Справа № 804/13332/14
Суддя: Турлакова Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2014-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:
головуючого суддіТурлакової Н. В. при
секретаріЧудновській А.С. за участю:
представника позивача
представника відповідача
представник третьої особи ОСОБА_3
ОСОБА_4 Полішко І.О. не з'явився
розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Дніпропетровську
адміністративну справу за
адміністративним позовом ОСОБА_3 до
Головного управління Держземагенства
у Дніпропетровській області, третя
особа без самостійних вимог на предмет
спору на стороні відповідача:
управління Держземагенства у
Дніпропетровському районі
Дніпропетровської області про
визнання протиправними дій та
зобов'язання вчинити певні дії,-
ОСОБА_3 звернувся до суду з
адміністративним позовом до Головного
управління Держземагенства у
Дніпропетровській області, третя особа
без самостійних вимог на предмет спору
на стороні відповідача: управління
Держземагенства у Дніпропетровському
районі Дніпропетровської області з
позовними вимогами (згідно заяви від
- визнання протиправним ненадання
відповідачем ОСОБА_3 дозволу на
розробку документації із землеустрою
щодо відведення земельної ділянки у
власність для ведення особистого
селянського господарства орієнтовною
площею 2 га, за рахунок земель
сільськогосподарського призначення за
межами с. Дорогого, яка знаходиться на
території Новоолександрівської
сільської ради Дніпропетровського
району Дніпропетровської області;
- зобов'язати відповідача видати ОСОБА_3
Дозвіл про право на розробку
документації із землеустрою щодо
відведення земельної ділянки у
власність для ведення особистого
селянського господарства орієнтовною
площею 2 га, за рахунок земель
сільськогосподарського призначення за
межами с. Дорогого, яка знаходиться на
території Новоолександрівської
сільської ради Дніпропетровського
району Дніпропетровської області.
В обґрунтування заявлених позовних
вимог позивач посилається на те, що 26
червня 2014 року він звернувся до
відповідача із заявою про надання
дозволу на розробку документації із
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки у власність для ведення
особистого селянського господарства
орієнтовною площею 2 га, за рахунок
земель сільськогосподарського
призначення. Відповідачем 28 липня 2014
року була надана відповідь, що земельна
ділянка, на яку претендує ОСОБА_3
перебуває в оренді, проте, відповідно
до розпорядження голови
Дніпропетровської районної державної
адміністрації від 13 червня 2013 року за №
223-р земельна ділянка на час подання
заяви не мала користувача. З огляду на
викладене, позивач вважає відмову
відповідача протиправною.
Відповідач надав заперечення на позов,
посилаючись на наступне. Позивач
звернувся до Головного управління
Держземагенства у Дніпропетровській
області з заявою про надання дозволу на
розробку проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки. За
даними управління Держземагенства у
Дніпропетровському районі
Дніпропетровської області, на час
розгляду заяви ОСОБА_3 розпорядження
Голови Дніпропетровської районної
Державної адміністрації від 13.06.2013р.
про припинення дії договорів оренди
спірних земельних ділянок не надходило
і у державній статистичній звітності з
кількісного обліку земель за формою
6-зем запитувана земельна ділянка
значиться як орендована. За
результатами розгляду заяви була
надана відповідь у якій зазначено, що
відповідно до графічних матеріалів
земельна ділянка перебуває в оренді.
Порядок розгляду клопотання з наданням
мотивованої відповіді відповідачем
Управління Держземагенства у
Дніпропетровському районі
Дніпропетровської області правом на
надання письмових пояснень по суті
спору не скористалось.
Позивач та його представник в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав, та
просив позов задовольнити посилаючись
на доводи зазначені в ньому та
додаткових письмових поясненнях
залучених до матеріалів справи.
Представник відповідача в судовому
засіданні проти задоволення позову
заперечував посилаючись на обставини
викладені в запереченнях.
Представник третьої особи в судове
засідання не з'явився, про дату час та
місце якого повідомлений належним
Дослідивши чинне законодавство та
матеріали справи, суд доходить
наступних висновків.
26.06.2014р. ОСОБА_3 звернувся до Головного
управління Держземагенства у
Дніпропетровській області із заявою
про надання дозволу на розробку
документації із землеустрою щодо
відведення земельної ділянки у
власність для ведення особистого
селянського господарства орієнтовною
площею 2 га, за рахунок земель
сільськогосподарського призначення за
межами с. Дорогого, яка знаходиться на
території Новоолександрівської
сільської ради Дніпропетровського
району Дніпропетровської області.
До вказаної заяви додані: викопіювання
з кадастрової карти на яких зображене
бажане місце розташування земельної
ділянки; копія паспорта та копія
реєстраційного номера облікової
картки платника податків; згода на збір
та обробку персональних даних;
розпорядження Голови
Дніпропетровської районної Державної
адміністрації від 13.06.2013р. про
припинення дії договорів оренди
Відповідач у зв'язку з надходженням
звернень в тому числі від ОСОБА_6,
згідно листа від 22.07.2014р. № 22-4-0.11-6181/2-14
зобов'язав управління Держземагенства
у Дніпропетровському районі надати
інформацію щодо земельної ділянки ,
зазначеної на графічних матеріалах з
урахування даних розпорядження від
13.06.2013р. № 223-р.
Листом від 22.07.2014р. № 2140 управління
Держземагенства у Дніпропетровському
районі Дніпропетровської області
повідомило що до статистичної
звітності земельні ділянки, зазначені
на графічних матеріалах знаходяться в
оренді ОСОБА_7 Зміни статистичної
звітності по кількісному обліку
земель(форма 6-зем) вносяться
відповідно до розпоряджень (рішень)
органів відповідних органів місцевого
самоврядування, витягів з Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно
про реєстрацію обмежень. На даний час
до управління не надходив лист від
голови Дніпропетровської районної
державної адміністрації з відповідним
розпорядженням «Про припинення дії
договорів оренди земельних ділянок»
від 13.06.2013р. № 223-р, щодо внесення змін в
статистичну звітність та не надавався
витяг з Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно про реєстрацію
прав та їх обмежень. Тому зміни в
статистичну звітність форми 6-зем, щодо
припинення права оренди ОСОБА_7 на
земельні ділянки площею 15,4 га та площею
4,6 га не були внесені.
Головне Управління Держземагенства у
Дніпропетровській області листом за
вих. №4-0.11-6461/2-14 від 28.07.2014 року
повідомило заявника, що за письмовою
інформацією, наданою управлінням
Держземагенства у Дніпропетровському
районі, відповідно до графічних
матеріалів земельна ділянка за рахунок
якої Ви маєте намір відвести ділянку
перебуває в оренді. Також про
інформацію управління Держземагенства
у Дніпропетровському районі
Дніпропетровської області щодо не
надходження розпорядження «Про
припинення дії договорів оренди
земельних ділянок» від 13.06.2013р. № 223-р,
та не внесення змін до статистичної
Таким чином, з огляду на надану
інформацію, місце розташування
вказаної земельної ділянки не
відповідає нормам ч.5 ст.116 Земельного
Судом встановлено, що розпорядженням
голови Дніпропетровської районної
державної адміністрації від 13 червня
2013 року за № 223-р «Про припинення дії
договорів оренди земельних ділянок» у
зв'язку зі смертю ОСОБА_7 припинено дію
договору оренди земельної ділянки
площею 15,4 га за кадастровим номером
Згідно п.п.3-4 вищевказаного рішення
доручено Управлінню Держземагенства у
Дніпропетровському районі
Дніпропетровської області внести
зміни в статистичну звітність 6-зем
щодо припинення права оренди ОСОБА_7 на
земельну ділянку площею 15,4 га за
зарахувати до земель резервного фонду,
а Державному кадастровому реєстратору
Управління Держземагенства у
Дніпропетровському районі
Дніпропетровської області скасувати
державну реєстрацію земельної ділянки
площею 15,4 га за кадастровим номером
Крім того, судом досліджено Рішення
Дніпропетровського районного суду від
22.09.2014р. по справі № 2-175/1683/14-ц за позовом
ОСОБА_3 до Дніпропетровської районної
державної адміністрації
Дніпропетровської області, третя
особа: управління Держземагенства у
Дніпропетровському районі
Дніпропетровської області про
визнання недійсним договору оренди
земельної ділянки. Згідно якого
позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено, та
визнано недійсним договір оренди
земельної ділянки (кадастровий номер
укладений з громадянином ОСОБА_7 та
Дніпропетровською районною державною
адміністрацією 10.078.2006р. Зобов'язано
Дніпропетровського районного
управління юстиції Дніпропетровської
області, внести відповідні зміни в
Державний реєстр речових прав на
нерухоме майно, щодо реєстрації та
припинення права оренди на земельну
ділянку площею 15,4 га, яка розташована
за межами с.Дорогого на території
Новоолександрівської сільської Ради
Дніпропетровського району
Дніпропетровської області, у зв'язку зі
смертю громадянина ОСОБА_7, та видати
ОСОБА_3 витяг з Держреєстру з внесеними
змінами. Зобов'язано управління
Держземагенства у Дніпропетровському
районі Дніпропетровської області
внести зміни в статистичну звітність
форми 6 ЗЕМ, щодо припинення права
оренди ОСОБА_7, та зарахувати земельну
ділянку площею 15,4 га до земель
Земельні відносини регулюються
Конституцією України, Земельним
кодексом України, а також прийнятими
відповідно до них нормативно-правовими
Відповідно до статті 81 Земельного
кодексу України громадяни України
набувають права власності на земельні
ділянки серед іншого на підставі
безоплатної передачі із земель
державної і комунальної власності.
Згідно статті 22 Земельного кодексу
України землі сільськогосподарського
призначення передаються у власність та
надаються у користування громадянам
для ведення особистого селянського
господарства, садівництва,
городництва, сінокосіння та випасання
худоби, ведення товарного
сільськогосподарського виробництва.
У відповідності до вимог ст.ст.116, 118
Земельного кодексу України, Закону
України "Про внесення змін в деякі
законодавчі акти України відносно
розподілу земель державної і
комунальної власності" від 06.09.2012р.
№5345-УІ у межах населених пунктів
землями повинні розпоряджатися
відповідні Ради, а за межами населених
пунктів - органи виконавчої влади.
У відповідності до вимог ч.1 ст.116
Земельного кодексу України громадяни
та юридичні особи набувають права
власності та права користування
земельними ділянками із земель
державної або комунальної власності за
рішенням органів виконавчої влади
або органів місцевого
самоврядування в межах їх
повноважень, визначених цим Кодексом
або за результатами аукціону.

За приписами ч.6 ст.118 вказаного вище
Кодексу, громадяни, зацікавлені в
одержанні безоплатно у власність
земельної ділянки із земель державної
або комунальної власності для ведення
фермерського господарства, ведення
особистого селянського господарства,
ведення садівництва, будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибної ділянки), індивідуального
дачного будівництва, будівництва
індивідуальних гаражів у межах норм
безоплатної приватизації, подають
клопотання до відповідного органу
виконавчої влади або органу місцевого
самоврядування, який передає земельні
ділянки державної чи комунальної
власності у власність відповідно до
повноважень, визначених статтею 122
цього Кодексу. У клопотанні
зазначаються цільове призначення
земельної ділянки та її орієнтовні
розміри. До клопотання додаються
графічні матеріали, на яких зазначено
бажане місце розташування земельної
ділянки, погодження землекористувача
(у разі вилучення земельної ділянки, що
перебуває у користуванні інших осіб) та
документи, що підтверджують досвід
роботи у сільському господарстві або
наявність освіти, здобутої в аграрному
навчальному закладі (у разі надання
земельної ділянки для ведення
фермерського господарства). У разі якщо
земельна ділянка державної власності
розташована за межами населених
пунктів і не входить до складу певного
району, заява подається до Ради
міністрів Автономної Республіки Крим.
Верховній Раді Автономної Республіки
Крим, Раді міністрів Автономної
Республіки Крим, органам виконавчої
влади або органам місцевого
самоврядування, які передають земельні
ділянки державної чи комунальної
власності у власність відповідно до
повноважень, визначених статтею 122
цього Кодексу, забороняється вимагати
додаткові матеріали та документи, не
передбачені цією статтею.

У відповідності до ч.7 ст.118 цього ж
Кодексу визначено, що відповідний
орган виконавчої влади або орган
місцевого самоврядування, який передає
земельні ділянки державної чи
комунальної власності у власність
відповідно до повноважень, визначених
статтею 122 цього Кодексу, розглядає
клопотання у місячний строк і дає
дозвіл на розроблення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки або надає мотивовану відмову у
його наданні. Підставою відмови у
наданні такого дозволу може бути лише
невідповідність місця розташування
об'єкта вимогам законів, прийнятих
відповідно до них нормативно-правових
актів, генеральних планів населених
пунктів та іншої містобудівної
документації, схем землеустрою і
техніко-економічних обґрунтувань
використання та охорони земель
адміністративно-територіальних
одиниць, проектів землеустрою щодо
впорядкування територій населених
пунктів, затверджених у встановленому
законом порядку

Частиною 4 статті 123 Земельного кодексу
України визначено, що центральний
орган виконавчої влади з питань
земельних ресурсів у галузі земельних
відносин та його територіальні органи
передають земельні ділянки
сільськогосподарського призначення
державної власності, крім випадків,
визначених частиною восьмою цієї
статті, у власність або у користування
для всіх потреб.

У пп. 4.32 п. 4 Положення про Головне
управління Держземагентства в області,
яке затверджене Наказом Міністерства
аграрної політики та продовольства
України 10.05.2012 № 258, зареєстроване в
Міністерстві юстиції України 30 травня
2012 року за № 852/21164 встановлено, що
Головне управління відповідно до
покладених на нього завдань передає
відповідно до закону земельні ділянки
сільськогосподарського призначення
державної власності у власність або в
користування для всіх потреб в межах
області.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
оренду землі» від 06.10.1998 № 161-XIV, оренда
землі - це засноване на договорі
строкове платне володіння і
користування земельною ділянкою,
необхідною орендареві для проведення
підприємницької та інших видів
діяльності.

Так, наказом Держземагентства України
від 28.02.2013 за № 72 «Про деякі питання
реалізації повноважень з питань
передачі земель
сільськогосподарського призначення
державної власності для всіх потреб»
(зі змінами згідно наказу
Держземагентства України від 09.04.2013 за
№ 142) затверджено Методичні
рекомендації щодо порядку реалізації
головними управліннями
Держземагентства в областях, містах
Києві та Севастополі повноважень з
передачі земельних ділянок
сільськогосподарського призначення
державної власності у власність або
користування (на безконкурентних
засадах) для всіх потреб, у яких
визначено, що у разі невідповідності
земельному законодавству або
наявності зауважень до матеріалів,
відповідному територіальному органу
протягом п'яти днів рекомендується
інформувати заявника про відмову у
наданні земельної ділянки із
зазначенням конкретних причин відмови.

У ч.1 ст.1 Закону України «Про Державний
земельний кадастр» від 07.07.2011 № 3613-VI
визначено, що Державний земельний
кадастр - єдина державна
геоінформаційна система відомостей
про землі, розташовані в межах
державного кордону України, їх цільове
призначення, обмеження у їх
використанні, а також дані про
кількісну і якісну характеристику
земель, їх оцінку, про розподіл земель
між власниками і користувачами.

Наказом Державного комітету
статистики України № 377 від 05.11.1998, який
зареєстрований в Міністерстві юстиції
України 14 грудня 1998 року за № 788/3228,
затверджено форми державної
статистичної звітності з земельних
ресурсів та Інструкції з заповнення
державної статистичної звітності з
кількісного обліку земель (форми №№
6-зем, 6а-зем, 6б-зем, 2-зем).

Згідно пп.1.1 п.1 вищевказаного Наказу
Державного комітету статистики
України № 377, форма державної
статистичної звітності № 6-зем - це
річний Звіт про наявність земель та
розподіл їх за власниками землі,
землекористувачами, угіддями та видами
економічної діяльності.

Форма державної статистичної
звітності № 6-зем, є однією із складових
частин і відноситься до системи
Державного земельного кадастру,
відповідно до пп. 3 п. 49 Порядку ведення
Державного земельного кадастру,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 17 жовтня 2012 року
№ 1051.

Так, відповідно до ч. 8 ст. 9 Закону
України «Про Державний земельний
кадастр», державна реєстрація
земельних ділянок, обмежень у їх
використанні, ведення поземельних
книг, внесення до Державного
земельного кадастру відомостей про
земельні ділянки здійснюються
Державними кадастровими
реєстраторами, які здійснюють свою
діяльність за місцем розташування
земельної ділянки (район, місто
республіканського значення Автономної
Республіки Крим, місто обласного
значення).

Управління Держземагентства у
Дніпропетровському районі
Дніпропетровської області є
територіальним органом земельних
ресурсів.

Положення про Управління (Відділ)
Держземагентства у районі затверджене
Наказом Міністерства аграрної
політики та продовольства України
10.05.2012 № 258, зареєстроване в
Міністерстві юстиції України 30 травня
2012 року за № 854/21166.

Зі змісту п.4.4 вищевказаного Положення
вбачається, що Управління (Відділ)
Держземагентства у районі бере участь
у веденні державного земельного
кадастру.

Згідно пп.1 п.7 Порядку ведення
Державного земельного кадастру, до
повноважень Державного кадастрового
реєстратора територіальних органів
Держземагентства в Автономній
Республіці Крим, областях належить
внесення до Державного земельного
кадастру або надання відмови у
внесенні відомостей (змін до них) про:
землі в межах районів, міст, селищ, сіл;
обмеження у використанні земель.

Підпунктом 2 частини 1 статті 4 Закону
України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень» від 01.07.2004 № 1952-IV встановлено,
що обов'язковій державній реєстрації
підлягають право постійного
користування та право оренди земельної
ділянки.

Державний реєстратор приймає рішення
про державну реєстрацію прав та їх
обтяжень, про відмову в державній
реєстрації, про її зупинення, внесення
змін до Державного реєстру прав (п. 2 ч. 2
ст. 9 Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень»).

Зі змісту ч. 1 ст. 28-1 Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень»
вбачається, що орган державної
реєстрації прав надає органу, що
здійснює ведення Державного
земельного кадастру, інформацію про:1)
суб'єкта права власності на земельну
ділянку;2) суб'єкта речового права на
земельну ділянку;3) державну реєстрацію
права власності на земельну ділянку,
права користування (сервітут)
земельною ділянкою, права постійного
користування, права оренди (суборенди)
земельної ділянки; права користування
земельною ділянкою для
сільськогосподарських потреб
(емфітевзис); права забудови земельної
ділянки (суперфіцій);4) дату державної
реєстрації, реєстраційний номер
земельної ділянки у Державному реєстрі
речових прав на нерухоме майно із
зазначенням відомостей про її
кадастровий номер та орган, що здійснив
державну реєстрацію.

Відповідно до п. 113 Порядку ведення
Державного земельного кадастру, після
отримання від органу державної
реєстрації прав інформації в порядку
інформаційного обміну Державний
кадастровий реєстратор протягом двох
робочих днів з моменту її отримання
вносить інформацію про власників,
користувачів земельної ділянки
відповідно до даних про зареєстровані
речові права у Державному реєстрі
речових прав на нерухоме майно до
Поземельної книги в електронній
(цифровій) та паперовій формі.

Отже, Управління Держземагентства у
Дніпропетровському районі
Дніпропетровської області, як
територіальний орган земельних
ресурсів, який наділений
повноваженнями щодо ведення
Державного земельного кадастру,
зобов'язаний вносити зміни як
Державний кадастровий реєстратор, який
здійснює свою діяльність за місцем
розташування земельної ділянки, про
власників, користувачів земельних
ділянок відповідно до даних про
зареєстровані речові права у
Державному реєстрі речових прав на
нерухоме майно.

Згідно п. 7 Положення про Головне
управління Держземагентства в області,
Головне управління здійснює свої
повноваження як безпосередньо, так і
через територіальні органи
Держземагентства України нижчого
рівня та контролює їх діяльність.

У п. 56 Порядку ведення Державного
земельного кадастру встановлено, що
Державний кадастровий реєстратор несе
відповідальність за:1) ведення
Поземельної книги відповідно до вимог,
зазначених у цьому Порядку;2)
відповідність відомостей, зазначених у
Поземельній книзі, відомостям,
зазначеним у документах, що є підставою
для їх внесення;3) тотожність
відомостей, зазначених у паперовій та
електронній (цифровій) формі
Поземельної книги.

Відповідальність за достовірність
відомостей, зазначених у документах, що
є підставою для їх внесення до
Поземельної книги, несуть особи, які
видали (склали) такі документи.

Відповідно до Закону України "Про
Державний земельний кадастр" та
Порядку ведення Державного земельного
кадастру, затвердженому постановою
Кабінету Міністрів України від 17.10.2012
№1051 (далі - Порядок), Державний
кадастровий реєстратор має доступ до
всіх відомостей Державного земельного
кадастру, самостійно приймає рішення
про внесення відомостей до нього,
надання таких відомостей, а також
відмову у внесенні або наданні
відомостей.

Втручання будь-яких органів, посадових
і службових осіб, громадян чи їх
об'єднань у діяльність Державного
кадастрового реєстратора, пов'язану із
здійсненням державної реєстрації
земельних ділянок, забороняється.

Пунктом 162 цього Порядку зазначено, що
відомості Державного земельного
кадастру надаються Державними
кадастровими реєстраторами у
формі:витягу з Державного земельного
кадастру про об'єкт Державного
земельного кадастру; довідки, що
містить узагальнену інформацію про
землі (території);викопіювання з
кадастрової карти (плану) та іншої
картографічної документації
Державного земельного кадастру.

У зв'язку з вищевикладеним суд
погоджується з доводами відповідача в
частині того, що хоча Головне
Управління Держземагенства у
Дніпропетровській області і контролює
діяльність Управління
Держземагентства у Дніпропетровському
районі Дніпропетровської області,
проте, оскільки Управління
Держземагентства у Дніпропетровському
районі Дніпропетровської області
виступає у спірних правовідносинах як
Державний кадастровий реєстратор, то
відповідальність за ведення
Поземельної книги покладається саме на
нього.

З огляду на дані обставини, Головне
Управління Держземагенства у
Дніпропетровській області не може
нести відповідальності за дані
Державного земельного кадастру щодо
земельної ділянки площею 15,4 га за
кадастровим номером 01021:0031.

Крім того, приймаючи рішення судом
також враховано, що до вказаних
висновків прийшов і Дніпропетровський
районний суд в рішенні від 22.09.2014р. по
справі № 2-175/1683/14-ц за позовом ОСОБА_3 до
Дніпропетровської районної державної
адміністрації Дніпропетровської
області, треті особи : управління
Держземагенства у Дніпропетровському
районі Дніпропетровської області,
Реєстраційна служба
Дніпропетровського районного
управління юстиції Дніпропетровської
області, про визнання недійсним
договору оренди земельної ділянки.

Яким в тому числі визнано недійсним
договір оренди земельної ділянки
(кадастровий номер :01:021:0031) площею
15,4 га від 10.07.2006 р., укладений з
громадянином ОСОБА_7 та
Дніпропетровською районною державною
адміністрацією 10.078.2006р. Зобов'язано
Реєстраційну службу
Дніпропетровського районного
управління юстиції Дніпропетровської
області, внести відповідні зміни в
Державний реєстр речових прав на
нерухоме майно, щодо реєстрації та
припинення права оренди на земельну
ділянку площею 15,4 га, яка розташована
за межами с.Дорогого на території
Новоолександрівської сільської Ради
Дніпропетровського району
Дніпропетровської області, у зв'язку зі
смертю громадянина ОСОБА_7, та видати
ОСОБА_3 витяг з Держреєстру з внесеними
змінами. Зобов'язано управління
Держземагенства у Дніпропетровському
районі Дніпропетровської області
внести зміни в статистичну звітність
форми 6 ЗЕМ, щодо припинення права
оренди ОСОБА_7, та зарахувати земельну
ділянку площею 15,4 га до земель
резервного фонду.

Проте станом на час вчинення спірних
правовідносин в червні - липні 2014р.
договір оренди земельної ділянки
укладений з громадянином ОСОБА_7 та
Дніпропетровською районною державною
адміністрацією 10.078.2006р. був чинний,
відповідні зміни в Державний реєстр
речових прав на нерухоме майно, щодо
реєстрації та припинення права оренди
на земельну ділянку площею 15,4 га, яка
розташована за межами с.Дорогого на
території Новоолександрівської
сільської Ради Дніпропетровського
району Дніпропетровської області, у
зв'язку зі смертю громадянина ОСОБА_7,
не були внесені, так і в статистичну
звітність форми 6-ЗЕМ третьою особою
відповідні зміни не могли і не були
внесені, про що позивачу як стороні у
вказаному судовому спорі було відомо,
а рішення Дніпропетровського
районного суду набрало законної сили.

А відповідно до ч.1 ст.72 КАС України
обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлені ці обставини.

Частина 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
визначає, що в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дій чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Разом з тим, і частина 1 статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України покладає обов'язок на
позивача довести ті обставини, на яких
ґрунтуються його вимоги та
заперечення.

Згідно до ст. 86 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд оцінює докази, які є у справі, за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

Приймаючи до уваги викладене, суд
приходить до висновку, що відповідач у
ході розгляду заяви позивача від
26.06.2014р, шляхом надання відповіді
позивачеві діяв у межах повноважень та
у спосіб, що передбачений Конституцією
та законами України, правомірність
своїх дій ним доведена, відповідно у
суду відсутні обґрунтовані підстави
для задоволення адміністративного
позову в цій частині.

З огляду на відсутність протиправності
дій відповідача під час розгляду заяви
позивача, відсутні і правові підстави
для задоволення похідних позовних
вимог позивача про зобов'язання
відповідача вчинити відповідні дії.

З врахуванням наведеного, оцінюючи у
сукупності встановлені обставини та
перевіривши наявні в матеріалах справи
докази, суд дійшов висновку, що у
задоволенні позовних вимог належить
відмовити.

Керуючись ст.ст.158-163 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_3 до Головного управління
Держземагенства у Дніпропетровській
області, третя особа без самостійних
вимог на предмет спору на стороні
відповідача: управління
Держземагенства у Дніпропетровському
районі Дніпропетровської області про
визнання протиправними дій та
зобов'язання вчинити певні дії, -
відмовити.

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строку апеляційного
оскарження, а у разі її апеляційного
оскарження - з моменту проголошення
судового рішення суду апеляційної
інстанції. Постанову може бути
оскаржено в апеляційному порядку до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд в порядку,
визначеному ст.254 КАС України.

Відповідно до ст.186 КАС України,
апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Якщо
суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя Н.В.
Турлакова