Справа № 810/4015/14
Суддя: Твердохліб В.А.
Дата ухвалення: 2014-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 810/4015/14
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач: Твердохліб В.А.
У Х В А Л А

Іменем України

02 грудня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді
Твердохліб В.А.,

суддів
Троян Н.М., Бужак Н.П.,

за участю секретаря
Погребняк М.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Києві апеляційну скаргу
Державної податкової інспекції в
Обухівському районі Головного
управління Міндоходів у Київській
області на постанову Київського
окружного адміністративного суду від 02
вересня 2014 року у справі за
адміністративним позовом Споживчого
товариства «Віктан» до Державної
податкової інспекції в Обухівському
районі Головного управління
Міндоходів у Київській області про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Споживче товариство «Віктан» (далі -
Позивач) звернулося до Київського
окружного адміністративного суду з
позовом до Державної податкової
інспекції в Обухівському районі
Головного управління Міндоходів у
Київській області (далі - Відповідач)
про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення №/172 від
01.03.2011 року.

Постановою Київського окружного
адміністративного суду від 12 вересня
2011 року, залишеною без змін ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суд від 24 травня 2012
року, в задоволенні адміністративного
позову відмовлено.

Ухвалою Вищого
адміністративного суду України від 25
червня 2014 року постанову Київського
окружного адміністративного суду від 12
вересня 2011 року та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 24 травня 2012 року скасовано, а справу
направлено до суду першої інстанції на
новий розгляд.

Ухвалою Київського окружного
адміністративного суду від 04 липня 2014
року справу прийнято до провадження та
призначено до судового розгляду.

Постановою Київського окружного
адміністративного суду від 02 вересня
2014 року адміністративний позов
задоволено.

Не погоджуючись з вищезазначеним
рішенням, Відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
рішення суду першої інстанції та
прийняти нове, яким в задоволенні
адміністративного позову відмовити в
повному обсязі.

В апеляційній скарзі апелянт
посилається на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи по
суті.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представника Відповідача, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджується матеріалами справи, що
15.02.2011 року Відповідачем з метою
контролю за дотриманням порядку
проведення розрахунків за товари
(послуги), вимог регулювання обігу
готівки, наявності торгових патентів і
ліцензій проведено фактичну перевірку
господарської одиниці Позивача -
магазину-кафе, розташованого за
адресою: Київська область, м.Обухів
біля парку «Дубки», за результатами
якої складено акт від 15.02.2011 року (дата
реєстрації акта 16.02.2011 року)
№212/10/16/23/30737247).

В ході перевірки контролюючим органом
встановлено порушення Позивачем вимог
п.2.6 Положення про ведення касових
операцій у національній валюті в
Україні, затвердженого постановою
Правління Національного банку України
від 15.12.2004 року №637, а саме: не
оприбуткування в установленому
порядку готівкових коштів на загальну
суму 115 654,80 грн за період з 30.06.2008 року
по 14.02.2011 року.

Зміст виявленого правопорушення
полягає у тому, що фіскальні звітні
чеки за вказаний період, які були
роздруковані з реєстратора
розрахункових операцій з фіскальним
номером , зберігалися СТ «Віктан»
у книзі обліку розрахункових операцій
(надалі - книга КОРО) зареєстрованій на
інший реєстратор розрахункових
операцій з фіскальним номером ,
який знято з реєстрації.

Так, Позивачем до перевірки
надано КОРО з фіскальним номером
№/5 від 19.06.2006 року, яку
зареєстровано на реєстратор
розрахункових операцій з фіскальним
№. На час перевірки реєстратор
розрахункових операцій з фіскальним
№ знято з реєстрації.

У КОРО з фіскальним номером
№/5 зберігались роздруковані
фіскальні чеки з іншого реєстратора
розрахункових операцій з фіскальним
№, на який КОРО до перевірки не
надавалась.

Таким чином, Відповідач дійшов
висновку про незабезпечення Позивачем
збереження фіскальних звітних чеків у
КОРО по реєстратору розрахункових
операцій з фіскальним №, а саме Z
звітів у кількості 822 шт. за період з
30.06.2008 року (Z звіт № 0639) по 14.02.2011 року ( Z
звіт № 01461).

01.03.2011 року Відповідачем
прийнято податкове
повідомлення-рішення №/172 про
застосування до Позивача за
неоприбуткування готівки у касі
штрафних (фінансових) санкцій в розмірі
578 274,00 грн.

Згідно Положення про ведення
касових операцій, затвердженого
постановою Правління Національного
банку України від 15.12.2004 року №637 (далі -
Положення), підприємства (підприємці)
здійснюють облік операцій з готівкою у
відповідних книгах обліку (п.2.2).

Відповідно п.2.6 Положення
уся готівка, що надходить до кас, має
своєчасно (у день одержання готівкових
коштів) та в повній сумі
оприбутковуватися. Оприбуткуванням
готівки в касах підприємств, які
проводять розрахунки з оформленням їх
касовими ордерами і веденням касової
книги відповідно до вимог глави 4 цього
Положення, є здійснення обліку готівки
в повній сумі її фактичних надходжень у
касовій книзі на підставі прибуткових
касових ордерів.

Оприбуткуванням готівки в касах
підприємств, які проводять готівкові
розрахунки з оформленням їх касовими
ордерами і веденням касової книги
відповідно до вимог глави 4 цього
Положення, є здійснення обліку готівки
в повній сумі її фактичних надходжень у
касовій книзі на підставі прибуткових
касових ордерів.

У разі проведення готівкових
розрахунків із застосуванням
реєстратора розрахункових операцій
або використанням розрахункової
книжки оприбуткуванням готівки є
здійснення обліку зазначених
готівкових коштів у повній сумі їх
фактичних надходжень у книзі обліку
розрахункових операцій на підставі
фіскальних звітних чеків РРО (даних РК).

Отже, у разі проведення
готівкових розрахунків із
застосуванням РРО або використанням
розрахункової книги, оприбуткуванням
готівки є фіксація повної суми
фактичних надходжень готівки у
фіскальних звітних чеках РРО (даних
розрахункової книги) та відображення
на їх підставі готівки у КОРО.

Невиконання будь-якої з цих дій є
порушенням порядку оприбуткування
готівки.

Позивачем готівкові розрахунки
здійснювалися із застосуванням
реєстратора розрахункових операцій, а
тому оприбуткуванням готівки для нього
є здійснення обліку зазначених
готівкових коштів у повній сумі їх
фактичних надходжень у книзі обліку
розрахункових операцій на підставі
фіскальних звітних чеків РРО.

Згідно ст.2 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг», в редакції, чинній на час
виникнення спірних правовідносин,
книга обліку розрахункових операцій -
це прошнурована і належним чином
зареєстрована в органах державної
податкової служби України книга, що
містить щоденні звіти, які складаються
на підставі відповідних розрахункових
документів щодо руху готівкових
коштів, товарів (послуг).

Відповідно положень п.2.2 Порядку
реєстрації та ведення книг обліку
розрахункових операцій і
розрахункових книжок, затвердженого
наказом Державної податкової
адміністрації України від 01.12.2000 року
№614, книга ОРО за формою додатка 3 до
Порядку реєстрації та ведення книг
обліку розрахункових операцій і
розрахункових книжок реєструється в
органах податкової служби приватним
підприємцем самостійно на власне ім'я,
на кожний реєстратор розрахункових
операцій або, якщо згідно з чинним
законодавством розрахунки можуть
проводитися без застосування РРО, - на
окрему господарську одиницю, депо
підприємства електротранспорту, а при
наданні послуг пасажирським
автомобільним транспортом - на кожного
кондуктора або, за рішенням СГ, на
кожний транспортний засіб.

Позивачем використовувався РРО з
фіскальним №, водночас,
роздруковані фіскальні чеки
зберігалися в книзі ОРО з фіскальним
номером №/5 від 19.06.2006 року,
зареєстрованій на РРО з фіскальним
№, який на час перевірки знято з
реєстрації.

Таким чином, книга ОРО з
фіскальним номером №/5 від 19.06.2006
року не відповідає вищевказаним
вимогам законодавства, а зберігання
фіскальних звітних чеків та виконання
записів про рух готівки у книзі ОРО,
зареєстрованій на інший реєстратор
розрахункових операцій, не може
вважатися оприбуткуванням виручки.

Пунктом 1 Указу Президента
України «Про застосування штрафних
санкцій за порушення норм з
регулювання обігу готівки» від 12.06.1995
року №436/95, встановлено, що у разі
порушення юридичними особами всіх форм
власності, фізичними особами -
громадянами України, іноземними
громадянами та особами без
громадянства, які є суб'єктами
підприємницької діяльності, а також
постійними представництвами
нерезидентів, через які повністю або
частково здійснюється підприємницька
діяльність, норм з регулювання обігу
готівки у національній валюті, що
встановлюються Національним банком
України, до них застосовуються
фінансові санкції у вигляді штрафу, у
тому числі за неоприбуткування
(неповне та/або несвоєчасне)
оприбуткування у касах готівки - у
п'ятикратному розмірі
неоприбуткованої суми.

Штрафні (фінансові) санкції
застосовуються протягом строків
давності для нарахування податкових
зобов'язань, визначених статтею 102
цього Кодексу (тобто протягом 1095 днів)
(п.114.1 ст.114 Податкового кодексу
України).

Вищезазначені правопорушення
вчинені Позивачем у період з 30.06.2008 року
по 14.02.2011 року.

Згідно положень ст.58 Конституції
України закони та інші
нормативно-правові акти не мають
зворотної дії в часі, крім випадків,
коли вони пом'якшують або скасовують
відповідальність особи.

До 01.01.2011 року строк застосування
штрафу за вказане правопорушення
врегульовано статтею 250 Господарського
кодексу України, якою передбачено, що
адміністративно-господарські санкції
можуть бути застосовані до суб'єкта
господарювання протягом шести місяців
з дня виявлення порушення, але не
пізніше як через один рік з дня
порушення цим суб'єктом встановлених
законодавчими актами правил
здійснення господарської діяльності,
крім випадків, передбачених законом.

Як вказує Вищий адміністративний суд
України в ухвалі від 25 червня 2014 року,
суди, встановивши, що факт порушення
Позивачем вимог п.2.6 Положення №637
підтверджений документально, повинні
були визнати незаконним застосування
контролюючим органом до Позивача
штрафу поза межами річного строку з дня
вчинення цих правопорушень, які
відбулися до 01.01.2011 року.

Колегія суддів погоджується із
твердженням суду першої інстанції про
застосування до Позивача штрафу саме
за період з 15.02.2010 року по 15.02.2011 року.

Ненадання контролюючим органом на
вимогу суду першої інстанції
помісячного розрахунку застосованих
до Позивача штрафних санкцій, втрата
Позивачем книги обліку розрахункових
операцій унеможливлюють встановлення
розміру штрафних санкцій, які
підлягають застосуванню до останнього
в межах річного строку.

З огляду на вказане, колегія суддів
вважає обґрунтованим та вірним рішення
суду першої інстанції про задоволення
заявлених позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200 КАС
України, суд апеляційної інстанції
залишає скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не дають
підстав для висновку, що судом першої
інстанції при розгляді справи допущені
порушення норм матеріального чи
процесуального права, які передбачені
ст.ст. 201, 202 КАС України.

З урахуванням вищевикладеного, колегія
суддів вважає, що судом першої
інстанції правильно встановлено
обставини справи, судове рішення
постановлено з додержанням норм
матеріального та процесуального права
і підстав для його скасування не
вбачається, а тому апеляційну скаргу
слід залишити без задоволення, а
постанову суду першої інстанції - без
змін.

Керуючись ст.ст.198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 КАС
України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції в Обухівському
районі Головного управління
Міндоходів у Київській області
залишити без задоволення, а постанову
Київського окружного
адміністративного суду від 02 вересня
2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
в порядку та строки, передбачені ст. 212
КАС України.

Головуючий суддя
Твердохліб В.А.

Судді
Троян Н.М.

Бужак Н.П.

Ухвала складена в повному обсязі 04
грудня 2014 року.

.

Головуючий суддя
Твердохліб В.А.

Судді:
Троян Н.М.

Бужак Н.П.