Справа № 813/5177/14
Суддя: Гулид Р.М.
Дата ухвалення: 2014-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2014 року

Справа № 9721/14/876

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді -
Гулида Р.М.,

суддів -
Кузьмича С.М., Каралюса В.М.,

при секретарі судового засідання -
Бєлкіна Н.І.,

за участю:

представника позивача -
Бориса А.С.,

відповідача -
ОСОБА_2,

представника відповідача -
ОСОБА_3.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
Львівського міського центру
зайнятості на постанову Львівського
окружного адміністративного суду від 23
вересня 2014 року у справі за позовом
Львівського міського центру
зайнятості до ОСОБА_2 про стягнення
коштів, -

ВСТАНОВИЛА:

Львівський міський центр зайнятості
звернувся з позовом до ОСОБА_2, в якому
просить стягнути з відповідачки кошти
в сумі 3 752, 61 грн..

В обґрунтування позовних вимог
покликається на те, що відповідач
перебуваючи на обліку у Львівському
міському центрі зайнятості в якості
безробітної з 24.09.2013 року не повідомила
останнього, що працювала за договором
цивільно-правового характеру з 03.06.2013
року по 31.12.2013 року, тобто відносилась
до зайнятого населення, у зв'язку з чим
незаконно отримувала допомогу по
безробіттю.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 23 вересня
2014 року, в задоволенні позову
відмовлено повністю.

Не погодившись із зазначеним судовим
рішенням, Львівський міський центр
зайнятості подав апеляційну скаргу до
Львівського апеляційного
адміністративного суду, в якій просить
скасувати оскаржувану постанову та
прийняти нову, якою позов задоволити.

В обґрунтування доводів апеляційної
скарги зазначає, що приймаючи
оскаржувану постанову суд першої
інстанції порушив норми матеріального
права, а допущена упереджена оцінка
зібраних доказів та довільне
трактування законодавства за текстом
постанови, не відповідає фактичним
обставинам справи, що призвело до
неправильного вирішення справи по суті
позовних вимог.

Заслухавши доповідача - суддю
Львівського апеляційного
адміністративного суду, дослідивши
матеріали справи, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу слід
залишити без задоволення, а постанову
суду першої інстанції без змін,
мотивуючи це наступним.

Судом першої інстанції встановлено, що
ОСОБА_2 на підставі заяви від 24.09.2013
року, було надано статус безробітної та
призначено виплату допомоги по
безробіттю.

Актом розслідування страхових
випадків та обґрунтованості виплат
матеріального забезпечення відповідно
до Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття" №174 від 17.04.2014 року
встановлено, що ОСОБА_2
отримала дохід за третій квартал 2013
року та надавала послуги відповідно до
Договору на надання консультаційних
послуг №214 від 03.06.2013 року з 16 по 22
червня 2013 року. Термін дії договору з
03.06.2013 року до 31.12.2013 року.

Львівським міським центром зайнятості
було видано наказ №343 від 18.04.2014 року
"Про відшкодування коштів ОСОБА_2", яким
зобов'язано начальника відділу
бухгалтерського обліку - головного
бухгалтера здійснити перерахунок сум
матеріального забезпечення на випадок
безробіття, отриманих безробітною
ОСОБА_2 за період з 01.10.2013р. по 09.12.2013р. у
сумі 3 752 грн. 61 коп. та вжити заходів
передбачених чинним законодавством
України щодо відшкодування ОСОБА_2
виплаченого матеріального
забезпечення на випадок безробіття в
результаті подання недостовірних
даних, не повідомлення під час
реєстрації та набутті статусу
безробітної 24.09.2013р. про належність до
зайнятого населення, а саме про
укладення Договору про надання
консультаційних послуг №314 від 03.06.2013р.
з МБФ "Міжнародний Альянс з ВІЛ/СНІД в
Україні" та надання послуг з 03.06.2013р. по
31.12.2013р., відповідно до статті 36 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування на
випадок безробіття".

18 квітня 2014 року Львівський міський
центр зайнятості надіслав ОСОБА_2
претензію щодо відшкодування коштів у
сумі 3 752, 61 грн., яка залишена без
задоволення.

Пунктом 1 статті 7 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття" від 02.03.2000 року № 1533-II
передбачено, що одним з видів
забезпечення за цим Законом є, зокрема,
допомога по безробіттю.

Згідно п. 12 Порядку реєстрації,
перереєстрації та ведення обліку
громадян, які шукають роботу, і
безробітних, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 14.02.2007 р.
№ 219 для одержання статусу
безробітного громадянин особисто
подає у день, що настає після
закінчення встановленого строку
пошуку підходящої роботи, до центру
зайнятості відповідну заяву та
письмову інформацію про те, що він не
має заробітку або інших передбачених
законодавством доходів і не
зареєстрований як фізична особа -
підприємець, а також копію довідки про
присвоєння ідентифікаційного номера.

Статтею 36 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття" передбачено, що сума
виплаченого забезпечення та вартості
наданих соціальних послуг
застрахованій особі внаслідок
умисного невиконання нею своїх
обов'язків та зловживання ними
стягується з цієї особи відповідно до
законодавства України з моменту
виникнення обставин, що впливають на
умови виплати їй забезпечення та
надання соціальних послуг. Особи,
застраховані в установленому порядку
як безробітні, зобов'язані своєчасно
подавати відомості про обставини
справи, що впливають на умови виплати
їм забезпечення та надання соціальних
послуг.

Як вбачається з Договору на надання
консультаційних послуг №314 від 03.06.2013р.,
акту приймання-передачі наданих послуг
№314/1 від 05.08.2013р., відповідач надавала
послуги протягом 16-22 червня 2013 року.
Крім цього, згідно договору від 06.08.2013
року про розірвання договору про
надання консультаційних послуг №314 від
03.06.2013 р., такий вважався розірваним з
07.08.2013 р. А відповідачка звернулась до
Львівського міського центру
зайнятості про надання їй статусу
безробітної аж 24.09.2013 року.

Згідно п. 5.2. Договору, винагорода за
надані послуги сплачується не пізніше
двох календарних місяців з дати
підписання акту приймання-передачі
наданих послуг. МБФ "Міжнародний Альянс
з ВІЛ/СНІД в Україні" здійснив оплату
ОСОБА_2 в жовтні 2013 року, що не
суперечить умовам договору.

Інших доказів здійснення ОСОБА_2
діяльності за винагороду від МБФ
"Міжнародний Альянс з ВІЛ/СНІД в
Україні" апелянтом не надано, до
матеріалів справи не долучено. В
матеріалах справи відсутні докази, які
б підтверджували факт ухилення
відповідача від виконання нею своїх
обов'язків, чи вчинення зловживань, які
були б направлені на безпідставне
отримання допомоги по безробіттю.

Відтак, перевіривши дійсні обставини
справи та додатково проаналізувавши
зібрані документальні докази по
матеріалах справи, колегія суддів
прийшла до неспростовного переконання
про те, що суд першої інстанції у
відповідності до вимог ст.200 КАС
України, правильно встановив обставини
справи, ухвалив законне та
обґрунтоване судове рішення з
дотриманням норм матеріального і
процесуального права, доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду, а тому підстав для його
скасування немає.

Керуючись ч.3 ст. 160, ст. 195, ст. 196, п.1 ст. 198,
ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205, ст. 206, ст. 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Львівського
міського центру зайнятості - залишити
без задоволення, а постанову
Львівського окружного
адміністративного суду від 23 вересня
2014 року у справі № 813/5177/14 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскаржена у
касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
адміністративного суду касаційної
інстанції протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий:
Р.М. Гулид

Судді:
C.М. Кузьмич

В.М. Каралюс

Повний текст ухвали виготовлено 01.12.2014
року