Справа № 9101/8467/2012
Суддя: Юхименко О.В.
Дата ухвалення: 2012-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" червня 2012 р. справа № 2а-3893/11

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Юхименка
О.В.

суддів:
Руденко М.А. Нагорної Л.М.

розглянувши в порядку письмового
провадження

апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Амур-Нижньодніпровському районі м.
Дніпропетровська

ОСОБА_1

на постанову Амур-Нижньодніпровського
районного суду м. Дніпропетровська

від 23 червня 2011 року

у справі № 2а-3893/11

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України
в Амур-Нижньодніпровському районі м.
Дніпропетровська

про перерахунок підвищення до пенсії
«Дітям війни», -

встановили: подано позов про
відновлення пропущеного строку
звернення до суду за захистом
порушених прав; визнання протиправними
дій та зобов'язання здійснити
нарахування підвищення до пенсії
згідно зі статтею 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни»від 18
листопада 2004 року №2195-IV.

Суд першої інстанції позов задовольнив
частково, визнав протиправною
бездіяльність Управління Пенсійного
фонду України в
Амур-Нижньодніпровському районі м.
Дніпропетровська за період з 16.11.2010р.,
зобов'язав здійснити перерахунок та
виплату пенсії Позивачу за період з
19.10.10р. у розмірі 30 % мінімальної пенсії
за віком. В іншій частині позову
відмовив.

Рішення суду першої інстанції
мотивоване тим, що Позивач відноситься
до соціальної категорії -«дитина
війни»та має право на пільги,
встановлені законодавством України
для дітей війни.

Не погоджуючись з прийнятим у справі
судовим рішенням, у поданій
апеляційній скарзі Відповідач , вказує
на порушення норм матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи,
просить постанову суду скасувати та
відмовити у позові. В обґрунтування
зазначає наступне. Законодавством
України не дано визначення поняття
«мінімальна пенсія за віком»як
розрахункової величини для підвищення
пенсії згідно до статті 6 Закону №2195-IV.
Фінансове забезпечення державних
соціальних гарантій, передбачених цим
Законом, здійснюється за рахунок
коштів Державного бюджету України.
Кошти на вказані виплати з державного
бюджету не виділялись. Розмір
підвищення до пенсії встановлено
Постановою Кабінету Міністрів України
від 28 травня 2008 р. N 530 «Деякі питання
соціального захисту окремих категорій
громадян».

Не погоджуючись з прийнятим у справі
судовим рішенням, у поданій
апеляційній скарзі Позивач вказує на
порушення норм матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи. Згідно
до 99 Кодексу адміністративного
судочинства України строк звернення до
адміністративного суду обчислюється з
дня, коли особа дізналася або повинна
була дізнатися про порушення своїх
прав, свобод чи інтересів, а не з
моменту порушення цих прав , як було
визначено судом першої інстанції.

Крім того, з огляду на приписи статті 46
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування»від 9 липня 2003 року N 1058-IV
нараховані суми пенсії, не отримані з
вини органу, що призначає і виплачує
пенсію, виплачуються за минулий час без
обмеження будь-яким строком з
нарахуванням компенсації втрати
частини доходів.

Просить постанову суду скасувати та
позов задовольнити.

Колегія суддів, проаналізувавши на
підставі фактичних обставин справи
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права при винесені оскарженої
постанови, виходить з наступного.

Стосовно фактичних обставин справи
спір між сторонами відсутній.

Позивач відноситься до соціальної
категорії -«дитина війни», перебуває на
обліку в Управлінні Пенсійного фонду
України та має право на пільги,
встановлені законодавством України.

Відповідно до вимог статті 6 Закону
№2195-IV дітям війни пенсії або щомісячне
довічне грошове утримання чи державна
соціальна допомога, що виплачується
замість пенсії, підвищуються на 30
відсотків мінімальної пенсії за віком.

Застосування в якості розрахункової
величини для мінімальної пенсії у
розмірі прожиткового мінімуму,
обчисленого відповідно до частини 1
статті 28 базового пенсійного Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»від 9
липня 2003 року №1058-IV, є правильним.

Обов'язок по нарахуванню та виплаті
доплати до пенсії позивача,
передбаченої статтею 6 Закону №2195-IV,
покладено на відповідне територіальне
управління Пенсійного фонду за місцем
проживання позивача. При цьому, органи
державної влади не можуть посилатись
на відсутність коштів для забезпечення
виплат зазначеної доплати до пенсії
позивачу, як на підставу невиконання
своїх зобов'язань, які встановлені
статтею 46 Конституції України та
статтею 6 Закону №2195-IV.

Державна соціальна гарантія -
встановлений Законом мінімальний
розмір державної соціальної допомоги,
а також пільги з метою надання
соціальної підтримки дітям війни.

Застосування відповідачем положень
Постанови Кабінету Міністрів України
від 28 травня 2008р. №530 «Деякі питання
соціального захисту окремих категорій
громадян»щодо визначення розміру
підвищення пенсії є помилковим,
оскільки розмір підвищення пенсії
визначений Законом №2195-IV, який має вищу
юридичну силу, ніж Постанова Кабінету
Міністрів України.

Водночас, порядок звернення до
адміністративних судів та порядок
здійснення адміністративного
судочинства визначає Кодекс
адміністративного судочинства
України.

І відповідно до імперативних вимог
частини другої статті 99 цього Кодексу,
із змінами і доповненнями, внесеними
згідно із Законом України від 07.07.2010р. N
2453-VI), для звернення до
адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи
встановлюється шестимісячний строк,
який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, стаття 100 Кодексу
адміністративного судочинства
України, залишається без розгляду, якщо
суд за заявою особи, яка його подала, не
знайде підстав для поновлення строку.

При цьому, поважними визнаються такі
обставини, які є об'єктивно
непереборними, не залежать від
волевиявлення сторони та пов'язані з
дійсними істотними перешкодами чи
труднощами для своєчасного вчинення
сторонами справи певних процесуальних
дій.

Посилання заявника апеляційної скарги
на приписи Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування»від 9 липня 2003 року N 1058-IV
також видається колегії суддів
помилковим. Будь-яких доводів щодо
необґрунтованості висновків місцевого
суду про відсутність поважних причин
звернення до адміністративного суду
апеляційна скарга не містить.

В межах апеляційної скарги підстави
для скасування або зміни рішення суду
першої інстанції відсутні.

Керуючись ст. 195, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст.
ст. 200, 205 Кодексу адміністративного
судочинства України,
Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Амур-Нижньодніпровському районі м.
Дніпропетровська залишити без
задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення.

Постанову Амур-Нижньодніпровського
районного суду м. Дніпропетровська від
23 червня 2011 року у справі № 2а-3893/11
залишити без змін, абзац третій
резолютивної частини постанови
викласти в наступній редакції:
«здійснити нарахування та виплату
підвищення до пенсії, відповідно до
вимог статті 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни», на 30
відсотків мінімальної пенсії за віком,
виходячи із розміру, встановленого
частиною 1 статті 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування»(1058-15), з урахуванням
різниці, яка була виплачена у цей
період, за період з 16.11.2010р. та до
внесенння змін до законодавства».

Ухвала суду апеляційної
інстанції за наслідками перегляду
набирає законної сили з моменту
проголошення, є остаточною та
оскарженню не підлягає.

Головуючий:
О.В. Юхименко

Суддя:
М.А. Руденко

Суддя:
Л.М. Нагорна