Справа № 9101/30088/2011
Суддя: Туркіна Л.П.
Дата ухвалення: 2012-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" червня 2012 р. справа № 2а-1104/10

Колегія суддів Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду у
складі: головуючого судді:
Туркіної Л.П.

суддів: Мельника В.В.
Проценко О.А.

розглянувши порядку письмового
провадження в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Верхньодніпровського
районного суду Дніпропетровської
області від 20.12.2010 р.

у справі № 2а-1104/10

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України
у Верхньодніпровському районі
Дніпропетровської області

про зобов'язання здійснити перерахунок
щомісячної державної соціальної
допомоги "Дітям війни", -

ВСТАНОВИЛА:

17.12.2010 р. позивач звернувся до
Верхньодніпровського районного суду
Дніпропетровської області з позовом до
Управління Пенсійного фонду України у
Верхньодніпровському районі
Дніпропетровської області про
визнання дій відповідача
неправомірними, зобов'язання
останнього здійснити перерахунок та
виплатити позивачу щомісячну державну
соціальну допомогу згідно ст. 6 Закону
України "Про соціальний захист дітей
війни" за періоди з 01.01.2006 року по 01.12.2010
року.

Ухвалою Верхньодніпровського
районного суду Дніпропетровської
області від 20.12.2010 р. позовні вимоги
ОСОБА_1 з 2006 року по 16.06.2010 року залишені
без розгляду.

Позивач, не погодившись з
вищезазначеною ухвалою суду першої
інстанції, подав апеляційну скаргу, у
якій посилається на безпідставну
відмову у поновленні строку для
звернення до суду, вказує на порушення
норм ст. 99 КАС України та ч. 2 ст. 46 Закону
України "Про загальнообов'язкове
пенсійне страхування", просить ухвалу
Верхньодніпровського районного суду
Дніпропетровської області від 20.12.2010 р -
скасувати. Вважає, що рішення суду є
незаконним, необґрунтованим та таким,
що звужує права позивача, визначені
Законом України "Про соціальний захист
дітей війни".

Відповідач ухвалу суду першої
інстанції не оскаржив, проти
апеляційної скарги не заперечив.

Дана адміністративна справа
розглянута апеляційним судом
відповідно до ст. 197 КАС України в
порядку письмового провадження.

Перевіривши доводи апеляційної
скарги та матеріали справи, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, а рішення суду -
залишається без змін, з наступних
підстав.

Судом першої та апеляційної
інстанції встановлено, що позивач
народився 31.08.1935 р., і відповідно до ст. 1
Закону України "Про соціальний захист
дітей війни", який набрав чинності з
01.01.2006 року, позивач набув статус
"дитини війни", що надає йому право на
отримання пільг та державної
соціальної підтримки, які встановлені
Законом України "Про соціальний захист
дітей війни", у тому числі і ст. 6 цього
Закону, якою встановлено право на
підвищення пенсії, яка нараховується
та сплачується особам, які мають статус
"дитини війни", на 30% мінімальної пенсії
за віком.

З матеріалів даної
адміністративної справи вбачається,
щодо вимог, заявлених позивачем за
періоди з 2006 року по 16.06.2010 року судом
застосовано норми ст. ст. 99, 100 КАС
України, що було підставою для
залишення без розгляду позову.

Щодо застосування строків
позовної давності під час розгляду
даної адміністративної справи, то
колегія суддів вважає за необхідне
зазначити наступне.

Статтею 99 КАС України встановлено
шестимісячний строк для звернення до
суду з адміністративним позовом для
захисту порушених прав, інтересів,
свобод, а відповідно до ч. 1 ст. 100 КАС
України пропуск вищезазначеного
строку є підставою для залишення без
розгляду адміністративного позову.

Враховуючи вищенаведені
обставини, норми чинного
процесуального законодавства, та
приймаючи до уваги, що позивачем, який
звернувся до суду першої інстанції з
позовом про захист свого порушеного
права 17.12.2010 р., не було надано доказів в
підтвердження поважності причин
пропуску ним строку на звернення до
суду за захистом свого порушеного
права щодо вимог про визнання
протиправною бездіяльності
відповідача щодо не нарахування та не
сплати надбавки до пенсії, як дитині
війни, за періоди з 2006 року по 16.06.2010
року, колегія суддів вважає, що суд
першої інстанції обґрунтовано залишив
без розгляду позовні вимоги.

Посилання позивача на норми ч.2
ст.46 Закону "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" не
приймаються колегією суддів до уваги,
оскільки спірні правовідносини не
регулюються названим законом, а
виплати, передбачені ст. 6 Закону
України "Про соціальний захист дітей
війни", не відносяться до системи
загальнообов'язкового пенсійного
страхування

Таким чином, доводи апелянта
спростовуються викладеним вище.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України
суд апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в
межах апеляційної скарги. Суд
апеляційної інстанції може вийти за
межі доводів апеляційної скарги в разі
встановлення під час апеляційного
провадження порушень, допущених судом
першої інстанції, які призвели до
неправильного вирішення справи.

Оскільки доводи апеляційної
скарги позивача спростовуються
зазначеними вище та дослідженими судом
доказами, вони не можуть бути підставою
для скасування ухвали суду та
задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 199, 200, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
залишити без задоволення.

Ухвалу Верхньодніпровського
районного суду Дніпропетровської
області від 20.12.2010 р. у справі № 2а-1104/10 -
без змін.

Ухвала суду набирає законної сили
відповідно до ст. 254 КАС України.

Головуючий:
Л.П. Туркіна

Суддя:
В.В. Мельник

Суддя:
О.А. Проценко