Справа № 823/2873/14
Суддя: Саприкіна І.В.
Дата ухвалення: 2014-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 823/2873/14
Головуючий у 1-й інстанції: Мишенко В.В.
Суддя-доповідач: Саприкіна І.В.
У Х В А Л А

Іменем України

03 грудня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді:
Саприкіної І.В.,

суддів:
Карпушової О.В, Кобаля М.І.,

при секретарі:
Погорілій К.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві, без фіксації
судового процесу, в порядку ч. 1 ст. 41 КАС
України, апеляційну скаргу ОСОБА_3 на
постанову Черкаського окружного
адміністративного суду від 22.10.2014 року
по справі за його позовом до
Державного агентства земельних
ресурсів України, Головного управління
Держземагенства у Черкаській області,
відділу Держземагенства у
Тальнівському районі Черкаської
області про визнання неправомірними
дій та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_3 звернувся до Черкаського
окружного адміністративного суду з
адміністративним позовом про визнання
протиправним та скасування наказу
Державного агентства земельних
ресурсів України від 26 серпня 2014 року №
461-кт/а; визнання протиправним та
скасування наказу Головного
управління Держземагенства у
Черкаській області від 26 серпня 2014 року
№ 136-к; поновлення на посаді начальника
відділу Держземагенства у
Тальнівському районі Черкаської
області з 26 серпня 2014 року; стягнення з
Державного агентства земельних
ресурсів України середню заробітну
плату за час вимушеного прогулу та
допустити постанову до негайного
виконання.

Постановою Черкаського окружного
адміністративного суду від 22.10.2014 року
в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з таким судовим
рішенням, позивач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
незаконну, на його думку, постанову
суду першої інстанції та постановити
нову про задоволення позову в повному
обсязі. При цьому апелянт посилається
на незаконність, необґрунтованість та
необ'єктивність оскаржуваного рішення,
неповне з'ясування всіх обставин, що
мають значення для вирішення справи,
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
що є підставою для скасування
оскаржуваної постанови.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши доводи апеляційної скарги
та перевіривши матеріали справи,
колегія суддів знаходить, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Суд першої інстанції прийшов до
висновку про відсутність правових
підстав для задоволення позову.
Апеляційна інстанція повністю
підтримує таку правову позицію з
огляду на слідуюче.

З матеріалів справи вбачається, що
позивача згідно наказу Державного
агентства земельних ресурсів України
від 08.05.2013 року № 1147-кт/а призначено на
посаду начальника відділу
Держземагенства у Тальнівському
районі Черкаської області.

14.07.2014 наказом Державного агентства
земельних ресурсів України № 229 «Про
утворення комісії для проведення
перевірки» утворено комісію для
проведення перевірки окремих питань
діяльності, зокрема і відділу
Держземагенства у Тальнівському
районі Черкаської області.

На підставі вищевказаного наказу,
проведено перевірку окремих питань
діяльності відділу Держземагенства у
Тальнівському районі Черкаської
області за результатами якої складено
акт «Про результати перевірки».

Перевіркою встановлено порушення
позивачем вимог законодавства при
наданні адміністративних послуг, а
саме:

- відсутність власної інструкції з
діловодства та номенклатурних справ;

- порушення вимог ЗУ «Про
адміністративні послуги» та
інструкції з діловодства, що свідчить
про недотримання відділом граничних
строків надання зазначених
адміністративних послуг;

- порушення вимог ЗУ «Про
адміністративні послуги» , зокрема
облаштування у місцях прийому
суб'єктів звернень інформаційних
стендів із зразками відповідних
документів та інформації в обсязі,
достатньому для отримання
адміністративної послуги без
сторонньої допомоги: здійснення
посадовими особами прийому суб'єктів
звернень згідно з графіком,
затвердженим керівником відповідного
суб'єкта надання адміністративних
послуг. Кількість годин прийому
суб'єктів звернень має становити не
менше 40 годин на тиждень, у тому числі в
суботу - не менше шести годин;

- не забезпечення розміщення
інформаційної картки адміністративної
послуги на офіційному веб-сайті та у
місці здійснення прийому суб'єктів
звернення;

- не облаштування приміщення з
обмеженим доступом, а саме відсутність
в порушення наказу № 586 від 18.12.2012
Держземагенства України «Про
затвердження порядку роботи у
приміщенні з обмеженим доступом»:
металевих дверей, механічного замку,
вхідні двері не опечатані та
неопломбовані, відсутність пожежної та
охоронної сигналізації, в робочий час
двері не замкнені, відсутність сейфу
або металевого шкафу. Крім того
позивачем до Головного управління
надано неправдиві відомості щодо
належного облаштування кімнати з
обмеженим доступом.

- зафіксовано порушення щодо
дотримання вимог земельного
законодавства при погодженні
документації із землеустрою, зокрема
ст. ст. 79-1, 123, 186-13, 116, 186-1 Земельного
кодексу України, а саме погодження
земельної документації, що не
відповідає вимогам Закону або ж
взагалі без наданих Держземагенствам
повноважень.

Зазначені вище правопорушення
слугували підставою для прийняття
спірного наказу від 26.08.2014 року № 461-кт/а
щодо звільнення позивача з займаної
посади начальника відділу
Держземагенства у Тальнівському
районі Черкаської області за порушення
присяги державного службовця в частині
сумлінного виконання своїх службових
обов'язків (неналежну організацію
роботи управління). З зазначеним
наказом позивач ознайомився 27.08.2014.

Також, на підставі вищевказаного
наказу, Головним управлінням
Держземагенства у Черкаській області
винесено наказ від 26.08.2014 № 136-к про
звільнення позивача.

Даючи правову оцінку правомірності
винесення оскаржуваних наказів,
колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п. 4 Типової
інструкції з діловодства у центральних
органах виконавчої влади, Раді
міністрів Автономної Республіки Крим,
місцевих органах виконавчої влади,
затвердженої Постановою Кабінету
Міністрів України від 30.11.2011 року № 1242,
відповідальність за організацію
діловодства в установах несуть їх
керівники.

Згідно із п. 5 Типової інструкції,
організація діловодства в установах
покладається на їх структурні
підрозділи (департаменти, управління,
відділи, сектори) діловодства
(документаційного забезпечення),
загальні відділи, канцелярії тощо.

Пунктом 6 Типової інструкції
передбачено, що служба діловодства
відповідно до покладених на неї
завдань, зокрема, розробляє інструкцію
установи з діловодства та номенклатуру
справ установи.

З приписів п. 3 ч. 2 ст. 6 Закону
України «Про адміністративні послуги»,
суб'єкти надання адміністративних
послуг зобов'язані забезпечити
здійснення посадовими особами прийому
суб'єктів звернень згідно з графіком,
затвердженим керівником відповідного
суб'єкта надання адміністративних
послуг.

Під час перевірки посадові особи
Державного земельного агентства
України встановили, що у відділі, в
порушення вимог Типової інструкції,
відсутня власна інструкція з
діловодства та номенклатура справ,
місце для роботи запитувачів з
документами, окремий облік запитів на
інформацію, форми для подання запитів
на отримання публічної інформації

Крім того, факт відсутності інструкції
з діловодства також підтверджується
поясненнями апелянта, які наявні в
матеріалах справи (а.с. 147-149). Щодо
відсутності номенклатури справ,
апелянтом жодних пояснень та
спростувань взагалі не було надано.

З урахуванням викладеного, колегія
суддів не може не погодитися з доводами
суду першої інстанції, що позивачем не
було вчинено всіх можливих дій щодо
організації діловодства у ввіреному
йому відділі, зокрема, не дотримано
вимог законодавства при наданні
адміністративних послуг, а саме:
відсутність власної інструкції з
діловодства та номенклатури, порушення
вимог ЗУ «Про адміністративні послуги»
та інструкції з діловодства.

Не можливо не погодитися з висновком
суду першої інстанції, що позивачем
також не забезпечено облаштування
місця прийому суб'єктів звернень,
інформаційних стендів із зразками
відповідних документів та інформації в
обсязі, достатньому для отримання
адміністративної послуги без
сторонньої допомог, необлаштовано
приміщення з обмеженим доступом. При
цьому колегія суддів зазначає
наступне.

Відповідно до ст. 4 ЗУ «Про
адміністративні послуги», державна
політика у сфері надання
адміністративних послуг базується на
принципах, зокрема відкритості та
прозорості; оперативності та
своєчасності; доступності інформації
про надання адміністративних послуг;
доступності та зручності для суб'єктів
звернень.

Суб'єкти надання адміністративних
послуг зобов'язані забезпечити:
облаштування у місцях прийому
суб'єктів звернень інформаційних
стендів із зразками відповідних
документів та інформації в обсязі,
достатньому для отримання
адміністративної послуги без
сторонньої допомоги; створення та
функціонування веб-сайтів, на яких
розміщується інформація про порядок
надання відповідних адміністративних
послуг, режим доступу до приміщення, в
якому здійснюється прийом суб'єктів
звернень, наявність сполучення
громадського транспорту, під'їзних
шляхів та місць паркування; здійснення
посадовими особами прийому суб'єктів
звернень згідно з графіком,
затвердженим керівником відповідного
суб'єкта надання адміністративних
послуг. Кількість годин прийому
суб'єктів звернень має становити не
менше 40 годин на тиждень, у тому числі в
суботу - не менше шести годин; надання
суб'єкту звернення, який звернувся за
допомогою засобів телекомунікації
(телефону, електронної пошти, інших
засобів зв'язку), інформації про
порядок надання адміністративних
послуг; видання
довідково-інформаційних матеріалів
про адміністративні послуги та
безоплатне поширення таких матеріалів
у приміщеннях, в яких здійснюється
прийом суб'єктів звернень;
облаштування скриньки для висловлення
суб'єктами звернень зауважень і
пропозицій щодо якості надання
адміністративних послуг, проведення
щорічного аналізу таких зауважень і
пропозицій, вжиття відповідних
заходів.(ч.2 ст. 6 ЗУ «Про
адміністративні послуги»).

Проте, в порушення даних норм, графік
прийому громадян у відділі
Держземагенства у Тальнівському
районі Сектором державного земельного
кадастру становив: громадяни - вівторок
та четвер; юридичні особи - понеділок та
середа та відсутня інформаційна картка
на офіційному веб-сайті. Крім того,
апелянтом не було надано жодних
пояснень, щодо відсутності на момент
перевірки у відділі власного сайту.

Доводи апелянта, що графік прийому
громадян відповідає вимогам ст. 6
Закону України « Про адміністративні
послуги», колегією суддів не
приймається до уваги, оскільки в
порушення приписів вказаної правової
норми у графіку відсутня як день
прийому громадян не зазначено суботу.

З матеріалів справи вбачається, що
наказом від 01.11.2013 року № 150,
підписаного апелянтом, приміщення № 2 у
будівлі за адресою АДРЕСА_1, було
визначено як приміщення з обмеженим
доступом.

Проте, під час огляду даного
приміщення, комісією було встановлено
що воно не відповідає вимогам, які
встановлені наказом Держземагенства
України « Про затвердження порядку
роботи у приміщенні з обмеженим
доступом» від 18.12.202 року № 586, а саме:
відсутні металеві двері, механічний
замок, вхідні двері не опечатані та не
пломбовані, відсутня пожежна та
охоронна сигналізація, в робочий час
двері не замкнені, відсутній сейф або
металевий шкаф.

Щодо порушення апелянтом вимог
земельного законодавства при
погодженні документації із
землеустрою, зокрема ст.ст. 79-1, 123, 186-13,
116, 186-1 Земельного кодексу України, а
саме погодження земельної
документації, що не відповідає вимогам
Закону або ж взагалі без наданих
Держземагенствам повноважень,
апеляційна інстанція зазначає
слідуюче.

Позивачем було погоджено технічну
документацію із землеустрою щодо
встановлення меж земельної ділянки в
натурі, площею 0,5363 га ОСББ «Нюанс» для
будівництва та обслуговування
багатоквартирного будинку.

Разом з тим, членами комісії було
встановлено що розроблення
зазначеного проекту та його погодження
було здійснено без проекту землеустрою
щодо відведення земельної ділянки, в
порушення вимог ст.ст. 79-1, 123, 186-1
Земельного кодексу України.

Також, апелянтом погоджено проект
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки площею 0, 1953 га. ФОП ОСОБА_4 в
оренду на 25 років для розміщення та
експлуатації будівель і споруд,
додаткових транспортних послуг та
допоміжних операцій.

Разом з тим, при опрацюванні
зазначеного проекту, членами комісії
було встановлено, що рішенням
Тальнівської міської ради від 28.02.2013
року ФОП ОСОБА_4 надано дозвіл на
розроблення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки в оренду
на 25 років площею лише 0, 133626 га.

Таким чином, погодження проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки площею 0 ,1953 га ФОП ОСОБА_4
відбулося із порушенням ч.1 ст. 116 ЗК
України, де зазначено, що лише орган
місцевого самоврядування наділений
повноваженнями щодо надання земельних
ділянок у користування із земель
комунальної власності.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції, що порушення,
допущені ОСОБА_3, а саме: відсутність
Інструкції з діловодства та
номенклатури справ, відсутність
окремого обліку запитів та
інформаційної картки на веб-сайті, не
облаштування приміщення з обмеженим
доступом, порушення Земельного кодексу
сталися виключно з причин
безвідповідального ставлення апелянта
до своїх службових обов'язків
начальника відділу.

Твердження апелянта про те, що ним
погоджено проект землеустрою ФОП
ОСОБА_4 відповідно до вимог чинного
законодавства,колегію суддів
сприймається критично, оскільки з
матеріалів справи вбачається, що
апелянтом погоджено проект
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки площею 0,1953 га., хоча рішенням
Тальнівської міської ради від 28.02.2013
року надано дозвіл на розроблення
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки в оренду на 25 років
площею лише 0, 33626 га., тобто погоджено
проект землеустрою щодо відведення
земельної ділянки в більшому розмірі
ніж це передбачено рішенням
Тальнівської міської ради.

Статтею 5 Закону України «Про державну
службу» передбачено, що державний
службовець повинен: сумлінно
виконувати свої службові обов'язки;
шанобливо ставитися до громадян,
керівників і співробітників,
дотримуватися високої культури
спілкування; не допускати дій і
вчинків, які можуть зашкодити
інтересам державної служби чи
негативно вплинути на репутацію
державного службовця.

Згідно ст. 10 згаданого Закону,
основними обов'язками державних
службовців є: додержання Конституції
України та інших актів законодавства
України; забезпечення ефективної
роботи та виконання завдань державних
органів відповідно до їх компетенції;
недопущення порушень прав і свобод
людини та громадянина; безпосереднє
виконання покладених на них службових
обов'язків, своєчасне і точне виконання
рішень державних органів чи посадових
осіб, розпоряджень і вказівок своїх
керівників; збереження державної
таємниці, інформації про громадян, що
стала їм відома під час виконання
обов'язків державної служби, а також
іншої інформації, яка згідно з
законодавством не підлягає
розголошенню; постійне вдосконалення
організації своєї роботи і підвищення
професійної кваліфікації; сумлінне
виконання своїх службових обов'язків,
ініціатива і творчість в роботі.
Державний службовець повинен діяти в
межах своїх повноважень. У разі
одержання доручення, яке суперечить
чинному законодавству, державний
службовець зобов'язаний невідкладно в
письмовій формі доповісти про це
посадовій особі, яка дала доручення, а у
разі наполягання на його виконанні -
повідомити вищу за посадою особу.

Частиною 1 ст. 17 Закону встановлено, що
громадяни України, які вперше
зараховуються на державну службу,
приймають Присягу такого змісту:
"Повністю усвідомлюючи свою високу
відповідальність, урочисто присягаю,
що буду вірно служити народові України,
суворо дотримувати Конституції та
законів України, сприяти втіленню їх у
життя, зміцнювати їх авторитет,
охороняти права, свободи і законні
інтереси громадян, з гідністю нести
високе звання державного службовця,
сумлінно виконувати свої обов'язки".

Державний службовець підписує текст
Присяги, який зберігається за місцем
роботи. Про прийняття Присяги робиться
запис у трудовій книжці.

Аналізуючи текст Присяги, можна дійти
висновку, що в основі поведінки
державного службовця закладені етичні,
правові та службово-дисциплінарні
норми поведінки, недодержання яких
утворює факт порушення Присяги. Тому,
складаючи Присягу, державний
службовець покладає на себе не тільки
певні службові зобов'язання, але й
моральну відповідальність за їх
виконання. У зв'язку з цим як порушення
Присяги слід розуміти скоєння
державним службовцем проступку
(вчинку) проти інтересів служби, який
суперечить покладеним на нього
обов'язкам, підриває довіру до нього як
до носія влади, що призводить до
приниження авторитету державного
органу та унеможливлює подальше
виконання ним своїх обов'язків.

Аналогічна правова позиція висловлена
Верховним Судом України у постановах
від 21 травня, 4 червня, 17 вересня 2013 року
(№№ 21-403а12, 21-167а13, 21-231а13).

Отже, припинення державної служби за
порушення Присяги є найсуворішою
санкцією відповідальності державного
службовця, який вчинив діяння,
несумісно з посадою.

Враховуючи всі наведені обставини в
сукупності, колегія суддів приходить
до висновку, що відповідачами надано
достатньо доказів наявності в діях
апелянта порушень, які стали підставою
для винесення наказів про звільнення
за порушення Присяги державного
службовця.

Крім того, апеляційна інстанція не може
залишити поза увагою той факт, що
апелянт підпадає під дію Закону
України «Про очищення влади»
прийнятого 16.09.2014 року, який визначає
правові та організаційні засади
проведення очищення влади (люстрації)
для захисту та утвердження
демократичних цінностей, верховенства
права та прав людини в Україні.

За ст. 71 КАС України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення,
крім випадків, встановлених статтею 72
цього Кодексу.

Відповідно до статті 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

За таких обставин колегія суддів
приходить до висновку, що постанова
суду першої інстанції ухвалена з
дотриманням норм процесуального та
матеріального права, доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновки суду першої інстанції, у
зв'язку з чим підстав для скасування
постанови суду першої інстанції не
вбачається.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 41, 196, 198, 200, 205 та 206 КАС України,
колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без
задоволення.

Постанову Черкаського окружного
адміністративного суду від 22.10.2014 року -
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів шляхом подачі
касаційної скарги до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя:

Судді:

.

Головуючий суддя
Саприкіна І.В.

Судді:
Карпушова О.В.

Кобаль М.І.