Справа № 2а-9489/11/1609
Суддя: Чумак О. В.
Дата ухвалення: 2012-01-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № < 2а-9489/11/1609
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.01.2012 року суддя Київського
районного суду м. Полтави Чумак О.В.,
розглянувши у скороченому провадженні
адміністративну справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Головного управління Пенсійного фонду
України в Полтавській області про
перерахунок пенсії, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 01.12.2011 року звернувся в
суд з адміністративним позовом до
Головного управління Пенсійного фонду
України в Полтавській області з
вимогами про перерахунок пенсії.

В поданій до суду позовній заяві
посилався на те, що в вересні 2011 року
звільнений з органів внутрішніх справ,
на час звільнення з військової служби
розмір грошового забезпечення за
останньою штатною посадою складав 4569,13
грн. Головним управлінням Пенсійного
фонду України в Полтавській області
призначена пенсія з розрахунку 50 %
відповідних сум грошового
забезпечення.

Для обчислення розміру пенсії
позивача ОСОБА_1 відповідач середню
суму щомісячних додаткових видів
грошового забезпечення та премії
визначив шляхом ділення на 24 загальної
суми цих видів за останні 24 календарні
місяці служби перед звільненням.
Позивач вважає таке рішення
незаконним.

В поданій до суду позовній заяві
позивач ОСОБА_1 просив суд визнати
рішення Головного управління
Пенсійного фонду України в Полтавській
області про призначення пенсії в
частині визначення суми грошового
забезпечення для обчислення пенсії та
визначення розміру пенсії
протиправним. Просив зобов’язати
Головне управління Пенсійного фонду
України в Полтавській області
обчислити пенсію з розміру грошового
забезпечення за останньою штатною
посадою перед звільненням, враховуючи
відповідні оклади за посадою,
військовим (спеціальним) званням,
процентну надбавку за вислугу років,
щомісячні додаткові види грошового
забезпечення (надбавки, доплати,
підвищення) та премії в розмірах,
установлених відповідно до
законодавства –відповідно до частини 3
статті 43 Закону України “Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб” в редакції Закону України від 04
квітня 2006 року, з часу звільнення з
органів внутрішніх справ.

Суддя, розглянувши справу в порядку
скороченого провадження, оцінивши
повідомлені позивачем, відповідачем
обставини, приходить до висновку, що
позов підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1
звільнений з органів внутрішніх справ
02 вересня 2011 року.

На час звільнення розмір грошового
забезпечення позивача ОСОБА_1 складав
4569,13 грн. та складався з таких видів
грошового забезпечення: посадовий
оклад –750 грн., 15 % підвищення до
посадового окладу -112,50 грн., оклад за
званням –120 грн., надбавка за вислугу
років 30 % –294,75 грн., надбавка за
особливі умови 50 % -638,63 грн., нічні -62,10
грн., премія 131 % -2591,15 грн.

Як встановлено судом, пенсія
призначена позивачу відповідачем з 03
вересня 2011 року, тому суд приходить до
висновку, що при вирішенні питання про
призначення пенсії відповідач мав
керуватися нормами Закону України
„Про пенсійне забезпечення
військовослужбовців, осіб
начальницького і рядового складу
органів внутрішніх справ та деяких
інших осіб” в редакції, яка діяла
станом на 03 вересня 2011 року.

Частиною 3 статті 43 Закону
України „Про пенсійне забезпечення
військовослужбовців, осіб
начальницького і рядового складу
органів внутрішніх справ та деяких
інших осіб” в редакції Закону України
від 04 квітня 2006 року (що діяла станом на
03 вересня 2011 року) встановлено, що
пенсії особам офіцерського складу,
прапорщикам і мічманам,
військовослужбовцям надстрокової
служби та військової служби за
контрактом, особам, які мають право на
пенсію за цим Законом, та членам їх
сімей обчислюються з розміру
грошового забезпечення за останньою
штатною посадою

перед звільненням, враховуючи
відповідні оклади за посадою,
військовим (спеціальним) званням,
процентну надбавку за вислугу років,
щомісячні додаткові види грошового
забезпечення (надбавки, доплати,
підвищення) та премії в розмірах,
установлених законодавством.

Законом України від 28 грудня
2007 року “Про Державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України” у статті 43
Закону України „Про пенсійне
забезпечення військовослужбовців,
осіб начальницького і рядового складу
органів внутрішніх справ та деяких
інших осіб” в частині третій слова
"за останньою штатною посадою перед
звільненням" виключити та доповнити
словами "та у порядку, встановленому
Кабінетом Міністрів України".

Рішенням Конституційного
Суду України N 10-рп/2008 від 22.05.2008 року
зміну ч. 3 ст. 43 зазначеного Закону
визнано неконституційною.

Згідно з п.п. 5, 6, 7
зазначеного Рішення Конституційного
Суду України положення Закону
України "Про Державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до
деяких законодавчих актів України",
визнані неконституційними, втрачають
чинність з дня ухвалення
Конституційним Судом України цього
Рішення. Рішення Конституційного Суду
України у цій справі має
преюдиціальне значення для судів
загальної юрисдикції при розгляді
ними позовів у зв'язку з
правовідносинами, які виникли
внаслідок дії положень Закону
України "Про Державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення
змін до деяких законодавчих актів
України", визнаних неконституційними.
Рішення Конституційного Суду України
є обов'язковим до виконання на
території України, остаточним і не
може бути оскаржене.

За таких обставин, дія ч. 3
ст. 43 Закону України „Про пенсійне
забезпечення військовослужбовців,
осіб начальницького і рядового складу
органів внутрішніх справ та деяких
інших осіб” в редакції Закону від 28
грудня 2007 року втратила чинність з дня
ухвалення рішення Конституційним
Судом України, тобто, з 22 травня 2008 року,
а тому на час звільнення позивача з
військової служби підлягали
застосуванню норми ст. 43 Закону
України „Про пенсійне забезпечення
військовослужбовців, осіб
начальницького і рядового складу
органів внутрішніх справ та деяких
інших осіб” в редакції Закону від 04
квітня 2006 року.

Як встановлено судом,
відповідач –Головне управління
Пенсійного фонду України в Полтавській
області, призначив позивачу ОСОБА_1
пенсію, розрахувавши середньомісячну
суму щомісячних додаткових видів
грошового забезпечення та премії
позивача за останні фактичні місяці
служби перед звільненням, що
суперечить нормам ст. 43 Закону „Про
пенсійне забезпечення
військовослужбовців, осіб
начальницького і рядового складу
органів внутрішніх справ та деяких
інших осіб” в редакції, яка діяла на
час спірних правовідносин.

Тому суд приходить до
висновку про незаконність рішення
Головного управління Пенсійного фонду
України в Полтавській області про
призначення пенсії ОСОБА_1 в частині
визначення суми грошового
забезпечення для обчислення пенсії та
визначення її розміру.

Посилання відповідача на
норми ст. 43 Закону України „Про
пенсійне забезпечення
військовослужбовців, осіб
начальницького і рядового складу
органів внутрішніх справ та деяких
інших осіб” в редакції станом на 01
жовтня 2011 року є безпідставним,
оскільки пенсія позивача нарахована з
03 вересня 2011 року.

Посилання відповідача в
поданих до суду запереченнях на
положення постанови Кабінету
Міністрів України від 17 липня 1992 року №
393 “Про порядок обчислення вислуги
років, призначення та виплати пенсій і
грошової допомоги особам офіцерського
складу, прапорщикам, мічманам,
військовослужбовцям надстрокової
служби та військової служби за
контрактом, особам начальницького і
рядового складу органів внутрішніх
справ та членам їхніх сімей” суд
вважає необґрунтованим з наступних
підстав.

Відповідно до положень п. 7
зазначеної постанови Кабінету
Міністрів України пенсії обчислюються
з таких видів грошового забезпечення:
щомісячних додаткових видів грошового
забезпечення (надбавки, доплати,
підвищення, крім щомісячних надбавок
(доплат), установлених особам, які мають
право на пенсію за вислугу років згідно
із законодавством і залишені за їх
згодою та в інтересах справи на службі)
та премії. Розмір щомісячних
додаткових видів грошового
забезпечення та премії визначається за
24 останні календарні місяці служби
підряд перед звільненням. Середня сума
щомісячних додаткових видів грошового
забезпечення та премії визначається
шляхом ділення на 24 загальної суми цих
видів грошового забезпечення за 24
останні календарні місяці служби
підряд перед звільненням..

Наведена норма постанови
Кабінету Міністрів України суперечить
положенням чинної станом на час
призначення пенсії позивачу редакції
ст. 43 Закону України „Про пенсійне
забезпечення військовослужбовців,
осіб начальницького і рядового складу
органів внутрішніх справ та деяких
інших осіб”, що має вищу юридичну силу,
а тому не підлягала застосуванню.

Законом України від 14 червня
2011 року “Про внесення змін до Закону
України "Про Державний бюджет України
на 2011 рік”, який вступив в законну силу
з 19 червня 2011 року, внесено до Закону
України "Про Державний бюджет України
на 2011 рік" такі зміни. Зокрема,
Прикінцеві положення доповнено
пунктом 4 такого змісту:

"4. Установити, що у 2011 році
норми і положення статей 39, 50, 51, 52, 54
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
(Відомості Верховної Ради України, 1992
р., N 13, ст. 178 з наступними змінами),
статті 6 Закону України "Про соціальний
захист дітей війни" (Відомості
Верховної Ради України, 2005 р., N 4, ст. 94 з
наступними змінами), статей 14, 22, 37 та
частини третьої статті 43 Закону
України "Про пенсійне забезпечення
осіб, звільнених з військової служби,
та деяких інших осіб" (Відомості
Верховної Ради України, 1992 р., N 29, ст. 399 з
наступними змінами) застосовуються у
порядку та розмірах, встановлених
Кабінетом Міністрів України, виходячи
з наявного фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011 рік".

Із аналізу наведеної норми випливає, що
визначення порядку та розмірів виплат
зазначеним категоріям громадян
делеговано Кабінету Міністрів України.

Під час вирішення питання, яка з
однопредметних законодавчих норм
рівної ієрархії, що не визнані
неконституційними в установленому
порядку, підлягає застосуванню для
розв’язання спорів зазначеної
категорії, перевагу слід надавати тій з
них, що прийнята пізніше. У
розглядуваному випадку пізніше
прийняті норми Закону України від 14
червня 2011 року № 3491-VI “Про внесення
змін до Закону України “Про Державний
бюджет України на 2011 рік”.

Водночас необхідно звернути увагу, що
після набрання чинності зазначеним
Законом, Кабінетом Міністрів України
на виконання вимог зазначеного Закону
не встановлено нового порядку та
розміру виплат окремим категоріям
громадян.

З огляду на викладене, до набрання
чинності нормативно-правового акта
Кабінету Міністрів України, прийнятого
на виконання вимог пункту 4 Прикінцевих
положень Закону України “Про
Державний бюджет України на 2011 рік”,
застосуванню підлягають положення
статей 39, 50, 51, 52, 54 Закону України “Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи”, статті 6
Закону України “Про соціальний захист
дітей війни”, статей 14, 22, 37 та частини
третьої статті 43 Закону України “Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби, та деяких інших
осіб”.

На вказані обставину звернув увагу
судів Вищий адміністративний суд
України в своєму роз’ясненні від 22.07.2011
№ 1091/11/13-11.

На даний час Кабінетом Міністрів
України нормативно-правовий акт на
виконання вимог пункту 4 Прикінцевих
положень Закону України “Про
Державний бюджет України на 2011 рік”,
яким би встановлювався інший, ніж
передбачено ч. 3 статті 43 Закону України
„Про пенсійне забезпечення
військовослужбовців, осіб
начальницького і рядового складу
органів внутрішніх справ та деяких
інших осіб”, порядок нарахування
пенсії не приймався.

Тому застосуванню в даному випадку
підлягають норми ч. 3 статті 43 Закону
України „Про пенсійне забезпечення
військовослужбовців, осіб
начальницького і рядового складу
органів внутрішніх справ та деяких
інших осіб” як норми вищої юридичної
сили. Підстави для застосування
порядку, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 17 липня
1992 року № 393 “Про порядок обчислення
вислуги років, призначення та виплати
пенсій і грошової допомоги особам
офіцерського складу, прапорщикам,
мічманам, військовослужбовцям
надстрокової служби та військової
служби за контрактом, особам
начальницького і рядового складу
органів внутрішніх справ та членам
їхніх сімей”з наступними змінами,
відсутні.

Встановивши дані обставини,
суд приходить до висновку, що позовні
вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню в
повному обсязі, слід зобов’язати
Головне управління Пенсійного фонду
України в Полтавській області
обчислити пенсію позивача ОСОБА_1 з
розміру грошового забезпечення за
останньою штатною посадою перед
звільненням, враховуючи відповідні
оклади за посадою, військовим
(спеціальним) званням, процентну
надбавку за вислугу років, щомісячні
додаткові види грошового забезпечення
(надбавки, доплати, підвищення) та
премії у розмірах, установлених
відповідно до законодавства
–відповідно до частини 3 статті 43
Закону України “Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб”в редакції Закону України від 04
квітня 2006 року, з часу звільнення з
органів внутрішніх справ, а також
виплатити ОСОБА_1 суму недоплаченої
пенсії.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 256 КАС України
постанова підлягає негайному
виконанню у межах суми стягнення за
один місяць.

Згідно вимог ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони, яка не є суб’єктом владних
повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 158, 159, 163,
167 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати незаконним рішення Головного
управління Пенсійного фонду України в
Полтавській області про призначення
ОСОБА_1 пенсії в частині визначення
суми грошового забезпечення для
обчислення пенсії та визначення
розміру пенсії.

Зобов’язати Головне управління
Пенсійного фонду України в Полтавській
області обчислити пенсію ОСОБА_1 з
розміру грошового забезпечення за
останньою штатною посадою перед
звільненням, враховуючи відповідні
оклади за посадою, військовим
(спеціальним) званням, процентну
надбавку за вислугу років, щомісячні
додаткові види грошового забезпечення
(надбавки, доплати, підвищення) та
премії в розмірах, установлених
відповідно до законодавства
–відповідно до частини 3 статті 43
Закону України “Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб”в редакції Закону України від 04
квітня 2006 року), з часу звільнення з
органів внутрішніх справ.

Зобов’язати Головне управління
Пенсійного фонду України в Полтавській
області виплатити ОСОБА_1 суму
недоплаченої пенсії, нарахованої
виходячи з розміру грошового
забезпечення за останньою штатною
посадою перед звільненням, враховуючи
відповідні оклади за посадою,
військовим (спеціальним) званням,
процентну надбавку за вислугу років,
щомісячні додаткові види грошового
забезпечення (надбавки, доплати,
підвищення) та премії в розмірах,
установлених законодавством
–відповідно до частини 3 статті 43
Закону України “Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб”в редакції Закону України від 04
квітня 2006 року, з часу звільнення з
органів внутрішніх справ.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати
судового збору у розмірі 28 грн. 23 коп.

Постанова підлягає негайному
виконанню у межах суми стягнення за
один місяць.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку шляхом подачі
апеляційної скарги до Харківського
апеляційного адміністративного суду
через Київський районний суд м. Полтави
протягом десяти днів з дня отримання
копії постанови.

Головуючий
О.В.Чумак