Справа № 604/1221/13-а 2а/604/47/13
Суддя: Святецький В.В.
Дата ухвалення: 2014-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2014 року

Справа № 876/12238/13

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Святецького В.В.

суддів
Гудима Л.Я., Довгополова О.М.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу управління Пенсійного фонду
України в Підволочиському районі
Тернопільської області на постанову
Підволочиського районного суду
Тернопільської області від 18 вересня
2013 року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_1 до управління
Пенсійного фонду України в
Підволочиському районі Тернопільської
області про зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В :

21 серпня 2013 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з адміністративним позовом до
управління Пенсійного фонду України в
Підволочиському районі Тернопільської
області (далі - УПФУ в Підволочиському
районі), в якому просив зобов'язати
відповідача зарахувати до пільгового
стажу, що дає право на призначення
пенсії за віком на пільгових умовах
відповідно до п. «в» ст. 13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»
стаж роботи трактористом з 01.01.1980 року
по 31.12.1986 року в колгоспі «Жовтень» та
зобов'язати УПФУ призначити відповідну
пенсію, виплативши пенсію з дня
звернення з заявою , тобто з 12.04.2013 року.

Постановою від 18 вересня
Підволочиський районний суд
Тернопільської області позов
задовольнив та ухвалив визнати
протиправними дії УПФУ щодо
призначення ОСОБА_1 пенсії на пільгових
умовах.

Також суд зобов'язав управління ПФУ в
Підволочиському районі призначити
ОСОБА_1 пенсію на пільгових умовах
відповідно до п. «в» ст.13 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» з 12 квітня
2013 року.

Не погодившись з таким рішенням суду
першої інстанції, відповідач подав
апеляційну скаргу, оскільки вважає, що
постанова прийнята з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
спору.

Апеляційну скаргу мотивує тим, що
позивачем до заяви про призначення
пенсії за віком надано трудову книжку.
За період з 1980 року по 1984 року в
трудовій книжці позивача зазначено
посаду механізатора, що перекреслено
та виправлено на посаду тракториста. В
1985-1986 роках ОСОБА_1 по книгах обліку
нарахування заробітної плати
значиться в книгах
«Трактористи-машиністи, шофери №1», а в
графі фах або посада не значиться
нічого.

З огляду на викладене, апелянт просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та прийняти нову постанову,
якою відмовити в задоволенні позовних
вимог повністю.

Оскільки особи, які беруть участь у
справі, в судове засідання не прибули,
хоча належним чином були повідомлені
про дату, час і місце судового
засідання, апеляційний суд у
відповідності до п. 2 ч.1 ст. 197 Кодексу
адміністративного судочинства України
вважає можливим здійснювати розгляд
справи в порядку письмового
провадження за наявними у ній
матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши законність та
обґрунтованість постанови суду першої
інстанції в межах доводів апеляційних
скарг, дослідивши матеріали справи та
доводи скарги, апеляційний суд вважає,
що скарга не належить до задоволення з
таких підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
позивачу виповнилося 55 років, має
необхідний загальний та пільговий
трудовий стаж для призначення пенсії
на пільгових умовах.

Такі висновки суду першої інстанції, на
думку апеляційного суду, відповідають
фактичним обставинам справи, нормам
матеріального права та є вірними з
таких підстав.

Суд першої інстанції встановив, що 12
квітня 2013 року позивач звернувся із
заявою до УПФУ в Підволочиському
районі про призначення пенсії на
пільгових умовах у зв'язку з наявністю
у нього достатнього загального та
пільгового стажу роботи
тракториста-машиніста, безпосередньо
зайнятого у виробництві
сільськогосподарської продукції.

Зокрема,з трудової книжки колгоспника
ОСОБА_1 НОМЕР_1 від 28 лютого 1972 року
вбачається, що позивач:

- з 1975р. по 15.11.1976р. працював на посаді
тракториста у колгоспі «Жовтень»;

- з 15.11.1976р. по 03.11.1978р. проходив службу у
Збройних Силах;

- з 1979р. по 1999p. на посаді тракториста,
при цьому, період роботи з 1984р. по 1986p.
посада механізатора перекреслена та
виправлено на посаду тракториста;

- з 08.02.2000р.у зв'язку з реорганізацією
КСП «Жовтень» переведений на посаду
тракториста у ТЗОВ «Урожай»;

- 14.10.2003р. звільнений з роботи за згодою
сторін;

- 26.03.2004р. прийнятий на роботу на посаду
тракториста ТЗОВ «АгроРось»;

- 01.12.2004р. звільнений з роботи за згодою
сторін;

- з 24.01.2005р. по 30.01.2006р. перебував на
обліку у Підволочиському районному
центрі зайнятості та отримував
допомогу по безробіттю;

- з 08.04.2005р. прийнятий на роботу
трактористом-механізатором;

- з 22.11.2005р. звільнений з роботи за
згодою сторін.

Відповідно до записів трудової книжки
від 22 листопада 2005 року, позивач:

- з 02.12.2005р. по 30.01.2006р. перебував на
обліку у Підволочиському районному
центрі зайнятості та отримував
допомогу по безробіттю;

- з 20.04.2006р. по 08.11.2006р. працював на посаді
тракториста у ТОВ «Агро Рось»;

- з 27.11.2006р. по 29.03.2007р. перебував на
обліку у Підволочиському районному
центрі зайнятості та отримував
допомогу по безробіттю;

- 30.03.2007р. прийнятий на роботу
трактористом;

- 02.12.2008р. звільнений з роботи за згодою
сторін;

- з 10.12.2008р. по 25.05.2009 року перебував на
обліку у Підволочиському районному
центрі зайнятості та отримував
допомогу по безробіттю;

- з 26.05.2009р. по 15.12.2009 року працював на
посаді тракториста у ТОВ «Агро Рось».

В травні 2013 року, ОСОБА_1 отримав
відповідь УПФУ в Підволочиському
районі від 16.05.2013 року № 1992/09 року про
те, що стаж роботи позивача
трактористом становить 19 років 3 місяці
та 23 дні, що є недостатнім для
призначення пільгової пенсії по ст. 13
Закону України "Про пенсійне
забезпечення".

Відмова мотивована тим, що період його
роботи з 01.01.1980р. по 31.12.1986р. не
зараховується до пільгового стажу у
зв'язку з тим, що при проведенні
перевірки районного комунального
трудового архіву виявлено, що ОСОБА_1 в
книгах обліку трудового стажу
значиться 1952 року народження, що не
відповідає паспортним даним позивача.
В трудових книгах також зроблено
виправлення - посаду «механізатор»
переправлено на «тракторист».

Відповідно до пункту «в» частини 1
статті 13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» на пільгових умовах
мають право на пенсію за віком,
незалежно від місця останньої роботи,
трактористи-машиністи, безпосередньо
зайняті у виробництві
сільськогосподарської продукції в
колгоспах, радгоспах, інших
підприємствах сільського
господарства, - чоловіки після
досягнення 55 років і при загальному
стажі роботи не менше 25 років, з них не
менше 20 років на зазначеній роботі.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» передбачено, що основним
документом, який підтверджує стаж
роботи, є трудова книжка.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції про те,
що розбіжності в даті народження
позивача згідно паспортних даних та
датою народження, вказаною в книгах
обліку трудового стажу не може
слугувати підставою для відмови в
призначенні пенсії.

Відповідно до пункту 18 Порядку
підтвердження наявного трудового
стажу для призначення пенсій за
відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 12.08.1993 року № 637,
за відсутності документів про наявний
час роботи і неможливості одержання їх
внаслідок ліквідації підприємства,
установи, організації або відсутності
архівних даних з інших причин, ніж ті,
що зазначені в пункті 17 цього Порядку,
трудовий стаж установлюється на
підставі показань не менше двох
свідків, які б знали заявника по
спільній роботі на одному
підприємстві, в установі, організації
(в тому числі колгоспі) або в одній
системі і мали документи про свою
роботу за час, стосовно якого вони
підтверджують роботу заявника.

Так, факт роботи ОСОБА_1 на посаді
тракториста протягом 1980-1984 років
підтверджується поясненнями допитаних
в суді першої інстанції свідків, які
також зазначили, що в колгоспі, де вони
працювали інших працівників з
прізвищем ОСОБА_1 у зазначений період
не було.

Що стосується виправлень посади
позивача в трудовій книжці,
апеляційний суд зазначає наступне.

Згідно з пунктом 20 Порядку
підтвердження наявного трудового
стажу для призначення пенсій за
відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній,
затвердженого Постановою КМУ від 12.08.1993
року № 637 (далі Постанова КМУ № 637), у тих
випадках, коли в трудовій книжці
відсутні відомості, що визначають
право на пенсії на пільгових умовах або
за вислугу років, установлені для
окремих категорій працівників, для
підтвердження спеціального трудового
стажу приймаються уточнюючі довідки
підприємств, установ, організацій або
їх правонаступників.

У довідці має бути вказано: періоди
роботи, що зараховуються до
спеціального стажу; професія або
посада; характер виконуваної роботи;
розділ, підрозділ, пункт, найменування
списків або їх номери, до якого
включається цей період роботи;
первинні документи за час виконання
роботи, на підставі яких видана
зазначена довідка.

Виправлення до трудової книжки
позивача внесено не у спосіб,
передбачений законодавством, однак в
матеріалах справи міститься довідка,
видана ОСОБА_1 про те, що він з 01.01.1979
року по 14.10.2003 року працював
трактористом-машиністом і був
безпосередньо зайнятий у виробництві
сільськогосподарської продукції на
протязі повного польового періоду в
рослинництві або на протязі
календарного року в тваринництві.
Зазначені періоди зараховуються до
стажу роботи, який дає право на
пільгове пенсійне забезпечення згідно
з п. «в» ст. 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення».

Таким чином, встановивши, що на момент
звернення позивача до управління
Пенсійного фонду України в
Підволочиському районі Тернопільської
області ОСОБА_1 досяг 55-річного віку та
мав необхідний стаж роботи,
передбачений п. ,,в" ст. 13 Закону України
,,Про пенсійне забезпечення" для
призначення пенсії на пільгових
умовах, суд першої інстанції дійшов
вірного висновку про те, що позивач має
право на призначення пільгової пенсії
за віком.

Наведене спростовує доводи
апеляційної скарги про
невідповідність оскарженого судового
рішення нормам матеріального та
процесуального права.

В силу ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права. Не може бути
скасоване правильне по суті рішення
суду з одних лише формальних міркувань.

Враховуючи вищенаведене, колегія
суддів визнає, що суд першої інстанції,
вирішуючи даний публічно-правовий
спір, правильно встановив обставини
справи та ухвалив законне рішення з
дотриманням норм матеріального і
процесуального права, постанова суду
першої інстанції ґрунтується на повно,
об'єктивно і всебічно з'ясованих
обставинах, доводи апеляційної скарги
їх не спростовують, а тому підстав для
скасування постанови суду першої
інстанції немає.

Керуючись ст. 195, ст. 197, п. 1 ч. 1 ст.198, ст.
ст. 200, 205, 206, 254 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Підволочиському районі Тернопільської
області залишити без задоволення, а
постанову Підволочиського районного
суду Тернопільської області від 18
вересня 2013 року у справі № 604/1221/13-а - без
змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили рішенням суду
апеляційної інстанції шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя
В.В. Святецький

Судді
Л.Я. Гудим

О.М Довгополов