Справа № 9101/150638/2011
Суддя: Лукманова О.М.
Дата ухвалення: 2012-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" липня 2012 р. справа № 2а-1956/11

Колегія суддів Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду у
складі: головуючого судді:
Лукманової О.М.

суддів: Суховарова А.В.
Божко Л.А.

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Дніпропетровську

апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Заводському
районі м. Запоріжжя на постанову
Заводського районного суду м.Запоріжжя
від 11 травня 2011 року по справі за
позовом ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України в Заводському
районі м. Запоріжжя про визнання
неправомірною бездіяльність та
зобов'язання здійснити виплати
недоплаченої щомісячної державної
соціальної допомоги «Дітям війни», -

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Заводського районного суду
м.Запоріжжя від 11 травня 2011 року,
ухваленою в порядку скороченого
провадження, адміністративний позов
позивача задоволено частково, визнано
протиправною бездіяльність Управління
щодо нездійснення перерахунку та
виплати на користь позивача надбавки
до пенсії, як дитині війни; зобов'язано
Управління здійснити перерахунок та
виплати на користь позивача
недоплачену надбавку до пенсії згідно
ст. 6 Закону України «Про соціальний
захист дітей війни»за період з 23.11.2010
року по 11.05.2011 року в розмірі 30
відсотків мінімальної пенсії за віком,
з відрахуванням раніше проведених
виплат у вказаний період.

Відповідач не погодившись з постановою
суду першої інстанції, подав
апеляційну скаргу, в якій просив
скасувати постанову суду та прийняти
нову постанову, якою у задоволенні
позовних вимог відмовити у повному
обсязі.

Перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість
постанови суду першої інстанції в
межах доводів апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач
відповідно до абз.1 ч.1 ст.1 Закону
України від 18.11.2004 року №2195-ІV «Про
соціальний захист дітей війни»(далі
-Закон №2195-ІV) має статус «дитини
війни», а тому згідно зі ст. 6 цього
Закону має право на підвищення пенсії
на 30% мінімальної пенсії за віком.

Згідно ст.6 Закону №2195-ІV (чинна з 01.01.2006
року) дітям війни пенсії або щомісячне
довічне грошове утримання чи державна
соціальна допомога, що виплачується
замість пенсії, підвищується на 30
відсотків мінімальної пенсії за віком.

На час розгляду справи Законом України
«Про Державний бюджет України на 2010
рік»не призупинено дію ст.6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни», а відтак відповідач був
зобов'язаний виплачувати позивачу
підвищення до пенсії у розмірах, які
визначено ст. 6 вищезазначеного Закону.

Право позивача на отримання підвищення
до пенсії відповідно до вимог ст.6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни»не залежить від наявності
чи відсутності грошових коштів та
належного фінансування, таке право
надане державою і закріплено Законом
України «Про соціальний захист дітей
війни».

30 липня 2010 року набрали чинності зміни
до КАС України. В частину другу ст.99 КАС
України внесено зміни, відповідно до
яких для звернення до
адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи
встановлюється шестимісячний строк,
який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

У відповідності до ст.100 КАС України, в
редакції з 30.07.2010 року,
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, встановлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд за заявою особи, яка його подала, не
знайде підстав для поновлення строку,
про що постановляється ухвала.

Як вбачається з матеріалів справи
адміністративний позов подано до суду
05 травня 2011 року, тобто після внесення
змін до КАС України, яким встановлено
строки звернення до суду.

Відповідно до ч.1 ст.102 КАС України
пропущений з поважних причин
процесуальний строк, встановлений
законом, може бути поновлений за
клопотанням особи, яка бере участь у
справі. Між тим, позивачем у справі
необґрунтовано поважності причин
пропуску строку для звернення до суду.

Отже, судом першої інстанції
правомірно задоволено позовні вимоги
за період з 23.11.2010 року по 11.05.2011 року.

Оскільки таке право декларовано
державою, то відповідно держава, через
створені нею органи, в даному випадку
органи Пенсійного фонду України, і несе
обов'язок по своєчасній та повній
виплаті підвищення до пенсії саме у
розмірах, які нею ж визначені та
закріплені в Законі.

Також колегія суддів вважає за
необхідне зауважити те, що до спірних
правовідносин не підлягає
застосуванню постанова КМУ від 28.05.2008
року № 530 «Деякі питання соціального
захисту окремих категорій громадян»,
якою визначено розмір виплат
підвищення до пенсії, оскільки
виходячи із загальних принципів
пріоритетності законів над
підзаконними актами, при розрахунку
підвищення до пенсії, слід керуватися
Законом (Законом України «Про
соціальний захист дітей війни», а не
підзаконним нормативно-правовим актом
(Постановою КМУ від 28.05.2008р. №530).

Враховуючи наведене, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу слід
залишити без задоволення, постанову
суду -без змін.

Керуючись п.1 ч.1 ст.198, ст.ст.200, 205, 206 КАС
України, колегія суддів, -

у х в а л И л а :

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Заводському
районі м. Запоріжжя - залишити без
задоволення.

Постанову Заводського районного суду
м.Запоріжжя від 11 травня 2011 року у
справі № 2а-1956/11 - залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
набирає законної сили з моменту
постановлення та оскарженню не
підлягає згідно ч.10 ст.183-2 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий:
О.М. Лукманова

Суддя:
А.В. Суховаров

Суддя:
Л.А. Божко