Справа № 9101/38071/2011
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2011-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" вересня 2011 р. справа № 2а-740/10

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого
судді: Сафронової
С.В.

суддів:
Поплавського В.Ю. Чепурнова Д.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м.Жовті Води
на постанову Жовтоводського міського
суду Дніпропетровської області від 18
грудня 2010 року

у адміністративній справі № 2а-740/10 за
позовом ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України в м.Жовті Води
про визнання протиправними дій та
зобовязання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и л а:

В жовтні 2010 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з зазначеним позовом, в якому
посилаючись на порушення відповідачем
його права, як інваліда 2 групи зі
статусом постраждалого внаслідок
аварії на ЧАЕС, отримувати пенсію у
розмірі визначеному ст.ст. 50, 54 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", просив про
захист зазначеного права за період з
01.10.2009 року

Постановою Жовтоводського міського
суду Дніпропетровської області від 18
грудня 2010 року позов задоволено,
визнано протиправною відмову
відповідача у перерахунку пенсії
ОСОБА_1 та зобов’язано Управління
Пенсійного фонду України в м.Жовті Води
здійснити перерахунок та виплату
пенсії позивачу в розмірі восьми
мінімальних пенсій за віком та
додаткової пенсії в розмірі 75%
мінімальної пенсії за віком у
відповідності з вимогами ст.28 Закону
України "Про загальнообов’язкове
державне пенсійне страхування" ст.ст. 50,
54 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" з 01 жовтня 2010 року, з
урахуванням фактично отриманих сумм
пенсії.

Відповідач, не погоджуючись з
прийнятим рішенням суду, звернувся з
апеляційною скаргою, в якій зазначає,
що оскаржувана постанова суду не
відповідає вимогам матеріального та
процесуального права, а саме, судом
першої інстанції неповно з’ясовано та
не доведено обставини, що мають
значення для справи, висновки суду
першої інстанції не відповідають
обставинам справи, в зв’язку з чим
просить скасувати постанову суду та
прийняти нове рішення, яким у
задоволенні позовних вимог відмовити.

Відповідно до положень п.3 ч.1 ст.197 КАС
України, колегія суддів вважає за
можливе дану справу розглядати в
порядку письмового провадження за
наявними у справі матеріалами та на
основі наявних в ній доказів у зв’язку
з подання апеляційної скарги на
рішення суду першої інстанції, які
прийняті у порядку скороченого
провадження за результатами розгляду
справ, передбачених пунктами 1, 2
частини першої статті 183-2 КАСУ

Дослідивши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги,
перевіривши правову оцінку обставин у
справі та повноту їх встановлення,
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, колегія суддів
дійшла висновку про наявність підстав
для часткового задоволення
апеляційної скарги відповідача з
наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджено, що ОСОБА_1 є
особою, яка постраждала внаслідок
аварії на ЧАЕС 1-ї категорії, у зв’язку
з чим перебуває на обліку в Управління
Пенсійного фонду України в місті Жовті
Води та отримує державну і додаткову
пенсію призначену відповідно ст.ст. 50, 54
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"

Право позивача на отримання державної
та додаткової пенсії відповідно ст.ст.
50, 54 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" відповідачем не
оспорюється. Предметом спору у цій
справі є розмір державної та
додаткової пенсії, що нараховувається
відповідачем та виплачується позивачу,
як особі, яка постраждала внаслідок
аварії на ЧАЕС (категорія 1) з
встановленій безстроково пенсії
інваліда другої групи, пов’язаної з
захворюванням, отриманих в результаті
аварії на ЧАЕС.

Приписами ст. 49 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи"
передбачено, що пенсії особам,
віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4,
встановлюються у вигляді: а) державної
пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, яка призначається
після виникнення права на державну
пенсію.

Згідно ст. 50 зазначеного Закону особам,
віднесеним до категорії 1,
призначається щомісячна додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у
розмірах: - інвалідам I групи - 100
процентів мінімальної пенсії за віком;
- інвалідам II групи - 75 процентів
мінімальної пенсії за віком; -
інвалідам III групи, дітям-інвалідам, а
також хворим внаслідок Чорнобильської
катастрофи на променеву хворобу - 50
процентів мінімальної пенсії за віком.

Згідно зі ст. 54 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" в усіх
випадках розмір пенсій для інвалідів
другої групи, щодо яких встановлено
зв'язок з Чорнобильською катастрофою,
не може бути нижчим 8 мінімальних
пенсій за віком.

Отже, за таких обставин позивач має
право на призначення пенсії у розмірі
не нижчому від 8 мінімальних пенсій за
віком, на щомісячну додаткову пенсію за
шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 75 %
мінімальної пенсії за віком.

Наявність такого права у позивача
гарантується ч.2 ст.46 Конституції
України та є визначальним для
вирішення даного спору.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 9 КАС
України у разі невідповідності
нормативно-правового акта Конституції
України, закону України, міжнародному
договору, згода на обов'язковість якого
надана Верховною Радою України, або
іншому правовому акту суд застосовує
правовий акт, який має вищу юридичну
силу.

Отже, за конституційними нормами,
виходячи з пріоритетності законів над
підзаконними актами, при визначенні
розміру пенсій позивачу застосуванню
підлягають статті 50 та 54 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", а не
Постанова Кабінету Міністрів України
від 28 травня 2008 року № 530.

Із положень ст. 50 та ст. 54 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" слідує, що
при визначенні розміру пенсії та
щомісячної додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, за основу їх
нарахування береться мінімальна
пенсія за віком.

За чинним законодавством розмір
мінімальної пенсії за віком
визначається лише за правилами,
передбаченими ч. 1 ст. 28 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування". Іншого
нормативно-правового акта, який би
визначав цей розмір або встановлював
інший розмір, немає.

Таким чином, суд першої інстанції
дійшов вірного висновку про
протиправність дій відповідача щодо
застосування при нарахуванні пенсії
ОСОБА_1 нормативних актів Кабінету
Міністрів України, а не чинного у
спірний період часу норм закону, яким
регулюються спірні правовідносини,
тобто положень ст.50 та ст.54 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи",

За вказаних обставин, судова колегія
вважає, що правильним способом захисту
прав позивача у цій справі буде саме
визнання протиправними дій
відповідача у справі з його
зобов’язанням здійснити нарахування
державної і додаткової пенсії і їх
виплатою, а не визнання протиправною
відмови УРФУ у перерахунку за заявою
позивача його пенсії з зобов’язанням
здійснення перерахунку, оскільки
чинним законодавством чітко визначено
обов’язок територіальних органів ПФУ
нараховувати державну та додаткову
пенсію особам зі статусом
постраждалого внаслідок аварії на ЧАЕС
відповідно до приписів ст.50 та ст.54
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи",
а звернення позивача з заявою до УПФУ,
на яку посилається суд, слід
розцінювати як вимогу ОСОБА_1 усунути
допущене порушення його пенсійних прав
та їх відновлення.

До наведеного у попередньому абзаці
висновку, колегія суддів дійшла з
аналізу нижченаведених норм закону,
яким відповідач керується під час
призначення, нарахування, перерахунку
та виплати пенсій, у тому числі
стосовно осіб, яким пенсія призначена
відповідно до статей 50, 54 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

Так, відповідно до частини 1 статті 47
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування»№ 1058-IV від 09.07.2003 року (далі
–Закон № 1058-IV) - пенсія виплачується
щомісяця організаціями, що здійснюють
виплату і доставку пенсій, якою у
даному випадку є відповідач по справі.

Згідно частин 2, 3 статті 45 Закону № 1058-IV
пенсія призначається довічно або на
період, протягом якого пенсіонер має
право на виплату пенсії відповідно до
цього Закону, а переведення з одного
виду пенсії на інший провадиться з дня
подання заяви з усіма необхідними
документами.

За загальним правилом,
перерахунок раніше призначеної пенсії
здійснюється у разі виникнення права
на підвищення пенсії та у разі настання
обставин, які тягнуть за собою
зменшення пенсії. Зокрема, перерахунок
раніше призначеної пенсії
здійснюється у випадках, передбачених
статтями 35, 38, 42 Закону № 1058-IV, тобто: у
разі зміни групи інвалідності пенсія;
зміни розміру пенсії або припинення її
виплати членам сім'ї, у зв'язку із
збільшенням середньої заробітної
плати працівників, зайнятих у галузях
економіки України, прожиткового
мінімуму та страхового стажу.

Аналіз наведених норм
свідчить про те, що перерахунок пенсії
проводиться як за заявою пенсіонера (ч.1
ст.44 Закону № 1058-IV), так і за ініціативою
пенсійного органу (тобто без подання
пенсіонером заяви) у разі виникнення
права на підвищення пенсії та у разі
настання обставин, які тягнуть за собою
зменшення пенсії

Наведенні положення
загального закону, повністю
узгоджуються з приписами статті 67
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи»якою врегульовано порядок
підвищення розміру пенсій,
передбачених цим Законом.

Так, відповідно до змісту статті 67
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи»передбачено, що: конкретні
розміри пенсій і компенсацій
підвищуються Кабінетом Міністрів
України відповідно до зміни індексу
вартості життя і зростання мінімальної
заробітної плати; крім індексації
пенсії, яка здійснюється відповідно до
законодавства про індексацію грошових
доходів населення, у разі, якщо
величина середньої заробітної плати в
Україні за даними спеціально
уповноваженого центрального органу
виконавчої влади в галузі статистики
за минулий рік зросла, то з 1 березня
поточного року розмір пенсії
підвищується в порядку, встановленому
частиною другою статті 42 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування".

Отже, оскільки позивачу
інвалідність другої групи встановлено
безстроково, пенсію призначено
довічно, на час призначення пенсії за
статтями 50 та 54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»та у
спірний період часу передбачався
розмір державної пенсії інваліда 2
групи –не менше 8 мінімальних пенсій за
віком та додаткової пенсії –не менше 75
відсотків мінімальної пенсії за віком,
у цей період позивач не звертався з
завою про перерахунок пенсії у зв’язку
з зміною групи інвалідності або виду
пенсії, але з зазначеного часу до дня
судового вирішення спору у цій справі
змінився індекс вартості життя і
зросла мінімальна заробітна плата та
величина середньої заробітної плати в
Україні - відповідач у справі
зобов’язаний був самостійно підвищити
розмір пенсії позивача у відповідності
до вимог ст.67 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

За наведених обставин, відповідач
зобов’язаний самостійно проводити
перерахунок державної та додаткової
пенсії позивача відповідно до статті 50
та статті 54 ч.4 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», тобто
виходячи із 8 мінімальних пенсій за
віком –державної пенсії, і 75 %
мінімальної пенсії за віком, та кожного
разу після зміни на законодавчому
рівні розміру мінімальної пенсії за
віком. Звернення позивача до УПФ з
заявою про такий перерахунок не
потрібно.

Таким чином, відновлення права
позивача на отримання пенсії у розмірі,
передбаченому статтями 50 та 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської
катастрофи»для інваліда 2 групи зі
статусом особи, постраждалої внаслідок
аварії на ЧАЕС 1 категорії, з
підвищенням розміру пенсії відповідно
до ст.67 цього закону –не може вважатися
перерахунком пенсії

Доводи апеляційної скарги відповідача
вищенаведених висновків колегії
суддів не спростовують та є лише
помилковим розумінням норм
матеріального та процесуального права.

Разом з тим, судова колегія не може
погодитися з рішенням суду першої
інстанції в частині визначення періоду
захисту пенсійних прав позивача,
вирішуючи спір у цій справі в цій
частині, суд першої інстанції не
приділив належної уваги даті звернення
позивача до суду і змісту статей 99,100
КАСУ, якими чітко визначено
шестимісячний строк звернення до
адміністративного суду за захистом
порушених прав

Обставин, які б свідчить про поважність
причин пропуску позивачем
встановленого КАСУ строку звернення до
суду апеляційним судом не встановлено,
а наведені в ухвалі суду (а.с.17) підстави
для поновлення цього строку, тобто
положення ст.87 Закону України «Про
пенсійне забезпечення»судова колегія
визнає помилковими, оскільки наведена
норма закону стосується лише сум
пенсії яка нарахована, але не виплачена
з вини пенсійного фонду, що не
співвпадає з обставинами у цій справі,
оскільки позивачу пенсія у розмірі
визначеному статтями 50 та 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської
катастрофи»відповідачем не
нараховувалася взагалі.

За наведених обставин, судова колегія
вважає за можливе захисту прав
позивача на отримання державної та
додаткової пенсії у розмірі
визначеному законом лише в межах
шестимісячного строку, тобто починаючи
з 26 квітня 2010 року.

З урахуванням викладеного, апеляційну
скаргу слід задовольнити частково, а
рішення суду –скасувати, та прийняти
нову постанову.

Керуючись п.3 ч.1 ст.198, п.4 ч.1 ст.202, ст.205,
ст.207 КАС України, колегія суддів -

П о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м.Жовті Води
–задовольнити частково.

Постанову Жовтоводського міського
суду Дніпропетровської області від 18
грудня 2010 року –скасувати, та прийняти
нову постанову якою

Визнати протиправними дії Управління
Пенсійного фонду України в м.Жовті Води
щодо нарахування та виплати ОСОБА_1
державної та додаткової пенсії у
розмірі меншому ніж це визначено ст.50
та ч.4 ст.54 54, ст.67 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»

Зобов’язати Управління Пенсійного
фонду України в м.Жовті Води здійснити
починаючи з 26 квітня 2010 року
нарахування та виплату ОСОБА_1
державної пенсії по інвалідності 2-ї
групи захворювання пов’язаного з
аварією на ЧАЕС в розмірі не нижче 8
мінімальних пенсій за віком та
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров’ю в розмірі 75 % мінімальної
пенсії за віком, розрахованих
відповідно до вимог ст.50, ч.4 ст.54, ст.67
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», взявши за основу розмір
мінімальної пенсії за віком,
встановлений ч.1 ст.28 Закону України
«Про загальнообов’язкове державне
пенсійне страхування», який
встановлюється у розмірі прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, за відповідний період,
з урахуванням проведених виплат.

В частині захисту прав ОСОБА_1 на
отримання державної пенсії по
інвалідності 2-ї групи захворювання
пов’язаного з аварією на ЧАЕС в
розмірі не нижче 8 мінімальних пенсій
за віком та додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров’ю в розмірі 75 %
мінімальної пенсії за віком,
розрахованих відповідно до вимог ст.50,
ч.4 ст.54, ст.67 Закону України «Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи»за період з 01.10.2009 року до
26.04.2010 року –залишити без розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції
набирає законної сили протягом п’яти
днів з дня її постановлення та може
бути оскаржена в порядку та строки,
передбачені ст.212 КАС України

Головуючий:
С
.В. Сафронова

Суддя:

В.Ю. Поплавський

Суддя:

Д.В. Чепурнов