Справа № 809/3824/14
Суддя: Микитюк Р.В.
Дата ухвалення: 2014-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
провадження у справі в частині
Справа № 809/3824/14
Івано-Франківський окружний
адміністративний суд у складі:
Судді Микитюк Р.В.
за участю секретаря судового засідання
представника позивача - ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду
адміністративну справу
за позовом фізичної особи-підприємця
до відповідача: Державної інспекції
сільського господарства в
Івано-Франківській області
про визнання дій протиправними та
скасування акту від 01.07.2014 року,-
Фізична особа-підприємець ОСОБА_2
звернувся до суду з позовом до
Державної інспекції сільського
господарства в Івано-Франківській
області про визнання дій протиправними
та скасування акту від 01.07.2014 року.
Судом поставлено на обговорення
питання про закриття провадження у
справі в частині заявлених позовних
вимог про скасування акту перевірки
дотримання вимог земельного
законодавства від 01.07.2014 року на
підставі п.1 ч. 1. ст. 157 КАС України.
Представник позивача у судовому
засіданні щодо закриття провадження в
частині заявлених позовних вимог про
скасування акту перевірки дотримання
вимог земельного законодавства від
01.07.2014 року заперечила.
Представник відповідача у судове
засідання не з`явився, хоча відповідач
належним чином повідомлений про дату,
час та місце розгляду справи, що
підтверджується рекомендованим
повідомленням про вручення поштового
Розглянувши питання про закриття
провадження у справі в частині
заявлених позовних вимог про
скасування акту перевірки дотримання
вимог земельного законодавства від
01.07.2014 року на підставі п.1 ч. 1. ст. 157 КАС
України, заслухавши думку представника
позивача, вивчивши матеріали даної
адміністративної справи, судом
встановлено наступне.
Відповідно до частини другої статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України (далі КАС України) до
адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
Частиною другою статті 17 КАС України
визначено, що юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
публічно-правові спори, зокрема, на
спори фізичних чи юридичних осіб із
суб'єктом владних повноважень щодо
оскарження його рішень
(нормативно-правових актів чи правових
актів індивідуальної дії), дій чи
Зі змісту наведених норм слідує, що
предмет оскарження за правилами
адміністративного судочинства повинен
мати юридичне значення, тобто впливати
на коло прав, свобод, законних
інтересів чи обов'язків позивача, а
також встановлені законом умови їх
реалізації. Закріплення частиною
другою статті 2 КАС України положення
про можливість оскарження до
адміністративних судів будь-яких
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень, крім випадків,
коли щодо таких рішень, дій чи
бездіяльності Конституцією чи
законами України встановлено інший
порядок судового провадження, не
означає спростування висновку про
юридичне значення рішення, дії чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень як предмета судового
оскарження, так само як не означає і
нівелювання способу захисту
порушеного права, свобод чи законних
Нормативно-правовий акт - це виданий
суб'єктом владних повноважень
документ, який встановлює, змінює чи
припиняє дію обов'язкових правил
поведінки, обмежених в часі, просторі
та за колом осіб та призначений для
неодноразового застосування.
Правовий акт індивідуальної дії - це
виданий суб'єктом владних повноважень
документ, прийнятий з метою реалізації
положень нормативно-правового акту
(актів) щодо конкретної життєвої
ситуації, не містить
загальнообов'язкових правил поведінки
та стосується прав і обов'язків чітко
визначеного суб'єкта (суб'єктів), якому
Обов'язковою ознакою як
нормативно-правового так і правового
акту індивідуальної дії є юридичний
характер, тобто обов'язковість його
приписів для відповідного суб'єкта
(суб'єктів), дотримання якого
забезпечується правовими механізмами.
Така правова позиція наведена й
Конституційним Судом України у рішенні
по справі щодо відповідності
(конституційності) положення підпункту
2 пункту 3 розділу IV Закону України "Про
Конституційний Суд України" стосовно
правових актів органів Верховної Ради
України (справа про акти органів
Верховної Ради України) від 23 червня 1997
року N 2-зп, справа N 3/35-313).
Із змісту зазначених визначень
вбачається, що правові акти
індивідуальної дії своїми приписами
мають породжувати права і обов'язки
конкретних осіб, на яких спрямована їх
дія. У такому випадку реалізується
компетенція видавця цього акту як
суб'єкта владних повноважень,
уповноваженого управляти поведінкою
іншого суб'єкта, а відповідно інший
суб'єкт зобов'язаний виконувати його
Таким чином, до адміністративних судів
можуть бути оскаржені рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, які породжують, змінюють
або припиняють права та обов'язки у
сфері публічно-правових відносин,
вчинених ними при здійсненні владних
управлінських функцій на основі
законодавства, у тому числі на
виконання делегованих повноважень.
Акт перевірки за своїм змістом не є
рішенням суб'єкта владних повноважень,
а також не є нормативно-правовим актом
чи правовим актом індивідуальної дії,
та не створює і не припиняє права чи
обов'язку особи, а лише фіксує певні
обставини, зокрема, факти порушення
законодавства.

Згідно з пунктом 5.3 Порядку планування
та здійснення контрольних заходів з
питань перевірки стану дотримання
суб`єктами господарювання вимог
земельного законодавства,
затвердженого наказом Міністерства
аграрної політики та продовольства
України від 25 лютого 2013 року № 132,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 14 березня 2013 року за №
412/22944 за результатами здійснення
планових та позапланових заходів з
питань перевірки стану дотримання
суб'єктами господарювання вимог
земельного законодавства,
використання та охорони земель усіх
категорій та форм власності, які
використовуються ними у процесі
ведення господарської діяльності,
державні інспектори складають акт
перевірки згідно з уніфікованою
формою акта перевірки дотримання
суб'єктами господарювання вимог
земельного законодавства (додаток до
наказу Міністерства аграрної політики
та продовольства України від 12 липня 2012
року № 424 "Про затвердження Переліку
питань та уніфікованої форми акта
перевірки для здійснення планових
заходів державного нагляду (контролю)
за дотриманням суб'єктами
господарювання вимог земельного
законодавства", зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 30 липня
2012 року за № 1289/21601).

Відповідно до пункту 5.8 цього ж порядку
у разі виявлення порушення вимог
земельного законодавства державні
інспектори:

з'ясовують обставини та суть вчиненого
порушення земельного законодавства,
установлюють особу, яка його вчинила,
чи особу, внаслідок бездіяльності якої
порушено вимоги земельного
законодавства;

установлюють, чи є в діях осіб, які
вчинили правопорушення, чи осіб,
внаслідок бездіяльності яких порушено
вимоги земельного законодавства,
ознаки адміністративного чи
кримінального правопорушення;

встановлюють шляхом обстеження
земельних ділянок, чи завдана суб'єктом
господарювання або третіми особами
шкода земельним ресурсам унаслідок
здійснення ними господарської чи іншої
діяльності.

За своєю суттю акт перевірки є носієм
інформації про виявлені порушення
вимог законодавства суб'єктом
господарювання (або їх відсутність),
щодо якого безпосередньо здійснюється
перевірка, але при цьому акт не
наділений такими характерними
ознаками як категоричне,
офіційно-владне, обов'язкове для
виконання веління, яке охороняється
примусовою силою держави.

Таким чином, жодних управлінських
висновків акт перевірки не містить,
вчиняти будь-які обов'язкові дії
позивачу не приписує та відповідно не
порушує права, свободи та інтереси осіб
у сфері публічно-правових відносин, а
тому й не відноситься до рішень
визначених в статті 17 КАС України.

Крім того, наслідком розв'язання
публічно-правового спору по суті має
бути захист порушеного суб'єктивного
права позивача, а у разі незгоди з діями
чи рішенням контролюючого органу,
вимога про скасування акту чи листа про
направлення такого акту до
прокуратури, не буде мати своїм
правовим наслідком захист прав
позивача, адже висновки контролюючого
органу, викладені в акті перевірки,
мають юридичне значення лише після
того, як вони будуть втілені в рішенні,
прийнятому уповноваженою особою
відповідного органу щодо позивача.

Таким чином, позовні вимоги про
скасування акту перевірки дотримання
вимог земельного законодавства від
01.07.2014 року не підлягають розгляду в
порядку адміністративного
судочинства.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті
157 КАС України суддя закриває
провадження у справі, якщо таку справу
не належить розглядати в порядку
адміністративного судочинства.

З урахуванням наведеного, суд
приходить до висновку, про закриття
провадження у справі за позовом
фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до
Державної інспекції сільського
господарства в Івано-Франківській
області в частині позовних вимог про
скасування акту перевірки дотримання
вимог земельного законодавства від
01.07.2014 року.

На підставі наведеного, керуючись ч.1
ст. 157 ст. ст. 160, 165 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суддя ,-

У Х В А
Л И В:

Закрити провадження у справі за
позовом фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 до Державної інспекції
сільського господарства в
Івано-Франківській області в частині
позовних вимог про скасування акту
перевірки дотримання вимог земельного
законодавства від 01.07.2014 року.

Роз'яснити фізичній особі-підприємцю
ОСОБА_2, що повторне звернення до
адміністративного суду з таким самим
адміністративним позовом, щодо якого
постановлено ухвалу про закриття
провадження у справі, не допускається.

Ухвала може бути оскарженою в
апеляційному порядку. Відповідно до
статті 186 КАС України апеляційна скарга
подається до Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Івано-Франківський окружний
адміністративний суд.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
подається протягом п'яти днів з дня
проголошення ухвали. Якщо ухвалу було
постановлено у письмовому провадженні
або без виклику особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили в порядку
та строки встановлені статтею 254
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Суддя
Микитюк Р.В.