Справа № 826/13624/14
Суддя: Міщук М.С.
Дата ухвалення: 2014-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Літвінова
Суддя-доповідач: Міщук М.С.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді суддів:
при секретарі Міщука М.С. Бєлової Л.В.,
Гром Л.М. Коток А.О.розглянувши у
відкритому судовому засіданні
апеляційну скаргу ОСОБА_5 на постанову
Окружного адміністративного суду
міста Києва у справі за позовом ОСОБА_5
до Державної податкової інспекції у
Шевченківському районі Головного
управління Державної фіскальної
служби України про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

8 вересня 2014 року ОСОБА_5 звернувся до
Окружного адміністративного суду
міста Києва із Державної податкової
інспекції у Шевченківському районі
Головного управління Державної
фіскальної служби України (далі ДПІ або
відповідач), у якому просив: визнати
протиправним та скасувати податкове
повідомлення-рішення №227/26-59/17-01 від
13.05.2014 року.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
13 жовтня 2014 року у задоволенні позову
відмовлено.

В апеляційній скарзі про скасування
постанови ОСОБА_5 посилається на те, що
суд першої інстанції не звернув увагу
на те, що анульовані проценти за
користування кредитом та неустойка не
є додатковим благом платника податку,
тому позивач не повинен був сплачувати
податки з такого анульованого боргу.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представників сторін, які з`явились у
судове засідання та перевіривши за
матеріалами справи наведені у скарзі
доводи колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, ДПІ
проведено документальну позапланову
невиїзну перевірку фізичної особи
ОСОБА_5 щодо своєчасності,
достовірності, повноти нарахування та
сплати податків за період з 01.01.2012 року
по 31.12.2012 року.

За результатами перевірки складено Акт
перевірки від 25.04.2014 №176/17-01/НОМЕР_1, яким
встановлено порушення: статей 36, 176,
абзацу «д» підпункту 164.2.17 пункту 164.2
статті 164, пункту 167.1 статті 167
Податкового кодексу України, в
результаті чого занижено суму
отриманого додаткового блага у вигляді
прощеного анулювання боргу на суму 847 509
грн. 47 коп. та занижено і не доплачено у
бюджет податок з доходів фізичних осіб
за 2012 рік на суму 144 076 грн. 61 коп.

На підставі Акту перевірки ДПІ
прийнято податкове
повідомлення-рішення №227/26-59/17-01 від
13.05.2014 року, яким позивачу визначено
суму грошового зобов'язання у розмірі
180 095 грн. 76 коп., у тому числі: за
основним платежем 144 076 грн. 61 коп. та за
штрафними (фінансовими) санкціями 36 019
грн. 15 коп.

Відмовляючи у задоволенні позову суд
першої інстанції встановлено, що
позивачем отримано додаткове благо у
вигляді суми боргу, анульованого
(прощеного) кредитором ТОВ «Кей-колект»
за його самостійним рішенням, однак,
позивач самостійно не сплатив податок
з доходу, отриманого як додаткове
благо.

Колегія суддів погоджується з вказаним
висновком суду першої інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи, між
позивачем та ПАТ «УкрСиббанк» укладено
договори про надання споживчого
кредиту №0 від 15.11.2006 року та
№0 від 28.02.2008 року.

Водночас, між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ
«Кей-колект» укладено договори:
факторингу, відступлення права вимоги
за договором іпотеки від 12.12.2011 року, в
результаті чого право вимоги за
договором споживчого кредиту та
іпотеки перейшло до ТОВ «Кей-колект».

Від ТОВ «Кей-колект» до позивача
надійшла пропозиція про часткове
прощення боргу за кредитними
договорами за умови погашення
заборгованості у сумі 127 136 доларів США.

Позивач згідно квитанцій №4, №5 від
15.03.2012 року погашено заборгованість на
загальну суму 127 136 доларів США.

В той же час, ТОВ «Кей-колект» листами
№1050, №1051 від 15.03.2012 року повідомило
позивача про анулювання боргу на
загальну суму 243 152,99 доларів США, що
складає 2 029 278 грн. 83 коп.

У вказаних листах ТОВ «Кей-колект»
звернуло увагу позивача на його
обов'язок щодо відображення зазначеної
суми у річній податковій декларації і
необхідності самостійної сплати суму
податку на доходи фізичних осіб
відповідно до вимог абзацу «д»
підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164
Податкового кодексу України.

Крім того, ТОВ «Кей-колект» листом
№135-12840 від 25.03.2014 року повідомило
контролюючий орган, що анулювання
заборгованості за договорами про
надання споживчого кредиту №0 від
15.11.2006 року та №0 від 28.02.2008 року
відбулось 15.03.2012 року, в податковому
розрахунку за формою №1 ДФ за 2012 рік
відображено нарахований та виплачений
дохід фізичній особі ОСОБА_5 за ознакою
доходу - 126 «додаткове благо».

В Акті перевірки зазначено, що
відповідну суму анулювання
заборгованості за договорами про
надання споживчого кредиту №0 від
15.11.2006 року та №0 від 28.02.2008 року у
декларації позивача за 2012 рік не
відображено суму додаткового блага та
не сплачено податок з доходів фізичних
осіб.

Також в Акті перевірки зазначено, що
позивачем 12.04.2014 року подано до
контролюючого органу уточнюючу
декларацію за 2012 рік, в якій відповідна
сума отриманого додаткового блага
задекларована позивачем частково, а
саме лише у сумі - 1 093 824 грн., замість
правильної 1 941 333 грн. 47 коп. (1 941 333 грн. 47
коп. - 1 093 824 грн. = 847 509 грн. 47 коп.).

За таких обставин позивачем не
задекларовано у повному обсязі суму
отриманого додаткового блага у вигляді
прощеного анулювання боргу, занижено
відповідний дохід на суму 847 509 грн. 47
коп. та занижено і не доплачено у бюджет
податок з доходів фізичних осіб за 2012
рік на суму 144 076 грн. 61 коп.

Відповідно до підпункту 14.1.47 пункту 14.1
статті 14 Податкового кодексу України
додаткові блага - кошти, матеріальні чи
нематеріальні цінності, послуги, інші
види доходу, що виплачуються
(надаються) платнику податку
податковим агентом, якщо такий дохід не
є заробітною платою та не пов'язаний з
виконанням обов'язків трудового найму
або не є винагородою за
цивільно-правовими договорами
(угодами), укладеними з таким платником
податку (крім випадків, прямо
передбачених нормами розділу IV цього
Кодексу).

Види доходів, які включаються до
загального місячного (річного)
оподатковуваного доходу платника
податку, визначені пунктом 164.2 статті 164
ПК України.

Згідно із абзацом «д» підпункту 164.2.17
пункту 164.2 статті 164 ПК України до
загального місячного (річного)
оподатковуваного доходу платника
податку включається дохід, отриманий
платником податку як додаткове благо
(крім випадків, передбачених статтею 165
цього Кодексу) у вигляді суми боргу
платника податку, анульованого
(прощеного) кредитором за його
самостійним рішенням, не пов'язаним з
процедурою банкрутства, до закінчення
строку позовної давності. Якщо
кредитор повідомляє платника
податку-боржника рекомендованим
листом з повідомленням про вручення
або шляхом укладення відповідного
договору, або шляхом надання
повідомлення боржнику під підпис
особисто про анулювання (прощеного)
боргу та включає суму анульованого
(прощеного) боргу до податкового
розрахунку суми доходу, нарахованого
(сплаченого) на користь платників
податку, за підсумками звітного
періоду, у якому такий борг було
анульовано (прощеного), такий боржник
самостійно сплачує податок з таких
доходів та відображає їх у річній
податковій декларації.

Враховуючи вищевикладене, колегія
судів приходить до висновку, що
обов'язок щодо самостійної сплати
податку з доходу у вигляді суми боргу,
анульованого кредитором за його
самостійним рішенням, отриманого як
додаткове благо, виникає у платника
податку за наявності таких умов : а)
отримання платником податку доходу, у
вигляді суми боргу такого платника
податку, анульованого кредитором за
його самостійним рішенням; б)
надіслання платнику податку
повідомлення про анулювання боргу; в)
включення кредитором суми
анульованого боргу до податкового
розрахунку суми доходу, нарахованого
на користь платника податку, за
підсумками звітного періоду; г)
відображення платником податків
отриманого доходу у річній податковій
декларації.

Відповідно до пункту 3.3. Порядку
заповнення та подання податковими
агентами Податкового розрахунку сум
доходу, нарахованого (сплаченого) на
користь платників податку, і сум
утриманого з них податку,
затвердженого наказом Державної
податкової адміністрації України № 1020
від 24.12.2010 року , зареєстрованим в
Міністерстві юстиції України 13 січня
2011 року за № 46/18784, у графі 3 «Сума
виплаченого доходу» відображається
сума фактично виплаченого доходу
платнику податку податковим агентом.

Колегія суддів зазначає, що відповідно
до вище зазначених положень та
встановлених обставин, основною
ознакою доходу платника податку, як
об'єкта та бази оподаткування податком
з доходу фізичних осіб, в тому числі у
вигляді додаткового блага, є фактичне
отримання такого доходу платником
податку в грошовій, матеріальній чи
нематеріальній формі.

З огляду на зазначене, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що відсотки за користування
кредитом, нараховані банком відповідно
до умов договору та анульовані
рішенням кредитора ТОВ «Кей-колект», є
доходом платника податків в розумінні
ПК України, який підлягає
оподаткуванню.

Крім того, колегія суддів зазначає, що
посилання апелянта на рішення Вищого
адміністративного суду України від
25.09.2014 року по справі К/800/40206/14 як таке,
що має приюдиційний характер для
вирішення даної справи, є помилковим,
так як в тій справі позивачем було
повернуто банку значно більшу суму
коштів, ніж була отримана в якості
кредиту, тобто навпаки позивачем були
понесенні збитки.

Таким чином, доводи апеляційної скарги
не спростовують висновків суду першої
інстанції, зроблених у відповідності з
нормами матеріального та
процесуального права, у зв'язку з чим
колегія суддів вважає за необхідне
відмовити у задоволенні апеляційної
скарги.

Керуючись статтями 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206
КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без
задоволення, а постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
13 жовтня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя
Судді:

Повний текст рішення складено
08.12.2014 року

.

Головуючий суддя
Міщук М.С.

Судді:
Бєлова Л.В.

Гром Л.М.