Справа № 9101/19389/2011
Суддя: Дадим Ю.М.
Дата ухвалення: 2011-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" вересня 2011 р. справа № 2а-3826/10

Колегія суддів Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду у
складі: головуючого
судді: Дадим Ю.М.

суддів:
Нагорної Л.М. Уханенка С.А.

при секретарі судового
засідання: Алтуховій А.С.

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську
апеляційні скарги Управління
Пенсійного фонду України в
Індустріальному районі м.
Дніпропетровська та ОСОБА_1 на
постанову Індустріального районного
суду м. Дніпропетровська від 30 грудня
2010 року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України в
Індустріальному районі м.
Дніпропетровська про визнання дій
незаконними та зобов`язання вчинити
певні дії,-

в с т а н о в и л а :

У грудні 2010 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом, в якому просив визнати
неправомірними дії відповідача по
нарахуванню виплаті позивачу
державної пенсії по інвалідності у
відповідності до ст.54 Закону України
“Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської Катастрофи” та
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров`ю у відповідності до ст.50 Закону
України “Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи”
.Просив зобов`язати відповідача
здійснити перерахунок та виплатити
позивачу на підставі ст.50,54 Закону
України “Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи”
державної пенсії по інвалідності та
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров`ю, у розмірі 8 мінімальних пенсій
за віком та 75 % мінімальної пенсії за
віком, виходячи з розміру мінімальної
пенсії за віком, встановленої ч.1 ст.28
Закону України “Про
загальнообов`язкове державне пенсійне
страхування” на час дії довідки СМЕК.

Постановою Індустріального районного
суду м. Дніпропетровська від 30 грудня
2010 року позовні вимоги задоволено
частково. Визнано неправомірними дії
відповідача з відмови у перерахунку та
виплаті позивачу державної пенсії по
інвалідності у відповідності до ст.54
Закону України “Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
Катастрофи” та додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров`ю у
відповідності до ст.50 Закону України
“Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи” ,
зобов`язано відповідача здійснити
перерахунок та виплатити позивачу на
підставі ст.50,54 Закону України “Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи” державної
пенсії по інвалідності та додаткової
пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, у
розмірі 8 мінімальних пенсій за віком
та 75 % мінімальної пенсії за віком,
виходячи з розміру мінімальної пенсії
за віком, встановленої ч.1 ст.28 Закону
України “Про загальнообов`язкове
державне пенсійне страхування” з
13.06.2010 року по 30.12.2010 року.

Не погоджуючись з постановою суду
першої інстанції, відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій посилаючись
на порушення норм матеріального права,
відповідач просив скасувати постанову
суду першої інстанції та відмовити в
задоволені позовних вимог.

Також, апеляційну скаргу подав ОСОБА_1,
в якій просив задовольнити його
позовні вимоги в повному обсязі, а саме
просив зобов`язати відповідача
здійснити перерахунок та виплатити
позивачу на підставі ст.50,54 Закону
України “Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи”
державної пенсії по інвалідності та
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров`ю без обмеження будь-яким
строком.

Сторони в судове засідання не
з’явились, були належним чином
повідомленні про дату, час та місце
розгляду справи, тому у відповідності
до положень ст..41 КАС України
фіксування судового процесу не
здійснюється.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши
доводи апеляційних скарг та
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, колегія суддів
прийшла до висновку, що постанова суду
першої інстанції підлягає зміні,
виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та
матеріалами справи підтверджено, що
ОСОБА_1 має статус особи, яка
постраждала внаслідок Чорнобильської
катастрофи , є інвалідом ІІ групи.
Перебуває на обліку в Управління
Пенсійного фонду України в
Індустріальному районі м.
Дніпропетровська та отримує пенсію по
інвалідності на підставі ст. 54 Закону
України “Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи”
та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну
здоров’ю, на підставі ст. 50 цього ж
Закону.

Відповідно до частини першої статті 46
Конституції України громадяни мають
право на соціальний захист, що включає
право на забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації
конституційного права громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, на охорону їх життя і
здоров'я, створення єдиного порядку
визначення категорій зон радіоактивно
забруднених територій, умов проживання
і трудової діяльності на них,
соціального захисту потерпілого
населення визначені та закріплені в
Законі України “Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи”.

Статтею 49 даного Закону визначені види
пенсій, які підлягають виплаті особам,
постраждалим внаслідок аварії на
Чорнобильській АЕС 1, 2, 3 та 4 категорій,
це зокрема, державна пенсія та
додаткова пенсія за шкоду, заподіяну
здоров'ю, яка призначається після
виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до статті 50 цього Закону (в
редакції, чинній на час виникнення
спірних правовідносин) особам,
віднесеним до категорії 1 постраждалих
від Чорнобильської катастрофи, які є
інвалідами 2-ї групи, призначається
щомісячна додаткова пенсія за шкоду,
заподіяну здоров'ю у розмірі 75
відсотків мінімальної пенсії за віком.

Згідно з ч. 4 ст. 54 Закону в усіх випадках
розмір пенсії для інвалідів 2 групи,
щодо яких встановлено зв'язок з
Чорнобильською катастрофою, не може
бути нижчим 8 мінімальних пенсій за
віком.

Частиною другою статті 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно з положеннями частини четвертої
статті 9 Кодексу адміністративного
судочинства України у разі
невідповідності нормативно-правового
акта Конституції України, закону
України, міжнародному договору, згода
на обов'язковість якого надана
Верховною Радою України, або іншому
правовому акту суд застосовує правовий
акт, який має вищу юридичну силу.

В 2010 році виплата пенсії позивачу
здійснювалась згідно положень ст. 50, 54
Закону України “Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи” в редакції від 28.12.2007 року
(Закон України "Про Державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України").

Проте, Рішенням Конституційного суду
України від 22 травня 2008 року N 10-рп/2008 у
справі N 1-28/2008 щодо предмету та змісту
закону про Державний бюджет України на
2008 рік були визнанні такими, що не
відповідають Конституції України (є
неконституційними) зміни до ст. 50,54
Закону України “Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи”.

Таким чином, з 22 травня 2008 року була
відновлена дія норм статей 50, 54 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", за якими
особам постраждалим від аварії на
Чорнобильській АЕС та віднесеним до 1
категорії, інвалідам 2 групи, до яких
відноситься позивач, повинна була
призначатися та виплачуватися
відповідачем щомісячно з 22 травня 2008
року пенсія у складі державної пенсії в
розмірі 8 мінімальних пенсій за віком
та додаткова пенсія за шкоду, заподіяну
здоров'ю, в розмірі 75 відсотків
мінімальної пенсії за віком.

При визначенні розміру додаткової
пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, за
основу їх нарахування береться
мінімальна пенсія за віком.

Розмір мінімальної пенсії за віком
визначається лише за правилами,
передбаченими частиною першою статті 28
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
забезпечення" іншого
нормативно-правового акту, який би
визначав цей розмір або встановлював
інший розмір, немає.

Однак, колегія судів не погоджується з
висновками суду першої відносно
зобов`язання відповідача здійснити
перерахунок та виплатити позивачу на
підставі ст.50,54 Закону України “Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи” державної
пенсії по інвалідності та додаткової
пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю
саме по 23.07.2011 року.

Суд апеляційної інстанції прийняв до
уваги посилання ОСОБА_1 про те, що суд
першої інстанції помилково обмежив
обов’язок відповідача здійснювати
перерахунок та виплати державної
пенсії та додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров’ю, відповідно до
вимог п.4 ст.54, ст.50, п.3 ст. 67 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
певним строком. Враховуючи те, що після
22 травня 2008 року і в подальшому, після
відновлення положень статей 50,54 Закону
України “Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи”
у попередній редакції та з урахуванням
того, що до цього часу ніяких змін до
вказаного Закону не вносилось, дії
відповідача щодо відмови у нарахуванні
позивачу додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров’ю –у розмірі 75
відсотків мінімальної пенсії за віком
тривають і в подальшому, колегія суддів
приходить до висновку, що слід поновити
права позивача шляхом зобов’язання
відповідача проводити нарахування
додаткової пенсії у вищевказаних
розмірах з 22 травня 2008 року без
обмеження будь-яким строком до змін в
законодавстві або зміни соціального
статусу позивача, забезпечивши їх
виплату.

Проте, для повного захисту прав, свобод
та інтересів позивача та з урахуванням
ч. 2 ст. 11 Кодексу адміністративного
судочинства України управлінням
Пенсійного фонду України має бути
перераховано та виплачено пенсію
відповідно до ст. 50 та ч.4 ст. 54, ч. 3 ст. 67
Закону України “Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи” до зміни законодавчих
норм, що регулюють призначення цього
виду пенсії.

Відповідно до Закону України "Про
внесення змін до Закону України "Про
Державний бюджет України на 2011 рік" від
14 червня 2011 року, Прикінцеві положення
Закону доповнено пунктом 4, відповідно
до якого встановлено, що у 2011 році норми
і положення статей 39, 50, 51, 52, 54 Закону
України “Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської
катастрофи”застосовуються у порядку
та розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України, виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011 рік.

06 липня 2011 року Кабінетом Міністрів
України було прийнято Постанову №745
"Про встановлення деяких розмірів
виплат, що фінансуються за рахунок
коштів державного бюджету", якою
встановлено розміри пенсій для
інвалідів, щодо яких встановлено
причинний зв'язок інвалідності з
Чорнобильською катастрофою, і пенсій у
зв'язку з втратою годувальника
внаслідок Чорнобильської катастрофи
та яка набула чинності 23 липня 2011 року.

Таким чином, відповідач повинен був
провести перерахунок та виплату пенсії
у збільшеному розмірі відповідно до
вимог Закону України “Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи”з 01 квітня 2009 року по 31
грудня 2009 року, з 01 січня 2010 року по 31
грудня 2010 року, 01 січня 2011 року по 22
липня 2011 року, включно.

За таких обставин колегія суддів
приходить до висновку, що постанова
Індустріального районного суду м.
Дніпропетровська від 30 грудня 2010 року
підлягає зміні.

Керуючись ст. ст. 198, 201, 205, 207 КАС
України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Індустріальному районі м.
Дніпропетровська– залишити без
задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 –
задовольнити частково.

Постанову Індустріального
районного суду м. Дніпропетровська від
30 грудня 2010 року в частині зобов`язання
відповідача здійснити перерахунок та
виплатити позивачу на підставі ст.50,54
Закону України “Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи” державної пенсії по
інвалідності та додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров`ю по 30.12.2010 року
змінити кінцеву дату здійснення
перерахунку пенсії на 23 липня 2011 року.

В іншій частині постанову
Індустріального районного суду м.
Дніпропетровська від 30 грудня 2010 року
–залишити без змін.

Постанова Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України в
порядку та строки, встановлені статтею
212 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Головуючий:
Ю
.М. Дадим

Суддя:

Л.М. Нагорна

Суддя:

С.А. Уханенко