Справа № 826/10459/14
Суддя: Арсірій Р.О.
Дата ухвалення: 2014-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 грудня 2014 року письмове
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі головуючого судді
Арсірія Р.О., розглянувши
адміністративну справу
до Головного управління юстиції в м.
про стягнення коштів
Позивач звернулася до суду з позовом до
відповідача, в якому просить суд:
- зобов'язати Головне управління
юстиції у м. Києві нарахувати та
виплатити на її користь
середньомісячну зарплату (середній
заробіток) по посаді заступника
начальника управління-начальника
відділу державної виконавчої служби
Дарницького районного управління
юстиції у м. Києві за весь час
вимушеного прогулу, починаючи з 15.11.2012
по день поновлення на роботі
(призначення на посаду) по 18.06.2014 (тобто
за 29 місяців), виходячи з розміру
середньої заробітної плати що
передувала звільненню.
- зобов'язати Головне управління
юстиції у м. Києві провести та
виплатити Індексацію заробітної плати
за весь час затримки, а саме з 18 06.2014
року у встановленому Законом України «
Про індексацію грошових доходів
населення » порядку.
Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач
зазначає, що після неоднарозових
звернень до відповідача лише 18.06.2014
року відповідно до наказу начальника
Головного управління юстиції у м. Києві
№ 1144/03 було виконане рішення
апеляційного суду м. Києва, а саме
нараховано та виплачено на користь
позивача середній заробіток за час
вимушеного прогулу за період з 20.10.2011
року по 15.11.2012 року, поновлено на посаді
начальника відділу Державної
виконавчої служби Дарницького
районного управління юстиції у м.
Києві, скасовано наказ начальника ГУЮ у
м. Києві № 2035/03 від 20.10.2011 року про її
З огляду на те, що рішення суду
апеляційної інстанції від 15.11.2012 року
виконано відповідачем лише 18.06.2014 року
та заробіток за час вимушеного прогулу
виплачений тільки за період з 20.10.2011
року по 15.11.2012 року не з її вини, позивач
змушена звернутися до суду для
поновлення і захисту її прав і законних
інтересів, стягнення заробітної плати
за весь час вимушеного прогулу, а саме з
15.11.2012 року по день поновлення на роботі
по 18.06.2014 (тобто за 29 місяців).
Позивач у судовому засіданні позов
підтримала повністю.
Представник відповідача в судові
засідання не з'явився, про час та дату
розгляду справи повідомлений належним
11.11.2014 у судове засідання прибули не всі
сторони, то суд відповідно до ч.6 ст.128
Кодексу адміністративного судочинства
України ухвалив перейти до розгляду
справи у письмовому провадженні.
За результатами розгляду документів і
матеріалів поданих сторонами, пояснень
їхніх представників, Окружний
адміністративний суд м. Києва,
ОСОБА_1 з 5 жовтня 1987 року працювала в
системі органів Міністерства юстиції,
має 11 ранг державного службовця.
З 07 лютого 2007 року позивач обіймала
посаду заступника начальника
управління - начальника відділу
державної виконавчої служби
Дарницького районного управління
Наказом №2035/03 від 20.10.2011 року ОСОБА_1
звільнено з вказаної посади на
підставі п. 3 ст.40 КЗпП України, за
систематичне невиконання без поважних
причин обов'язків покладених на неї
Постановою Київського апеляційного
адміністративного суду міста Києва від
залишеною без змін ухвалою Вищого
адміністративного суду України від
27.03.2014 року, позов ОСОБА_1 задоволено
частково, визнано дії Головного
управління юстиції у м. Києві в частині
притягнення позивача до
дисциплінарної відповідальності
шляхом звільнення з посади заступника
начальника управління - начальника
відділу державної виконавчої служби
Дарницького районного управління
юстиції у м. Києві згідно із наказом
начальника Головного управління
юстиції у м. Києві від 20.10.2011 № 2035/03
Постановлено скасувати наказ
начальника Головного управління
юстиції у м. Києві від 20.10.2011 № 2035/03 про
звільнення ОСОБА_1 Поновити ОСОБА_1 на
посаді начальника відділу Державної
виконавчої служби Дарницького районно
управління юстиції у м. Києві.
Зобов'язано Головне управління юстиції
у м. Києві нарахувати та виплатити
ОСОБА_1 середній заробіток за час
вимушеного прогулу з 21.10.2011 року по
У решті позову відмовлено.
Наказом Головного управління юстиції у
м. Києві № 1144/03 від 18.06.2014 року ОСОБА_1
поновлено на посаді начальника відділу
Державної виконавчої служби
Дарницького районного управління
юстиції у м. Києві, наказано нарахувати
та виплатити позивачу середній
заробіток за час вимушеного прогулу з
21.10.2011 р. по 15.11.2012 р.
Питання про виплату заробітку за час
вимушеного прогулу у зв'язку із
затримкою виконання рішення суду про
поновлення з 15.11.2012 р. по 18.06.2014 р. не
вирішувалось, у зв'язку із чим позивач
звернулася до суду із позовом про
стягнення заробітку за час вимушеного
прогулу у зв'язку із затримкою
виконання рішення суду про поновлення.
Оцінюючи обґрунтованість позовних
вимог, суд дійшов до наступних
Відповідно до вимог статті 235 Кодексу
законів про працю України, у разі
звільнення без законної підстави або
незаконного переведення на іншу роботу
працівник повинен бути поновлений на
попередній роботі органом, який
розглядає трудовий спір. При винесенні
рішення про поновлення на роботі орган,
який розглядає трудовий спір,
одночасно приймає рішення про виплату
працівникові середнього заробітку за
час вимушеного прогулу або різниці в
заробітку за час виконання
нижчеоплачуваної роботи, але не більш
як за один рік. Якщо заява про
поновлення на роботі розглядається
більше одного року не з вини
працівника, орган, який розглядає
трудовий спір, виносить рішення про
виплату середнього заробітку за весь
час вимушеного прогулу. Рішення про
поновлення на роботі незаконно
звільненого або переведеного на іншу
роботу працівника, прийняте органом,
який розглядає трудовий спір, підлягає
негайному виконанню.

Згідно із статтею 236 Кодексу законів
про працю України у разі затримки
власником або уповноваженим ним
органом виконання рішення органу, який
розглядав трудовий спір про поновлення
на роботі незаконно звільненого або
переведеного на іншу роботу
працівника, цей орган виносить ухвалу
про виплату йому середнього заробітку
або різниці в заробітку за час
затримки.

Отже, затримка виконання власником
рішення органу по розгляду трудових
спорів про поновлення на роботі
незаконно звільненого або незаконно
переведеного працівника тягне
обов'язок власника виплатити
працівникові середній заробіток за
весь час затримки.

Згідно постанови Київського
апеляційного адміністративного суду
міста Києва від 15.11.2012р., по справі №
2а-17143/11/2670 постановлено поновити ОСОБА_1
на посаді начальника відділу Державної
виконавчої служби Дарницького районно
управління юстиції у м. Києві..
Постанова набрала законної сили 15.11.2012
р. згідно статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Відповідно до частини 1 статті 72
Кодексу адміністративного судочинства
України обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній справі,
цивільній або господарській справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті
256 Кодексу адміністративного
судочинства України, негайно
виконуються постанови суду про
поновлення на посаді у відносинах
публічної служби.

Частиною 2 статті 257 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що судове рішення, яке
набрало законної сили або яке належить
виконати негайно, є підставою для його
виконання.

Матеріалами справи підтверджується, що
позивач звернувся до органів державної
виконавчої служби із заявою про
примусове виконання виконавчого листа
про поновлення її на роботі та до
відповідача, тобто ОСОБА_1 здійснювала
активні дії для того, щоб ініціювати
своє поновлення на раніше займаній
посаді в державній виконавчій службі.

З аналізу статті 257 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд робить висновок, що постанова суду,
в частині допущеного негайного
виконання, підлягає виконанню
незалежно від наявності або
відсутності виконавчого провадження.

Відповідачу було відомо про постанову
Київського апеляційного
адміністративного суду від 15.11.2012 року
про поновлення на роботі ОСОБА_1, про те,
що дане судове рішення підлягає
негайному виконанню, проте, не вжито
необхідних заходів для його виконання.

Верховний суд України в пункті 34
Постанови Пленуму Верховного Суду
України № 9 від 06 листопада 1992 року "Про
практику розгляду судами трудових
спорів" вказав, що рішення про
поновлення на роботі вважається
виконаним з дня видання власником або
уповноваженим ним органом про це
наказу.

Таким чином, період з дня ухвалення
Київським апеляційним
адміністративним судом постанови в
адміністративній справі № 2а-17143/11/2670 по
день фактичного поновлення позивача на
посаді є часом затримки виконання
рішення органу, який розглядав
трудовий спір про поновлення на роботі
незаконно звільненого працівника,
тобто є часом затримки в поновленні
позивача на посаді в державній
виконавчій службі.

За вказаний період позивачеві, в
порушення вимог статті 236 Кодексу
законів про працю України, середній
заробіток за час затримки його
поновлення виплачено не було.

Відповідно до абзацу 3 пункту 32
Постанови Пленуму Верховного Суду
України № 9 від 06 листопада 1992 року "Про
практику розгляду судами трудових
спорів" У випадках стягнення на користь
працівника середнього заробітку за час
вимушеного прогулу в зв'язку з
незаконним звільненням або
переведенням, відстороненням від
роботи невиконанням рішення про
поновлення на роботі, затримкою видачі
трудової книжки або розрахунку він
визначається за загальними правилами
обчислення середнього заробітку,
виходячи з заробітку за останні два
календарні місяці роботи. Для
працівників, які пропрацювали на
даному підприємстві (в установі,
організації) менш двох місяців,
обчислення проводиться з розрахунку
середнього заробітку за фактично
пропрацьований час. При цьому
враховуються положення Порядку
обчислення середньої заробітної плати,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 8 лютого 1995 року N
100 (зі змінами та доповненнями).

Відповідно до пункту 2 Порядку у разі
визнання середньої заробітної плати за
час вимушеного прогулу
середньомісячна заробітна плата
обчислюється виходячи з виплат за
останні 2 календарні місяці роботи, що
передують події, з якою пов'язана
відповідна виплата.

Пунктом 8 розділу 4 вказаного Порядку
передбачено, що нарахування виплат, що
обчислюються із середньої заробітної
плати за останні два місяці роботи,
провадяться шляхом множення
середньоденного (годинного) заробітку
на число робочих днів/годин, а у
випадках, передбачених чинним
законодавством, календарних днів, які
мають бути оплачені за середнім
заробітком. Середньоденна (годинна)
заробітна плата визначається діленням
заробітної плати за фактично
відпрацьовані протягом двох місяців
робочі (календарні) дні на число
відпрацьованих робочих днів (годин), а у
випадках, передбачених чинним
законодавством, - на число календарних
днів за цей період.

За наведених обставин, суд дійшов
висновку, що оскільки позивач була
поновлена тільки 18.06.2014 р., то цей день і
є днем виконання рішення суду про
поновлення на роботі та таким, коли
позивач приступила до роботи. Тоді
днем, яким закінчується вимушений
прогул є 17.06.2014 р., у зв'язку з чим на
користь позивача підлягає стягненню
сума середньомісячної заробітної
плати за період з 16.11.2012 р. по 17.06.2014 р.

Таким чином, судом встановлено, що
період з 16.11.2012 р. по 17.06.2014 р. є часом
затримки в поновлені ОСОБА_1 на посаді
начальника відділу Державної
виконавчої служби Дарницького
районного управління юстиції у м.
Києві.

Отже, оскільки рішеннями судів ОСОБА_1
було поновлено на роботі, проте рішення
не було вчасно виконано позивач має
право на отримання середнього
заробітку за час затримки виконання
рішення про поновлення на роботі.

Останніми календарними місяцями, які
повністю відпрацювала позивач були
серпень та вересень 2011 року.

З довідки від 10.11.2011 року №360 про доходи
за 2011 рік вбачається, що заробітна
плата позивача за серпень 2011 року, що
враховується при розрахунку середньої
заробітної плати, становила 7 859,71 грн.,
за вересень 2011 року - 3 583,62 грн.

За період з 01 серпня 2011 року по 30
вересня 2011 року фактично відпрацьовано
44 робочі дні: серпень 2011 року - 22 дня,
вересень 2011 року - 22 дня.

Заробітна плата за період з 01 серпня 2011
року по 30 вересня 2011 року, що
враховується при розрахунку середньої
заробітної плати становить 11 443,33 грн.

Таким чином, середньоденна заробітна
плата ОСОБА_1 за останні два місяці
роботи складає 260,07 грн., (11 443,33 грн./44 дні
= 260,07 грн.).

При розрахунку розміру середнього
заробітку за час вимушеного прогулу
при затримці виконання рішення про
поновлення на роботі слід виходити із
кількості робочих днів, зазначених у
листах Міністерства соціальної
політики України від 23 серпня 2011 року №
8515/0/14-11/13 "Про розрахунок норми
тривалості робочого часу на 2012 рік", від
21 серпня 2012 року № 9050/0/14-12/13 "Про
розрахунок норми тривалості робочого
часу на 2013 рік", від 04 вересня 2013 року №
9884/0/14-13/13 "Про розрахунок норми
тривалості робочого часу на 2014 рік".

Так, за 11 робочих днів листопада та 21
робочий день грудня 2012 року належить до
сплати 8 322,24 грн. (260,07 грн. х 32 робочих
дні), за 2013 рік належить до сплати 65 277,57
грн. (260,07 грн. х 251 робочий день), та за
п'ять повних місяців і дванадцять
календарних днів належить до сплати 29
387,91 грн. (260,07 грн. х 113 робочих днів).
Таким чином, середній заробіток за час
вимушеного прогулу позивача за період
з 16.11.2012 р. по 17.06.2014 р. складає 102 987,72 грн.

Разом з тим, судом встановлено, що
позивач після звільнення з відділу
державної виконавчої служби була
працевлаштована до ТОВ «ЮДС Юкрейн».
Згідно довідки вказаного підприємства
про заробітну плату позивача, за період
роботи на підприємстві (листопад 2012
року - червень 2014 року) позивачу
нараховано заробітну плату 23 063,95 грн. З
досліджених доказів вбачається, що її
заробіток на цьому підприємстві
нижчий, ніж під час виконання
обов'язків на посаді, з якої вона була
звільнена.

За змістом частини другої статті 235
КЗпП України при присудженні оплати за
час вимушеного прогулу зараховується
заробіток за місцем нової роботи
(одержана допомога по тимчасовій
непрацездатності, вихідна допомога,
середній заробіток на період
працевлаштування, допомога по
безробіттю тощо), який працівник мав в
цей час.

Відтак, отримані доходи (всього 23 063,95
грн.) підлягають зарахуванню при
присудженні позивачу заробітку за час
вимушеного прогулу.

Таким чином, на користь позивача слід
стягнути всього 79 923,77 грн. (102 987,72 грн. -
23063,95 грн.).

Згідно з абзацом 5 пункту 6 Постанови
Пленуму Верховного Суду України № 13
від 24 грудня 1999 року «Про практику
застосування судами законодавства про
оплату праці» при задоволенні вимог
про оплату праці, суд має навести в
рішенні розрахунки, з яких він виходив
при визначенні сум, що підлягають
стягненню. Оскільки справляння і
сплата прибуткового податку з громадян
(податків з доходів фізичних осіб) є
відповідно обов'язком роботодавця та
працівника, суд визначає суму без
утримання цього податку й інших
обов'язкових платежів, про що зазначає
в резолютивній частині рішення.

Відтак, позовні вимоги є
обґрунтованими, підтверджені
матеріалами справи, а тому підлягають
задоволенню в цій частині.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про
оплату праці" заробітною платою є
винагорода у грошовому еквіваленті,
яку за трудовим договором власник або
уповноважений ним орган виплачує
працівникові за виконану роботу.

Відповідно до ст. 33 Закону України "Про
оплату праці" в період між переглядом
розміру мінімальної заробітної плати
індивідуальна заробітна плата
підлягає індексації згідно з чинним
законодавством.

Індексація заробітної плати
здійснюється на підставі Закону
України "Про індексацію грошових
доходів населення" та Порядку
проведення індексації грошових
доходів населення, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 17 липня 2003 р. № 1078.

Індексація є складовою частиною
заробітної плати, є додатковою
заробітною платою і у разі порушення
законодавства про оплату праці в
частині її виплати, працівник має право
звернутися до суду з позовом про
стягнення належної йому індексації
заробітної плати.

В пункті 2 постанови Кабінету Міністрів
України від 17 липня 2003 року № 1078 «Про
затвердження Порядку проведення
індексації грошових доходів
населення» зазначено, що індексації
підлягають грошові доходи громадян,
одержані в гривнях на території
України, які не мають разового
характеру, тобто виплати мають
проводитись на постійній основі.

Виплата середнього заробітку ОСОБА_1 по
рішенню суду передбачає виплати
разового характеру, до того ж відсутній
такий об'єкт індексації і в постанові
Кабінету Міністрів України від 17 липня
2003 року № 1078, а тому суд дійшов висновку
про відмову в задоволенні позовних
вимог в частині нарахування індексації
на суму середнього заробітку за час
затримки виконання рішення суду.

Аналогічна правова позиція викладена в
ухвалі Вищого адміністративного суду
м. Києві № К/800/8044/13 від 01 жовтня 2013 р.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті
256 Кодексу адміністративного
судочинства України, негайно
виконуються постанови суду про
присудження виплати заробітної плати,
іншого грошового утримання у
відносинах публічної служби - у межах
суми стягнення за один місяць.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 94, 160-163, 256 Кодексу
адміністративного судочинства
України, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
Головного управління юстиції в м. Києві
про стягнення середнього заробітку за
час затримки виконання рішення суду
задовольнити частково.

Стягнути з Головного управління
юстиції в м. Києві на користь ОСОБА_1
середній заробіток за час затримки
виконання постанови Київського
апеляційного адміністративного суду
від 15.11.2012 р. за період з 16.11.2012 р. по
17.06.2014 р. в розмірі 79 923,77 грн.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили в
порядку передбаченому ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства та може
бути оскаржена в апеляційному порядку
повністю або частково за правилами,
встановленими ст. ст. 185-187 КАС України,
шляхом подання через суд першої
інстанції апеляційної скарги.

Суддя
Р.О. Арсірій