Справа № 803/2302/14
Суддя: Плахтій Наталія Борисівна
Дата ухвалення: 2014-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2014 року Справа № 803/2302/14

Волинський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого-судді Плахтій Н.Б.,

при секретарі Головатій І.В.,

за участю представника відповідача
Плугова Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луцьку
адміністративну справу за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Ресурс-СВ» до
Відділу державної виконавчої служби
Луцького районного управління юстиції
про визнання бездіяльності
протиправною та зобов'язання вчинити
дії,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Ресурс-СВ» (далі -
ТзОВ «Ресурс-СВ», товариство, позивач)
звернулося з позовом до Відділу
державної виконавчої служби Луцького
районного управління юстиції (далі -
ВДВС Луцького РУЮ, відповідач) про
визнання бездіяльності протиправною
щодо невинесення постанови про
повернення виконавчого документу
стягувачу у всіх виконавчих
провадженнях, що входять до складу
зведеного виконавчого провадження
№41000796, щодо ненадіслання стягувачам
копій зазначених постанов,
зобов'язання відповідача винести
постанову про повернення виконавчого
документу стягувачу у всіх виконавчих
провадженнях, що входять до складу
зведеного виконавчого провадження
№41000796.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що
позивач є боржником у ряді виконавчих
проваджень, які об'єднані у зведене
виконавче провадження №41000796. До даного
зведеного виконавчого провадження
25.04.2014 року було приєднано останнє
виконавче провадження №43116413 про
стягнення з товариства на користь
ОСОБА_3 заборгованості по додатковій
заробітній платі. Державний виконавець
всупереч вимогам статтей 30, 47 Закону
України «Про виконавче провадження» по
спливу шестимісячного строку після
приєднання останнього виконавчого
провадження не вчинив дій по
поверненню виконавчого документу
стягувачу у всіх виконавчих
провадженнях, що входять до складу
зведеного виконавчого провадження
№41000796. Таку бездіяльність відповідача
товариство вважає протиправною та
такою, що перешкоджає господарській
діяльності ТзОВ «Ресурс-СВ».

В судове засідання представник
позивача Трошкін С.А. не прибув, подав
клопотання про розгляд справи за
відсутності представника товариства,
позовні вимоги підтримує.

Представник відповідача в судовому
засіданні позовні вимоги не визнав,
вважає, що всі дії державного
виконавця, вчинені по виконанню
зведеного виконавчого провадження
№41000796, відповідають вимогам Закону
України «Про виконавче провадження».

Заслухавши пояснення представника
відповідача, дослідивши письмові
докази, суд приходить до висновку, що
адміністративний позов до задоволення
не підлягає, враховуючи наступне.

Судом встановлено, що на примусовому
виконанні ВДВС Луцького РУЮ перебуває
зведене виконавче провадження №41000796,
де боржником є ТзОВ «Ресурс-СВ».

З облікової картки на зведене
виконавче провадження №ЄДРВП 41000796
(а.с.51-52) вбачається, що до складу
зазначеного зведеного виконавчого
провадження входять такі виконавчі
провадження:

- №39350185 (відкрите провадження
постановою державного виконавця від
15.08.2013 року) по стягненню
заборгованості з ТзОВ «Ресурс-СВ» на
користь ПП «Безпека-Центр» на підставі
виконавчого листа Луцького
міськрайонного суду Волинської
області №161/5973/13-ц від 13.08.2013 року
(а.с.53-54);

- №41770925 (відкрите провадження
постановою державного виконавця від
28.01.2014 року) по стягненню податкового
боргу з ТзОВ «Ресурс-СВ» в дохід
державного бюджету на підставі
виконавчого листа Волинського
окружного адміністративного суду
Волинської області №803/1508/13-а (а.с.58);

- №4316413 (відкрите провадження
постановою державного виконавця від
25.04.2014 року) по стягненню
заборгованості з ТзОВ «Ресурс-СВ» на
користь ОСОБА_3 на підставі виконавчого
листа Луцького міськрайонного суду
Волинської області №161/14646/13-ц від 23.04.2014
року (а.с.61).

Відповідно до частини другої статті 30
Закону України «Про виконавче
провадження» державний виконавець
зобов'язаний провести виконавчі дії з
виконання рішення протягом шести
місяців з дня винесення постанови про
відкриття виконавчого провадження, а з
виконання рішення немайнового
характеру - у двомісячний строк. Строк
здійснення виконавчого провадження не
включає час відкладення провадження
виконавчих дій або зупинення
виконавчого провадження на період
проведення експертизи чи оцінки майна,
виготовлення технічної документації
на майно, реалізації майна боржника,
час перебування виконавчого документа
на виконанні в адміністрації
підприємства, установи чи організації,
фізичної особи, фізичної особи -
підприємця, які здійснюють
відрахування із заробітної плати
(заробітку), пенсії та інших доходів
боржника. Строк здійснення зведеного
виконавчого провадження обчислюється
з моменту приєднання до такого
провадження останнього виконавчого
документа.

Таким чином, за твердженням позивача,
оскільки останній виконавчий документ
до зведеного виконавчого провадження
№41000796 був приєднаний постановою
старшого державного виконавця Марухи
Г.М. від 25.04.2014 року (а.с.62), то після
спливу шестимісячного строку для
здійснення зведеного виконавчого
провадження відповідач повинен був у
відповідності до вимог ст.47 Закону
України «Про виконавче провадження»
повернути усі виконавчі документи
стягувачам без виконання у зв'язку з
відсутністю у позивача як боржника
майна, на яке може бути звернуто
стягнення та безрезультатністю
здійснених державним виконавцем
заходів щодо розшуку такого майна.

Однак твердження позивача про допущену
відповідачем бездіяльність щодо
невчинення дій по поверненню
виконавчого документу стягувачам у
всіх виконавчих провадженнях, що
входять до складу зведеного
виконавчого провадження №41000796, є
необгрунтованими та безпідставними з
огляду на таке.

Відповідно до статті 1 Закону України
«Про виконавче провадження» виконавче
провадження як завершальна стадія
судового провадження та примусове
виконання рішень інших органів
(посадових осіб) - це сукупність дій
органів і посадових осіб, визначених у
цьому Законі, що спрямовані на
примусове виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб), які
провадяться на підставах, в межах
повноважень та у спосіб, визначених цим
Законом, іншими нормативно-правовими
актами, прийнятими відповідно до цього
Закону та інших законів, а також
рішеннями, що відповідно до цього
Закону підлягають примусовому
виконанню (далі - рішення).

Як передбачає частина друга статті 11
Закону України «Про виконавче
провадження», державний виконавець:
здійснює заходи, необхідні для
своєчасного і в повному обсязі
виконання рішення, зазначеного в
документі на примусове виконання
рішення (далі - виконавчий документ), у
спосіб та в порядку, встановленому
виконавчим документом і цим Законом;
надає сторонам виконавчого
провадження та їх представникам
можливість ознайомитися з матеріалами
виконавчого провадження; розглядає
заяви сторін та інших учасників
виконавчого провадження і їхні
клопотання; заявляє в установленому
порядку про самовідвід за наявності
обставин, передбачених цим Законом;
роз'яснює сторонам їхні права і
обов'язки

Згідно із частинами першою та другою
статті 25 Закону України «Про виконавче
провадження» державний виконавець
зобов'язаний прийняти до виконання
виконавчий документ і відкрити
виконавче провадження, якщо не
закінчився строк пред'явлення такого
документа до виконання, він відповідає
вимогам, передбаченим цим Законом, і
пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби.

Відповідно до частини першої статті 47
Закону України «Про виконавче
провадження» виконавчий документ, на
підставі якого відкрито виконавче
провадження, за яким виконання не
здійснювалося або здійснено частково,
повертається стягувачу у разі, якщо:

1) є письмова заява стягувача;

2) у боржника відсутнє майно, на яке може
бути звернуто стягнення, а, здійснені
державним виконавцем відповідно до
цього Закону заходи щодо розшуку
такого майна виявилися
безрезультатними;

3) стягувач відмовився залишити за
собою майно боржника, не реалізоване
під час виконання рішення;

4) стягувач перешкоджає провадженню
виконавчих дій або не здійснив
авансування витрат на організацію та
проведення виконавчих дій, авансування
яких передбачено цим Законом,
незважаючи на попередження державного
виконавця про повернення йому
виконавчого документа;

5) у результаті вжитих державним
виконавцем заходів неможливо
встановити особу боржника, з'ясувати
місцезнаходження боржника - юридичної
особи, місце проживання, перебування
боржника - фізичної особи (крім
випадків, коли виконанню підлягають
виконавчі документи про стягнення
аліментів, відшкодування шкоди,
завданої каліцтвом чи іншим
ушкодженням здоров'я, у зв'язку з
втратою годувальника, а також
виконавчі документи про відібрання
дитини, за якими мають бути стягнуті
кошти чи інше майно, та інші виконавчі
документи, що можуть бути виконані за
безпосередньої участі боржника);

6) у боржника відсутнє визначене
виконавчим документом майно, яке він за
виконавчим документом має передати
стягувачу, або майно, на яке необхідно
звернути стягнення з метою погашення
заборгованості (крім коштів), а
здійснені державним виконавцем
відповідно до цього Закону заходи щодо
розшуку такого майна виявилися
безрезультатними;

7) боржник - фізична особа (крім
випадків, коли виконанню підлягають
виконавчі документи про стягнення
аліментів, відшкодування шкоди,
завданої каліцтвом чи іншим
ушкодженням здоров'я, у зв'язку з
втратою годувальника, а також
виконавчі документи про відібрання
дитини) чи майно боржника, розшук яких
здійснювався органами внутрішніх
справ, не виявлені протягом року з дня
оголошення розшуку;

8) коштів, що надійшли від реалізації
заставленого майна, недостатньо для
задоволення вимог
стягувача-заставодержателя за
виконавчим документом, на підставі
якого звернуто стягнення на заставлене
майно;

9) наявна встановлена законом заборона
щодо звернення стягнення на майно чи
кошти боржника, якщо у нього відсутнє
інше майно чи кошти, на які можливо
звернути стягнення, а також щодо
проведення інших виконавчих дій
стосовно боржника, що виключає
можливість виконання відповідного
рішення.

Із досліджених в судовому засіданні
матеріалів зведеного виконавчого
провадження вбачається, що листом
державного виконавця від 15.04.2014 року за
№6549, який отриманий представником
позивача Трошкіним С.А. 17.04.2014 року
(а.с.78-79), було зобов'язано ТзОВ
«Ресурс-СВ» надати інформацію щодо
відкритих рахунків, одержаних доходів,
наявного майна, установчих документів
та статистичної звітності.

Матеріали виконавчого провадження не
містять відомостей про виконання
позивачем зазначеної вимоги
державного виконавця. Акт державного
виконавця про відсутність у ТзОВ
«Ресурс-СВ» майна, на яке може бути
звернено стягнення, не складався та у
матеріалах зведеного виконавчого
провадження відсутній.

Разом з тим, 07.04.2014 року ВДВС Луцького
РУЮ прийнято розпорядження №39350185/6,
відповідно до якого грошові кошти
боржника ТзОВ «Ресурс-СВ» перераховано
стягувачу ПП «Безпека-Центр» (а.с.65).

Постановою Волинського окружного
адміністративного суду від 04.07.2014 року
у справі №803/1280/14 позовні вимоги ТзОВ
«Ресурс-СВ» задоволено частково,
визнано протиправними дії ВДВС
Луцького РУЮ у зведеному виконавчому
провадженні №41000796 щодо розподілу між
стягувачами грошових коштів в сумі 47196
грн. 44 коп., стягнутих з ТзОВ
«Ресурс-СВ», шляхом їх безготівкового
перерахунку на користь ПП
«Безпека-Центр», а також визнано
протиправним і скасовано
розпорядження ВДВС Луцького РУЮ від
07.04.2014 року №39350185/6 (а.с.66-73). Дана
постанова суду першої інстанції
ухвалою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 04.11.2014 року
залишена без змін (а.с.80-83).

Отже, з врахуванням прийнятого судом
рішення, питання щодо розподілу
грошових коштів боржника ТзОВ
«Ресурс-СВ» між стягувачами у
зведеному виконавчому провадженні
№41000796 станом на момент звернення
товариства з даним адміністративним
позовом не вирішено.

Аналізуючи встановлені судом
обставини, суд вважає, що передбачені
ст.47 Закону України «Про виконавче
провадження» підстави для повернення
виконавчих документів стягувачам у
зведеному виконавчому провадженні
№41000796 відсутні.

Водночас, на думку суду, порушення
державним виконавцем шестимісячного
строку, встановленого для здійснення
виконавчих дій, не є підставою для
закінчення виконавчого провадження.
Крім того, прийняття постанов про
повернення виконавчого документу за
наявності підстав, передбачених
частиною першою статті 47 Закону
України «Про виконавче провадження»,
належить до виключної компетенції
органу державної виконавчої служби.
Відтак суд не вправі перебирати на себе
повноваження органу, який наділений
компетенцією приймати відповідні
рішення у встановленому законом
порядку.

З врахуванням вищевикладеного суд
дійшов висновку про безпідставність
заявлених ТзОВ «Ресурс-СВ» позовних
вимог, з огляду на що у задоволенні
адміністративного позову слід
відмовити.

Керуючись ст.ст.11, 17, 158, 160, 162, 163, 181, 186
Кодексу адміністративного судочинства
України, на підставі Закону України
«Про виконавче провадження», суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного
позову Товариства з обмеженою
відповідальністю «Ресурс-СВ» до
Відділу державної виконавчої служби
Луцького районного управління юстиції
про визнання бездіяльності
протиправною та зобов'язання вчинити
дії відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого статтею 186 КАС
України, якщо таку апеляційну скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку повністю або
частково шляхом подання апеляційної
скарги до Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Волинський окружний адміністративний
суд. Апеляційна скарга на постанову
суду подається протягом десяти днів з
дня отримання копії постанови, повний
текст якої буде виготовлено 08 грудня 2014
року. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до Львівського апеляційного
адміністративного суду.

Головуючий-суддя Н.Б.Плахтій