Справа № 809/1886/14
Суддя: Главач І.А.
Дата ухвалення: 2014-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"24" листопада 2014 р.
Справа № 809/1886/14

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний
адміністративний суд у складі:

судді Главача І.А.,

за участю секретаря судового
засідання - Куриша Р.В.,

представника позивача - Злепка Н.І.,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в приміщенні суду
адміністративну справу

за позовом: Публічного акціонерного
товариства "Райффайзен Банк Аваль" в
особі Івано-Франківської обласної
дирекції Публічного акціонерного
товариства "Райффайзен Банк Аваль"

до відповідача: Реєстраційної
служби Івано-Франківського міського
управління юстиції, державного
реєстратора реєстраційної служби
Івано-Франківського міського
управління юстиції в
Івано-Франківської області Лозової
Христини Олексіївни, треті особи, які
не заявляють самостійних вимог на
предмет спору на стороні відповідача, -
ОСОБА_5 та ОСОБА_6

про скасування рішення від 27.03.2013 року
та зобов'язання до вчинення дій,-

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство
"Райффайзен Банк Аваль" в особі
Івано-Франківської обласної дирекції
Публічного акціонерного товариства
"Райффайзен Банк Аваль" звернулося до
суду з адміністративним позовом до
Реєстраційної служби
Івано-Франківського міського
управління юстиції в
Івано-Франківській області, Державного
реєстратора Реєстраційної служби
Івано-Франківського міського
управління юстиції в
Івано-Франківській області Лозової
Христини Олексіївни про скасування
рішення про державну реєстрацію права
спільної часткової власності № 1176120
від 27.03.2013 року за ОСОБА_5 та за ОСОБА_6 на
69/100 та 31/100 житлового будинку
відповідно, який знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1; зобов'язання
відповідача скасувати у Державному
реєстрі речових прав на нерухоме майно
записи про право власності № 464961 і №
464985 від 25.03.2013 року.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
відповідачем здійснено державну
реєстрацію права спільної часткової
власності за ОСОБА_5 та за ОСОБА_6 на 69/100
та 31/100 житлового будинку по АДРЕСА_1,
який є предметом іпотеки згідно
договору іпотеки від 01.08.2006 року,
укладеного між ПАТ "Райффайзен Банк
Аваль" та ОСОБА_7, зареєстрованого в
реєстрі за № 1088. При цьому реєстрація
права власності на предмет іпотеки
прийнята на підставі рішення
Івано-Франківського міського суду
Івано-Франківської області від 11.05.2012
року у справі № 0907/4950/2012 року, яке в
подальшому було скасовано рішенням
Апеляційного суду Івано-Франківської
області від 03.01.2013 року у справі №
0907/4950/12. Відповідно, відсутні правові
підстави для реєстрації права спільної
часткової власності за ОСОБА_5 та за
ОСОБА_6 на 69/100 та 31/100 житлового будинку
по АДРЕСА_1. Як наслідок, оскаржуване
рішення державного реєстратора за №
1176120 від 27.03.2013 року підлягає скасуванню
в силу вимог частини 2 статті 26 Закону
України "Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень" та підлягають вилученню із
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно записи про право
власності № 464961 та № 464985 від 25.03.2013
року.

Згідно ухвали Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від
01.07.2014 року судом залучено до участі у
даній адміністративній справі третіх
осіб, які не заявляють самостійних
вимог на предмет спору на стороні
відповідача, - ОСОБА_5 та ОСОБА_6.

Представник позивача у судовому
засіданні позовні вимоги підтримав у
повному обсязі з підстав, викладених у
позовній заяві. Просив суд позов
повністю задовольнити.

Представник відповідача -
Реєстраційної служби
Івано-Франківського міського
управління юстиції проти позову
заперечив. Пояснив суду, що державний
реєстратор проводить реєстрацію права
власності на нерухоме майно на
підставі документів, визначених
Законом України "Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень", та не
уповноважений перевіряти їх
достовірність. Вказав суду, що у разі
скасування на підставі рішення суду
рішення про державну реєстрацію прав
до Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно вносяться записи про
скасування державної реєстрації прав.
За таких обставин, позовні вимоги про
зобов'язання скасувати у Державному
реєстрі речових прав на нерухоме майно
записи про право власності № 464961 і №
464985 від 25.03.2013 року є передчасними,
оскільки у випадку скасування
оскаржуваного рішення про державну
реєстрацію прав від 27.03.2013 року будуть
скасовані і записи про право власності.
Просив у задоволенні позову відмовити.

Відповідач, державний реєстратор
реєстраційної служби
Івано-Франківського міського
управління юстиції в
Івано-Франківської області Лозова
Христина Олексіївна, не з'явилася.
Представник відповідача -
Реєстраційної служби
Івано-Франківського міського
управління юстиції, повідомив суд, що
державний реєстратор Лозова Христина
Олексіївна не працює у Реєстраційній
службі Івано-Франківського міського
управління юстиції в
Івано-Франківської області.

Треті особи, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача, ОСОБА_5 та ОСОБА_6
у судові засідання не являлися.

Згідно поданого суду клопотання від
09.07.2014 року ОСОБА_5 та ОСОБА_6 просили суд
розгляд справи, призначений на 09.07.2014
року о 08:30 год., відкласти у зв'язку із
перебуванням на лікуванні по 26.08.2014
року (ОСОБА_5 із дитиною-інвалідом
ОСОБА_8, ОСОБА_6 особисто у санаторії
«Моршинський»). Одночасно повідомили
суд про те, що бажають особисто взяти
участь у розгляді даної справи
(а.с.112-118).

У судове засідання, призначене на 05.09.2014
року о 08:30 год., треті особи не з'явилися
з невідомих суду причин, хоча про дату,
час та місце розгляду справи були
належним чином повідомлені, що
підтверджується наявними у матеріалах
справи повідомленнями про вручення
поштового відправлення (а.с.151, 153).

16.09.2014 року ОСОБА_6 подано суду
клопотання про відкладення розгляду
справи, призначеного на 17.09.2014 року о 08:30
год., у зв'язку із перебуванням на
лікуванні у санаторії «Моршинський».
Аналогічне клопотання подано суду і
ОСОБА_5, підставою для відкладення
розгляду справи є перебування її на
курсах підвищення кваліфікації в
учбовому бізнес-центрі «Анастасія» у м.
Києві (а.с.163, 165). При цьому суд звертає
увагу на те, що станом на 24.11.2014 року
ОСОБА_5 не було представлено суду
докази, які б свідчили про проходження
нею вказаних курсів у м. Києві.

У судове засідання, призначене на 16.10.2014
року, треті особи - ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не
з'явилися, направили суду клопотання
від 14.10.2014 року про відкладення
розгляду даної справи. Клопотання
мотивовані тим, що ОСОБА_6 з 13.10.2014 року,
а ОСОБА_5 з 14.10.2014 року знаходяться на
стаціонарному лікуванні в Галицькій
центральній районній лікарні
Івано-Франківської області з діагнозом
БА інфекційна, алергічна та гострий
обструктивний бронхіт відповідно. В
підтвердження наведеного ОСОБА_6 та
ОСОБА_5 подано суду довідки від 13.10.2014
року та від 14.10.2014 року, видані лікарем
Галицької центральної районної
лікарні Івано-Франківської області
Іжицькою Наталією Олександрівною.
Одночасно повідомили суд про те, що
вони особисто бажають взяти участь у
розгляді даної адміністративної
справи (а.с.181-184).

У зв'язку з наведеним, ухвалою суду від
16.10.2014 року витребувано у Галицької
центральної районної лікарні
Івано-Франківської області письмові
підтвердження про факт перебування
ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на стаціонарному
лікуванні у вказаному лікувальному
закладі з наданням інформації про те,
чи перешкоджає характер хвороби чи
лікування з'явитися за викликом у
судові засідання (а.с.187-188).

На виконання вказаної ухвали суду
виконуючим обов'язки головного лікаря
Галицької центральної районної
лікарні Івано-Франківської області
Цибух І. листом від 29.10.2014 року за № 01-7/875
повідомлено суд про те, що ОСОБА_5 та
ОСОБА_6 на стаціонарному лікуванні у
стаціонарних відділах лікувального
закладу з 13.10.2014 року по даний час не
знаходилися (а.с.210).

Наведене дозволяє зробити висновок про
те, що треті особи у судові засідання не
являлися без поважних причин, а
клопотання про відкладення розгляду
справи суд розцінює як такі, що подані
ними з метою умисного затягування
розгляду справи.

У судове засідання, призначене на 31.10.2014
року, треті особи не з'явилися,
направили суду клопотання від 28.10.2014
року про відкладення розгляду даної
справи на строк 90 днів у зв'язку із
вибуттям ОСОБА_6 у відрядженням у зону
АТО, куди його направлено
Івано-Франківською обласною
організацією Міжнародний союз
козацтва. ОСОБА_5 за наказом ПП
«Імператор» як дипломований психолог
вибула у відрядження до м. Києва для
подальшого перенаправленння у
Дніпропетровський базовий воєнний
госпіталь для надання психологічної
допомоги бійцям і біженцям АТО
(а.с.202-209).

При цьому суд зазначає, що треті особи
беруть участь в адміністративному
процесі через свого представника -
ОСОБА_11, яка ознайомилася із
матеріалами адміністративної справи,
однак у судові засідання також не
являлася, хоча про дату, час та місце
судового розгляду справи була належним
чином повідомлена.

За таких обставин, суд не приймає до
уваги подане третіми особами
клопотання про відкладення розгляду
справи від 28.10.2014 року, оскільки як уже
з'ясовано судом ОСОБА_5 та ОСОБА_6
систематично не являються у судові
засідання без поважних причин.

Враховуючи вищевикладене, а також
наявність у матеріалах справи
достатньої кількості доказів, суд
вбачає за можливе розглянути дану
справу за відсутності третіх осіб.

Вислухавши представника позивача,
представника відповідача, дослідивши
наявні та подані докази, суд дійшов
висновку, що позов підлягає до
часткового задоволення з наступних
мотивів.

Відносини, пов'язані з державною
реєстрацією прав на нерухоме майно та
їх обтяжень регулює Закон України "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень" за №1952-ІV
від 01.07.2004 року з подальшими змінами та
доповненнями.

У відповідності до статті 2
вищевказаного Закону державна
реєстрація речових прав на нерухоме
майно це - офіційне визнання і
підтвердження державою фактів
виникнення, переходу або припинення
прав на нерухоме майно, обтяження таких
прав шляхом внесення відповідного
запису до Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно.

Також частина 3 статті 3 цього ж Закону
встановлює, що права на нерухоме майно
та їх обтяження, які підлягають
державній реєстрації відповідно до
цього Закону, виникають з моменту такої
реєстрації.

Статтею 19 Закону України "Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень" встановлені
підстави для державної реєстрації прав
та їх обтяжень, пунктом 5 частини 1 якої
визначено, що державна реєстрація прав
проводиться на підставі рішень судів,
що набрали законної сили.

Судом встановлено, що 27.03.2014 року
державним реєстратором реєстраційної
служби Івано-Франківського міського
управління юстиції Івано-Франківської
області Лозовою Христиною Олексіївною
прийнято рішення № 1176120 від 27.03.2013 року
про державну реєстрацію права спільної
часткової власності за ОСОБА_5
(ідентифікаційний номер - НОМЕР_1) та за
ОСОБА_6 (ідентифікаційний номер -
НОМЕР_2) на 69/100 та 31/100 житлового будинку,
який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1,
номер запису про право власності № 464961
і № 464985 від 25.03.2013 року відповідно,
вчинених на підставі рішення
Івано-Франківського міського суду
Івано-Франківської області від 11.05.2012
року (справа № 0907/4950/2012) (а.с.86, 87-90).

Вказане рішення прийнято на підставі
заяв ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень у
відповідності до рішення
Івано-Франківського міського суду
Івано-Франківської області від 11.05.2012
року у справі № 0907/4950/2012 року за позовом
ОСОБА_6 до ОСОБА_7, третя особа із
самостійними вимогами ОСОБА_5 про
визнання права власності на частину
житлового будинку. Згаданим рішенням
суду від 11.05.2012 року визнано: 1) за
ОСОБА_6, жителем АДРЕСА_2,
ідентифікаційний код НОМЕР_2, право
власності на другий поверх загальною
площею 95,2 м.кв., третій поверх загальною
площею 94,8 м.кв. житлового будинку
(літера - А) - частину домоволодіння, що
знаходиться за адресою АДРЕСА_1; 2) за
ОСОБА_5, жителькою АДРЕСА_1,
ідентифікаційний код НОМЕР_1, право
власності на перший поверх загальною
площею 123,8 м.кв. житлового будинку
(літера - А), літну кухню загальною
площею 60,1 м.кв. (літера - Б), гараж
загальною площею 54,1 м.кв. (літера В) -
частину домоволодіння, що знаходиться
за адресою АДРЕСА_1, а також
прибудинкову територію площею 0,04га
(а.с.21-23).

При цьому судом з'ясовано, що 03.01.2013 року
рішенням колегії суддів судової палати
з розгляду цивільних справ
Апеляційного суду Івано-Франківської
області апеляційну скаргу ПАТ
"Райффайзен Банк Аваль" задоволено.
Рішення Івано-Франківського міського
суду Івано-Франківській області від
11.05.2012 року у справі № 0907/4950/2012
скасовано та ухвалено нове, яким у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_6 та
третьої особи із самостійними вимогами
ОСОБА_5 до ОСОБА_7 про визнання права
власності на частину житлового
будинку, що знаходиться за адресою
АДРЕСА_1 - відмовлено (а.с.24-29).

Частиною 1 статті 319 Цивільного
процесуального кодексу України
встановлено, що рішення або ухвала
апеляційного суду набирають законної
сили з моменту їх проголошення.

Згідно частини 5 статті 124 Конституції
України судові рішення ухвалюються
судами іменем України і є обов'язковими
до виконання на всій території України.

Відповідно до частини 1 статті 14
Цивільного процесуального кодексу
України судові рішення, що набрали
законної сили, обов'язкові для всіх
органів державної влади і органів
місцевого самоврядування, підприємств,
установ, організацій, посадових чи
службових осіб та громадян і
підлягають виконанню на всій території
України, а у випадках, встановлених
міжнародними договорами, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України, - і за її межами.

Враховуючи вищевикладене, суд
зазначає, що державним реєстратором
прийнято рішення № 1176120 від 27.03.2013 року
про державну реєстрацію права спільної
часткової власності за ОСОБА_5 та за
ОСОБА_6 на 69/100 та 31/100 житлового будинку
по АДРЕСА_1, за відсутності підстав для
його прийняття, оскільки рішення
Івано-Франківського міського суду
Івано-Франківської області від 11.05.2012
року у справі № 0907/4950/2012 скасовано
рішенням колегії суддів судової палати
з розгляду цивільних справ
Апеляційного суду Івано-Франківської
області від 03.01.2013 року, яке набрало
законної сили з моменту проголошення.

Як наслідок, подальша державна
реєстрація права власності у
Державному реєстрі речових прав на
нерухоме майно згідно рішення
Івано-Франківського міського суду
Івано-Франківської області від 11.05.2012
року у справі № 0907/4950/2012 є протиправною,
такою, що порушує гарантовані
Конституцією та законами України права
на володіння, користування і
розпорядження власністю, а наявність
державної реєстрації права власності
на підставі цього рішення, з якою Закон
пов'язує виникнення права на нерухоме
майно є такою, що не відповідає
підставам набуття права власності та
обсягу зареєстрованих прав.

За таких обставин, рішення державного
реєстратора про державну реєстрацію
прав № 1176120 від 27.03.2013 року за ОСОБА_5 та
за ОСОБА_6 на 69/100 та 31/100 житлового
будинку відповідно, який знаходиться
за адресою: АДРЕСА_1, є протиправним та
таким, що підлягає скасуванню, а
позовні вимоги в цій частині
підлягають задоволенню.

Саттею 26 Закону України "Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень" визначено, що
записи до Державного реєстру прав
вносяться на підставі прийнятого
рішення про державну реєстрацію прав
та їх обтяжень (частина 1).У разі
скасування на підставі рішення суду
рішення про державну реєстрацію прав
до Державного реєстру прав вноситься
запис про скасування державної
реєстрації прав (частина 2).

У відповідності до пункту 41 Порядку
ведення Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
за №1141 від 26.10.2011 року встановлено, що
державний реєстратор вносить записи до
Державного реєстру прав про скасування
державної реєстрації прав у разі
скасування на підставі рішення суду
рішення державного реєстратора про
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень (абзац 1).

Внесення записів про скасування
державної реєстрації прав
здійснюється державним реєстратором
за заявою, форму та вимоги до
заповнення якої встановлює Мін'юст
(абзац 3).

Для внесення записів про скасування
державної реєстрації прав державний
реєстратор вносить до відповідного
розділу Державного реєстру прав такі
відомості:1) підстава для скасування
державної реєстрації прав: назва
документа; дата видачі документа; номер
документа; ким виданий (оформлений)
документ; додаткові відомості про
документ; 2) реєстраційний номер, дата
та час реєстрації заяви, на підставі
якої вносяться записи про скасування
державної реєстрації прав; 3) підстава
для внесення записів про скасування
державної реєстрації прав: назва
рішення; дата формування рішення;
індексний номер рішення; 4) прізвище,
ім'я та по батькові державного
реєстратора; 5) найменування органу
державної реєстрації прав або
найменування нотаріальної контори,
назва нотаріального округу (абзац 4).

У результаті внесення записів про
скасування державної реєстрації прав у
відповідному розділі Державного
реєстру прав державний реєстратор
робить відмітку про скасування
державної реєстрації прав (абзац 5).

З урахуванням наведеного та
висновку суду про протиправність
державної реєстрації прав власності за
третіми особами та скасування судовим
рішенням такої державної реєстрації
прав, у державного реєстратора виникає
обов'язок зробити відмітку про
скасування державної реєстрації прав і
наявність в Державному реєстрі прав
записів про державну реєстрацію права
власності № 464961 та № 464985 від 25.03.2013 року
жодним чином не порушує та не може
порушити права позивача, оскільки такі
записи відображають здійснені
реєстраційні дії та не є державною
реєстрацією цих прав у розумінні
Закону.

Таким чином, позовні вимоги про
зобов'язання державного реєстратора
прав скасувати у Державному реєстрі
прав записи про державну реєстрацію
права власності № 464961 та № 464985 від
25.03.2013 року не підлягають до
задоволення.

Згідно частини 2 статті 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
у справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5) добросовісно; 6)
розсудливо; 10) своєчасно, тобто
протягом розумного строку.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов
висновку, що позов слід задовольнити
частково.

На підставі ст. 124 Конституції України,
керуючись ст. ст. 158-163, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Скасувати рішення державного
реєстратора реєстраційної служби
Івано-Франківського міського
управління юстиції Івано-Франківської
області Лозової Христини Олексіївни
про державну реєстрацію права спільної
часткової власності № 1176120 від 27.03.2013
року за ОСОБА_5 (ідентифікаційний номер
- НОМЕР_1) на 69/100 житлового будинку, який
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, номер
запису про право власності № 464961 від
25.03.2013 року, вчинений на підставі
рішення Івано-Франківського міського
суду Івано-Франківської області від
11.05.2012 року (справа № 0907/4950/2012).

Скасувати рішення державного
реєстратора реєстраційної служби
Івано-Франківського міського
управління юстиції Івано-Франківської
області Лозової Христини Олексіївни
про державну реєстрацію права спільної
часткової власності № 1176120 від 27.03.2013
року за ОСОБА_6 (ідентифікаційний номер
- НОМЕР_2) на 31/100 житлового будинку, який
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, номер
запису про право власності № 464985 від
25.03.2013 року, вчинений на підставі
рішення Івано-Франківського міського
суду Івано-Франківської області від
11.05.2012 року (справа № 0907/4950/2012).

У задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку. Відповідно до
статті 186 Кодексу адміністративного
судочинства України, апеляційна скарга
на постанову суду першої інстанції
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Івано-Франківський окружний
адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в
порядку та строки встановлені статтею
254 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Суддя
Главач
І.А.

Постанова складена в повному
обсязі 28.11.2014 року.