Справа № 820/17495/14
Суддя: Єгупенко В.В.
Дата ухвалення: 2014-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

04 грудня 2014 р.
№ 820/17495/14

Харківський окружний адміністративний
суд у складі головуючого судді
Єгупенко В.В., розглянувши у порядку
письмового провадження в приміщенні
суду в м. Харкові адміністративну
справу за позовом

Фонду загальнообов'язкового
державного соціального страхування
України на випадок безробіття в особі
Харківського міського центру
зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення
незаконно отриманої допомоги по
безробіттю ,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Фонд загальнообов'язкового
державного соціального страхування
України на випадок безробіття в особі
Харківського міського центру
зайнятості, звернувся до Харківського
окружного адміністративного суду з
зазначеним позовом та просить суд
стягнути в примусовому порядку з
ОСОБА_1 (ідент. номер НОМЕР_1),
ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою:
АДРЕСА_1, на користь Фонду
загальнообов'язкового державного
соціального страхування України на
випадок безробіття, в особі
Харківського міського центру
зайнятості, незаконно отриману
допомогу по безробіттю в сумі 1753 грн. 34
коп. (одна тисяча сімсот п'ятдесят три
грн. 34 коп.)

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що відповідачу наданий
статус безробітного відповідно Закону
України "Про зайнятість населення" та
призначена допомога по безробіттю.
Перевіряючи обґрунтованість
відповідних виплат матеріального
забезпечення встановлено, що під час
знаходження на обліку як безробітного
відповідач перебував у трудових
відносинах з ТОВ "Балтгаз -Україна" та
отримував дохід

Таким чином, відповідач, отримуючи
допомогу по безробіттю, відносився до
категорії зайнятого населення, в
зв'язку з чим вказана допомога
отримана неправомірно та повинна бути
повернута у розмірі 1753,34 грн. грн.

Представник позивача в судове
засідання не прибув, надавши
клопотання про розгляд справи без його
присутності.

Відповідач в судове засідання не
прибув, про причини неявки суд не
повідомив, при цьому до суду повернувся
конверт із позначкою «за закінченням
терміну зберігання», тобто судова
повістка не вручена з незалежних від
суду підстав.

У відповідності до ч.11 ст. 35 КАСУ
відповідач є належним чином
повідомлений про дату, час та місце
слухання справи.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 КАС України якщо
немає перешкод для розгляду справи у
судовому засіданні, визначених цією
статтею, але прибули не всі особи, які
беруть участь у справі, хоча і були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового розгляду, суд має
право розглянути справу у письмовому
провадженні у разі відсутності потреби
заслухати свідка чи експерта.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 Кодексу
адміністративного судочинства України
у разі неявки у судове засідання всіх
осіб, які беруть участь у справі, чи
якщо відповідно до положень цього
Кодексу розгляд справи здійснюється за
відсутності осіб, які беруть участь у
справі (у тому числі при розгляді
справи в порядку письмового
провадження), фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється. Таким чином,
фіксування судового засідання за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи,
проаналізувавши докази у їх
сукупності, вважає, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 13.11.2013 року
звернувся за сприянням
працевлаштуванні до Харківського
міського центру зайнятості ( а.с.16), де
був зареєстрований з відкриттям
персональної картки № НОМЕР_2.

Відповідачу з 13.11.2013 року наданий
статус безробітного відповідно Закону
України "Про зайнятість населення" та
відповідно до Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття", "Порядку надання допомоги
по безробіттю у тому числі, одноразової
її виплати для організації
безробітними підприємницької
діяльності" призначена допомога по
безробіттю з 20.11.2013 року по 14.11.2014 року.

Відповідно до ст. 2 Закону України
"Про зайнятість населення"
безробітними визнаються працездатні
громадяни працездатного віку, які
через відсутність роботи не мають
заробітку або інших передбачених
законодавством доходів і
зареєстровані у державній службі
зайнятості як такі, що шукають роботу,
готові та здатні приступити до
підходящої роботи.

Згідно зі статтею 43 Закону
України "Про зайнятість населення"
статус безробітного може набути особа
працездатного віку до призначення
пенсії (зокрема на пільгових умовах або
за вислугу років), яка через
відсутність роботи не має заробітку та
інших передбачених законодавством
доходів, готова та здатна приступити до
роботи.

У ч. 3 ст. 3 Закону України "Про
зайнятість населення" встановлено, що
зайнятість населення забезпечується
шляхом встановлення відносин, що
регламентуються трудовими договорами
(контрактами), провадження
підприємницької та інших видів
діяльності, не заборонених законом.

Відповідно до статті 4 Закону
України "Про зайнятість населення" до
зайнятого населення належать особи,
які працюють за наймом на умовах
трудового договору (контракту) або
інших умовах, передбачених
законодавством, особи, які
забезпечують себе роботою самостійно
(у тому числі члени особистих
селянських господарств), проходять
військову альтернативну службу, на
законних підставах працюють за
кордоном та які мають доходи від такої
діяльності, а також особи, що
навчаються за денною формою.

Згідно з п. 7 ст. 1 Закону України
"Про зайнятість населення" зайнятість -
не заборонена законодавством
діяльність осіб, пов'язана із
задоволенням їх особистих та
суспільних потреб з метою одержання
доходу (заробітної плати) у грошовій
або іншій формі, а також діяльність
членів однієї сім'ї, які здійснюють
господарську діяльність або працюють у
суб'єктів господарювання, заснованих
на їх власності, у тому числі
безоплатно.

Частиною 2 ст.12 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття" передбачено, що функції
робочих органів виконавчої дирекції
Фонду покладаються на центр зайнятості
Автономної Республіки Крим, обласні,
Київський і Севастопольський міські,
районні, міськрайонні, міські та
районні у містах центри зайнятості.
Виконавча дирекція Фонду та її робочі
органи здійснюють оперативне
розпорядження фінансовими ресурсами
Фонду в межах затвердженого бюджету,
виплачують забезпечення та надають
соціальні послуги, передбачені цим
Законом, представляють інтереси Фонду
в судових та інших органах.

Відповідно до Порядку
розслідування страхових випадків та
виплати матеріальне забезпечення
безробітним, затвердженого наказом
Міністерства праці та соціальної
політики № 60/62 від 13.02.2009р., Постановою
правління Пенсійного Фонду України
13.02.2009 №7-1, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 12 березня
2009 р. за № 232/16248(далі - Порядок)
розслідування здійснюється шляхом
проведення перевірки достовірності
даних, які є підставою для надання
особі статусу безробітної та виплати
їй матеріального забезпечення.
Перевірка проводиться районними,
міськрайонними та районними у містах
центра зайнятості, на які покладено
виконання функцій робочих органів
виконавчої дирекції Фонду
загальнообов'язкового державного
соціального страхування України на
випадок безробіття за місцем
реєстрації роботодавця як платника у
разі, коли: під час перебування особи на
обліку як безробітної до центру
зайнятості надійшла інформація від
державних органів, підприємств,
установ, організацій чи громадян про
обставини, що впливають на умовах
виплати матеріального забезпечення та
надання соціальних послуг безробітній
особі, яка відрізняється від поданих
нею відомостей, або така інформація
розміщена в засобах масової
інформації. Рішення щодо проведення
перевірки приймається керівником
центру зайнятості. Для проведення
перевірки центри зайнятості
взаємодіють з Державною податковою
адміністрацією України та Пенсійним
фондом України шляхом обміну
інформацією і отримані особами, які
перебувають на обліку в державній
службі зайнятості як безробітні. Обмін
інформацією здійснюється між
Державним центром зайнятості,
Державною податковою адміністрацією
України та Пенсійним фондом України як
центральним органами виконавчої влади.

Згідно п. 5 Порядку Київським
міським центром зайнятості на підставі
запиту позивача проведена перевірка
обґрунтованості виплат матеріального
забезпечення відповідача.

Київським міським центром зайнятості
за результатами перевірки був
складений акт розслідування страхових
випадків та обґрунтованості виплат
матеріального забезпечення №781 від
05.08.2014 року ( а.с.8), яким встановлено, що
ОСОБА_1 дійсно перебував у трудових
відносинах з ТОВ «Балтгаз -Ураїна» в
період 04.11.2013 р. по 31.03.2014 р. ( наказ про
прийняття на роботу № 4/11-07к- та
наказ про припинення трудового
договору № 31/03-) та отримував
дохід, а саме: у 4 кварталі 2013 р. в сумі
3123,81 грн., в т. ч. за листопад- 1523,81 грн. та
за грудень 1600,00 грн.

Отже, відповідач під час
перебування на обліку в центрі
зайнятості та отримання статусу
безробітного відносився до категорії
зайнятого населення.

Харківським міським центром
зайнятості прийнятий наказ від 21.08.2014
року №1295 про повернення коштів,
виплачених як допомога по безробіттю
ОСОБА_1, за період з 20.11.2013 року по 01.12.2013
року в сумі 1753,34 грн. ( а.с.6).

Вказаний наказ, згідно до п.7 Порядку
був направлений позивачем разом з
листом-претензією від 22.08.2014 року №
ХМЦЗ-02-23073-22/14 з вимогою в добровільному
порядку сплатити суму боргу ( а.с.5).

Відповідно до п. 4) ч. 2 ст. 44 Закону
України "Про зайнятість населення"
зареєстровані безробітні зобов'язані:
інформувати територіальний орган
центрального органу виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
зайнятості населення та трудової
міграції, протягом трьох робочих днів
про обставини припинення реєстрації,
визначені у частині першій статті 45
цього Закону.

Згідно до ч. 3 ст. 44 Закону України
"Про зайнятість населення"
Відповідальність за достовірність
поданих до територіального органу
центрального органу виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
зайнятості населення та трудової
міграції, даних та документів, на
підставі яких приймається рішення щодо
реєстрації безробітного та
призначення матеріального
забезпечення, надання соціальних
послуг, покладається на
зареєстрованого безробітного. Пунктом
1 ст. 45 вказаного закону передбачено, що
Реєстрація безробітного в
територіальному органі центрального
органу виконавчої влади, що реалізує
державну політику у сфері зайнятості
населення та трудової міграції,
припиняється у разі: зайнятості особи;

Відповідно до п. 20 Порядку реєстрації,
перереєстрації та ведення обліку
громадян, які шукають роботу, і
безробітних, затверджений постановою
Кабінету Міністрів України від 14.02.2007
року № 219 виплата допомоги по
безробіттю припиняється, зокрема, у
разі виявлення факту подання
недостовірних даних, що мав місце під
час перебування особи на обліку як
безробітної, або неповідомлення
державної служби зайнятості про виїзд
за межі України з метою
працевлаштування чи провадження іншої
діяльності, спрямованої на отримання
прибутку.

Як вбачається з заяви про надання
статусу безробітного, відповідач був
ознайомлений з правами та обов'язками
зареєстрованого безробітного, що
визначені Законом України "Про
зайнятість населення" та "Про
загальнообов'язкове державне
страхування на випадок безробіття" ,
про що свідчить його особистий підпис.
(а.с.16)

Відповідно до ч. 3 ст. 36 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування на
випадок безробіття" сума виплаченого
забезпечення та вартості наданих
соціальних послуг застрахованій особі
внаслідок умисного невиконання нею
своїх обов'язків та зловживання ними
стягується з цієї особи відповідно до
законодавства України з моменту
виникнення обставин, що впливають на
умови виплати їй забезпечення та
надання соціальних послуг. У разі
припинення професійної підготовки,
перепідготовки або підвищення
кваліфікації за направленням
державної служби зайнятості без
поважних причин або відмови працювати
за одержаною професією (спеціальністю)
із застрахованих осіб стягується сума
витрат на професійну підготовку,
перепідготовку або підвищення
кваліфікації.

На час розгляду справи по суті сума
боргу на рахунки Фонду
загальнообов'язкового державного
соціального страхування України на
випадок безробіття гр. ОСОБА_1 в розмірі
1753,34 грн. не перерахована, а наказ від
21.08.2014 року № 1295 про повернення коштів
ним не оскаржений.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що відповідач під час перебування
зареєстрованим безробітним,
відносився до категорії зайнятого
населення, обов'язку щодо повідомлення
позивача про вказаний факт не виконав,
в зв'язку з чим безпідставно отримав
допомогу по безробіттю в сумі 1753,34 грн.,
що підтверджується матеріалами справи,
тому суд вважає, що вимоги Фонду
загальнообов'язкового державного
соціального страхування України на
випадок безробіття в особі
Харківського міського центру
зайнятості про стягнення з
відповідача зазначеної суми є
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.
19 Конституції України, ст.ст. 9, 11, 94, 159,
160- 163, 186, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Фонду
загальнообов'язкового державного
соціального страхування України на
випадок безробіття в особі
Харківського міського центру
зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення
незаконно отриманої допомоги по
безробіттю - задовольнити у повному
обсязі.

Стягнути в примусовому порядку з
ОСОБА_1 (ідент. номер НОМЕР_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою:
АДРЕСА_1,61000), на користь Фонду
загальнообов'язкового державного
соціального страхування України на
випадок безробіття, в особі
Харківського міського центру
зайнятості ( , вул.
Шевченка, буд. 137-А, м.Харків, 61013, на р/р
2007, у банку одержувача: ГУДКСУ в
Харківській області, МФО 851011) незаконно
отриману допомогу по безробіттю в сумі
1753 грн. 34 коп. (одна тисяча сімсот
п'ятдесят три грн. 34 коп.)

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Харківського
апеляційного адміністративного суду
через Харківський окружний
адміністративний суд шляхом подачі
апеляційної скарги в десятиденний
строк з дня її проголошення, у разі
застосування судом частини третьої
статті 160 КАС України, а також прийняття
постанови у письмовому провадженні
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку скаргу не подано. У
разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Суддя
Єгупенко В.В.