Справа № 603/258/14а
Суддя: Кузьмич С.М.
Дата ухвалення: 2014-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2014 р.
Справа № 876/5206/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Кузьмича
С. М.,

суддів
Матковської З. М., Гулида Р. М.

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Львові апеляційну
скаргу Відділу примусового виконання
рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Тернопільській
області на ухвалу Монастириського
районного суду Тернопільської області
від 3 квітня 2014 року про відмову у зміні
способу та порядку виконання рішення у
справі № 603/258/14а за позовом ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
Монастириському районі Тернопільської
області про зміну способу і порядку
виконання рішень,

ВСТАНОВИВ:

26 березня 2014 року Відділ примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Тернопільській
області звернувся з поданням про зміну
способу і порядку виконання рішення
Монастириського районного суду
Тернопільської області від 10 грудня 2010
року у справі № 2а-1302/10.

Ухвалою Монастириського районного
суду Тернопільської області від 3
квітня 2014 року у задоволенні вказаного
подання відмовлено.

З таким рішенням суду не погодився
заявник. Подав апеляційну скаргу, в
якій посилається на порушення судом
першої інстанції норм процесуального
права. Просить скасувати ухвалу суду
першої інстанції та прийняти нову, якою
заяву задоволити.

В апеляційній скарзі зазначає, що судом
першої інстанції не взято до уваги той
факт, що без зміни способу виконання
вказане судове рішення неможливо
виконати повністю.

Сторони в судове засідання не
з'явилися, хоч і були належним чином
повідомлені про дату, час і місце
проведення засідання, що не
перешкоджає суду розглядати справу в
порядку письмового провадження у
відповідності до статті 197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
відповідача, перевіривши матеріали
справи та доводи апеляційної скарги,
суд приходить до висновку, що
апеляційна скарга не належить до
задоволення з наступних підстав.

Вивчивши матеріали справи судом
апеляційної інстанції встановлено, що
постановою Монастириського районного
суду Тернопільської області від 10
грудня 2010 року зобов'язано Управління
Пенсійного фонду України в
Монастириському районі Тернопільської
області починаючи з 26 травня 2010 року
нараховувати та виплачувати ОСОБА_1
підвищення до пенсії відповідно до
статті 6 Закону України «Про соціальний
захист дітей війни» з урахуванням
статті 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та виплачених сум.

Проаналізувавши резолютивну частину
постанови суду першої інстанції
колегія суддів дійшла до висновку про
те, що зобов'язання, покладені на
відповідача цим судом, є видом захисту
порушених прав позивача.

За таких обставин заявник просив
змінити не спосіб виконання постанови
суду, а судове рішення по суті позовних
вимог і вирішити додаткову позовну
вимогу про стягнення коштів, яка не
була предметом розгляду та дослідження
адміністративного суду під час
прийняття цієї постанови. Водночас в
адміністративному судочинстві
повноваження щодо зміни постанови суду
в частині задоволення позовних вимог
мають тільки адміністративні суди
апеляційної та касаційної інстанцій
(статті 198, 223 КАС України).

Відтак суд першої інстанції,
відмовляючи у зміні способу виконання
рішення, вірно зазначив відмінності
між позовною вимогою як обраним судом
видом захисту порушених прав позивача
від способу виконання судового рішення
як одного з його заходів.

Задоволення такої заяви, змінило б
постанову суду по суті за відсутності
на це процесуальних повноважень у суду
першої інстанції.

Крім того, частиною 1 статті 263 КАС
України встановлено, що за наявності
обставин, що ускладнюють виконання
судового рішення (відсутність коштів
на рахунку, відсутність присудженого
майна в натурі, стихійне лихо тощо),
державний виконавець може звернутися
до адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, що
видав виконавчий лист, із поданням, а
особа, яка бере участь у справі, та
сторона виконавчого провадження - із
заявою про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення. Питання
про відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення може бути розглянуто також за
ініціативою суду.

Відтак колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції, що
підставою для застосування правил цієї
норми є обставини, що перешкоджають
належному виконанню судового рішення в
адміністративній справі: ускладнюють
його виконання або роблять неможливим.
Для відстрочення чи розстрочення
виконання судового рішення такою
обставиною може бути недостатність
коштів на рахунку, стихійне лихо, для
зміни способу чи порядку виконання
судового рішення - неможливість
виконання судового рішення внаслідок
відсутності, пошкодження або знищення
об'єкта стягнення або з інших причин.

Таким чином, для відстрочення,
розстрочення виконання рішення та
зміни способу його є такі підстави: для
розстрочення та відстрочення -
обставини, що ускладнюють виконання, а
для зміни способу і порядку виконання -
обставини, які роблять виконання
неможливим.

З матеріалів справи зрозуміло, що
виконання постанови суду першої
інстанції неможливе через відсутність
коштів, виплата яких буде здійснена за
наявності відповідного фінансування з
Державного бюджету України.

Отже, виконання постанови суду
фактично можливе, хоча й за певних умов,
тому відсутні підстави для зміни
способу виконання рішення суду першої
інстанції.

Зважаючи на вищевикладене, колегія
суддів вважає, що судом першої
інстанції було правильно встановлено
обставини справи та ухвалено судове
рішення з додержанням норм
процесуального права, а тому
апеляційну скаргу належить залишити
без задоволення, а ухвалу суду - без
змін. Доводи апеляційної скарги не
спростовують рішення суду першої
інстанції.

Керуючись статтями 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Тернопільській
області залишити без задоволення, а
ухвалу Монастириського районного суду
Тернопільської області від 3 квітня 2014
року про відмову з зміні способу та
порядку виконання рішення у справі №
603/258/14а - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копії особам, що беруть
участь у справі, та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий
Кузьмич С. М.

Судді
Матковська З. М.

Гулид Р. М.