Справа № 824/2462/14-а
Суддя: Смілянець Е. С.
Дата ухвалення: 2014-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 824/2462/14-а

Головуючий у 1-й інстанції: Анісімов А.В.

Суддя-доповідач: Смілянець Е. С.

27 листопада 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Смілянця Е. С.

суддів: Білоуса О.В. Залімського І. Г.

за участю секретаря судового
засідання:Марцісь Ю.А.,

за участю представників сторін:

апелянта - Кіріяк О.В.

відповідача - Галаг В.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
товариства з обмеженою
відповідальністю "Продтранс" на
постанову Чернівецького окружного
адміністративного суду від 08 вересня
2014 року у справі за адміністративним
позовом товариства з обмеженою
відповідальністю "Продтранс" до
Державної податкової інспекції у м.
Чернівцях про визнання протиправними
та скасування податкових повідомлень-
рішень,

В С Т А Н О В И В :

У липні 2014 року товариство з обмеженою
відповідальністю "Продтранс" (далі -
позивач або ТОВ "Продтранс") звернулось
до Чернівецького окружного
адміністративного суду з позовом до
Державної податкової інспекції у місті
Чернівцях Головного управління
Міністерства доходів і зборів у
Чернівецькій області (далі - відповідач
або ДПІ) про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень від 09.07.2014 р.
№№, .

Чернівецький окружний
адміністративний суд постановою від
08.09.2014 року у задоволенні вказаного
позову відмовив.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням
суду першої інстанції, позивачем
подано апеляційну скаргу з підстав
невідповідності висновків суду
обставинам справи, порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи, у
зв'язку з чим, апелянт просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та прийняти нову постанову,
якою задовольнити позовні вимоги у
повному обсязі.

Обгрунтовуючи апеляційні вимоги
скаржник зауважив, що судом першої
інстанції не при ухваленні
оскаржуваної постанови не взято до
уваги первинні документи, пояснення
свідків та інші докази, що
підтверджують відсутність вини
посадових осіб позивача.

У судовому засіданні представник
позивача вимоги апеляційної скарги
підтримав у повному обсязі та просив
суд їх задовольнити.

Представник відповідача проти доводів
товариства заперечив та посилаючись на
правомірність і обгрунтованість
висновків суду першої інстанції,
просив суд у задоволенні апеляційної
скарги відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача та думку
учасників процесу, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційну скаргу необхідно залишити
без задоволення, а рішення суду першої
інстанції без змін, виходячи з
наступного.

Відповідно до статті 198 Кодексу
адміністративного судочинства
(далі-КАС) України, за наслідками
розгляду апеляційної скарги на
постанову суду першої інстанції, суд
апеляційної інстанції має право
залишити апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду - без
змін.

Як досліджено з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції, в
період з 05.06.2014 р. по 16.06.2014 р. ДПІ
проведена документальна позапланова
перевірка ТОВ "Продтранс" щодо
своєчасності, достовірності, повноти
нарахування та сплати податку на
додану вартість, дотримання норм
законодавства з питань регулювання
обігу готівки, порядку здійснення
розрахункових операцій, ведення
касових операцій,наявності ліцензій,
патентів, свідоцтв та з питань
валютного законодавства при
здійсненні господарської операції з
реалізації вантажного сідлового
тягача марки "DAF 95 XF 430", 1999 року випуску
громадянину ОСОБА_5 за період з 01.10.2013 р.
по 30.11.2013 р.

Зазначена перевірка проведена на
підставі постанови слідчого СУ СФ ГУ
Міндоходів у Чернівецькій області від
21.05.2014 р. про призначення позапланової
документальної перевірки
своєчасності, достовірності, повноти
нарахування та сплати податків та
зборів (обов'язкових платежів),
постанови прокурора Чернівецької
прокуратури за додержанням законів у
транспортній сфері від 06.03.2014 р., №18 про
проведення перевірки у порядку нагляду
за додержанням і застосуванням
законів, наказів ДПІ від 04.06.2014 р., №964,
від 12.06.2014 р., №1014 та направлень від
05.06.2014 р., №№003304, 003305, 003306, 003804, 003805, 003806.

Перевіркою в діяльності ТОВ "Продтранс"
виявлені наступні порушення вимог
податкового законодавства:

- п.188.1 ст.188, пп. 200.1, 200.3, 200.4 ст. 200 ПК
України в результаті чого встановлено
завищення ПДВ, що підлягає бюджетному
відшкодуванню на рахунок платника у
банку всього в сумі 12652, 00 грн., в тому
числі за листопад 2013 р.;

- п.4 ст.5 Декрету Кабінету
Міністрів України "Про систему
валютного регулювання і валютного
контролю" №15-93 від 19.02.1993 р. (далі -
Декрет КМУ), а саме продаж
транспортного засобу "DAF 95 XF 430" за
іноземну валюту - 12500 дол. США без
отримання індивідуальної ліцензії
Національного банку України на період,
необхідний для здійснення такої
операції.

Дані порушення задокументовані актом
перевірки від 23.06.2014 р., №1327/24-12-22-01/33336867
про результати документальної
позапланової перевірки товариства з
обмеженою відповідальністю "Продтранс"
з питань своєчасності,
достовірності, повноти нарахування та
сплати податку на додану вартість,
дотримання норм законодавства з питань
регулювання обігу готівки, порядку
здійснення розрахункових операцій,
ведення касових операцій,наявності
ліцензій, патентів, свідоцтв та з
питань валютного законодавства при
здійсненні господарської операції з
реалізації вантажного сідлового
тягача марки "DAF 95 XF 430", 1999 року випуску
громадянину ОСОБА_5 за період з 01.10.2013 р.
по 30.11.2013 р. ( далі - акт).

Суть порушень задокументованих актом
перевірки полягала у тому, що ТОВ
"Продтранс" у бухгалтерському обліку
відобразило господарську операцію по
реалізації ОСОБА_5 транспортного
засобу DAF 95 XF 430 по ціні нижче реальної,
що призвело до заниження податкового
зобов'язання з ПДВ; крім цього
зазначений транспортний засіб був
реалізований за іноземну валюту без
отримання індивідуальної ліцензії НБУ
за період, необхідний для здійснення
такої операції.

В подальшому, ДПІ прийнятті податкові
повідомлення-рішення від 09.07.2014 р.
№ яким позивачу визначено суму
грошового зобов'язання за платежем ПДВ
на 18978, 00 грн., з них сума завищення
бюджетного відшкодування - 12652, 00 грн.,
штрафні санкції - 6326, 00 грн. та №
яким позивачу нараховано суму
грошового зобов'язання за платежем
пеня за порушення термінів розрахунків
у сфері ЗЕД, невиконання зобов'язання
та штрафна санкція за порушення вимог
валютного законодавства на суму 99912,50
грн.

Суд першої інстанції при ухваленні
оскаржуваної постанови виходив з
безпідставності та недоведеності
позовних вимог ТОВ "Продтранс", а відтак
відсутності правових підстав для
задоволення адміністративного позову.

З такими висновками суду першої
інстанції колегія суддів апеляційної
інстанції погоджується, виходячи з
наступного.

Так спірні правовідносини у даній
справі виникли з приводу того, що ТОВ
"Продтранс" у бухгалтерському обліку
відобразило господарську операцію по
реалізації ОСОБА_5 транспортного
засобу DAF 95 XF 430 по ціні нижче реальної,
що призвело до заниження податкового
зобов'язання з ПДВ та здійснило
реалізацію зазначеного транспортного
засобу за іноземну валюту без
отримання індивідуальної ліцензії НБУ
за період, необхідний для здійснення
такої операції.

Як свідчать матеріали справи, ДПІ при
проведенні перевірки використано
матеріали кримінального провадження
внесеного до ЄРДР за №0000006 від
20.03.2014 р., які на його адресу для
здійснення перевірки направлені
органом слідства. Дані матеріали
використані за згодою слідчого та
прокурора, а тому в розумінні
Кримінального процесуального кодексу
України відповідачем таємниця
слідства не розголошена.

Надаючи правову оцінку висновкам суду
першої інстанції та доводам апелянта з
приводу реалізації позивачем
транспортного засобу DAF 95 XF 430 по ціні
нижче реальної, що призвело до
заниження податкового зобов'язання з
ПДВ, та в свою чергу прийняттю
оскаржуваних податкових
повідомлень-рішень, колегія суддів
враховує нижчевикладене.

Так, відповідно до довідки АА №603769 з
Єдиного державного реєстру
підприємств та організацій України,
свідоцтва № 33041065 від 21.01.2005 р. про
реєстрацію платника податку на додану
вартість та акту перевірки ТОВ
"Продтранс" є юридичною особою, яка
перебуває на обліку у ДПІ як платник
податків та є платником ПДВ. Відповідно
до КВЕД позивач здійснює діяльність у
т.ч. діяльність автомобільного
вантажного транспорту. Тобто, з
вищевикладеного слідує, що на момент
виникнення спірних правовідносин ТОВ
"Продтранс" володіло належною
податковою правосуб'єктністю, а саме
було платником ПДВ, а також враховуючи
особливості своєї господарської
діяльності могло здійснювати
реалізацію робочого транспортного
засобу.

11.10.2013 р. між ТОВ "Продтранс" та ОСОБА_5
укладено договір купівлі-продажу №2,
згідно змісту якого позивач реалізував
ОСОБА_5 вантажний сідловий тягач марки
"DAF 95 XF 430", 1999 р. випуску, білого кольору,
номер кузова № НОМЕР_1, за ціною 24000,00
грн. (у т.ч. ПДВ 4000,00 грн.).

Дана господарська операція
документована наступними документами:
видаткова накладна №ПТ - 003 від 12.10.2013 р.
на загальну суму 24000, 00 грн., в т.ч. ПДВ -
4000,00 грн., актом прийому - передачі
транспортного засобу від 12.10.2013 р.,
податковою накладною №14 від 12.10.2013 р. на
загальну суму 24000,00 грн., в т.ч. ПДВ - 4000,00
грн. та прибутковим касовим ордером № 42
від 12.10.2013 р. на отримання готівки від
ОСОБА_5 в сумі 24 000, 00 грн.

Крім цього, дослідженням наявних у
справі документів бухгалтерського
обліку, а саме оборотно-сальдових
відомостей, картки рахунку, тощо
встановлено, що господарська операція
по реалізації транспортного засобу DAF 95
XF 430 в бухгалтерському обліку
відображена вірно, залишкова вартість
автомобіля на момент його реалізації
складала 16666,28 грн.

Аналізуючи зазначені вище первинні
документи, а також дані
бухгалтерського обліку слід прийти до
висновку, що формально (документально)
господарська операція по реалізації
ТОВ "Продтранс" ОСОБА_5 транспортного
засобу DAF 95 XF 430 оформлена вірно та
відповідає вимогам Положення про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 24 травня 1995 р., N88.

Разом з цим, відповідно до ст.1 Закону
України "Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні" від
16.07.1999 р., №996-ХІV первинним документом є
документ, який містить відомості про
господарську операцію та підтверджує
її здійснення.

Отже, будь-які документи (у тому числі
договори, накладні, рахунки тощо) мають
силу первинних документів лише в разі
фактичного здійснення господарської
операції. Якщо в фактичного здійснення
господарської операції не було,
відповідні документи не можуть
вважатися первинними документами для
цілей ведення податкового обліку
навіть за наявності всіх формальних
реквізитів таких документів, що
передбачені чинним законодавством.
Наявність належно оформлених
первинних документів є обов'язковою
ознакою господарської операції, однак
не єдиною. По своїй правовій суті
господарська операція є операція, яка
змінює зміст активів платника податку,
а первинні документи лише
підвереджують факт її проведення.

Основною, первинною ознакою
господарської операції є її
реальність, а наявність первинних
документів є вторинною, похідною
ознакою. Належне документальне
оформлення господарської операції
відповідними первинними документами
не свідчить про безумовну їх
відповідність самому змісту операції.
Правові наслідки створює сама
господарська операція, а не первинні
документи, які не відповідають її
змісту.

Зазначена позиція відповідає правовій
позиції Вищого адміністративного суду
України, яка викладена в його листі від
01.11.2011 р., №1936/11/13-11 "Щодо підтвердження
даних податкового обліку", згідно якої
наявність формально складених, але
недостовірних первинних документів,
відповідність яких фактичним
обставинам спростована належними
доказами, не є безумовним
підтвердженням реальності
господарської операції.

Крім того судом першої інстанції
допитано в якості свідків - ОСОБА_6 та
ОСОБА_5, з пояснень яких встановлено, що
транспортний засіб DAF 95 XF 430 придбаний у
ТОВ "Продтранс" за 12500,00 дол.сша.
Аналогічні покази ними надано слідчому
під час здійснення досудового
розслідування кримінального
провадження внесеного до ЄРДР за
№0000006 від 20.03.2014 р.

Крім цього, відповідно до висновку
експертного дослідження
(автотоварознавче дослідження) від
19.02.2014 р., №2-д та висновку експерта №299-а
від 07.06.2014 р., які дослідженні у судовому
засіданні, середня ринкова вартість
автомобіля марки "DAF 95 XF 430" станом на
12.10.2013 р. складала 126930,00 грн.

В свою чергу суд апеляційної інстанції
не бере до уваги посилання апелянта на
покази свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8,
оскільки останні є непослідовними,
містять суперечності з наданими ними
показами під час досудового
розслідування.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає обґрунтованим висновок суду
першої інстанції, що в первинних
документах та регістрах
бухгалтерського обліку ТОВ "Продтранс"
містяться неправдиві відомості щодо
вартості реалізованого вантажного
сідлового тягача марки "DAF 95 XF 430"
громадянину ОСОБА_5 Транспортний засіб
реалізований позивачем ОСОБА_5 за 12500,00
дол.сша, що в еквіваленті по курсу НБУ
станом на 12.10.2013 р. становить 99912,50 грн.

Згідно п.23.1 ст.23 ПК України базою
оподаткування визнаються конкретні
вартісні, фізичні або інші
характеристики певного об'єкта
оподаткування. База оподаткування - це
фізичний, вартісний чи інший
характерний вираз об'єкта
оподаткування, до якого застосовується
податкова ставка і який
використовується для визначення
розміру податкового зобов'язання.

Відповідно до п.188.1 ст.188 ПК України (у
редакції чинній на момент вчинення
дослідженої операції) база
оподаткування операцій з постачання
товарів/послуг визначається виходячи з
їх договірної (контрактної) вартості,
але не нижче звичайних цін, визначених
відповідно до статті 39 цього Кодексу, з
урахуванням загальнодержавних
податків та зборів (крім податку на
додану вартість та акцизного податку
на спирт етиловий, що використовується
виробниками - суб'єктами
господарювання для виробництва
лікарських засобів, у тому числі
компонентів крові і вироблених з них
препаратів, крім лікарських засобів у
вигляді бальзамів та еліксирів), а
також збору на обов'язкове державне
пенсійне страхування на вартість
послуг стільникового рухомого зв'язку).

До складу договірної (контрактної)
вартості включаються будь-які суми
коштів, вартість матеріальних і
нематеріальних активів, що передаються
платнику податків безпосередньо
покупцем або через будь-яку третю особу
у зв'язку з компенсацією вартості
товарів/послуг. До складу договірної
(контрактної) вартості не включаються
суми неустойки (штрафів та/або пені),
три проценти річних та інфляційні, що
отримані платником податку внаслідок
невиконання або неналежного виконання
договірних зобов'язань.

З урахуванням зазначеного вище база
оподаткування для ПДВ по господарській
операції щодо реалізації позивачем
ОСОБА_5 транспортного засобу DAF 95 XF 430
становила 99912,50 грн. (еквівалент в дол.
сша. 12500,00 по курсу 7,8 грн. за 1 дол.сша).

За таких обставин, у зв'язку із неповним
визначенням податкових зобов'язань з
ПДВ по дослідженій вище господарській
операції позивачем занижено податкові
зобов'язання з ПДВ за жовтень 2013 р. на
суму ПДВ 12652,00 грн. (99912,50-24000,00=75912,50;
75912,5/20*120=12652,08 грн.).

При цьому суд апеляційної інстанції
зазначає, що наявність укладеного між
учасниками господарської операції
цивільно-правового договору або
відсутність визнання такого договору
недійсним або нікчемним сама собою не
свідчить про реальність вчинення
відповідної операції. У податкових
відносинах не може застосовуватися
стаття 204 Цивільного кодексу України,
відповідно до якої правочин є
правомірним, якщо його недійсність
прямо не встановлена законом або якщо
він не визнаний судом недійсним.
Зазначена позиція також слідує із
листа Вищого адміністративного суду
України від 02.06.2011 р., №742/11/13-11 "Щодо
однакового застосування
адміністративними судами окремих
приписів Податкового кодексу України
та Кодексу адміністративного
судочинства України"

Відповідно до п.п.54.3.3, п.п.54.3.3 п.54.3 ст.54
ПК України контролюючий орган
зобов'язаний самостійно визначити суму
грошових зобов'язань, зменшення
(збільшення) суми бюджетного
відшкодування та/або зменшення
(збільшення) від'ємного значення
об'єкта оподаткування податком на
прибуток або від'ємного значення суми
податку на додану вартість платника
податків, передбачених цим Кодексом
або іншим законодавством, якщо: дані
перевірок результатів діяльності
платника податків, крім електронної
перевірки, свідчать про заниження або
завищення суми його податкових
зобов'язань, суми бюджетного
відшкодування та/або від'ємного
значення об'єкта оподаткування
податком на прибуток або від'ємного
значення суми податку на додану
вартість платника податків, заявлених
у податкових (митних) деклараціях,
уточнюючих розрахунках; згідно з
податковим та іншим законодавством
особою, відповідальною за нарахування
сум податкових зобов'язань з окремого
податку або збору, застосування
штрафних (фінансових) санкцій та пені, у
тому числі за порушення у сфері
зовнішньоекономічної діяльності, є
контролюючий орган.

Згідно із п.58.1 ст.58 ПК України у разі
коли сума грошового зобов'язання
платника податків, передбаченого
податковим або іншим законодавством,
контроль за дотриманням якого
покладено на контролюючі органи,
розраховується контролюючим органом
відповідно до статті 54 цього Кодексу
(крім декларування товарів,
передбаченого для громадян), або у разі
коли за результатами перевірки
контролюючий орган встановлює факт
невідповідності суми бюджетного
відшкодування сумі, заявленій у
податковій декларації, або зменшує
розмір задекларованого від'ємного
значення об'єкта оподаткування
податком на прибуток або від'ємного
значення суми податку на додану
вартість, розрахованого платником
податків відповідно до розділу V цього
Кодексу, такий контролюючий орган
надсилає (вручає) платнику податків
податкове повідомлення-рішення.

Відповідно до пп.14.1.157 п.14.1 ПК України
податкове повідомлення-рішення це
письмове повідомлення контролюючого
органу (рішення) про обов'язок платника
податків сплатити суму грошового
зобов'язання, визначену контролюючим
органом у випадках, передбачених цим
Кодексом та іншими законодавчими
актами, контроль за виконанням яких
покладено на контролюючі органи.

Податковим повідомленням-рішенням від
09.07.2014 р., № позивачу визначено
суму грошового зобов'язання за
платежем ПДВ на 18978, 00 грн., з них сума
завищення бюджетного відшкодування -
12652, 00 грн., штрафні санкції - 6326, 00 грн.

Дане податкове повідомлення-рішення
прийняте на підставі акту перевірку,
висновки якого є правильними, а отже
воно є законним та не підлягає
скасуванню.

Податковим повідомленням-рішенням від
09.07.2014 р., № позивачу нараховано
суму грошового зобов'язання за
платежем пеня за порушення термінів
розрахунків у сфері ЗЕД, невиконання
зобов'язання та штрафна санкція за
порушення вимог валютного
законодавства на суму 99912,50 грн.

Відповідно до п.1.3 Положення про
валютний контроль, затвердженого
постановою Національного банку
України від 08.02.2000 р., №49 використання
іноземної валюти як засобу платежу - це
розрахунок за продукцію, роботи,
послуги, об'єкти права інтелектуальної
власності та інші майнові права.

Згідно з п.п. "г" п.4 ст.5 Декрету
індивідуальні ліцензії видаються
резидентам і нерезидентам на
здійснення разової валютної операції
на період, необхідний для здійснення
такої операції. Індивідуальної
ліцензії потребують такі операції:
використання іноземної валюти на
території України як засобу платежу
або як застави.

Судом вище встановлено, що позивач
реалізував ОСОБА_5 транспортний засіб
DAF 95 XF 430 за 12500,00 дол.сша, що еквівалентно
99912,50 грн. Індивідуальної ліцензії ТОВ
"Продтранс" на здійснення такої разової
валютної операції не мало, що
визнається його представниками.

Відповідно до абз.3 п.2 ст.16 Декрету до
резидентів, нерезидентів, винних у
порушенні правил валютного
регулювання і валютного контролю,
застосовуються такі міри
відповідальності (фінансові санкції):
за здійснення операцій з валютними
цінностями, що потребують одержання
ліцензій Національного банку України
згідно з пунктом 4 статті 5 цього
Декрету, без одержання індивідуальної
ліцензії Національного банку України -
штраф у сумі, еквівалентній сумі
зазначених валютних цінностей,
перерахованій у валюту України за
обмінним курсом Національного банку
України на день здійснення таких
операцій.

Підсумовуючи вищевикладене, суд
апеляційної інстанції вважає, що
податкове повідомлення-рішення від
09.07.2014 р., № є законним та
обґрунтованими, що спростовує позицію
ТОВ "Продтранс" наведену в апеляційній
скарзі.

Отже, наведені в апеляційній скарзі
доводи не викликають сумнівів щодо
правильності висновків суду першої
інстанції та застосування норм
матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч.1 ст.200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

Зважаючи на те, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, апеляційну
скаргу належить залишити без
задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю "Продтранс"
залишити без задоволення, а постанову
Чернівецького окружного
адміністративного суду від 08 вересня
2014 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку
згідно ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі
02 грудня 2014 року .

Головуючий
Смілянець Е. С.

Судді
Білоус О.В.

Залімський І. Г.