 Кодексу
адміністративного судочинства
України, на підставі Податкового
кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного
позову Приватного підприємства
«Флора» до Луцької об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Волинській області про визнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень від 26
липня 2013 року № та №
відмовити повністю.

Стягнути з Приватного підприємства
«Флора» (44012, Волинська область, Шацький
район, с. Ростань, вул. Лісова, буд. №42-а,
) на користь Державного
бюджету України судовий збір у сумі 4384
(чотири тисячі триста вісімдесят
чотири) гривні 80 копійок.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого статтею 186 КАС
України, якщо таку апеляційну скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку повністю або
частково шляхом подання апеляційної
скарги до Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Волинський окружний адміністративний
суд. Апеляційна скарга на постанову
суду подається протягом десяти днів з
дня отримання копії постанови, повний
текст якої буде виготовлено 03 грудня 2014
року. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до Львівського апеляційного
адміністративного суду.

Головуючий
О.А.Лозовський