Справа № 2-1400/10
Суддя: Попруга С. В.
Дата ухвалення: 2013-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №2-1400/10 Головуючий у суді у 1
інстанції - Шевченко В.С.Номер
провадження 22-а/788/4834/13 Суддя-доповідач -
Попруга С. В. Категорія - 100
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2013 року
м.Суми

Колегія суддів Апеляційного суду
Сумської області в складі:

головуючого - Попруги С. В.,

суддів - Ведмедь Н. І., Таран
С. А.,

розглянувши у порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
Тростянецькому районі Сумської
області

на рішення Тростянецького районного
суду Сумської області від 08 вересня 2010
року у справі за позовом ОСОБА_3 до
Управління Пенсійного фонду України в
Тростянецькому районі Сумської
області про стягнення недоплаченої
щомісячної державної соціальної
допомоги,

в с
т а н о в и л а:

Рішенням Тростянецького районного
суду Сумської області від 08 вересня 2010
року позов задоволено частково:
визнано незаконною бездіяльність
відповідача; зобов'язано Управління
здійснити перерахунок пенсії позивача
з підвищенням її на 30% мінімальної
пенсії за віком з розміру,
встановленого ч.1 ст.28 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" та провести
відповідні виплати за періоди з 02
жовтня 2009 р. по 31 грудня 2009 р., з 01 січня
2010 р. по 08 вересня 2010 р. з урахуванням
проведених виплат.

Вирішено питання судових витрат.

В апеляційній скарзі Управління,
посилаючись на неповне з'ясування
обставин, що мають значення для справи,
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати постанову та ухвалити нове
рішення про відмову в позові.

Судом першої інстанції фактично
встановлено, що позивач отримує пенсію
за віком і відноситься до категорії
громадян, яким встановлено статус
дитини війни і якому гарантовано
соціальну захищеність шляхом надання
пільг і державної соціальної
підтримки.

На порушення вимог Конституції та
законів України, відповідних рішень
Конституційного Суду України з питань
предмета спору, відповідач у
вищезазначених спірних періодах не
перерахував та не виплатив позивачеві
пенсії, з підвищенням її на 30%
мінімальної пенсії за віком, що
призвело до порушення прав позивача,
які підлягають захисту в судовому
порядку.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених у суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає відхиленню з наступних
підстав.

Так, ухвалюючи рішення, суд першої
інстанції врахував усі факти, що
входять до предмету доказування,
встановлені обставини підтверджуються
належними і допустимими доказами,
доведені позивачем. Висновки суду
відповідають встановленим фактам, суд
дійшов до цих висновків з дотриманням
та правильним застосуванням норм
матеріального і процесуального права,
тому доводи апеляційної скарги
висновків суду не спростовують.

Так, відповідно до ч.2 ст.3 ЗУ «Про
соціальний захист дітей війни» від 18
листопада 2004 року №2195-ІV, державні
гарантії дітям війни, встановлені цим
Законом, в тому числі, які стосуються
цього спору (ст.6,7 Закону), не можуть
бути обмежені або скасовані іншими
нормативно-правовими актами. Статтею 6
цього Закону (в редакції, чинній на час
виникнення спірних правовідносин)
передбачено, що дітям війни пенсії або
щомісячне довічне грошове утримання чи
державна соціальна допомога, що
виплачується замість пенсії,
підвищуються на 30 відсотків
мінімальної пенсії за віком.

У 2009-2010 роках дія норми ст. 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни» не зупинялась.

Враховуючи пріоритетність
Законів над підзаконними актами,
відповідач у спірних періодах мав
проводити нарахування підвищення до
пенсії позивачу у розмірі,
передбаченому ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни».

Судом першої інстанції правильно
застосовано до спірних правовідносин
положення ст.28 ЗУ «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», оскільки інших
нормативно-правових актів, які б
визначали розмір мінімальної пенсії за
віком або встановлювали інший розмір,
немає.

Оскільки питання фінансування спірних
виплат не є предметом даного спору,
проблеми надання бюджетних коштів
Управлінню для виконання покладених на
нього обовязків виходять за межі
заявлених вимог і судом першої
інстанції не розглядались, суд не
ухвалював рішення про проведення
виплат з власних джерел ПФУ, то ці
доводи скарги не дають підстав для
скасування чи зміни судового рішення.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції про те,
що виходячи з характеру та змісту
спірних правовідносин, позивачем не
пропущений строк звернення до суду.

Інші доводи апеляційної скарги не
мають юридичного значення та не
впливають на висновки суду по суті
спору.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205 КАС
України, Законом України „Про внесення
змін до розділу ХІІ „Прикінцеві
положення" Закону України „Про
судоустрій і статус суддів" щодо
передачі справ, пов'язаних із
соціальними виплатами», колегія суддів

у х в
а л и л а:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Тростянецькому районі Сумської
області залишити без задоволення.

Рішення Тростянецького районного суду
Сумської області від 08 вересня 2010 року
в даній справі залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили
через п'ять днів після направлення її
копії особам, які беруть участь у
справі і з цього часу може бути
оскаржена у касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -