Справа № 826/6347/14
Суддя: Літвіна Н. М.
Дата ухвалення: 2014-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 826/6347/14
інстанції: Клименчук Н.М.
Суддя-доповідач: Літвіна Н. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого - судді:
Літвіної Н.М.

Суддів:
Коротких А.Ю.

Хрімлі О.Г.

при секретарі
Соловіцькій І.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційні скарги
Міністерства юстиції України та
Державної виконавчої служби України на
постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 12 вересня 2014 року у
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_3 до Міністерства юстиції
України, Державної виконавчої служби
України про визнання постанови
протиправною, зобов»язання вчинити
дії,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до
Міністерства юстиції України,
Державної виконавчої служби України
про визнання постанови протиправною,
зобов»язання вчинити дії.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 12
вересня 2014 року адміністративний позов
задоволено частково.

Визнано протиправною та скасовано
постанову головного державного
виконавця Державної виконавчої служби
України ВП № 38918285 про закінчення
виконавчого провадження.

Зобов'язано Державну виконавчу службу
України продовжити виконавче
провадження та вчинити дії спрямовані
на виконання рішення Європейського
суду у справі «Писарський та інші проти
України» від 20 червня 2013 року № 20397/07
від 20 червня 2013 року в частині що
стосується ОСОБА_3

Зобов'язано Міністерство юстиції
України оформити платіжні доручення
про перерахування на користь ОСОБА_3
доплати різниці конвертації в
національну валюту присудженої суми
виходячи з курсу гривні на 27 вересня 2013
року і з нарахуванням, проведеного
Державною виконавчою службою України,
простого відсотка у розмірі граничної
позичкової ставки Європейського
центрального банку, яка діятиме на
період несплати, до якої мас бути
додано три відсоткові пункти

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,
відповідачі - Міністерство юстиції
України та Державна виконавча служба
України, звернулися з апеляційними
скаргами, в якій просять скасувати
постанову суду першої інстанції та
прийняти нове рішення, яким у
задоволенні позовних вимог відмовити в
повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та
вірно встановлено судом першої
інстанції, рішенням Європейського суду
з прав людини у справі «Писарський та
інші проти України» від 20 червня 2013
року № 20397/07 одноголосно постановлено:

(а) протягом трьох місяців
держава-відповідач має виконати
рішення національних судів, ухвалені
на користь заявників, які залишаються
невиконаними, та сплатити 2000 (дві
тисячі) євро кожному заявнику або
його/її спадкоємцю за заявами,
наведеними у Додатку 2…, ці суми є
відшкодуванням матеріальної та
моральної шкоди, а також компенсацією
судових витрат, і мають бути сплачені
разом з будь-якими податками, що можуть
нараховуватись, та конвертовані в
національну валюту за курсом на день
здійснення платежу;

(б) зі спливом зазначеного тримісячного
строку і до остаточного розрахунку на
ці суми нараховуватиметься простий
відсоток (simple interest) у розмірі граничної
позичкової ставки Європейського
центрального банку, яка діятиме в
період несплати, до якої має бути
додано три відсоткові пункти.

У додатку 2 до рішення Європейського
суду з прав людини у справі «Писарський
та інші проти України» наведено заяву
ОСОБА_3 від 05 серпня 2009 року № 44807/09.

19 липня 2013 року старшим державним
виконавцем відділу примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України винесено постанову про
відкриття виконавчого провадження №
38918285 по рішенню Європейського суду з
прав людини № 20397/07, виданого 20 червня
2013 року.

Грошові кошти у розмірі 21 056, 76грн., що
еквівалентно 2000 Євро, перераховано
позивачу на підставі платіжного
доручення № 2832 від 04 вересня 2013 року, та
платіжним дорученням № 641 від 22 січня
2014 року сплачена пеня за несвоєчасне
виконання рішення Європейського суду з
прав людини у розмірі 16, 10 грн.

А тому, державним виконавцем відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України 03
лютого 2014 року винесено постанову про
закінчення виконавчого провадження.

Позивач вважає протиправними дії
державного виконавця щодо винесення
постанови про закінчення виконавчого
провадження та саму постанову,
оскільки рішення Європейського суду не
виконано у повному обсязі, а саме
виплачена позивачу сума на дату
фактичної сплати не еквівалентна 2 000
Євро по курсу НБУ.

Відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 17 Закону
України «Про виконавче провадження» -
підлягають виконанню державною
виконавчою службою рішення
Європейського суду з прав людини з
урахуванням особливостей,
передбачених Законом України «Про
виконання рішень та застосування
практики Європейського суду з прав
людини» .

Статтею 1 Закону передбачено, що
виконавче провадження як завершальна
стадія судового провадження та
примусове виконання рішень інших
органів (посадових осіб) - це сукупність
дій органів і посадових осіб,
визначених у цьому Законі, що
спрямовані на примусове виконання
рішень судів та інших органів
(посадових осіб), які провадяться на
підставах, в межах повноважень та у
спосіб, визначених цим Законом, іншими
нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до цього Закону
та інших законів, а також рішеннями, що
відповідно до цього Закону підлягають
примусовому виконанню.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про
виконання рішень та застосування
практики Європейського суду з прав
людини» порядок виконання рішення
Європейського суду з прав людини
визначається цим Законом, Законом
України «Про виконавче провадження»,
іншими нормативно-правовими актами з
урахуванням особливостей, що
передбачені цим Законом.

Згідно до ст. 7 Закону України «Про
виконання рішень та застосування
практики Європейського суду з прав
людини» - протягом десяти днів від дня
отримання повідомлення Суду про
набуття Рішенням статусу остаточного
Орган представництва надсилає
стягувачеві повідомлення з
роз'ясненням його права подати до
державної виконавчої служби заяву про
виплату відшкодування, в якій мають
бути зазначені реквізити банківського
рахунка для перерахування коштів;
надсилає до державної виконавчої
служби оригінальний текст і переклад
резолютивної частини остаточного
рішення Суду у справі проти України,
яким визнано порушення Конвенції,
оригінальний текст і переклад
резолютивної частини остаточного
рішення Суду щодо справедливої
сатисфакції у справі проти України,
оригінальний текст і переклад рішення
Суду щодо дружнього врегулювання у
справі проти України, оригінальний
текст і переклад рішення Суду про
схвалення умов односторонньої
декларації у справі проти України.

Стаття 8 Закону передбачає, що виплата
стягувачеві відшкодування має бути
здійснена у тримісячний строк з
моменту набуття Рішенням статусу
остаточного або у строк, передбачений у
Рішенні. У разі порушення строку,
зазначеного в частині першій цієї
статті, на суму відшкодування
нараховується пеня відповідно до
Рішення. Протягом одного місяця від дня
відкриття виконавчого провадження за
Рішенням Орган представництва
надсилає до центрального органу
виконавчої влади, що реалізує державну
політику у сфері казначейського
обслуговування бюджетних коштів,
постанову про відкриття виконавчого
провадження та документи, передбачені
у пункті "б" частини першої статті 7
цього Закону. Центральний орган
виконавчої влади, що реалізує державну
політику у сфері казначейського
обслуговування бюджетних коштів,
протягом 10 днів від дня надходження
зазначених у частині третій цієї
статті документів здійснює списання на
вказаний стягувачем банківський
рахунок, а в разі його відсутності - на
депозитний рахунок державної
виконавчої служби коштів з відповідної
бюджетної програми Державного бюджету
України.

Частинами 1, 2 ст. 11 Закону України «Про
виконавче провадження» передбачено, що
державний виконавець зобов'язаний
вживати передбачених цим Законом
заходів примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.
Державний виконавець здійснює заходи,
необхідні для своєчасного і в повному
обсязі виконання рішення, зазначеного
в документі на примусове виконання
рішення (далі - виконавчий документ), у
спосіб та в порядку, встановленому
виконавчим документом і цим Законом .

Як вбачається з матеріалів справи, на
виконання Рішення від 20 червня 2013 року,
позивачу на банківський рахунок
перераховано 27 вересня 2013 року 21 056, 76
грн., що станом на дату складання
платіжного доручення - 04 вересня 2013
року по офіційному курсу НБУ складало 2
000 Євро. Разом з тим, станом на дату
фактичної виплати коштів, з
урахуванням зміни офіційного курсу
НБУ, різниця між фактично виплаченою
сумою та тою що на дату фактичної
виплати еквівалентна 2 000 Євро - склала
522, 74 грн.

Враховуючи вказане, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що рішення Європейського
суду не було виконано своєчасно в
повній мірі, оскільки дана сума не була
конвертована в національну валюту за
курсом на день зарахування коштів на
банківський рахунок позивача, а тому
позовні вимоги в частині скасування
постанови про закінчення виконавчого
провадження та зобов'язання вчинити
дії щодо виконання рішення
Європейського суду задоволено
правомірно.

Щодо позовних вимог про зобов'язання
Міністерства юстиції України
оформити платіжні доручення про
перерахування суми 2000 євро,
постановленої Європейським судом в
якості відшкодування моральної та
матеріальної шкоди, виходячи з курсу
гривні на 27 вересня 2013 року, як
визначено судом, та доплатити різницю з
врахуванням виплаченої суми і з
нарахуванням, проведеного Державною
виконавчою службою України, простого
відсотка у розмірі граничної
позичкової ставки Європейського
центрального банку, яка діятиме на
період несплати, до якої мас бути
додано три відсоткові пункти, колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції про відсутність
підстав для задоволення
адміністративного позову.

Виконання рішень здійснюється в
добровільному порядку, без заходів
примусового виконання, за рахунок
коштів Державного бюджету України,
шляхом направлення Департаментом
планово-фінансової діяльності,
бухгалтерського обліку та звітності
Міністерства юстиції України
офіційного перекладу рішення,
платіжного доручення та постанови про
відкриття виконавчого провадження до
Державної казначейської служби
України для оплати на користь
стягувача.

Відповідно до ст. 41 Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод - якщо суд визнає факт порушення
Конвенції або протоколів до неї і якщо
внутрішнє право відповідної Високої
Договірної Сторони передбачає лише
часткове відшкодування, Суд у разі
необхідності, надає потерпілій стороні
справедливу сатисфакцію.

Згідно до п. п. «а» , «b» п. 6 стислого
викладу загального Рішення від 20
червня 2013 року суд постановив, що
держава-відповідач має виконати
рішення національних судів, ухвалені
на користь заявників, які залишаються
невиконаними, та сплатити протягом
трьох місяців 2000 євро кожному заявнику
або його/її спадкоємцю у заявах
наведених у Додатку 1 в якості
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, а також компенсації
судових та інших витрат, разом з
будь-якими податками, що можуть
нараховуватись на ці суми, які мають
бути конвертовані в національну валюту
держави-відповідача за курсом на день
здійснення платежу.

Тобто, сума присудженої компенсації,
валюта платежу, отримувач, строки та
місце виплати чітко встановлені вище
зазначеним Рішенням Суду.

Порядок виконання Рішення
Європейського суду з прав людини, як
зазначалося вище визначається Законом
України «Про виконання рішень та
застосування практики Європейського
суду з прав людини», Законом України
«Про виконавче провадження», іншими
нормативно-правовими актами з
урахуванням особливостей, що
передбачені цим Законом.

Статтею 3 Закону України «Про
виконання рішень та застосування
практики Європейського суду з прав
людини» передбачено, що виконання
Рішення здійснюється за рахунок
Державного бюджету України.

Постановою Кабінету Міністрів України
№ 408 від 07 березня 2007 року затверджено
Порядок використання коштів,
передбачених у державному бюджеті для
здійснення платежів, пов'язаних з
виконанням рішень закордонних
юрисдикційних органів, прийнятих за
наслідками розгляду справ проти
України .

Частиною 3 ст. 8 Закону України «Про
виконання рішень та застосування
практики Європейського суду з прав
людини» передбачено, що протягом
місяця від дня відкриття виконавчого
провадження за Рішенням Суду Орган
представництва надсилає до
центрального органу виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
казначейського обслуговування
бюджетних коштів, постанову про
відкриття виконавчого провадження та
документи, передбачені у п. «б» частини
1 статті 7 цього Закону.

Розпорядником бюджетних коштів,
передбачених на виконання рішень
Європейського суду з прав людини,
згідно з Порядком, є Міністерство
юстиції України.

Конвертація коштів, присуджених
Європейським судом з прав людини,
оформлення платіжних документів
(платіжного доручення) проводиться
Міністерством юстиції України, як
органом, відповідальним за
забезпечення представництва України в
Європейському суді з прав людини та
координацію виконання його рішень, з
урахуванням особливостей,
вищезазначених нормативно-правових
актів та законодавства України,
відповідно до Порядку.

Відповідно до платіжного доручення №
2832 від 04 вересня 2013 року, на виконання
рішення Європейського суду з прав
людини від 20 червня 2013 року,
Міністерством юстиції України
позивачу на банківський рахунок
перераховано 21 056, 76 грн. Зарахування
даних коштів на рахунок позивача
здійснено 27 вересня 2013 року, та
платіжним дорученням № 641 від 22 січня
2014 року сплачена пеня за несвоєчасне
виконання рішення Європейського суду з
прав людини у розмірі 16, 10 грн.

Таким чином, частина суми присудженої
до стягнення рішенням Європейського
суду від 20 червня 2013 року позивачу
виплачена. Фактично, спірним питанням
по справі є дата фактичного здійснення
платежу та відповідно в залежності від
якої і різниться курс національної
валюти за яким підлягає конвертації
присудженої суми 2000 євро.

Вирішуючи дане питання суд враховує
практику Комітету Міністрів Ради
Європи, виплата вважається здійсненою
належним чином як тільки справедливу
сатисфакцію було надано в
розпорядження отримувача, тобто під
його контроль.

Враховуючи те, що між датою зазначеною
в платіжному дорученні та датою
зарахування коштів на рахунок позивача
пройшов значний час і за цей час
відбулося знецінення коштів, що стало
наслідком значних втрат для заявника,
колегія суддів прийшла до висновку про
неналежне виконання ДВС України своїх
обов'язків щодо здійснення заходів по
своєчасному та в повному обсязі
виконанні Рішення Європейського суду
від 20 червня 2013 року.

Отже, задоволенню підлягають також
позовні вимоги щодо зобов'язання
Міністерства юстиції України
здійснити повне виконання рішення
суду, а саме перерахування на рахунок
позивача коштів визначених Рішенням
від 20 червня 2013 року, а саме різниці, яка
виникла при конвертації 2000 євро в
національну валюту, на підставі не
перерахування її не за курсом який
існував на день здійснення платежу, а
за курсом видачі платіжного доручення.

Підпунктом «b» п. 6 стислого викладу
загального Рішення від 20 червня 2013 року
передбачено, що зі сплином зазначеного
тримісячного строку і до остаточного
розрахунку на ці суми
нараховуватиметься простий відсоток у
розмірі граничної позичкової ставки
Європейського центрального банку,
яка діятиме в період несплати, до якої
має бути додано три відсоткові пункти.

Враховуючи, що Рішення Європейського
суду від 20 червня 2013 року було виконано
не в повній мірі, а саме щодо
конвертації в національну валюту
присудженої суми, а тому колегія суддів
прийшла до висновку, що позовні
вимоги стосовно зобов'язання
Міністерства юстиції України
нарахувати пеню у розмірах визначених
вказаним рішенням, а саме нарахувати
простий відсоток у розмірі граничної
позичкової ставки Європейського
центрального банку, яка діятиме в
період не сплати, по день здійснення
остаточного розрахунку, який
складається з повної виплати 2000 євро,
підлягають також задоволенню.

Виходячи із вимог ст. 71 КАС України -
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідно до ст. 200 КАС України - суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС
України суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційні скарги Міністерства
юстиції України та Державної
виконавчої служби України - залишити
без задоволення, а постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від 12
вересня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили в порядку,
встановленому ст. 254 КАС України та може
бути оскаржена безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України в
порядку і строки, встановлені ст. 212 КАС
України.

Головуючий суддя:
Літвіна Н.М.

Судді:
Коротких А.Ю.

Хрімлі О.Г.

Повний текст ухвали виготовлений 04
грудня 2014 року.

Головуючий суддя
Літвіна Н. М.

Судді:
Коротких А. Ю.

Хрімлі О.Г.