Справа № 707/2781/14-а
Суддя: Епель О.В.
Дата ухвалення: 2014-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
1-й інстанції: Василенко В.В.
Суддя-доповідач: Епель О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2014 року
Справа: № 707/2781/14-а

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Епель О.В.,

суддів: Карпушової О.В.,
Кобаля М.І.,

за участю секретаря Бабенка Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в місті
Києві апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в Черкаському
районі Черкаської області на постанову
Черкаського районного суду Черкаської
області від 04 листопада 2014 року у
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду
України в Черкаському районі
Черкаської області про визнання дій
протиправними та зобов'язання вчинити
дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 ( далі - позивач )
звернулася до суду з адміністративним
позовом до управління Пенсійного фонду
України в Черкаському районі
Черкаської області ( далі - відповідач,
УПФУ в Черкаському районі Черкаської
області ) про визнання неправомірними
дій відповідача щодо неврахування при
обчислення пенсії сум матеріальної
допомоги на оздоровлення, допомоги для
вирішення соціально-побутових потреб
та індексації грошових доходів і
зобов'язання УПФУ в Черкаському районі
Черкаської області здійснити
перерахунок та виплату ОСОБА_2 пенсії
державного службовця з урахуванням у
складі заробітної плати позивача сум
матеріальної допомоги на оздоровлення,
допомоги для вирішення
соціально-побутових потреб та
індексації грошових доходів, з яких
нараховані та сплачені страхові внески
на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування, починаючи з
01.04.2014 р.

Черкаський районний суд Черкаської
області своєю постановою від 04
листопада 2014 року адміністративний
позов задовольнив.

В судове засідання сторони не
з'явились, про день, час та місце
розгляду справи повідомлені належним
чином, у зв'язку із чим, колегія суддів,
на підставі ч. 6 ст.12, ч. 1 ст.41, ч. 4 ст. 196
КАС України розглядає справу за їх
відсутності без фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного
засобу.

Не погоджуючись з таким судовим
рішенням, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить його скасувати
та ухвалити нову постанову про відмову
в задоволенні адміністративного
позову, так як, на думку апелянта,
зазначенау постанова суду прийнята з
порушенням норм матеріального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши повноту встановлення
судом першої інстанції фактичних
обставин справи та правильність
застосування ним норм матеріального
права, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає залишенню
без задоволення, а постанова суду - без
змін, з наступних підстав.

Як встановлено судом першої
інстанції та вбачається з матеріалів
справи, ОСОБА_2 перебуває на обліку УПФУ
в Черкаському районі Черкаської
області та отримує пенсію за віком,
відповідно до Закону України «Про
службу в органах місцевого
самоврядування», з 02.07.2008 р.

Позивач звернувлася до відповідача із
заявою про включення до складу її
заробітної плати, з розміру якої
здійснюється обчислення пенсії, сум
матеріальної допомоги на оздоровлення,
матеріальної допомоги для вирішення
соціальних побутових питань та
індексації грошових доходів.

20.10.2014 р. УПФУ в Черкаському районі
Черкаської області своїм листом №9354/08
повідомив ОСОБА_2 про відмову в
задоволенні її вимог.

Колегія суддів встановила, що
задовольняючи позовні вимоги суд
першої інстанції виходив з того, що
суми матеріальної допомоги на
оздоровлення, допомоги для вирішення
соціально-побутових потреб та
індексації грошових доходів мали бути
враховані відповідачем при обчисленні
пенсії ОСОБА_2

Дослідивши матеріали справи та
здійснивши системний аналіз чинного
законодавства, судова колегія
погоджується з такими висновками суду
першої інстанції, виходячи з
наступного.

Спірні правовідносини врегульовані
Конституцією України, нормами Законів
України «Про службу в органах
місцевого самоврядування» ( далі -
Закон №2493-ІІІ ), «Про державну службу» (
далі - Закон № 3723-XII ), «Про оплату праці»
( далі - Закон № 108/95-ВР ), «Про пенсійне
забезпечення» ( далі - Закон № 1788-XII ),
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» ( далі - Закон №
1058-IV ).

Так, відповідно до частини 2 статті 19
Конституції України, органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

У відповідності до статті 22 Закон
№2493-ІІІ, до стажу служби в органах
місцевого самоврядування
зараховується період роботи на
посадах, на які поширюється дія цього
Закону, а також на посадах і в органах,
час роботи в яких зараховується до
стажу державної служби.

Згідно з частиною 2 статті 37 Закону №
3723-XII, пенсія державним службовцям
призначається в розмірі 80 відсотків
від сум їх заробітної плати, на які
нараховуються страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, а особам, які на час
звернення за призначенням пенсії не є
державними службовцями, - у розмірі 80
відсотків заробітної плати працюючого
державного службовця відповідної
посади та рангу за останнім місцем
роботи на державній службі.

У частині 2 статті 37-1 цього Закону
закріплено, що перерахунок пенсії
здійснюється виходячи із сум
заробітної плати, на які нараховуються
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування
працюючого державного службовця
відповідної посади та рангу на момент
виникнення права на перерахунок
пенсії.

Частиною 1 статті 1 Закону № 108/95-ВР
передбачено, що заробітна плата - це
винагорода, обчислена, як правило, у
грошовому виразі, яку за трудовим
договором роботодавець виплачує
працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 Закону № 108/95-ВР визначено
структуру заробітної плати, до якої
входить: основна та додаткова
заробітна плата, а також заохочувальні
та компенсаційні виплати, до яких
належать виплати у формі винагород за
підсумками роботи за рік, премії за
спеціальними системами і положеннями,
компенсаційні та інші грошові і
матеріальні виплати, які не
передбачені актами чинного
законодавства, або які провадяться
понад встановлені зазначеними актами
норми.

Відповідно до положень частини 2 статті
33 Закону № 3723-XII, заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплати за
ранги, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок

Згідно з частиною 1 статті 66 Закону №
1788-XII, до заробітку для обчислення
пенсії включаються всі види оплати
праці (виплат, доходу), на які
відповідно до Закону України «Про збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування» нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, в межах максимальної
величини фактичних витрат на оплату
праці найманих працівників,
оподатковуваного доходу (прибутку),
сукупного оподатковуваного доходу
(граничної суми заробітної плати
(доходу), з яких справляються страхові
внески (збори) до соціальних фондів, що
діяла на день одержання зазначеного
заробітку (виплат, доходу).

У статті 41 Закону № 1058-IV визначено, що
до виплат (доходів), що враховуються в
заробітну плату (дохід) застрахованої
особи для обчислення пенсії, належать,
зокрема: суми виплат, отримуваних
застрахованою особою після набрання
чинності цим Законом, з яких згідно з
цим самим Законом були фактично
нараховані (обчислені) та сплачені
страхові внески; суми виплат,
отримуваних застрахованою особою до
набрання чинності цим Законом, у межах
сум, на які відповідно до
законодавства, що діяло раніше,
нараховувалися внески на державне
соціальне страхування або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування.

Отже, з викладених правових норм
вбачається, що отримувані державним
службовцем суми виплат, з яких були
фактично нараховані та сплачені
страхові внески або збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування,
враховуються в заробіток (дохід)
застрахованої особи для обчислення
пенсії незалежно від того, чи входять
вони до структури заробітної плати.

Аналогічні висновки були викладені
Верховним Судом України в постанові
від 16 вересня 2014 року у справі № 21-314а14,
яке у відповідності з частиною 1 статті
244-2 КАС України, є обов'язковим для всіх
суб'єктів владних повноважень, які
застосовують у своїй діяльності
нормативно-правовий акт, що містить
зазначені норми права, та для всіх
судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

Таким чисном, оскільки єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування був нарахований
на всі виплати, отримані позивачем за
місцем роботи, у тому числі й
матеріальну допомогу на оздоровлення
та матеріальну допомогу для вирішення
соціально-побутових питань, що
підтверджується наявною у матеріалах
справи довідкою, то в даному випадку
наявні достатні та необхідні правові
підстави для врахування відповідачем
сум зазначених виплат при обчисленні
пенсії ОСОБА_2

При цьому, відповідач, який є суб'єктом
владних повноважень, діючи всупереч
приписам частини 2 статті 72 КАС України,
ані під час розгляду справи в суді
першої інстанції, ані в ході
апеляційного провадження, не надав
суду жодних доказів, не навів будь-яких
доводів, які б спростовували наведену
аргументацію, та не переконав судову
колегію у своїй правоті.

З огляду на це, колегія суддів вважає,
що неврахування при обчисленні пенсії
ОСОБА_2 зазначених видів матеріальної
допомоги, з якої сплачено страхові
внески, та сум індексації її грошових
доходів призвело до неправильного
розрахунку і нарахування позивачу
пенсії, що свідчить про протиправність
дій УПФУ в Черкаському районі
Черкаської області щодо відмови у
проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_2
та необхідність зобов'язання
відповідача здійснити перерахунок та
виплату позивачу пенсії з урахуванням
зазначених видів матеріальної
допомоги та суми індексації її
грошових доходів.

Відповідно до статті 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія
приходить до висновку, що судом першої
інстанції були повно встановлені
фактичні обставини справи, правильно
визначені норми матеріального та
процесуального права, які підлягають
застосуванню, із дотриманням вимог
статті 159 КАС України, а тому апеляційна
скарга управління Пенсійного фонду
України в Черкаському районі
Черкаської області підлягає залишенню
без задоволення, а постанова
Черкаського районного суду Черкаської
області від 04 листопада 2014 року - без
змін.

Керуючись ст. ст. 41, 159, 160, 195, 196, 198,
200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в Черкаському
районі Черкаської області залишити без
задоволення, а постанову Черкаського
районного суду Черкаської області від
04 листопада 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня її
складання в повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя
Епель О.В.

Судді:
Карпушова О.В.

Кобаль М.І.