Справа № 569/14284/14-а
Суддя: Музичук Н.Ю. Н. Ю.
Дата ухвалення: 2014-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

24 вересня 2014 року
Рiвненський мiський суд
в особi суддi
розглянувши у вiдкритому судовому
засiданнi в мiстi Рiвне в порядку
письмового провадження справу
адміністративного судочинства за
позовом ОСОБА_2 до УДАІ ГУМВС України в
м. Київ про визнання протиправною та
скасування постанови в справі про
адміністративне правопорушення, суд,-
09 Вересня 2014 року позивач ОСОБА_2
звернувся з позовом до УДАІ ГУМВС
України в м. Київ про визнання
протиправною та скасування постанови
в справі про адміністративне
правопорушення серії ПС1 № 705080 від 01
вересня 2014 року за відсутністю події та
складу правопорушення.
Ухвалою суду від 11 вересня 2014 року
відкрите провадження по справі. Копія
ухвали про відкриття провадження та
копія позову направлена судом
відповідачу з наданням строку для
письмових заперечень на позов або
заяви про визнання позову. У
встановлений строк від відповідача
надійшли до суду заперечення, в яких
відповідач просить суд відмовити в
задоволенні позовних вимог.
Представник відповідача в судове
засідання, будучи повідомленим про час
і місце судового розгляду справи у
встановленому порядку, не з'явився,
надавши для суду клопотання про
розгляд справи без його участі та
надавши письмові заперечення по даній
справі.
Позивач надав суду заяву, в якій
просить розглянути праву в його
відсутності порядку письмового
Справа розглядається судом за наявними
в ній матеріалами в порядку письмового
провадження, відповідно положень ст.ст.
122, 128 ч. 6 КАС України.
Розглянувши подані позивачем
документи і матеріали, всебічно і повно
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтується позов, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд встановив.
Постановою серії ПС1 № 705080 від 01
вересня 2014 року в справі про
адміністративне правопорушення було
притягнуто до відповідальності
позивача ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 122 КУпАП та
накладено штраф в розмірі 255 грн.
Згідно вищевказаної постанови та
протоколу про адміністративне
правопорушення серії АБ2 № 981763 від 01
вересня 2014 року вбачається, що ОСОБА_2. в
цей день об 17 год. 30 хв.., керував
автомобілем марки "Мерседес", державний
номерний знак НОМЕР_1, в місті Києві по
вул.. С. Петлюри 23 в'їхав в зону дії знака
"Рух механічних транспортних засобів
заборонено", чим порушив п. 3.2 та п. 7.5.4
ПДР України, та вчинив правопорушення,
передбачене ч. 1 ст. 122 КпАП України.
Із пояснення до протоколу про
адміністративне правопорушення,
вбачається, що ОСОБА_2 із протоколом не
погодився, вчинення правопорушення не
визнав, із покликанням на договір
2.1-37.14від 16.07.2014 року.
В позовній заяві правопорушення в його
діях вважає не доведеним, вказує на те,
що склад правопорушення в його діях
відсутній. Постанову в справі про
адміністративне правопорушення вважає
незаконною і необґрунтованою, виходячи
з того, що протокол про адміністративне
правопорушення складений
безпідставно, оскільки він працює
водієм у приватного підприємця ОСОБА_3
який здійснює підприємницьку
діяльність з надання послуг з
перевезень пасажирів автомобільним
транспортом. Того дня він, керуючи
транспортним засобом прямував до
кінцевого пункту призначення, а саме:
паркувального майданчику на площі
Вокзальній 1, який належить КП
"Київтранспарксервіс". Між ПП ОСОБА_4 та
КП "Київтранспарксервіс" було укладено
договір купівлі-продажу паркувальних
талонів №2.1-37.14 від 16.07.2014 року згідно
якого було надано дозвіл на паркування
на даному майданчику автобусів. Між
роботодавцем позивача та ПП ОСОБА_4 був
укладений договір №1 від 01.01.2012 року на
надання інформаційно-консультаційних
послуг, згідно з яким позивач мав право
використовувати даний майданчик на
площі Вокзальній 1. для зупинки, а тому
дії знаку "Рух механічних транспортних
засобів заборонено" не
розповсюджувався на позивача. Дії
інспектора були упередженими та
протиправним, а зазначене в протоколі
правопорушення є надуманим і
За змістом заперечення поданого
відповідачем вбачається, що після
зупинки автомобіля, яким керував
позивач, до нього підійшов інспектор
ДАІ та запропонував надати документи,
разом з водійськими документами
інспектору були надані копії вище
вказаних договорів, які не є
підтвердженням того, що власники
транспортних засобів працюють у
зазначеній зоні, а саме на вокзальній
площі. Проаналізувавши документи
надані позивачем та співставивши їх з
правилами дорожнього руху, відповідач,
вказує що Правилами дорожнього руху не
передбачено випадків, коли б договір
купівлі продажу паркувальних талонів
надав право не виконувати вимоги знаку
3.2 "Рух механічних транспортних засобів
заборонено", також ОСОБА_2 не надано
жодних допустимих доказів того, що він
працює за адресою: м. Київ, пл.
Відповідно до положень ст. 251 КпАП
України, доказами в справі про
адміністративне правопорушення є
будь-які фактичні дані, на основі яких у
визначеному законом порядку орган чи
посадова особа встановлює наявність чи
відсутність адміністративного
правопорушення, винність особи в його
вчиненні та інші обставини, що мають
значення для правильного вирішення
справи, які встановлюються, зокрема,
протоколом про адміністративне
правопорушення та поясненням особи, що
притягується до адміністративної
відповідальності, потерпілих, свідків,
показаннями технічних приладів
технічних засобів, що мають функції
фото-, кінозйомки, відеозапису, які
використовуються при нагляді за
виконанням правил, норм і стандартів,
що стосуються забезпечення безпеки
Доводи позивача на обґрунтування
причини невиконання вимог знаку 3.2 "Рух
механічних транспортних засобів
заборонено" та відсутності вини не
переконливі, суперечать ПДР України, не
можуть бути прийняті до уваги.
Зокрема, позивачем наданий в копії
договір №2.1-37 від 16.07.2014 року
купівлі-продажу паркувальних талонів
ФОП ОСОБА_4 та Договір №1 від 01.01.2012 року
між роботодавцем позивача ОСОБА_3 та ПП
ОСОБА_4 про надання
інформаційно-консультаційних послуг, в
якому за змістом відсутні будь які
послуги або зобов'язання сторін щодо
паркування належних роботодавцю
ОСОБА_3 транспортних засобів на площі
Вокзальна,1 м. Києва. Таким чином
Договір № 2.1-37 від 16.07.2014 року
купівлі-продажу паркувальних талонів
не має причинного зв'язку із
порушенням вимог знаку 3.2 "Рух
механічних транспортних засобів
заборонено" позивачем, як водієм ФОП
ОСОБА_3, посилання позивача на такий
договір суд вважає безпідставним.
Суд приходить до висновку, що склад
зазначеного постановою правопорушення
і вина позивача в його вчиненні
підтверджується зазначеними
протоколом та доводами відповідача.
Знак 3.2 "Рух механічних транспортних
засобів заборонено" забороняє рух усіх
механічних транспортних засобів. Дія
знаку поширюється на трактори,
самоходні машини і механізми, а також
тролейбуси та транспортні засоби з
електродвигуном потужністю понад 3кВт.
Дія знаку не поширюється:
- на транспортні засоби, що
рухаються за встановленими маршрутами
- на водіїв-інвалідів позначеними
розпізнавальним знаком "Інвалід"
- на транспортні засоби, що
обслуговують громадян чи надежать
громадянам, які проживають або
працюють у цій зоні.
Таким чином, склад правопорушення за ч.1
ст. 122 КпАП України зазначеного
постановою і вина в його вчиненні
підтверджується у встановленому
порядку протоколом із поясненнями
порушника на місці, не спростовані
доводами порушника в суді. Покликання
на відсутність доказів об'єктивно не
підтверджені і до уваги не приймаються.
Встановлені на місці обставини
правомірно оцінені інспектором ДАІ при
розгляді справи про адміністративне
правопорушення, а порушення вимог п. 3.2
та п. 7.5.4 Правил дорожнього руху України
і правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122
КпАП України, в діях позивача суд
вважає підтвердженим доказами в
порядку, передбаченому ст. 251 КпАП
Статтею 19 Конституції України
встановлено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
Частиною 1 ст. 9 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено, що суд при вирішенні
справи керується принципом законності,
відповідно до якого органи державної
влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові і
службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
За наведених обставин, відповідач
накладенням штрафу за порушення
передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП не
перевищив свої повноваження та не
порушив вимоги КУпАП.
Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.
Доказів, які б спростовували зазначене
і підтверджене в постанові та
протоколі про адміністративне
правопорушення серії АБ2 № 981763 від 01
вересня 2014 року правопорушення в його
діях позивач суду не надав.
На підставі наведеного, керуючись ст.
ст. 251, 258, 280, 289 КпАП України, керуючись
ст.ст. 9, 69 - 71, 99, 100, 158 - 163, 171-2, 185, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -
П О С Т А Н О В И В :
В задоволенні позовної заяви
ОСОБА_2 звернувся з позовом до УДАІ
ГУМВС України в м. Київ про визнання
протиправною та скасування постанови
в справі про адміністративне
правопорушення серії ПС1 № 705080 від 01
вересня 2014 року за ч.1ст. 122 КпАП України
про накладення штрафу в сумі 255 грн.,
Постанова місцевого загального суду
як адміністративного суду є остаточною
і оскарженню не підлягає.

Cуддя Рівненського міського суду

Н.Ю.Музичук