Справа № 810/4960/14
Суддя: Парінов А.Б.
Дата ухвалення: 2014-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 810/4960/14
1-й інстанції: Волков А.С.
Суддя-доповідач: Парінов А.Б.
У Х В А Л А

Іменем України

04 грудня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого - судді Парінова А.Б.,

суддів: Беспалова О.О., Грибан І.О.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України у
м. Славутичі Київської області на
постанову Київського окружного
адміністративного суду від 26 вересня
2014 року у справі за позовом управління
Пенсійного фонду України у м. Славутичі
Київської області до Первинної
профспілкової організації
Чорнобильської АЕС про стягнення
заборгованості з відшкодування
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до суду з позовом до
Первинної профспілкової організації
Чорнобильської АЕС про стягнення
заборгованості з відшкодування
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах відповідно до пункту
«а» статті 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» (список № 1), за
квітень 2014 року у загальній сумі 22874,98
грн.

Постановою Київського окружного
адміністративного суду від 26 вересня
2014 року у задоволенні позову
відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим
рішенням, позивач подав апеляційну
скаргу, в якій, посилаючись на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального права, просить скасувати
оскаржувану постанову та прийняти
нову, якою позов задовольнити.

В засідання учасники процесу не
з'явилися, будучи належним чином
повідомленими про дату, час і місце
апеляційного розгляду.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України суд
апеляційної інстанції може розглянути
справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі неприбуття жодної з
осіб, які беруть участь у справі, у
судове засідання, хоча вони були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового засідання.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
перегляду оскаржуваного рішення суду
першої інстанції, колегія суддів
визнала можливим розглядати справу в
порядку письмового провадження.

Перевіривши матеріали справи та
дослідивши докази, проаналізувавши на
підставі встановлених фактичних
обставин справи правильність
застосування судом першої інстанції
норм законодавства, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу необхідно
залишити без задоволення, виходячи з
наступного.

Як встановлено судом першої інстанції
та підтверджується матеріалами справи,
Первинна профспілкова організація
Чорнобильської АЕС є юридичною особою,
що зареєстрована виконавчим комітетом
Славутицької міської ради Київської
області як платник страхових внесків
на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування, зареєстрована в
управлінні Пенсійного фонду України в
м. Славутичі Київської області.

Управлінням Пенсійного фонду України в
м. Славутичі Київської області на
підставі розрахунків фактичних витрат
на виплату і доставку пенсій,
призначених відповідно до пункту «а»
статті 13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» (список № 1), та частини
другої Прикінцевих положень Закону
України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», визначено розмір витрат,
які підлягають відшкодуванню за
рахунок відповідача у зв'язку з
виплатою та доставкою пенсій
громадянам ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, за квітень 2014 року на загальну
суму 22874,98 грн.

Вказаним громадянам, які працювали на
підприємстві відповідача та
перебувають на пенсійному обліку у
позивача, призначено пенсії за віком
«за списком № 1».

При призначенні пенсії зазначеним
громадянам, які мають статус
постраждалих внаслідок Чорнобильської
катастрофи, вік виходу на пенсію яких
знижено на п'ять років.

У зв'язку з відмовою відповідача
сплатити вказану заборгованість у
добровільному порядку, позивач
звернувся з даним позовом до суду.

Приймаючи рішення про відмову у
задоволенні позову, суд першої
інстанції виходив з того, що
фінансування витрат Пенсійного фонду
України на виплату і доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах, на
користь осіб, яким пенсійний вік
знижено як постраждалим внаслідок
Чорнобильської катастрофи, у зв'язку з
таким зниженням має здійснюватись за
рахунок коштів державного бюджету.
Включення Пенсійним фондом таких
витрат до розрахунку з метою їх
відшкодування за рахунок відповідача,
є неправомірним і безпідставним.

Колегія суддів погоджується з
наведеним висновком суду першої
інстанції з огляду на наступне.

Пунктом «а» статті 13 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» від 05
листопада 1991 року № 1788-ХІІ встановлено,
зокрема, що на пільгових умовах мають
право на пенсію за віком, незалежно від
місця останньої роботи працівники,
зайняті повний робочий день на
підземних роботах, на роботах з
особливо шкідливими і особливо важкими
умовами праці, - за списком № 1
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затвердженим Кабінетом
Міністрів України, і за результатами
атестації робочих місць.

Пунктом 2 розділу XV «Прикінцеві
положення» Закону України від 09 липня
2003 року №1058-ІV «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»
передбачено, що пенсійне забезпечення
застрахованих осіб, які працювали або
працюють на підземних роботах, на
роботах з особливо шкідливими і
особливо важкими умовами праці за
списком № 1 та на інших роботах із
шкідливими і важкими умовами праці за
списком № 2 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджених
Кабінетом Міністрів України, та за
результатами атестації робочих місць,
на посадах, що дають право на
призначення пенсії за віком на
пільгових умовах або за вислугу років,
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, мали право на пенсію на
пільгових умовах або за вислугу років,
здійснюється згідно з окремим
законодавчим актом через професійні та
корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного
забезпечення через професійні та
корпоративні фонди підпунктом 1 пункту
2 розділу XV «Прикінцеві положення»
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» передбачено, що вказаним
особам пенсії призначаються за нормами
цього Закону в разі досягнення
пенсійного віку та наявності трудового
стажу, передбаченого Законом України
«Про пенсійне забезпечення» (статті 27
та 28). При цьому зберігається порядок
покриття витрат на виплату і доставку
цих пенсій, що діяв до набрання
чинності цим Законом.

Порядок відшкодування
страхувальниками витрат Пенсійного
фонду України на виплату та доставку
пільгових пенсій, призначених на
пільгових умовах, визначено
Інструкцією про порядок обчислення і
сплати страхувальниками та
застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного Фонду
України, затвердженою постановою
Пенсійного фонду України від 19 грудня
2003 року №21-1.

Відповідно до приписів пункту 6.4
вказаної Інструкції Пенсійний фонд
щорічно в повідомленнях про розрахунок
сум фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій, які надсилає
підприємствам до 20-го січня поточного
року та протягом 10 днів з
новопризначених пенсій, визначає
розмір сум до відшкодування на
поточний рік.

Підприємства відповідно до вимог
пункту 6.8 Інструкції щомісяця до 25-го
числа повинні вносити до Пенсійного
фонду України зазначену в повідомленні
місячну суму фактичних витрат на
виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах.

Враховуючи, що положення абз. 4 п. 2
Прикінцевих положень Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» є спеціальними
щодо абз.3 п.2 Прикінцевих положень
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», у відповідача обов'язку
відшкодовувати органам Пенсійного
фонду України суми фактичних витрат на
виплату і доставку пенсій, призначених
на пільгових умовах відповідно до
пункту "а" статті 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення».

Відповідно до частини другої статті 6
Закону України від 08 липня 2010 року №
2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску
на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування», частини шостої
статті 20 Закону України від «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» страхувальники
зобов'язані нараховувати, обчислювати
і сплачувати в установлені строки та в
повному обсязі страхові внески.

Як встановлено судо першої інстанції,
працівники відповідача направлялися
на роботу в зону Чорнобильської АЕС.

Порядок та умови надання пенсій особам,
які працювали або проживали на
територіях радіоактивного забруднення
та пільги щодо обчислення стажу роботи
(служби) в зоні відчуження регулюється
статтями 55, 56 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до вимог статті 49 названого
Закону пенсії особам, віднесеним до
категорій № 1, 2, 3, 4, встановлюються у
вигляді: а) державної пенсії; б)
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, яка призначається після
виникнення права на державну пенсію.

Згідно з пунктом 13 Прикінцевих
положень Закону України № 1058-IV у разі,
якщо особа має право на отримання
пенсії відповідно до Закону України №
796-XII, то різниця між розміром пенсії, на
який має право особа - ліквідатор
аварії на ЧАЕС, та розміром пенсії із
солідарної системи відповідно до
Закону України № 1058-IV фінансується за
рахунок коштів Державного бюджету
України.

З огляду на викладене, працівники
відповідача мають право на отримання
державної пенсії на пільгових умовах
відповідно до списку № 1, а підставою
для надання пільгової пенсії є
безпосередня участь в роботах по
ліквідації наслідків аварії та
запобіганні забрудненню навколишнього
середовища в 30-кілометровій зоні
Чорнобильської АЕС.

Отже, вищевказані особи виконували
трудову функцію не на підприємстві, а в
зоні Чорнобильської АЕС в порядку
реалізації державної програми з
ліквідації наслідків Чорнобильської
катастрофи.

Крім того, пунктом 2 Постанови Кабінету
Міністрів України № 442 від 01
серпня 1992 року «Про порядок проведення
атестації робочих місць за умовами
праці» установлено, що відповідно до
статті 13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» пенсії за віком на
пільгових умовах за списками № 1 і № 2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, що дають право на пільгове
пенсійне забезпечення,
затверджуваними Кабінетом Міністрів
України, а також пенсії, що можуть
встановлюватися підприємствами й
організаціями за рахунок власних
коштів працівникам інших виробництв,
професій та посад залежно від умов
праці, призначаються за результатами
атестації робочих місць. Результати
атестації використовуються
підприємствами й організаціями також
для здійснення пільг і компенсацій,
передбачених чинним законодавством.

На підприємстві відповідача немає
виробництв, передбачених Списками №1,
відповідно на ньому не проводилась
атестація робочих місць як на час
направлення працівників відповідача
на роботу в зону Чорнобильської АЕС,
так і на цей час.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що підстав для стягнення на
користь позивача фактичних витрат на
виплату і доставку пільгових пенсій
вказаним у позові працівникам
відповідача немає, оскільки у
відповідача немає виробництв,
передбачених списками №1, а
вищевказаним особам була призначена
пільгова пенсія за виконання ними
робіт в зоні Чорнобильської АЕС на
підставі Постанови Ради Міністрів УРСР
від 20 листопада 1990 року №343.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції повно
та всебічно, оцінивши фактичні
обставини справи, з дотриманням норм
матеріального та процесуального права
дійшов вірного висновку про відмову у
задоволенні позову.

Згідно з ст. ст. 198, 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а постанову суду без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 167, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254
КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України у м. Славутичі
Київської області залишити без
задоволення.

Постанову Київського окружного
адміністративного суду від 26 вересня
2014 року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, а якщо його було
прийнято за наслідками розгляду у
письмовому провадженні, - через п'ять
днів після направлення копій особам,
які беруть участь у справі (ч. 5 статті
254 КАС України). Касаційна скарга на
судові рішення подається
безпосередньо до суду касаційної
інстанції протягом двадцяти днів
після набрання законної сили судовим
рішенням суду апеляційної інстанції,
крім випадків, передбачених цим
Кодексом, а в разі складення постанови
в повному обсязі відповідно до статті
160 цього Кодексу - з дня складення
постанови в повному обсязі (стаття 212
КАС України).

Головуючий суддя

А.Б. ПаріновСудді
О.О. Беспалов І.О.
Грибан

.

Головуючий суддя
Парінов А.Б.

Судді:
Беспалов О.О.

Грибан І.О.