Справа № 288/147/13-а
Суддя: Кравцов О.В.
Дата ухвалення: 2014-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2014 року м. Київ
К/800/46300/14

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

головуючого
Кравцова О.В.,

суддів
Єрьоміна А.В.,

Цуркана М.І.,

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на
постанову Попільнянського районного
суду Житомирської області від 29 квітня
2014 року та ухвалу Житомирського
апеляційного адміністративного суду
від 5 серпня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_2 до Романівської сільської ради,
третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору - ОСОБА_3, про
визнання недійсним рішення та
зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (надалі також - позивач)
звернулась до суду з адміністративним
позовом до Романівської сільської ради
(надалі також - відповідач), третя особа,
яка не заявляє самостійних вимог на
предмет спору - ОСОБА_3 (надалі також -
третя особа), в якому просила:

- визнати протиправним та скасувати
рішення, прийняте на сьомій сесії
шостого скликання Романівської
сільської ради Попільнянського району
Житомирської області від 22 червня 2011
року, згідно з яким право користування
позивачем земельною ділянкою в розмірі
0,38 га за адресою: АДРЕСА_1, було
припинено, а земельна ділянка була
переведена до земель резервного фонду
ради;

- визнати протиправним та скасувати
рішення, прийняте на сьомій сесії
шостого скликання Романівської
сільської ради Попільнянського району
Житомирської області від 22 червня 2011
року про надання дозволу позивачу на
розроблення технічної документації із
землеустрою щодо складання документів,
що посвідчують право на земельні
ділянки орієнтовною площею 0,07 га, для
будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд (присадибна ділянка)
та на земельну ділянку орієнтовною
площею 0,35 га для ведення особистого
селянського господарства в АДРЕСА_2;

- визнати протиправними та скасувати
рішення Романівської сільської ради
Попільнянського району Житомирської
області про надання третій особі права
користування земельною ділянкою в
розмірі 0,37 га (або будь-якого іншого
розміру) за адресою: АДРЕСА_1, та рішення
Романівської сільської ради
Попільнянського району Житомирської
області від 22 червня 2011 року про
надання дозволу ОСОБА_3 на розроблення
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки орієнтовною площею
0,10 га, з метою передачі у власність для
будівництва і обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд (присадибна ділянка),
і 0,27 га для ведення особистого
селянського господарства в в АДРЕСА_2.

- зобов'язати Романівську сільську раду
Попільнянського району Житомирської
області розглянути заяву ОСОБА_2 про
передання безоплатно у власність
земельної ділянки орієнтовною площею
0,77 га за адресою: АДРЕСА_1 для ведення
особистого селянського господарства
площею 0,65 га та будівництва і
обслуговування жилого будинку площею
0,12 га.

Постановою Попільнянського районного
суду Житомирської області від 29 квітня
2014 року, залишеною без змін ухвалою
Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 5 серпня 2014
року, позов задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано
рішення, прийняте на сьомій сесії
шостого скликання Романівської
сільської ради Попільнянського району
Житомирської області від 22 червня 2011
року, згідно якого право користування
ОСОБА_2 земельною ділянкою в розмірі 0,38
га за адресою: АДРЕСА_1, було припинено,
а земельна ділянка була переведена до
земель резервного фонду ради.

В задоволенні решті позовних вимог -
відмовлено.

Не погоджуючись із рішеннями судів
першої та апеляційної інстанцій,
позивач звернулась до Вищого
адміністративного суду України із
касаційною скаргою, в якій просила
скасувати рішення судів попередніх
інстанцій, прийнявши нове, яким справу
направити на новий розгляд до суду
першої інстанції.

В касаційній скарзі зазначила, що заяви
№ В47/02-21 та № В48/02-21, на підставі яких
відповідачем приймались оскаржувані
рішення, були підписані не нею, а
задовольняючи частково позовні вимоги,
суд першої інстацнії, з висновками
якого погодився суд апеляційної
інстанції, обгрунтував своє рішеня
незаконними підставами, зовсім іншими,
ніж ті, які були вказані нею у позовній
заяві та, як наслідок, позбавив її
законних прав землекористувача.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши
доводи касаційної скарги, перевіривши
матеріали справи та рішення, що
приймалися під час її розгляду, колегія
суддів вважає, що касаційна скарга не
підлягає задоволенню з огляду на
наступне.

Відповідно до частини першої та другої
статті 220 Кодексу адміністративного
судочинства України суд касаційної
інстанції перевіряє правильність
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі і не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Суд касаційної інстанції переглядає
судові рішення судів першої та
апеляційної інстанцій у межах
касаційної скарги, але при цьому може
встановлювати порушення норм
матеріального чи процесуального права,
на які не було посилання в касаційній
скарзі.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що позивач, ОСОБА_2,
відповідно до свідоцтва про право на
спадщину за законом від 15 листопада 2003
року, є спадкоємцем майна своєї мати -
ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року.
Спадкове майно складається із
житлового будинку, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до Витягу з Реєстру прав
власності на нерухоме майно позивач є
власницею будинку за адресою: АДРЕСА_1.

7 червня 2011 року позивач звернулась із
рукописною заявою (за реєстр. за №
В47/02-21) до Романівської сільської ради
Попільнянського району Житомирської
області з проханням передати їй у
власність земельну ділянку, за адресою:
АДРЕСА_1, орієнтовною площею 0,07 га для
обслуговування житлового будинку та
господарських будівель і земельну
ділянку орієнтовною площею 0,35 га для
ведення особистого селянського
господарства.

Також ОСОБА_2 7 червня 2011 року подано до
Романівської сільської ради заяву у
друкованому вигляді, (зареєстрована за
№ В48/02-21), про припинення права
користування земельною ділянкою в
розмірі 0,38 га, яка розташована за
адресою: АДРЕСА_1 та у вказаній заяві не
заперечує, якщо право користування
цією земельною ділянкою буде передано
ОСОБА_3

Рішенням Романівської сільської ради
Попільнянського району Житомирської
області сьомої сесії ради шостого
скликання від 22 червня 2011 року «Про
надання дозволу ОСОБА_2 на розроблення
технічної документації із землеустрою
щодо складання документів, що
посвідчують право на земельні ділянки»
надано дозвіл ОСОБА_2, на розроблення
технічної документації із землеустрою
щодо складання документів, що
посвідчують право на земельні ділянки
орієнтовною площею 0,07 га, для
будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд (присадибна ділянка)
та на земельну ділянку орієнтовною
площею 0,35 га для ведення особистого
селянського господарства в АДРЕСА_1.

Рішення Романівської сільської ради
Попільнянського району Житомирської
області сьомої сесії ради шостого
скликання від 22 червня 2011 року «Про
припинення права користування
земельною ділянкою» було вирішено
припинити право користування
земельною ділянкою ОСОБА_2 в розмірі 0,38
га, яка розташована в АДРЕСА_1 та
переведено дану земельну ділянку до
земель резервного фонду Романівської
сільської ради.

Також, рішенням Романівської сільської
ради Попільнянського району
Житомирської області сьомої сесії ради
шостого скликання від 22 червня 2011 року
«Про надання дозволу ОСОБА_3 на
розроблення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки з метою
передачі у власність» було вирішено
надати дозвіл ОСОБА_3 на розроблення
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки орієнтовною площею
0,10 га, з метою передачі у власність для
будівництва і обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд (присадибна ділянка),
і 0,27 га для ведення особистого
селянського господарства в АДРЕСА_1.

Не погоджуючись із вищенаведеними
рішеннями Романівської сільської ради
Попільнянського району Житомирської
області, позивач оскаржила їх до суду.

Суди попередніх інстанцій,
задовольняючи частково позовні вимоги,
прийшли до висновку, що прийняті
відповідачем рішення від 22 червня 2011
року про надання земельних ділянок
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є розпорядчими актами,
які винесені на підставі наданих їм
повноважень. Також судами зазначено, що
звернення позивача до Романівської
сільської ради із заявою про
припинення права користування
земельною ділянкою в розмірі 0,38 га,та
відповідно прийняття рішення від 22
червня 2011 року про припинення
користування вказаною земельною
ділянкою є протиправним.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
погоджується із висновками судів
попередніх інстанцій з огляду на
наступне.

Пунктами «а», «б» статті 12 Земельного
кодексу України (у редакції чинній на
момент виникнення спірних
правовідносин, надалі - ЗК) встановлено,
що до повноважень сільських, селищних,
міських рад у галузі земельних
відносин на території сіл, селищ, міст
належить, зокрема, розпорядження
землями територіальних громад,
передача земельних ділянок
комунальної власності у власність
громадян та юридичних осіб відповідно
до цього Кодексу.

Відповідно до частин першої, другої
статті 118 ЗК громадянин, зацікавлений у
приватизації земельної ділянки, яка
перебуває у його користуванні, подає
заяву до відповідної районної,
Київської чи Севастопольської міської
державної адміністрації або сільської,
селищної, міської ради за
місцезнаходженням земельної ділянки. У
разі якщо земельна ділянка державної
власності розташована за межами
населених пунктів і не входить до
складу певного району, заява подається
до Ради міністрів Автономної
Республіки Крим.

Рішення органів виконавчої влади та
органів місцевого самоврядування щодо
приватизації земельних ділянок
приймається у місячний строк на
підставі технічних матеріалів та
документів, що підтверджують розмір
земельної ділянки.

Відповідно до частин шостої, восьмої
статті 118 ЗК громадяни, зацікавлені в
одержанні безоплатно у власність
земельної ділянки із земель державної
або комунальної власності для ведення
фермерського господарства, ведення
особистого селянського господарства,
ведення садівництва, будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибної ділянки), індивідуального
дачного будівництва, будівництва
індивідуальних гаражів у межах норм
безоплатної приватизації, подають
клопотання до відповідної районної,
Київської чи Севастопольської міської
державної адміністрації або сільської,
селищної, міської ради за
місцезнаходженням земельної ділянки. У
клопотанні зазначаються цільове
призначення земельної ділянки та її
орієнтовні розміри. До клопотання
додаються графічні матеріали, на яких
зазначено бажане місце розташування
земельної ділянки, погодження
землекористувача (у разі вилучення
земельної ділянки, що перебуває у
користуванні інших осіб) та документи,
що підтверджують досвід роботи у
сільському господарстві або наявність
освіти, здобутої в аграрному
навчальному закладі (у разі надання
земельної ділянки для ведення
фермерського господарства). У разі якщо
земельна ділянка державної власності
розташована за межами населених
пунктів і не входить до складу певного
району, заява подається до Ради
міністрів Автономної Республіки Крим.

Рада міністрів Автономної Республіки
Крим, районна, Київська чи
Севастопольська міська державна
адміністрація або сільська, селищна,
міська рада розглядає клопотання у
місячний строк і дає дозвіл на
розроблення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки або надає
мотивовану відмову у його наданні.
Підставою відмови у наданні такого
дозволу може бути лише невідповідність
місця розташування об'єкта вимогам
законів, прийнятих відповідно до них
нормативно-правових актів, генеральних
планів населених пунктів та іншої
містобудівної документації, схем
землеустрою і техніко-економічних
обґрунтувань використання та охорони
земель адміністративно-територіальних
утворень, проектів землеустрою щодо
впорядкування територій населених
пунктів, затверджених у встановленому
законом порядку.

Пунктом «г» частиною першою статті 121
ЗК передбачено, що громадяни України
мають право на безоплатну передачу їм
земельних ділянок із земель державної
або комунальної власності в таких
розмірах, зокрема, для будівництва і
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибна ділянка) у селах - не більше
0,25 гектара, в селищах - не більше 0,15
гектара, в містах - не більше 0,10 гектара.

Таким чином, колегія суддів
погоджується із висновком судів
попередніх інстанцій про те, що
прийняті відповідачем рішення про
передання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 винесені
відповідно до вимог законодавства та
на підставі наданих повноважень.

Необхідно зазначити, що посилання
позивача у касаційній скарзі на те, що
заяви від 7 червня 2011 року, на підставі
яких відповідачем виносились
оскаржувані рішення, підписані не нею,
є безпідставними, оскільки
достовірність підписів підтверджено
висновком судової експертизи, а саме,
висновком експертів Київського
науково-дослідного інституту судових
експертиз № 6481/13-34/6482/13-32/6483/6484/13-33 від 30
жовтня 2013 року, що міститься в
матеріалах справи.

Також посилання ОСОБА_2 у касаційній
скарзі на отримання автоматично права
користування земельною ділянкою після
набуття права власності на житловий
будинок є необґрунтованим.

Відповідно до частини першої статті 120
ЗК у разі набуття права власності на
жилий будинок, будівлю або споруду, що
перебувають у власності, користуванні
іншої особи, припиняється право
власності, право користування
земельною ділянкою, на якій
розташовані ці об'єкти. До особи, яка
набула право власності на жилий
будинок, будівлю або споруду, розміщені
на земельній ділянці, що перебуває у
власності іншої особи, переходить
право власності на земельну ділянку
або її частину, на якій вони розміщені,
без зміни її цільового призначення.

Статтею 125 ЗК встановлено, що право
власності на земельну ділянку, а також
право постійного користування та право
оренди земельної ділянки виникають з
моменту державної реєстрації цих прав.

Отже, враховуючи відсутність у
позивача правовстановлюючих
документів на земельну ділянку
розміром 0,77 за адресою: АДРЕСА_1, суди
першої та апеляційної інстанції дійшли
до правильного висновку про
відсутність права ОСОБА_2 на звернення
із заявою про припинення права
користування земельною ділянкою в
розмірі 0,38 га, та, відповідно,
пртипраності дій відповідача щодо
прийняття рішення від 22 червня 2011 року
про припинення користування вказаною
земельною ділянкою.

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку, що рішення судів
попередніх інстанцій є законними і не
підлягають скасуванню, оскільки суди,
всебічно перевіривши обставини справи,
вирішили спір у відповідності з
нормами матеріального прав, що
підлягають застосуванню до даних
правовідносин; в них повно відображені
обставини, що мають значення для
справи, висновки суду щодо
встановлених обставин і правові
наслідки є правильними, а доводи
касаційної скарги їх не спростовують.

Керуючись статтями 221, 224, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без
задоволення, а постанову
Попільнянського районного суду
Житомирської області від 29 квітня 2014
року та ухвалу Житомирського
апеляційного адміністративного суду
від 5 серпня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення.

Заява про перегляд судового рішення в
адміністративній справі Верховним
Судом України може бути подана з
підстав, в порядку та у строки, що
встановлені статтями 236-238 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя
Кравцов О.В.

Судді
Єрьомін А.В.

Цуркан М.І.