Справа № 32913/10
Суддя: Дадим Ю.М.
Дата ухвалення: 2011-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" вересня 2011 р. справа № 2а-517/2010

Колегія суддів Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду у
складі: головуючого
судді: Дадим Ю.М.

суддів:
Уханенка С.А. Нагорної Л.М.

при секретарі судового
засідання: Мамалат І.Л.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м.
Дніпропетровську апеляційну скаргу
ОСОБА_1 на постанову Маловисківського
районного суду Кіровоградської
області від 19 травня 2010 року у справі №
2а-517/2010 за позовом ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України в
Маловисківському районі
Кіровоградської області про
зобов'язання вчинення певних дій,-

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2009 року ОСОБА_1 звернулася
до суду з позовом до Управління
Пенсійного фонду України в
Маловисківському районі
Кіровоградської області , в якому
просила суд зобов’язати відповідача
проводити нарахування трудової пенсії
виходячи з середнього заробітку, з
якого проводилось відрахування збору
на обов’язкове пенсійне страхування,
одержаного позивачкою за місцем
роботи. Також просила зобов’язати
відповідача зробити перерахунок вже
одержаної позивачкою пенсії за
вересень- жовтень 2009 року, виходячи з
розміру середньої заробітної плати.

Постановою Маловисківського районного
суду Кіровоградської області від 19
травня 2010 року у задоволенні позовних
вимог ОСОБА_1 було відмовлено у повному
обсязі.

ОСОБА_1, не погодившись із постановою
суду першої інстанції, подала
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись
на порушення норм матеріального права,
просила скасувати постанову суду
першої інстанції та постановити нову
постанову, якою задовольнити позовні
вимоги ОСОБА_1 в повному обсязі.

Обґрунтовувала свої вимоги тим, що
надбавка за вислугу років, з якої
сплачувались страхові внески складала
40% до посадового окладу з урахуванням
доплати за ранг, а відповідачем при
нарахуванні пенсії враховано надбавку
за вислугу років в розмірі 20%.

Сторони в судове засідання не
з’явились, були належним чином
повідомленні про дату, час та місце
розгляду справи, тому у відповідності
до положень ст..41 КАС України
фіксування судового процесу не
здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, перевіривши
законність та обґрунтованість
постанови суду першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню , виходячи
з наступного.

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджено, що ОСОБА_1
перебуває на обліку в Управління
Пенсійного фонду України в
Маловисківському районі
Кіровоградської області , їй
призначена пенсія державного
службовця згідно з Законом України
«Про державну службу». Відповідно до
довідки Маловисківської міжрайонної
державної податкової інспекції
Кіровоградської області заробітна
плата , з якої утримувалися внески до
Пенсійного фонду та фондів
соціального страхування складала : 2448,60
грн. в т.ч. посадовий оклад –1066 грн.;
надбавка за звання –100 грн.; надбавка за
вислугу років (40%) –466,40 грн.; надбавка за
високі досягнення у праці (50%) – 816,20 грн.
(а.с. 5).

Відмовляючи позивачці у
задоволенні позовних вимог, суд першої
інстанції виходив з того, що позивачці
проведено обчислення та нарахування
пенсії відповідно до Закону України
«Про державну службу ». Винагорода за
вислугу років, виплачувана посадовим
особам органів державної податкової
служби, відповідно до КМУ від 12 вересня
1997 року № 1013 не належить до надбавок, що
враховуються при обчисленні пенсії
державним службовцям.

Колегія суддів апеляційної
інстанції не погоджується з висновком
суду першої інспекції , виходячи з
наступного.

Позивачка, як державний
службовець, має право на отримання
пенсії в розмірі з врахуванням
фактично отримуваної в період
проходження служби винагороди за
вислугу років розміром у 40%,
отримуваної в період проходження
служби відповідно до постанови
Кабінету Міністрів України від 12
вересня 1997 року №1013 "Про Порядок
виплати винагороди за вислугу років
посадовим особам органів державної
податкової служби, які мають
спеціальні звання".

Також встановлено, що у
податковій інспекції позивач
отримував заробітну плату, яка, серед
іншого, включала й 40% винагороди за
вислугу років. Розмір пенсії позивачу
визначений з урахуванням не 40%
винагороди за вислугу років, а 20%
надбавки за вислугу років.

Згідно частин другої - сьомої
статті 33 Закону (тут і далі в редакції
на час виникнення спірних відносин)
заробітна плата державних службовців
складається з посадових окладів,
премій, доплати за ранги, надбавки за
вислугу років на державній службі та
інших надбавок. Надбавка за вислугу
років виплачується державним
службовцям щомісячно у відсотках до
посадового окладу з урахуванням
доплати за ранг і залежно від стажу
державної служби у таких розмірах:
понад 3 роки - 10, понад 5 років - 15, понад 10
років - 20, понад 15 років - 25, понад 20 років
- 30, понад 25 років - 40 відсотків.
Державним службовцям можуть
установлюватися надбавки за високі
досягнення у праці і виконання
особливо важливої роботи, доплати за
виконання обов'язків тимчасово
відсутніх працівників та інші надбавки
і доплати, а також надаватися
матеріальна допомога для вирішення
соціально-побутових питань. Умови
оплати праці державних службовців,
розміри їх посадових окладів, надбавок,
доплат і матеріальної допомоги
визначаються Кабінетом Міністрів
України.

Таким чином, розміри надбавки за
вислугу років визначені законом, а
повноваження щодо встановлення
конкретних розмірів посадових окладів,
запровадження інших надбавок, доплат
делеговані Уряду України.

У межах своїх повноважень
Кабінет Міністрів України видав
постанову "Про Порядок виплати
винагороди за вислугу років посадовим
особам органів державної податкової
служби, які мають спеціальні звання"
від 12.09.1997 року №1013, якою встановлено
порядок виплати винагороди за вислугу
років посадовим особам органів
державної податкової служби, які мають
спеціальні звання.

Пунктами 4, 5 постанови Кабінету
Міністрів України від 03 травня 1994 року
№283 визначено, що надбавка за вислугу
років враховується у разі обчислення
середнього заробітку, а обчислений
відповідно до цього Порядку стаж
державної служби застосовується для
встановлення державним службовцям
надбавки за вислугу років, надання
додаткових оплачуваних відпусток та
призначення пенсії. Винагорода за
вислугу років нормативними актами
Уряду України не згадана в числі
складових, з яких обчислюється пенсія,
а стаж роботи, що дає право на одержання
винагороди не ототожнюється зі стажем
державної служби.

У той же час, за своєю правовою
природою надбавка за вислугу років та
винагорода за вислугу років, у
розумінні статті 33 Закону України "Про
державну службу", є окремими складовими
заробітної плати.

За змістом частини другої
статті 37 цього Закону пенсія державним
службовцям призначається в розмірі 80
відсотків від сум їх заробітної плати,
на які нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, без обмеження граничного
розміру пенсії, а особам, які на час
звернення за призначенням пенсії не є
державними службовцями, - у розмірі 80
відсотків заробітної плати працюючого
державного службовця відповідної
посади та рангу за останнім місцем
роботи на державній службі.

На підставі протоколу засідання
постійно діючої комісії з питань
встановлення стажу роботи для виплати
винагороди за вислугу років
спеціалістам стаж роботи позивачки
для виплати винагороди за вислугу
років складав 12 років 07 місяців 11 днів,
і на час виходу на пенсію вона
отримувала надбавку за вислугу років у
розмірі 40 % посадового окладу, на яку
нараховувались страхові внески на
загальнообов'язкове державне
страхування, а тому при обчисленні
пенсії державного службовця слід
враховувати повний розмір винагороди.
Самостійне зменшення Управління
Пенсійного фонду України в
Маловисківському районі
Кіровоградської області надбавки за
вислугу років з 40% до 20% при перерахунку
пенсії є неправомірним та таким, що
суперечить ст.. 33 Закону України «Про
державну службу», та постанові
Кабінету Міністрів України № 1013 від
12.09.1997 року.

Це означає, що відповідач повинен
був виходити з отримуваної позивачем
суми заробітної плати, у тому числі
винагороди за вислугу років, а
врахування лише "правильної", на його
думку, надбавки за вислугу років є
порушенням компетенції, оскільки
чинним законодавством пенсійний орган
не наділений повноваженнями
самостійно визначати структуру
заробітної плати державного службовця
та оцінювати обґрунтованість розміру
виплачуваних винагород.

Таким чином, доводи апеляційної скарги
спростовують зроблений судом першої
інстанції висновок.

Керуючись п.3 ч.1 ст. 198, ст. 202, 205,207 КАС
України, колегія суддів, -

п о
с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
задовольнити.

Постанову Маловисківського
районного суду Кіровоградської
області від 19 травня 2010 року –
скасувати та прийняти нову постанову.

Позовні вимоги ОСОБА_1 -
задовольнити.

Визнати протиправними дії
Управління Пенсійного фонду України
в Маловисківському районі
Кіровоградської області щодо
вилучення із її заробітку для
перерахунку пенсії державного
службовця станом 20 відсотків
винагороди за вислугу років та
зобов’язати Управління Пенсійного
фонду України в Маловисківському
районі Кіровоградської області
здійснити перерахунок та виплату
пенсії державного службовця з 26.08.2009
року з урахуванням у складі заробітної
плати повної суми винагороди за
вислугу років у розмірі 40 відсотків
посадового окладу з урахуванням
надбавки за спеціальне звання.

Ухвала суду апеляційної інстанції
може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України в
порядку та строки, встановлені статтею
212 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Головуючий:
Ю
.М. Дадим

Суддя:

С.А. Уханенко

Суддя:

Л.М. Нагорна