Справа № 642/7067/14-а
Суддя: Бондар В.О.
Дата ухвалення: 2014-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2014 р.Справа №
642/7067/14-аКолегія суддів Харківського
апеляційного адміністративного суду у
складі

Головуючого судді: Бондара В.О.

Суддів: Кононенко З.О. , Калитки О. М.

за участю секретаря судового засідання
Вовченко І.В

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Управління Пенсійного фонду
України в Ленінському районі м. Харкова
на постанову Ленінського районного
суду м. Харкова від 29.09.2014р. по справі
№ 642/7067/14-а

за позовом Управління Пенсійного
фонду України в Ленінському районі м.
Харкова

до Ленінського відділу державної
виконавчої служби Харківського
міського управління юстиції

про скасування постанови про
накладення штрафу,

ВСТАНОВИЛА:

УПФУ в Ленінському районі м. Харкова (
далі - позивач) звернулося до суду з
позовом до Ленінського ВДВС
Харківського міського управління
юстиції ( далі - відповідач) про
скасування постанови заступника
начальника Ленінського ВДВС
Харківського міського управління
юстиції про накладення штрафу ВП №39694426
та № 40049109 від 11 липня 2014 року.

Постановою Ленінського районного суду
від 29.09.2014 року відмовлено в
задоволенні позову.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції позивач подав
апеляційну скаргу, в якій просив
скасувати у повному обсязі постанову
Ленінського районного суду від 29.09.2014.

Свої вимоги обґрунтовано тим, що судом
не надано належної оцінки нормам
чинного законодавства, висновки суду
не відповідають обставинам справи, що
призвело до прийняття невірного
рішення.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши рішення
суду першої інстанції, доводи
апеляційної скарги, заперечень проти
неї, дослідивши докази по справі,
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову суд
першої інстанції прийшов до висновку,
що приймаючи оскаржувану постанову
відповідач діяв на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України, а
також з використанням повноважень з
метою, з якою ці повноваження йому
надано, обґрунтовано, тобто з
урахуванням усіх обставин, що мають
значення для прийняття рішення;
безсторонньо (неупереджено),
добросовісно та розсудливо. А вимоги
позовної заяви не ґрунтуються на
вимогах чинного законодавства.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції з
наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції
та підтверджено у суді апеляційної
інстанції, за виконавчим провадження
ВП № 39694426 в ході примусового виконання
виконавчого листа № 2а-267811 від 05.09.2013 р.
виданого Ленінським районним судом м.
Харкова про зобов'язання Управління
Пенсійного фонду України в Ленінському
районі м. Харкова здійснити
перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1
за період з 28.09.2010 р. по 28.02.2011 р. 10.09.2013 р.
відкрите виконавче провадження та
надано 7-денний строк для добровільного
виконання рішення суду. 27.05.2014 р. та
26.06.2014 р. на адресу боржника направлено
запити щодо виконання судового
рішення.

За виконавчим провадженням ВП № 40049109 в
ході примусового виконання
виконавчого листа № 20242а-18511 від 24.09.2013
р. виданого Ленінським районним судом
м. Харкова про зобов'язання Пенсійного
фонду України в Ленінському районі м.
Харкова здійснити перерахунок та
виплату пенсії ОСОБА_2 додаткову пенсію
в розмірі 30% мінімальної пенсії за
віком.

11.10.2013 р. ДВС було винесено постанову
про відкриття виконавчого провадження,
яка була отримана представником
боржника та було надано 7-денний строк з
дня винесення постанови про відкриття
виконавчого провадження для
добровільного виконання рішення. 20.05.2014
р. та 26.06.2014 р. позивачу (божнику)
направлено вимогу державного
виконавця щодо реально виконання
рішення із попередженням про
застосування заходів впливу.

Вказані розпорядження на підставі
рішення суду передано для виконання,
однак постанова суду не виконана і на
час звернення позивача з даним позовом
до суду.

Згідно ст. 19 Закону України "Про
виконавче провадження" державний
виконавець відкриває виконавче
провадження на підставі виконавчого
документа, зазначеного в ст. 17 цього
Закону.

Відповідно до ч.1 ст. 25 цього Закону
державний виконавець зобов'язаний
прийняти до виконання виконавчий
документ і відкрити виконавче
провадження, якщо не закінчився строк
пред'явлення такого документа до
виконання, він відповідає вимогам,
передбаченим цим Законом, і
пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби.

Згідно ч. 2 ст. 25 цього Закону державний
виконавець протягом трьох робочих днів
з дня надходження до нього виконавчого
документа виносить постанову про
відкриття виконавчого провадження.

За правилами ст. 75 Закону України "Про
виконавче провадження", після
відкриття виконавчого провадження за
виконавчим документом, що зобов'язує
боржника вчинити певні дії або
утриматися від їх вчинення, державний
виконавець перевіряє виконання
рішення не пізніше ніж на наступний
день після закінчення строку,
встановленого частиною другою статті 25
цього Закону для самостійного
виконання рішення. Якщо рішення
підлягає негайному виконанню, його
виконання перевіряється не пізніше
наступного робочого дня після
відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання зазначених вимог
без поважних причин державний
виконавець накладає на боржника штраф
відповідно до статті 89 цього Закону і
не пізніше п'яти робочих днів з дня його
накладення повторно перевіряє стан
виконання рішення.

Якщо рішення не виконано і виконання
може бути проведено без участі
боржника, державний виконавець
організовує виконання відповідно до
повноважень, наданих йому законом, та
вносить подання (повідомлення)
правоохоронним органам для
притягнення боржника до
відповідальності згідно із законом.

Аналізуючи обставини у справі та
нормативні акти, що регулюють данні
правовідносини, колегія суддів
зазначає, що державний виконавець
зобов'язаний перевірити причину не
виконання боржником зобов'язань, і лише
після перевірки та за її результатами
винести постанову про застосування
санкцій.

Як вбачається з матеріалів справи,
виконавчі провадження не закінчені,
оскільки постанови суду не виконані
боржником, виплати підвищення до
пенсії ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не здійснено,
тому відповідач правомірно приймає в
межах наданих йому Законом повноважень
заходи до виконання рішення суду.

10 вересня 2013 року відкрито виконавче
провадження по заяві ОСОБА_1, та 11.10.2013
року відкрито виконавче провадження
по заяві ОСОБА_2, добровільно постанови
суду позивачем не виконані, не
виконані постанови суду і в строк,
наданий державним виконавцем для
виконання згідно з постановою суду про
відкриття виконавчого провадження.
Вимоги державного виконавця про
виконання постанов суду залишено
позивачем без відповіді та реагування.

А отже, колегія суддів зауважує, що
позивач без поважних причин не виконав
у повному обсязі рішення суду.

Згідно із ст. 89 Закону України "Про
виконавче провадження", у разі
невиконання без поважних причин у
встановлений державним виконавцем
строк рішення, що зобов'язує боржника
виконати певні дії, та рішення про
поновлення на роботі державний
виконавець виносить постанову про
накладення штрафу на боржника - фізичну
особу від десяти до двадцяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян; на посадових осіб - від
двадцяти до сорока неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян; на
боржника - юридичну особу - від сорока
до шістдесяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян та
встановлює новий строк виконання.

Виходячи з наведених підстав, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
дійшов правильного висновку про те, що
постанови про накладення штрафу на
позивача за невиконання постанов суду
винесені відповідачем правомірно, в
межах наданих повноважень, а тому
позовні вимоги є необгрунтованими та
не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199,
ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Ленінському
районі м. Харкова залишити без
задоволення.

Постанову Ленінського районного суду
м. Харкова від 29.09.2014р. по справі №
642/7067/14-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
у касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня складання ухвали у
повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Бондар
В.О.Судді(підпис) (підпис) Кононенко З.О.
Калитка О.М. Повний текст ухвали
виготовлений 01.12.2014 р.