Справа № 2а-466/10
Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2014-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2014 року м.
Київ К/800/50546/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України

в складі: головуючий - Стародуб О.П.,

судді - Мойсюк М.І.,
Рецебуринський Ю.Й.,

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу
Сихівського відділу соціального
захисту управління соціального
захисту департаменту гуманітарної
політики Львівської міської ради на
постанову Львівського апеляційного
адміністративного суду від 03 вересня
2013 року у справі за позовом Сихівського
відділу соціального захисту
управління соціального захисту
департаменту гуманітарної політики
Львівської міської ради до Відділу
державної виконавчої служби Головного
управління юстиції у Львівській
області про визнання протиправними дій
та скасування постанови, -

в с т а н о в и л а:

У березні 2010 року Сихівський відділ
соціального захисту управління
соціального захисту департаменту
гуманітарної політики Львівської
міської ради звернувся до суду із
позовом про визнання протиправною та
скасування постанови від 01 березня 2010
року ВП №17012782 про накладення штрафу.

Постановою Сихівського районного суду
м. Львова від 26 березня 2010 року позовні
вимоги задоволено.

Постановою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 03 вересня
2013 року скасовано рішення суду першої
інстанції, у задоволенні позовних
вимог відмовлено.

З таким рішенням суду апеляційної
інстанції не погодився позивач, подав
касаційну скаргу, в якій посилається на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.
Просить скасувати постановлене судом
апеляційної інстанції рішення та
ухвалити нове про задоволення позову.

Заслухавши доповідача по справі,
перевіривши матеріали справи та
касаційну скаргу, колегія суддів
приходить до висновку, що вона не
підлягає задоволенню з наступних
мотивів та передбачених законом
підстав.

Згідно частини 1 статті 89 Закону
України «Про виконавче провадження» у
разі невиконання без поважних причин у
встановлений державним виконавцем
строк рішення, що зобов'язує боржника
виконати певні дії, та рішення про
поновлення на роботі державний
виконавець виносить постанову про
накладення штрафу на боржника - фізичну
особу від десяти до двадцяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян; на посадових осіб - від
двадцяти до сорока неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян та
встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення
боржником без поважних причин
державний виконавець у тому ж порядку
накладає на нього штраф у подвійному
розмірі та звертається до
правоохоронних органів з поданням
(повідомленням) про притягнення
боржника до кримінальної
відповідальності.

Судами встановлено, що 01 лютого 2010 року
державним виконавцем підрозділу
примусового виконання рішень ВДВС ГУ
юстиції у Львівській області відкрито
виконавче провадження ВП №1701278 за
виконавчим листом № 2а-951/09, виданим
Сихівським районним судом м. Львова,
яким позивача зобов'язано провести
нарахування та виплату ОСОБА_1
недоплаченої суми разової щорічної
допомоги на оздоровлення, як
віднесеному до 2 категорії осіб, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи за 2008 рік в розмірі 3
мінімальних заробітних плат, з
урахуванням виплачених сум.

Постановою державного виконавця
підрозділу примусового виконання
рішень ВДВС ГУ юстиції у Львівській
області від 13 лютого 2010 року на
підставі невиконання вимог державного
виконавця на боржника накладено штраф.

У зв'язку з повторним невиконанням
судового рішення, постановою
державного виконавця підрозділу
примусового виконання рішень ВДВС ГУ
юстиції у Львівській області від 01
березня 2010 року на боржника накладено
штраф у розмірі 1020 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
боржником судове рішення не виконано з
поважних причин, а саме у зв'язку з
відсутністю відповідних асигнувань.
При цьому, позивачем здійснено всі
можливі заходи в межах своїх
повноважень для виконання судового
рішення.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та відмовляючи у задоволенні
позовних вимог, суд апеляційної
інстанції виходив з того, що у
визначений державним виконавцем строк
позивачем судове рішення не виконано,
відсутність бюджетного фінансування
не є поважною причиною невиконання
покладеного на нього обов'язку, а тому
оскаржувана постанова від 01 березня 2010
року ВП №17012782 про накладення штрафу
прийнята згідно вимог Закону України
«Про виконавче провадження».

Крім того, оскільки у даній справі
відповідачем є орган державної влади,
то відповідно до частини 2 статті 18 КАС
України дана справа підсудна окружному
адміністративному суду, а не місцевому
загальному суду як адміністративному
суду.

З такими висновками суду апеляційної
інстанції колегія суддів погоджується
і вважає, що вони відповідають нормам
процесуального та матеріального права
і фактичним обставинам справи.

Мотиви та доводи, наведені у касаційній
скарзі, висновків суду не спростовують
і є безпідставними, оскільки позивачем
вимоги державного виконавця не
виконано, поважних причин невиконання
не наведено, а тому суд апеляційної
інстанції дійшов обґрунтованого
висновку, що штраф накладено з
дотриманням вимог Закону України «Про
виконавче провадження».

Крім того, відсутність бюджетного
фінансування не може бути підставою
невиконання відповідним суб'єктом
владних повноважень покладених на
нього обов'язків. В свою чергу
реалізація особою права на отримання
соціальних виплат не може бути
поставлена у залежність від наявності
відповідних бюджетних асигнувань.

Відповідно до статті 224 КАС України суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

За наведених обставин колегія суддів
приходить до висновку, що судом
правильно встановлено обставини
справи та ухвалено рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, а тому касаційну
скаргу слід залишити без задоволення, а
судове рішення - без змін.

Керуючись статтями 210, 220, 222, 223, 224, 230, 231,
254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Сихівського відділу
соціального захисту управління
соціального захисту департаменту
гуманітарної політики Львівської
міської ради залишити без задоволення,
а постанову Львівського апеляційного
адміністративного суду від 03 вересня
2013 року у даній справі - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:
О.П. Стародуб

Судді:
М.І. Мойсюк

Ю.Й. Рецебуринський