Справа № 9101/123991/2011
Суддя: Ясенова Т.І.
Дата ухвалення: 2012-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" листопада 2012 р. справа № 2а-2349/11

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого
судді: Ясенової
Т.І.

суддів: Проценко
О.А. Шлай А.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Дніпропетровську
апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Ленінському
районі м. Запоріжжя на постанову
Ленінського районного суду м.Запоріжжя
від 03 лютого 2011 року по справі за
позовом ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України в Ленінському
районі м. Запоріжжя про зобов'язання
вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в:

В лютому 2010 року позивач звернувся до
суду з позовом, в якому просив визнати
дії відповідача по застосуванню
показника середньої заробітної плати
працівників у середньому на одну
застраховану особу в цілому по Україні
за 2007 рік при здійсненні перерахунку
пенсії неправомірними, зобов’язати
відповідача провести з 01.06.2010 року
перерахунок щомісячного розміру
пенсії із застосуванням показника
середньої заробітної плати в
середньому на одну застраховану особу
в цілому по Україні, з якої сплачено
страхові внески та яка відповідно до
закону враховується для обчислення
пенсії, за календарний рік, що передує
року перерахунку пенсії.

Постановою Ленінського районного суду
м.Запоріжжя від 03 лютого 2011 року
адміністративний позов задоволено
частково. Визнано незаконними дії
відповідача по застосуванню показника
середньої заробітної плати
працівників у середньому на одну
застраховану особу в цілому по Україні
за 2007 рік при здійсненні перерахунку
пенсії неправомірними. Зобов’язано
здійснити перерахунок та виплатити
ОСОБА_1 пенсію із застосуванням
показника середньої заробітної плати
працівників в середньому на одну
застраховану особу в цілому по Україні,
з якої сплачено страхові внески та яка
відповідно до Закону України “Про
загальнообов`язкове державне пенсійне
страхування” враховується для
обчислення пенсії за 2009 рік з 01.06.2010
року, з урахуванням виплачених сум.

Не погоджуючись з постановою суду
першої інстанції, відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій просив
скасувати оскаржувану постанову та
постановити нове рішення, яким
повністю відмовити в задоволенні
позовних вимог.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши
доводи апеляційної скарги та
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, суд дійшов
висновку, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню виходячи із
наступного.

Судом встановлено, що відповідачем на
підставі заяви позивача було проведено
перерахунок пенсії позивача із
застосуванням показника середньої
заробітної плати працівників, зайнятих
у галузях економіки України за 2007 рік.

Задовольняючи позовні вимоги суд
першої інстанції виходив з того, що
перерахунок пенсії за збільшенням
стажу та заробітної плати повинен
здійснюватися на підставі ст.ст. 40, 42
Закону України «Про
загальнообов’язкове пенсійне
страхування».

Проте, зробивши правильний висновок
щодо норм матеріального права суд
першої інстанції не вірно застосував
дані норми.

Так, перерахунок пенсій із заробітної
плати, отриманої після призначення
пенсії чи попереднього перерахунку та
збільшеного страхового стажу
регулюється статтею 42 Закону України
«Про загальнообов’язкове пенсійне
страхування» № 1058 від 9 липня 2003 року
(далі Закон № 1058-IV), частина 4 якої
передбачає, що у разі якщо застрахована
особа після призначення пенсії
продовжувала працювати, провадиться
перерахунок пенсії з урахуванням
страхового стажу після призначення
пенсії. Кожний наступний перерахунок
пенсії провадиться не раніш як через 2
роки після попереднього перерахунку з
урахуванням страхового стажу після
призначення пенсій. Перерахунок пенсій
здійснюється із заробітної плати
(доходу), з якої була обчислена пенсія,
або за періоди страхового стажу
зазначені в частині 1 статті 40 цього
Закону.

Така редакція існує після визнання
неконституційними змін, внесених
підпунктом «б» підпункту 10 пункту 35
Розділу 2 Закону України «Про Державний
бюджет України на 2008 рік та про
внесення змін до деяких законодавчих
актів України» від 28 грудня 2007 року №
107-VI визнаних такими, що не відповідають
Конституції України (є
неконституційними), згідно з Рішенням
Конституційного Суду України від 22
травня 2008 року № 10-рп/2008.

Визнані неконституційними зміни
надавали можливість перераховувати
пенсію із заробітної плати за періоди
страхового стажу, зазначені в ч. 1 ст. 40
цього Закону, із застосуванням
показника середньої заробітної плати
працівників в середньому на одну
застраховану особу в цілому по Україні,
з якої сплачено страхові внески та яка
відповідно до цього Закону
враховується для обчислення пенсії за
календарний рік, що передує року
перерахунку пенсії.

Зокрема, ч. 4 ст. 42 Закону № 1058-IV, в
редакції до 28 грудня 2007 року, чина на
час виникнення спірних правовідносин,
не встановлює іншого, ніж передбачений
ч. 2 ст. 40 цього Закону порядку
розрахунку заробітної плати для
перерахунку пенсії, тому застосуванню
підлягає ч. 2 ст. 40 цього Закону.

У зв’язку з правом особи на
перерахунок пенсії із заробітної плати
та страхового стажу у формулі
заробітної плати для обчислення пенсії
Зп = Зс х (Ск : К) змінюються лише
показники Ск (сума коефіцієнтів
заробітної плати за кожен місяць) та К
(кількість місяців страхового стажу, за
які розраховано коефіцієнт заробітної
плати застрахованої особи), а показник
Зс (середня заробітна плата
працівників, зайнятих у галузях
економіки України, за календарний рік,
що передує року звернення за
призначенням пенсії) враховується в
розмірі на час призначення пенсії або
останнього перерахунку.

Крім того, суд апеляційної інстанції
зазначає, що правове розуміння понять
«середньої заробітної плати
працівників, зайнятих у галузях
економіки України» та «показник
середньої заробітної плати
працівників в середньому на одну
застраховану особу в цілому по Україні,
з якої сплачено страхові внески» є
різними правовими категоріями в основі
цієї різності лежить, перед усім, різні
економічні критерії їх визначеності,
внаслідок чого ототожнювати ці поняття
неможливо.

З огляду на зазначене та керуючись
принципом законності, закріпленого в
ст. 9 КАС України, приписи постанови КМУ
№ 530 від 28 травня 2008 року не можуть
застосовуватись до спірних відносин,
оскільки вони суперечать положенням
ст. 42 Закону № 1058-IV.

Тому, підстави для перерахунку пенсії
позивача із застосуванням показника
середньої заробітної плати
працівників в середньому на одну
застраховану особу в цілому по Україні,
календарного року, що передує року
перерахунку пенсії, відсутні.

За таких обставин, суд апеляційної
інстанції дійшов висновку, що судом
першої інстанції було допущено
порушення норм матеріального права, що
призвело до неправильного вирішення
справи, а тому постанова суду підлягає
скасуванню з постановленням нового
рішення про відмову в задоволенні
позовних вимог.

Керуючись п. 3 ч. 1 ст. 198, п. 4 ч. 1 ст. 202, 205,
207 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Ленінському
районі м. Запоріжжя - задовольнити.

Постанову Ленінського районного суду
м.Запоріжжя від 03 лютого 2011 року -
скасувати.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1
відмовити.

Постанова набирає законної сили через
п`ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі,
постанова оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Т
.І. Ясенова

Суддя:

О.А. Проценко

Суддя:

А.В. Шлай