Справа № 2а/2570/2975/11
Суддя: Лосєв А.М.
Дата ухвалення: 2014-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"05" листопада 2014 р. м.
Київ К/9991/46032/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі: Лосєва А.М., Бившевої Л.І.,
Шипуліної Т.М., розглянувши у порядку
письмового провадження

касаційну скаргу Державної
податкової інспекції у м. Чернігові
Чернігівської області Державної
податкової служби

на постанову Київського
апеляційного адміністративного суду
від 20.06.2012

у справі № 2а/2570/2975/2011

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Фірма «Вена»

до Державної
податкової інспекції у м. Чернігові

про визнання недійсним та
скасування податкового
повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Чернігівського окружного
адміністративного суду від 20.06.2011
відмовлено у задоволенні позовних
вимог Товариства з обмеженою
відповідальністю «Фірма «Вена» (надалі
- позивач, ТОВ «Фірма «Вена») до
Державної податкової інспекції у м.
Чернігові, правонаступником якої є
Державна податкова інспекція у м.
Чернігові Чернігівської області
Державної податкової служби (надалі -
відповідач, ДПІ у м. Чернігові), про
визнання недійсним та скасування
податкового повідомлення-рішення від
№ від 20.05.2011.

Постановою Київського апеляційного
адміністративного суду від 20.06.2012
скасовано постанову суду першої
інстанції і прийнято нове судове
рішення про задоволення позову.

Вважаючи, що рішення суду апеляційної
інстанції прийнято з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
відповідач звернувся до Вищого
адміністративного суду України із
касаційною скаргою, у якій просить
скасувати постанову Київського
апеляційного адміністративного суду
від 20.06.2012 і залишити в силі рішення
суду першої інстанції.

Позивач не надав письмових заперечень
на касаційну скаргу, що не перешкоджає
її розгляду.

Відповідно до частини першої статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
перевіряє правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, правової оцінки обставин у
справі і не може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

У зв'язку з неприбуттям у судове
засідання жодної з осіб, які беруть
участь у справі, що були належним чином
повідомлені про дату, час і місце
судового засідання, колегія суддів
Вищого адміністративного суду України,
на підставі частини 1 ст. 222 Кодексу
адміністративного судочинства
України, вирішила розглядати справу у
порядку письмового провадження.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що 13.05.2011 ДПА в
Чернігівській області проведено
перевірку ТОВ «Фірма «Вена» з питань
дотримання суб'єктом господарювання
порядку проведення розрахунків за
товари (послуги), вимог з регулювання
обігу готівки, наявності торгових
патентів і ліцензій господарської
одиниці, про що складено акт від 13.05.2011
№ 0094/25/26/23/14245188.

Під час перевірки встановлено
порушення позивачем п.9 ст. 3 Закону
України від 06.07.1995 № 265/95-ВР «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» (надалі - Закон України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг»), а саме: на момент проведення
перевірки не забезпечено зберігання
фіскального звітного чеку; п.10 ст.3
даного Закону (не забезпечено
зберігання контрольних стрічок
протягом встановленого Законом
терміну. Контрольні стрічки на момент
проведення перевірки за період з 17.04.2010
по 30.04.2011 не зберігалися та до перевірки
не надавалися); п.13 ст.3 Закону України
«Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг», а саме: не забезпечено
відповідність суми готівкових коштів
на місці проведення розрахунків;
пп.267.6.3 п.267.6 ст.267 Податкового кодексу
України (на момент проведення
перевірки в доступному для огляду
місці знаходилася не завірена
нотаріально копія торгового патенту).

На підставі акта перевірки від 13.05.2011 №
0094/25/26/23/14245188 ДПІ у м. Чернігові прийнято
податкове повідомлення-рішення №
від 20.05.2011, яким до позивача
застосовано штрафну (фінансову)
санкцію в сумі 515 781 грн.

Переглянувши судове рішення у межах
касаційної скарги, перевіривши
правильність застосування судами норм
матеріального і процесуального права,
Вищий адміністративний суд України
вважає помилковими висновки суду
апеляційної інстанції та вбачає
підстави для задоволення касаційної
скарги, з огляду на наступне.

Згідно п.9 ст. 3 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг», суб'єкти господарювання, які
здійснюють розрахункові операції в
готівковій та/або в безготівковій
формі (із застосуванням платіжних
карток, платіжних чеків, жетонів тощо)
при продажу товарів (наданні послуг) у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг зобов'язані
щоденно друкувати на реєстраторах
розрахункових операцій (за виключенням
автоматів з продажу товарів (послуг)
фіскальні звітні чеки і забезпечувати
їх зберігання в книгах обліку
розрахункових операцій.

Відповідно до п.13 ст.3 вказаного Закону
суб'єкти господарювання, які
здійснюють розрахункові операції в
готівковій та/або в безготівковій
формі (із застосуванням платіжних
карток, платіжних чеків, жетонів тощо)
при продажу товарів (наданні послуг) у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг зобов'язані
забезпечувати відповідність сум
готівкових коштів на місці проведення
розрахунків сумі коштів, яка зазначена
в денному звіті реєстратора
розрахункових операцій, а у випадку
використання розрахункової книжки -
загальній сумі продажу за
розрахунковими квитанціями, виданими з
початку робочого дня.

Підпунктом 267.6.3 п.267.6 ст.267 Податкового
кодексу України передбачено, що для
запобігання пошкодженню торгового
патенту (вигорання на сонці, псування
внаслідок затікання дощової води,
псування сторонніми особами тощо)
дозволяється розміщувати нотаріально
засвідчені копії торгових патентів у
визначених цією частиною місцях. При
цьому, оригінал такого патенту повинен
зберігатися у відповідальної особи
суб'єкта господарювання або
відповідальної особи відокремленого
підрозділу, яка зобов'язана надавати
його для огляду уповноваженим законом
особам.

Як встановлено з пояснень представника
позивача в суді першої інстанції,
останнім не заперечуються порушення
ТОВ «Фірма «Вена» вказаних норм
законодавства, оскільки дійсно на
момент перевірки не було забезпечено
зберігання фіскального звітного чеку,
не було забезпечено відповідності суми
готівкових коштів на місці проведення
розрахунків та встановлено
знаходження не завіреної нотаріально
копії торгового патенту в доступному
для огляду місці.

Згідно п.10 ст.3 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» суб'єкти господарювання, які
здійснюють розрахункові операції в
готівковій та/або в безготівковій
формі (із застосуванням платіжних
карток, платіжних чеків, жетонів тощо)
при продажу товарів (наданні послуг) у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг зобов'язані
друкувати або створювати в електронній
формі на реєстраторах розрахункових
операцій (за виключенням автоматів з
продажу товарів (послуг) контрольні
стрічки і забезпечувати їх зберігання
протягом трьох років.

Як встановлено судом першої інстанції,
під час перевірки контрольні стрічки
надано не було у зв'язку з тим, що
позивач має декілька адміністративних
будівель, в яких зберігається вся
документація, а тому надати усі
контрольні стрічки технічно було
неможливо.

Відповідно до п.85.2 ст.85 Податкового
кодексу України, який вступив в дію з
01.01.2011, платник податків зобов'язаний
надати посадовим (службовим) особам
органів державної податкової служби у
повному обсязі всі документи, що
належать до предмета перевірки або
пов'язані з ним. Такий обов'язок виникає
у платника податків після початку
перевірки.

Враховуючи положення вказаних норм
законодавства, а також неподання
позивачем під час проведення перевірки
контрольних стрічок, зберігання яких
передбачено протягом встановленого
законодавством терміну, суд першої
інстанції дійшов правильного висновку
про обґрунтованість позиції
відповідача щодо підтвердження
порушення позивачем п.10 ст.3 Закону
України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг».

Відповідно до п.1 ст.17 вказаного Закону
за порушення вимог цього Закону до
суб'єктів господарювання, які
здійснюють розрахункові операції за
товари (послуги), за рішенням
відповідних органів державної
податкової служби України
застосовуються фінансові санкції у
таких розмірах, зокрема: у разі
встановлення протягом календарного
року в ході перевірки факту:
непроведення розрахункових операцій
через реєстратори розрахункових
операцій з фіскальним режимом роботи;
невідповідності суми готівкових
коштів на місці проведення розрахунків
сумі коштів, зазначеній у денному
звіті, а в разі використання
розрахункової книжки - загальній сумі
продажу за розрахунковими квитанціями,
виданими з початку робочого дня;
нероздрукування відповідного
розрахункового документа, що
підтверджує виконання розрахункової
операції, або проведення її без
використання розрахункової книжки на
окремому господарському об'єкті такого
суб'єкта господарювання: вчинене
вперше - 1 гривня; вчинене вдруге - 100
відсотків вартості проданих з
порушеннями, встановленими цим
підпунктом, товарів (послуг); за кожне
наступне вчинене порушення - у
п'ятикратному розмірі вартості
проданих з порушеннями, встановленими
цим підпунктом, товарів (послуг).

Згідно п.4 ст.17 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
громадського харчування та послуг», за
порушення вимог цього Закону до
суб'єктів господарювання, які
здійснюють розрахункові операції за
товари (послуги), за рішенням
відповідних органів державної
податкової служби України
застосовуються фінансові санкції у
таких розмірах: двадцять
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян - у разі невиконання щоденного
друку фіскального звітного чеку або
його не зберігання.

Відповідно до п.5 ст.17 Закону України
«Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
громадського харчування та послуг», за
порушення вимог цього Закону до
суб'єктів господарювання, які
здійснюють розрахункові операції за
товари (послуги), за рішенням
відповідних органів державної
податкової служби України
застосовуються фінансові санкції у
таких розмірах: десяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян - у разі якщо контрольну
стрічку не надруковано або не створено
в електронній формі на реєстраторах
розрахункових операцій або не
збережено контрольну стрічку протягом
трьох років, або виявлено спотворення
даних про проведені розрахункові
операції, інформація про які міститься
на контрольній стрічці, створеній в
електронній формі.

Відтак, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
погоджується із висновком суду першої
інстанції про правомірність
нарахування податковим органом
штрафних (фінансових) санкцій за
податковим повідомленням-рішенням №
від 20.05.2011 та про відсутність
підстав для його скасування.

З урахуванням наведеного, судом
апеляційної інстанції помилково
скасовано рішення суду першої
інстанції про відмову у задоволенні
позовних вимог, що прийнято на підставі
повного та всебічного дослідження
обставин справи з дотриманням вимог
законодавства.

Згідно статті 226 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції скасовує
судове рішення суду апеляційної
інстанції та залишає в силі рішення
суду першої інстанції, яке ухвалено
відповідно до закону і скасоване або
змінене помилково.

Керуючись ст.ст. 210, 214, 215, 220, 222, 223, 226, 230,
231, ч. 5 ст. 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

1. Касаційну скаргу Державної
податкової інспекції у м. Чернігові
Чернігівської області Державної
податкової служби задовольнити.

2. Постанову Київського апеляційного
адміністративного суду від 20.06.2012 у
справі № 2а/2570/2975/2011 скасувати.

Постанову Чернігівського окружного
адміністративного суду від 20.06.2011 у
справі № 2а/2570/2975/2011 залишити в силі.

3. Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути переглянута Верховним Судом
України з підстав, у порядку та в
строки, встановлені статтями 236 - 238, 2391
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя(підпис)А.М.
ЛосєвСудді:(підпис)Л.І. Бившева (підпис)
Т.М. Шипуліна