Справа № 2а-5539/11/1370
Суддя: Ситников О.Ф.
Дата ухвалення: 2014-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"18" листопада 2014 р. м.
Київ К/9991/75374/12

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Ситникова О.Ф.,

Малиніна В.В.,

Швеця В.В.,

розглянувши в письмовому провадженні
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_4 до Львівського державного
університету внутрішніх справ МВС
України про визнання незаконними
пунктів наказів, визнання
бездіяльності незаконною, зобов'язання
до вчинення дій та стягнення коштів за
касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову
Львівського окружного
адміністративного суду від 02 липня 2012
року та ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 08 листопада 2012 року,-

ВСТАНОВИВ:

12 травня 2011 року, позивач звернувся до
суду з адміністративним позовом, в
якому просив: визнати незаконними
пункти наказів № 11/ос від 15.01.2009 р.; №
72/ос від 17.02.2009 р.; № 100/ос від 12.03.2009 р.; №
135/ос від 0.04.2009 р.; № 184/ос від 15.05.2009 р.; №
240/ос від 16.06.2009 р.; 299/ос від 20.07.2009 р.; №
344/ос від 10.08.2009 р.; № 433/ос від 14.09.2009 р.; №
522/ос від 10.11.2009 р.; № 563/ос від 29.12.2009 р.; №
7/ос від 12.01.2010 р. в частині встановлення
йому надбавки за виконання особливо
важливих завдань під час проходження
служби в органах внутрішніх справ в
розмірі, що не відповідає
законодавству; визнання незаконною
бездіяльність посадових осіб
відповідача щодо не підготовки наказів
про встановлення йому з 01.01.2009 р. по
01.02.2010 р. преміювання з врахуванням
високих результатів у службовій
діяльності та надбавки за виконання
особливо важливих завдань в розмірі 50%
та зобов'язання встановити преміювання
та надбавку, а також провести їх
виплату та стягнення 1 000,00 грн. за
надання юридичної допомоги.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 02 липня 2012
року в задоволенні позовних вимог
відмовлено.

Ухвалою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 08 листопада
2012 року постанову Львівського
окружного адміністративного суду від 02
липня 2012 року залишено без змін.

ОСОБА_4 не погодився з постановою
Львівського окружного
адміністративного суду від 02 липня 2012
року та ухвалою Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 08 листопада 2012 року і звернувся до
суду з касаційною скаргою, в якій
просить скасувати рішення суддів
попередніх інстанцій та ухвалити нове,
яким задовольнити позовні вимоги у
повному обсязі, посилаючись на
порушення норм матеріального права, що
призвело до ухвалення незаконних
судових рішень.

Заслухавши доповідача, перевіривши
доводи касаційної скарги, матеріали
справи, суд, в межах ст. 220 КАС України,
прийшов до висновку про часткове
задоволення касаційної скарги, з
огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій
встановлені наступні обставини.

Наказом Головного управління МВС
України у Львівській області від 31.03.2011
року № 103 о/с позивач був звільнений з
посади заступника начальника відділу з
кадрового забезпечення Залізничного
РВ ЛМУ ГУМВС за ст.65 «а» Положення про
проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ. У період з 01.01.2009
року по 01.02.2010 року на підставі наказу
від 21.11.2008 року позивач призначений на
посаду начальника курсу по підготовці
кандидатів на службу в органи
внутрішніх справ на посади середнього
начальницького складу навчального
центру спеціалізації та підвищення
кваліфікації Львівського державного
університету внутрішніх справ.

У період з 01.01.2009 року по 01.02.2010 р.
наказами Львівського державного
університету внутрішніх справ
позивачу встановлювались надбавки за
виконання особливо важливих завдань
під час проходження служби в органах
внутрішніх справ, а саме : № 11/ос від
15.01.2009 р. - в розмірі 5%; № 72/ос від 17.02.2009 р.
в ромірі -20%; № 100/ос від 12.03.2009 р. в
розмірі -20%; № 135/ос від 0.04.2009 р. в розмірі
-12%; № 184/ос від 15.05.2009 р. в розмірі -12%; №
240/ос від 16.06.2009 р. в розмірі 12%; 299/ос від
20.07.2009 р. в розмірі 12%; № 344/ос від 10.08.2009 р.
в розмірі 10%; № 433/ос від 14.09.2009 р. в
розмірі -18%; № 522/ос від 10.11.2009 р. в
розмірі -15%; № 563/ос від 29.12.2009 р. в
розмірі -7%; № 7/ос від 12.01.2010 р в розмірі
-10%.

Наказом Львівського державного
університету внутрішніх справ № 495 о/с
від 19.10.2009 року позивачу встановлена
премія у розмірі 75% відповідно до
Постанови Кабінету Міністрів України
від 07.11.2007 року № 1294.

З матеріалів справи вбачається, що з
січня 2009 року по вересень 2009 року та з
жовтня 2009 року по лютий 2010 рік
преміювання позивачу не
встановлювались, та, відповідно, накази
про преміювання не видавалися.

Суть спірних правовідносин полягає у
правомірності прийняття наказів № 11/ос
від 15.01.2009 р.; № 72/ос від 17.02.2009 р.; № 100/ос
від 12.03.2009 р.; № 135/ос від 0.04.2009 р.; № 184/ос
від 15.05.2009 р.; № 240/ос від 16.06.2009 р.; 299/ос
від 20.07.2009 р.; № 344/ос від 10.08.2009 р.; № 433/ос
від 14.09.2009 р.; № 522/ос від 10.11.2009 р.; № 563/ос
від 29.12.2009 р.; № 7/ос від 12.01.2010 р. в
частині встановлення позивачу
надбавки за виконання особливо
важливих завдань під час проходження
служби в органах внутрішніх справ
України.

Вирішуючи спір суди попередніх
інстанцій не звернули уваги на те, що
позивачем пропущений місячний строк
звернення до суду, встановлений ч.3 ст. 99
КАС України.

Згідно ч.1 ст. 99 КАС України,
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ч. 3 ст.99 КАС України, для
захисту прав, свобод та інтересів особи
цим Кодексом та іншими законами можуть
встановлюватися інші строки для
звернення до адміністративного суду,
які, якщо не встановлено інше,
обчислюються з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів. Для звернення до суду у
справах щодо прийняття громадян на
публічну службу, її проходження,
звільнення з публічної служби
встановлюється місячний строк.

Відповідно до пункту 15 частини першої
статті 3 КАС України служба в органах
внутрішніх справ є публічною службою.
Отже, для звернення до суду у справі
щодо проходження служби в органах
внутрішніх справ, в тому числі з
питання правильності нарахування і
виплати надбавки за виконання особливо
важливих завдань, встановлено місячний
строк, який розпочинається з дня, коли
особа дізналася або повинна була
дізнатися про порушення своїх прав,
свобод чи інтересів.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судами попередніх
інстанцій, позивач, знав або повинен
був дізнатися про порушення свого
права щодо розміру отримання надбавки
за виконання особливо важливих
завдань, оскільки з 01.01.2009 року по 01.02.2010
р. наказами Львівського державного
університету внутрішніх справ
позивачу встановлювались надбавки за
виконання особливо важливих завдань
під час проходження служби в органах
внутрішніх справ, а саме : № 11/ос від
15.01.2009 р. - в розмірі 5%; № 72/ос від 17.02.2009 р.
в ромірі -20%; № 100/ос від 12.03.2009 р. в
розмірі -20%; № 135/ос від 0.04.2009 р. в розмірі
-12%; № 184/ос від 15.05.2009 р. в розмірі -12%; №
240/ос від 16.06.2009 р. в розмірі 12%; 299/ос від
20.07.2009 р. в розмірі 12%; № 344/ос від 10.08.2009 р.
в розмірі 10%; № 433/ос від 14.09.2009 р. в
розмірі -18%; № 522/ос від 10.11.2009 р. в
розмірі -15%; № 563/ос від 29.12.2009 р. в
розмірі -7%; № 7/ос від 12.01.2010 р в розмірі
-10%.

З даним адміністративним позовом до
суду першої інстанції, позивач
звернувся лише 12 травня 2011 року, тобто з
пропуском встановленого частиною
третьою статті 99 КАС України місячного
строку звернення до суду.

Із змісту позовної заяви вбачається, що
позивач просив поновити пропущений
строк звернення до суду.

Проте, вирішуючи спір поза межами
строку звернення до суду, суди
попередніх інстанції не звернули уваги
на приписи ч.3 ст. 99 КАС України та
передчасно дійшли висновку про відмову
у задоволенні позову, без встановлення
поважності причин пропуску строку
звернення до суду.

Згідно ч. 1 ст. 100 КАС України
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд за заявою особи, яка його подала, не
знайде підстав для поновлення строку,
про що постановляється ухвала.

Частиною 2 статті 5 Кодексу
адміністративного судочинства України
визначено, що провадження в
адміністративних справах здійснюється
відповідно до закону, чинного на час
вчинення окремої процесуальної дії,
розгляду і вирішення справи.

При цьому слід зазначити, що до спірних
правовідносин не можуть бути
застосовані положення ч. 2 ст. 233 КЗпП
України, оскільки ч. 3 статі 99 КАС
України не передбачено можливість
застосування у справах щодо прийняття
громадян на публічну службу, її
проходження, звільнення з публічної
служби строків звернення до суду, які
передбачені іншими законами.

З урахуванням порушень, встановлених
ст. ст. 99, 100 КАС України, постанова
Львівського окружного
адміністративного суду від 02 липня 2012
року та ухвала Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 08 листопада 2012 року підлягає
скасуванню з направленням справи на
новий судовий розгляд до суду першої
інстанції.

Відповідно до положень частини 2 статті
227 Кодексу адміністративного
судочинства України підставою для
скасування судових рішень судів першої
та (або) апеляційної інстанцій і
направлення справи на новий судовий
розгляд є порушення норм
процесуального права, які унеможливили
встановлення фактичних обставин, що
мають значення для правильного
вирішення справи.

Керуючись статтями 222, 227, 231 КАС України
,-

УХВАЛИВ :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити
частково.

Постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 02 липня 2012
року та ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 08 листопада 2012 року скасувати, а
справу направити на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі та
оскарженню не підлягає.

Судді О.Ф.
Ситников

В.В. Малинін

В.В. Швець