Справа № 28664/10
Суддя: Дадим Ю.М.
Дата ухвалення: 2011-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" березня 2011 р. справа № 2-1334/10

Колегія суддів Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду у
складі: головуючого
судді: Дадим Ю.М.

суддів:
Нагорної Л.М. Уханенка С.А.

розглянувши в письмовому
провадженні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Заводському районі м. Запоріжжя на
рішення Заводського районного суд
м.Запоріжжя від 12 жовтня 2010 року у
адміністративній справі за позовом
ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду
України в Заводському районі м.
Запоріжжя про зобов'язання вчинити
певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Заводського районного суд
м.Запоріжжя від 12 жовтня 2010 року позов
ОСОБА_1 задоволено: Зобов'язано
Управління Пенсійного фонду України в
Заводському районі м. Запоріжжя
здійснити перерахунок ОСОБА_1 пенсії з
01 травня 2009 року із застосуванням
показника середньої заробітної плати
працівників у середньому на одну
застраховану особу в цілому по України
за 2008 рік.

В апеляційній скарзі відповідач
просить скасувати рішення суду першої
інстанції та відмовити у задоволені
позовних вимог позивача у повному
обсязі.

Апеляційна скарга відповідача
мотивована тим, що рішення суду
постановлена з порушенням норм
матеріального та процесуального права.

Перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги і заявлених позовних вимог,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню частково,
виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 195 КАС України, суд
апеляційної інстанції переглядає
судові рішення в межах апеляційної
скарги. Суд апеляційної інстанції може
вийти за межі доводів апеляційної
скарги в разі встановлення під час
апеляційного провадження порушень,
допущених судом першої інстанції, які
призвели до неправильного вирішення
справи.

Апеляційний перегляд даної справи
проводиться за нормами КАС України з
урахуванням положень Закону України
«Про внесення змін до деяких
законодавчих актів України щодо
підвідомчості справ, пов’язаних із
соціальними виплатами»від 18 лютого 2010
року, що були чинними на час виникнення
спірних правовідносин, Рішення
Конституційного Суду України від 09
вересня 2010 року № 19-рп/2010, положень,
викладених у листі Вищого
адміністративного суду України №
1425/1113-10 від 13.10.2010 року та відповідно до
Закону України «Про внесення змін до
розділу ХІІ «Прикінцеві положення
Закону України «Про судоустрій і
статус суддів»щодо передачі справ,
пов’язаних із соціальними виплатами,
який набрав чинності 30.12.2010 року.

При цьому колегія суддів зазначає, що
пунктом 3 резолютивної частини рішення
Конституційного Суду України від 09
вересня 2010 року встановлено, що
положення Закону України «Про внесення
змін до деяких законодавчих актів
України щодо підвідомчості справ,
пов’язаних із соціальними
виплатами»від 18 лютого 2010 року та ЦПК
України, визнані неконституційними та
такими, що втратили чинність з 09
вересня 2010 року, тобто, з дня ухвалення
Конституційним Судом України
вказаного рішення.

З вказаного слідує, що з 09.09.2010 року
відновлено положення п.3 ст.18 КАС
України в попередній редакції, яка
діяла до набрання чинності Закону
України «Про внесення змін до деяких
законодавчих актів України щодо
підвідомчості справ, пов’язаних із
соціальними виплатами», отже, з
указаного часу розгляд усіх
адміністративних справ у спорах
фізичних осіб із суб’єктом владних
повноважень з приводу обчислення,
призначення, перерахунку, здійснення,
надання, одержання пенсійних виплат за
загальнообов’язковим державним
соціальним страхуванням та інших
соціальних виплат, доплат, соціальних
послуг проводиться в порядку
адміністративного судочинства та за
нормами КАС України.

Суд першої інстанції вказані положення
Закону не врахував, постановив рішення
за нормами ЦПК України, що свідчить про
порушення судом норм процесуального
права і, у відповідності до п.4 ч.1 ст.202
КАС України є підставою для скасування
такого рішення та ухвалення нової
постанови по суті заявлених вимог.

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджено, що ОСОБА_1
перебуває на обліку у відповідача та
отримує пенсію за віком.

Перебуваючи на пенсії позивачка
продовжує працювати.

Позивачка 13 травня 2009 року звернулася
до відповідача з письмовою заявою про
перерахунок їй пенсії відповідно до
підпункту 3 пункту 11 постанови Кабінету
Міністрів України «Деякі питання
соціального захисту окремих категорій
громадян»№ 530 від 28 травня 2008 року із
застосуванням показника середньої
заробітної плати працівників у
середньому на одну застраховану особу
в цілому по України, з якої сплачено
страхові внески та яка відповідно до
ст.ст. 40, 42 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування»враховується для
обчислення пенсії за 2008 рік, але
відповідач зробив перерахунок пенсії
виходячи з заробітної плати за 2007рік.
Позивачка не згодна з таким
перерахунком.

Задовольняючи позов , суд першої
інстанції прийшов до правильного
висновку, що право громадян України на
отримання пенсійних виплат та
соціальних послуг визначене статтею 8
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне -
пенсійне страхування».

Пунктом 2 частини 1 статті 8 зазначеного
Закону таке право закріплене за
особами, яким до дня набрання чинності
цим Законом була призначена пенсія
відповідно до Закону України «Про
пенсійне забезпечення»(крім
соціальних пенсій) або була призначена
пенсія (щомісячне довічне утримання) за
іншими законодавчими актами, але вони
мали право на призначення пенсії за
Законом України «Про пенсійне
забезпечення»- за умови, якщо вони не
отримують пенсію (щомісячне довічне
грошове утримання з інших джерел.

Частиною 4 ст. 42 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування»визначено, що у разі якщо
застрахована особа після призначення
пенсії продовжувала працювати,
проводиться перерахунок пенсії з
урахуванням страхового стажу після
призначення пенсії.

Пунктом 26 ст. 71 Закону України «Про
державний бюджет на 2007 рік»було
зупинено на 2007 рік дію ч.4 ст. 42 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування».

Законом України «Про Державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів
України»від 28 грудня 2007 року № І07-УІ
(надалі - Закон 107) були внесені зміни, в
тому числі й до Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Частина 4 статті 42 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування»(в редакції Закону № 107)
передбачала проведення перерахунків
пенсії з урахуванням страхового стажу,
набутого після її призначення та із
застосуванням показника заробітної
плати (доходу) в середньому на одну
особу в цілому по України, з якої
сплачено страхові внески та яка
відповідно до Закону враховується для
обчислення пенсії за календарний рік,
що передує року перерахунку пенсії, що
визнався згідно статті 40 Закону.

Рішенням Конституційного Суду України
від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 визнані
неконституційними, серед іншого, і
положення підпункту 10 пункту 35 розділу
II «Внесення змін до деяких
законодавчих актів України»Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України», якими з 1
січня 2008 року були внесені зміни до
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», зокрема до частини 4
статті 42.

Конституційний Суд України дійшов
висновку, що законом про Держбюджет не
можна вносити зміни до інших законів,
зупиняти їх дію чи скасовувати їх,
оскільки з об'єктивних причин це
створює протиріччя у законодавстві, і
як наслідок - скасування та обмеження
прав і свобод людини і громадянина.

У пункті 6 рішення КСУ, зазначено, що
рішення у цій справі має преюдиціальне
значення для судів загальної
юрисдикції при розгляді ними позовів у
зв'язку із правовідносинами, які
виникли внаслідок дії положень Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України», визнаних
неконституційними.

Колегія суддів погоджується з
застосуванням судом першої інстанції
норми Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», в редакції, які були
чинними до внесення змін Законом №107.

Крім того відповідно до підпункту 3
пункту 11 постанови Кабінету Міністрів
України «Деякі питання соціального
захисту окремих категорій громадян»№
530 від 28 травня 2008 року у разі коли
застрахована особа після призначення
пенсії відповідно до Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування»продовжувала
працювати, проводиться перерахунок
пенсії з урахуванням не менш як 24
місяців страхового стажу після
призначення (попереднього перерахунку)
пенсії незалежно від перерв у роботі.
Перерахунок пенсії проводиться із
заробітної плати (доходу) з якої була
обчислена пенсія. За бажанням
пенсіонера перерахунок пенсії
проводиться із заробітної плати за
періоди страхового стажу, зазначені в
частині першій ст. 40 Закону «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», із застосуванням
показника середньої заробітної плати
працівників у середньому на одну
застраховану особу в цілому по України,
з якої сплачено страхові внески та яка
відповідно до цього Закону
враховується для обчислення пенсії, за
календарний рік, що передує року
перерахунку пенсії.

Таким чином суд першої інстанції
прийшов до правильного висновку, що
дії відповідача щодо відмови у
перерахунку позивачу пенсії
відповідно до підпункту 3 пункту 11
постанови Кабінету Міністрів України
«Деякі питання соціального захисту
окремих категорій громадян»№ 530 від 28
травня 2008 року із застосуванням
показника середньої заробітної плати
працівників у середньому на одну
застраховану особу в цілому по України,
з якої сплачено страхові внески та яка
відповідно до ст.ст. 40, 42 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування»враховується для
обчислення пенсії за 2008 рік, є
протиправними, оскільки не
відповідають вищевказаним вимогам
закону.

Керуючись п.3 ч.1 ст.198, п.4 ч.1ст. 202, 205, 207
КАС України, колегія суддів, -

постановила :

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Заводському районі м. Запоріжжя
–задовольнити частково.

Рішення Заводського районного суд
м.Запоріжжя від 12 жовтня 2010 року
–скасувати та прийняти нову постанову.

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Визнати неправомірними дії Управління
Пенсійного фонду України в
Заводському районі м. Запоріжжя щодо
нездійснення перерахунку ОСОБА_1
відповідно до ст.. 40,42 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування»враховується для
обчислення пенсії за 2008 рік
–протиправними.

Зобов’язати Управління Пенсійного
фонду України в Заводському районі м.
Запоріжжя перерахувати ОСОБА_1 з 01
травня 2009 року пенсію, відповідно до
ст.. 40,42 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування»враховується для
обчислення пенсії за 2008 рік, за
виключенням здійснених за цей період
таких виплат.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення, але може бути
оскаржена до Вищого адміністративного
суду України в порядку та строки,
встановлені статтею 212 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий:
Ю
.М. Дадим

Суддя:

Л.М. Нагорна

Суддя:

С.А. Уханенко