Справа № 822/3921/14
Суддя: Гонтарук В. М.
Дата ухвалення: 2014-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 822/3921/14

Головуючий у 1-й інстанції: Данилюк У.Т.

Суддя-доповідач: Гонтарук В. М.

02 грудня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гонтарука В. М.

суддів: Білої Л.М. Матохнюка Д.Б.

секретар судового засідання:
Сокольвак Ю.В.

за участю:

представника апелянта: ОСОБА_2,

представника позивача: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_4
на постанову Хмельницького окружного
адміністративного суду від 22 жовтня
2014 року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_5 до Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Хмельницькій області, ОСОБА_4 про
визнання незаконною та скасування
декларації ,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_5 звернулась до Хмельницького
окружного адміністративного суду з
адміністративним позовом до Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Хмельницькій області,
ОСОБА_4 про визнання незаконною та
скасування декларації.

Постановою Хмельницького окружного
адміністративного суду від 22 жовтня 2014
року позов задоволено.

ОСОБА_4, не погодившись із судовим
рішенням, подав апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати постанову
Хмельницького окружного
адміністративного суду від 22 жовтня 2014
року з підстав порушення судом першої
інстанції норм матеріального права при
неповному з'ясуванні обставин справи,
та винести нову постанову, якою
відмовити у задоволенні позову,
посилаючись на доводи апеляційної
скарги.

Представник апелянта в судовому
засіданні підтримав вимоги
апеляційної скарги та просив колегію
суддів задовольнити їх в повному
обсязі.

Представник позивача в судовому
засіданні заперечувала проти вимог
апеляційної скарги та просила рішення
суду першої інстанції залишити без
змін.

Представник Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Хмельницькій області в судове
засідання не з'явився. Про дату, місце
та час судового розгляду повідомлений
належним чинном, про що свідчить
відмітка в рекомендованому
повідомленні про вручення поштового
відправлення (а.с. 91).

Відповідно до ч.4 ст.196 КАС України
неприбуття у судове засідання однієї з
сторін, належним чином повідомленого
про дату, час і місце апеляційного
розгляду, не перешкоджає судовому
розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача,
представників сторін, дослідивши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, надавши правову оцінку наявним
у справі доказам, колегія суддів
приходить до висновку про наявність
підстав для скасування рішення суду
першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ст.195 КАС України суд
апеляційної інстанції розглядає
справу в межах апеляційної скарги.

Як встановлено з матеріалів справи,
ОСОБА_5 на праві власності належить
квартира АДРЕСА_1.

ОСОБА_4, якому належить на праві
власності квартира АДРЕСА_2, побудував
прибудову своєї квартири до зовнішньої
стіни квартири ОСОБА_5.

17.09.2012 року Інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю у
Хмельницькій області було видано
ОСОБА_4 та зареєстровано декларацію №
хм9 про готовність об'єкта до
експлуатації добудови до житлового
будинку та гаража (а.с. 6).

На підставі декларації про готовність
об'єкта до експлуатації,
зареєстрованої Інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю у
Хмельницькій області 17.09.2012 року
№хм9, виконавчим комітетом
Летичівської селищної ради прийнято
рішення №109 "Про оформлення права
власності нерухомого майна та видачу
свідоцтв про право власності на
нерухоме майно", яким вирішено оформити
право власності на об'єкти нерухомості,
в тому числі, ОСОБА_4 на добудову до
житлової квартири АДРЕСА_2 та видано
останньому свідоцтво про право
власності серії САЕ №605538.

Не погоджуючись з вказаною декларацією
про готовність об'єкта до експлуатації
стосовно добудови до житлового будинку
позивач звернулася до суду за захистом
порушених прав.

Задовольняючи адміністративний позов,
суд першої інстанції виходив з
висновку, що Інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю у
Хмельницькій області, не в повній мірі
були перевірені факти поданих даних
ОСОБА_4 при реєстрації декларації про
готовність об'єкту до експлуатації
(добудови до житлового будинку та
гаража).

Колегія суддів апеляційної інстанції
не погоджується з висновками суду
першої інстанції, виходячи з
наступного.

Статтею 19 Конституції України
встановлено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
Законами України.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 17
Кодексу адміністративного судочинства
України юрисдикція адміністративних
судів поширюється на публічно-правові
спори, зокрема, спори фізичних чи
юридичних осіб із суб'єктом владних
повноважень щодо оскарження його
рішень (нормативно-правових актів чи
правових актів індивідуальної дії), дій
чи бездіяльності.

Відповідно до ч. 4 ст. 39 Закону України
"Про регулювання містобудівної
діяльності" № 3038-VI прийняття рішення
про реєстрацію (повернення) декларації
про готовність об'єкта до експлуатації,
видачу (відмову у видачі) сертифіката
здійснюється органами державного
архітектурно-будівельного контролю
протягом десяти робочих днів з дати
подання відповідних документів.

Форма декларації про готовність
об'єкта до експлуатації, порядок її
подання і реєстрації визначаються
Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.19-20 Порядку прийняття в
експлуатацію закінчених будівництвом
об'єктів, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України №461 від 13
квітня 2011 року, замовник відповідно до
закону відповідає за повноту та
достовірність даних, зазначених у
поданій ним декларації.

Інспекція перевіряє протягом десяти
робочих днів з дати подання
(надходження) до неї декларації повноту
даних, зазначених у ній, та реєструє
декларацію.

За змістом п.7 Порядку здійснення
державного архітектурно-будівельного
контролю №553 необхідність перевірки
достовірності даних, наведених у
декларації про готовність об'єкта до
експлуатації є підставою для
проведення позапланової перевірки, яка
проводиться протягом трьох місяців з
дня подання зазначеного документу.

При аналізі оскаржуваного рішення,
судом апеляційної інстанції
встановлено, що суд першої інстанції
дійшов помилкового висновку щодо
порушення Інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю у
Хмельницькій області вимоги п.7 Порядку
здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю
№553, оскільки вказана норма свідчить
про проведення позапланової перевірки
лише при необхідності встановлення
достовірності поданих даних.

Суд апеляційної інстанції звертає
увагу на те, що судом першої інстанції
при винесенні оскаржуваного рішення,
не було в повній мірі надана правова
оцінка п.19-20 Порядку прийняття в
експлуатацію закінчених будівництвом
об'єктів, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України № 461 від 13
квітня 2011 року, яка зазначає, що
замовник відповідно до закону
відповідає за повноту та достовірність
даних, зазначених у поданій ним
декларації, а не орган реєстрації
відповідних декларацій.

02 грудня 2014 року в судовому засіданні
представник апелянта ОСОБА_2 надав суду
пояснення про те, що під час подання
Декларації про готовність об'єкту до
експлуатації (добудови до житлового
будинку та гаража) ОСОБА_4 був поданий
повний пакет документів відповідно до
норм чинного законодавства, а саме:
державний акт на право власності
(користування) земельною ділянкою від
22.03.2012 року, звіт про проведення
технічного обслуговування будівельних
конструкцій та інженерних мереж
об'єкта, технічний паспорт, свідоцтво
про право власності, витяг про державну
реєстрацію прав, технічна
характеристика житлових і підсобних
приміщень квартири, у зв'язку з чим
Інспекція прийняла та зареєструвала
подану декларацію, оскільки наявних
підстав для проведення позапланової
перевірки щодо достовірності даних
поданих декларантом у Інспекції були
відсутні.

Представник позивача ОСОБА_3 дані
твердження заперечувала, просила в
задоволенні апеляційної скарги
відмовити, а рішення суду першої
інстанції залишити без змін.

Також, представник позивача надала
пояснення суду, що між ОСОБА_5 та ОСОБА_4
досить тривалий час існують
суперечності, які неоднарозово були
предметом спору в суді, також вказала
на те, що Інспекція була обізнана та
проінформована належним чином про
наявність вказаних спірних
правовідосин, а саме:

- рішенням Летичівського районного
суду від 14.09.2011 року по справі № 2-419/11 за
позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 зобов'язано
ОСОБА_4 усунути перешкоди у здійсненні
ОСОБА_5 права вільно володіти,
користуватися та розпоряджатись
зовнішньою стіною її квартири АДРЕСА_1,
шляхом знесення прибудов, здійснених
до стіни, квартири №2 та відновлення до
попереднього стану зовнішньої стіни її
квартири довжиною 4.5 метра і
реконструйованої частини даху;

- вироком Летичівського районного суду
Хмельницької області від 14.05.2013 року по
справі №678/14/13-к ОСОБА_4 визнано винним
за ст. 382 ч. 1 КК України і призначено
покарання у виді штрафу у розмірі
п'ятисот неоподаткованих мінімумів
громадян, що становить 8 500 грн.;

- рішенням Летичівського районного
суду від 30.12.2013 року по справі №678/295/13-ц
(яке набрало законної сили 25.06.2014 року)
визнано незаконним та скасовано
рішення 22 сесії 6 скликання
Летичівської селищної ради
Летичівського району Хмельницької
області від 28.02.2012 року № 17 "Про
затвердження технічної документації
із землеустрою, щодо складання
документів, що засвідчують право на
земельні ділянки громадянам" в частині
затвердження технічної документації
із землеустрою щодо складання
документів, що посвідчують право на
земельну ділянку та безоплатної
передачі у приватну власність ОСОБА_4
земельної ділянки площею 0,03 га для
будівництва та обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд, яка розташована АДРЕСА_2.
Визнано недійсним та скасовано
Державний акт серія ЯК №667444 від 22.03.2012
року про право власності ОСОБА_4 на
земельну ділянку площею 0,03000 га
кадастровий номер :00:012:0019 для
будівництва і обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд (присадибна ділянка), яка
розташована АДРЕСА_2.

Судом апеляційної інстанції при
дослідженні всіх матеріалів справи
встановлено, що твердження
представника позивача про обізнаність
та проінформованість належним чином
Інспекції про наявність судового
рішення Летичівського районного суду
Хмельницької області від 14.09.2011 року є
необгрунтованими та безпідставними,
оскільки при аналізі даного рішення
суду, сторонами по справі були ОСОБА_5
та ОСОБА_4, а не Інспекція державного
архітектурно-будівельного контролю у
Хмельницькій області, а отже вони не
були проінформовані належним чином про
наявність будь-яких спірних питань між
вказаними сторонами до17.09.2012 року.

Також, суд апеляційної інстанції
звертає увагу на те, що рішенням
Летичівського районного суду від 30.12.2013
року по справі №678/295/13-ц визнано
недійсним та скасовано Державний акт
серія ЯК №667444 від 22.03.2012 року про право
власності ОСОБА_4 на земельну ділянку
площею 0,03000 га кадастровий номер
:00:012:0019 для будівництва і
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибна ділянка), розташованої
АДРЕСА_2, яке набрало законної сили лише
25.06.2014 року, а реєстрація Декларації про
готовність об'єкту до експлуатації
(добудови до житлового будинку та
гаража) була проведена ще 17.09.2012 року,
тобто до прийняття рішень судами про
скасування правоустановлюючих
документів, а тому на момент реєстрації
оскаржуваної декларації судових
рішень про скасування чи визнання
недійсними поданих декларантом
документів не існувало, у зв'язку з чим
суд приходить до висновку, що Інспекція
державного архітектурно-будівельного
контролю у Хмельницькій області діяла
на підставі, в межах та в спосіб,
визначених Конституцією та Законами
України.

З огляду на вищевикладене, колегія
суддів апеляційної інстанції
приходить до твердження, що будь-яких
правових підстав для відмови в
прийнятті та реєстрації поданої
декларації в Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Хмельницькій області станом на 17.09.2012
року не було.

Колегія суддів апеляційної інстанції
також прийшла до висновку, що ОСОБА_4 ,
на час подання декларації, в повній
мірі виконані вимоги чинного
законодавства щодо подання Декларації
про готовність об'єкту до експлуатації
(добудови до житлового будинку та
гаражу), що в свою чергу свідчить про
правомірність та законність дій
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Хмельницькій області про реєстрацію
вказаної декларації, відповідно до п. 7
Порядку здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю №
553 та № 461.

Згідно до ст. 71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких грунтуються її вимоги та
заперечення, а суд за ст. 86 КАС України
оцінює докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
грунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

В силу вимог ст. 71 КАС України,
представником апелянта доведено, а в
суді апеляційної інстанції знайшло
своє підтвердження обгрунтованість
реєстрації Декларації про готовність
об'єкту до експлуатації (добудови до
житлового будинку та гаража)станом на
17.09.2012 року.

Отже, на підставі викладеного суд
апеляційної інстанції приходить до
висновку, що Інспекція державного
архітектурно-будівельного контролю у
Хмельницькій області в даному випадку
діяла на підставі, в межах та в спосіб,
визначених Конституцією та Законами
України, а тому законно та обгрунтовано
зареєструвала вищевказану декларацію
щодо позивача.

За таких обставин, судова колегія
вважає, що суд першої інстанції не в
повній мірі надав оцінку усім
вказаним обставинам та зібраним по
справі доказам, в деяких випадках
помилково застосував норми
матеріального права, у зв'язку із чим,
ухвалив рішення, яке підлягає
скасуванню.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин у адміністративній
справі, підтверджених такими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Відповідно до статті 202 КАС України,
підставами для скасування постанови
або ухвали суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення є неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи, недоведеність
обставин, що мають значення для справи,
які суд першої інстанції вважає
встановленими, невідповідність
висновків суду обставинам справи та
порушення норм матеріального або
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи або
питання.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що неповне з'ясування судом
обставин, що мають значення для справи,
та невідповідність висновків суду всім
обставинам справи призвели до
помилкового висновку, у зв'язку з чим,
постанова суду першої інстанції
підлягає скасуванню з ухваленням
нового рішення про відмову у
задоволенні адміністративного позову
повністю.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207,
212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити
повністю .

Постанову Хмельницького окружного
адміністративного суду від 22 жовтня 2014
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_5 до Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Хмельницькій області,
ОСОБА_4 про визнання незаконною та
скасування декларації скасувати .

Прийняти нову постанову, якою в
задоволенні адміністративного позову
ОСОБА_5 до Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Хмельницькій області, ОСОБА_4 про
визнання незаконною та скасування
декларації - відмовити повністю.

Постанова суду набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку
згідно ст 212 КАС України.

Постанова суду складена в повному
обсязі 05 грудня 2014 року.

Головуючий
Гонтарук В. М.

Судді
Біла Л.М.

Матохнюк Д.Б.