Справа № 800/532/14
Суддя: Бутенко В.І.
Дата ухвалення: 2014-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

24 листопада 2014 року м.
Київ справа № 800/532/14

Суддя Вищого адміністративного суду
України Бутенко В.І., вирішуючи питання
про відкриття провадження у справі за
позовною заявою ОСОБА_1 до Верховної
Ради України, Президента України,
Прем'єр-міністра України, Ради
національної безпеки і оборони України
про визнання дій і бездіяльності
неправомірними, зобов'язання вчинити
дії,

В С Т А Н О В И В :

21 листопада 2014 року ОСОБА_1 звернулася з
позовом до Верховної Ради України,
Президента України, Прем'єр-міністра
України, Ради національної безпеки і
оборони України, в якому просила:

- визнати протиправними дії Верховної
Ради України, Президента України і
Прем'єр-міністра України щодо
підписання та ратифікації Угоди про
асоціацію між Україною і Європейським
Союзом, Європейським співтовариством з
атомної енергії та їх
державами-членами;

- визнати протиправною бездіяльність
Верховної Ради України, Президента
України, Прем'єр-міністра України, Ради
національної безпеки і оборони України
по усуненню негативних наслідків після
підписання і ратифікації Угоди про
асоціацію між Україною і Європейським
Союзом, Європейським співтовариством з
атомної енергії та їх
державами-членами;

- зобов'язати відповідачів вчинити дії
та прийняти рішення, спрямовані на
розірвання Угоди про асоціацію між
Україною і Європейським Союзом,
Європейським співтовариством з
атомної енергії та їх
державами-членами.

У відкритті провадження за позовом
ОСОБА_1 необхідно відмовити з наступних
підстав.

Відповідно до пункту 4 статті 18 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі - КАС України) Вищий
адміністративний суд України як суд
першої інстанції розглядає справи щодо
встановлення Центральною виборчою
комісією результатів виборів або
всеукраїнського референдуму, справи
про дострокове припинення повноважень
народного депутата України, а також
справи щодо оскарження актів, дій чи
бездіяльності Верховної Ради України,
Президента України, Вищої ради юстиції,
Вищої кваліфікаційної комісії суддів
України.

Особливості провадження у справах щодо
оскарження актів, дій чи бездіяльності
Верховної Ради України, Президента
України, Вищої ради юстиції, Вищої
кваліфікаційної комісії суддів
України регулюються ст. 1711 КАС України,
згідно з частиною першою якої правила
цієї правової норми поширюються на
розгляд адміністративних справ щодо: 1)
законності (крім конституційності)
постанов Верховної Ради України,
указів і розпоряджень Президента
України; 2) актів Вищої ради юстиції; 3)
дій чи бездіяльності Верховної Ради
України, Президента України, Вищої ради
юстиції; 4) рішень, дій чи бездіяльності
Вищої кваліфікаційної комісії суддів
України.

Відповідно до частини другої статті 4
КАС України юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
всі публічно-правові спори, крім
спорів, для яких законом встановлений
інший порядок судового вирішення.

Пунктом 1 частини третьої статті 17 КАС
України встановлено, що юрисдикція
адміністративних судів не поширюється
на публічно-правові справи, що
віднесені до юрисдикції
Конституційного Суду України.

Згідно статті 147 Конституції України,
Конституційний Суд України є єдиним
органом конституційної юрисдикції в
Україні. Конституційний Суд України
вирішує питання про відповідність
законів та інших правових актів
Конституції України і дає офіційне
тлумачення Конституції України та
законів України.

Статтею 150 Конституції України
встановлено, що до повноважень
Конституційного Суду України належить
вирішення питань про відповідність
Конституції України (конституційність)
законів та інших правових актів
Верховної Ради України, актів
Президента України, актів Кабінету
Міністрів України, правових актів
Верховної Ради Автономної Республіки
Крим.

Закони та інші правові акти за рішенням
Конституційного Суду України
визнаються неконституційними повністю
чи в окремій частині, якщо вони не
відповідають Конституції України або
якщо була порушена встановлена
Конституцією України процедура їх
розгляду, ухвалення або набрання ними
чинності (частина перша статті 152
Конституції України).

Як вбачається зі змісту даних позовних
вимог, позивач оскаржує дії та
бездіяльність Верховної Ради України,
Президента України, Прем'єр-міністра
України, Ради національної безпеки і
оборони України при підписанні та
ратифікації Угоди про асоціацію між
Україною і Європейським Союзом,
Європейським співтовариством з
атомної енергії та їх
державами-членами.

Згідно ст. 75 Конституції України єдиним
органом законодавчої влади в Україні є
Парламент - Верховна Рада України, до
повноважень якої належить прийняття
законів відповідно до пункту п'ятого
ст. 85 Конституції України.

У мотивувальній частині Рішення
Конституційного Суду України від 27.03.2002
року №7-рп/2002 визначено, що за змістом
положень статей 85, 91 Конституції
України Верховна Рада України приймає
закони, постанови та інші правові акти.
Вони є юридичною формою реалізації
повноважень єдиного органу
законодавчої влади в Україні та
відповідно до ч. 2 ст. 147, ч. 1 ст. 150
Конституції України є об'єктом
судового конституційного контролю.

Процедура набрання законом чинності,
що включає стадію його підписання,
передбачена ст. 94 Конституції України,
відповідно до якої закон підписує
Голова Верховної Ради України і
невідкладно направляє його
Президентові України. Президент
України протягом п'ятнадцяти днів
після отримання закону підписує його,
беручи до виконання, та офіційно
оприлюднює його або повертає закон зі
своїми вмотивованими і
сформульованими пропозиціями до
Верховної Ради України для повторного
розгляду.

У Рішенні Конституційного Суду України
від 17.10.2002 року №17-рп/2002 у справі
за конституційним поданням 50 народних
депутатів України стосовно офіційного
тлумачення положень статей 75, 82, 84, 91, 104
Конституції України (щодо
повноважності Верховної Ради України)
зазначено, що Верховна Рада України
визначена в ст. 75 Конституції України
парламентом - єдиним органом
законодавчої влади в Україні. Як орган
державної влади Верховна Рада України
є колегіальним органом, який складають
чотириста п'ятдесят народних депутатів
України. Повноваження Верховної Ради
України реалізуються спільною
діяльністю народних депутатів України
на засіданнях Верховної Ради України
під час її сесій. Визначення Верховної
Ради України єдиним органом
законодавчої влади означає, що жоден
інший орган державної влади не
уповноважений приймати закони.
Верховна Рада України здійснює
законодавчу владу самостійно, без
участі інших органів.

Крім того, в цьому Рішенні
Конституційного Суду України
зазначено, що учасниками законодавчого
процесу на його відповідній стадії, а
отже і учасниками законотворчості, є
визначені в ч. 1 ст. 93 Конституції
України суб'єкти права законодавчої
ініціативи у Верховній Раді України,
зокрема, Президент України, Кабінет
Міністрів України. Реалізація права
законодавчої ініціативи і права вето
означає лише участь відповідних
органів у здійсненні власне
парламентської функції
законотворчості.

Аналіз вищезазначених норм свідчить
про те, що Верховна Рада України при
розгляді і прийнятті законів та
Президент України при підписанні
законів чи при утриманні від їх
підписання не виконують владних
управлінських функцій, а реалізовують
свої повноваження щодо законодавчої
діяльності і це дає підстави зробити
висновок, що юрисдикція
адміністративних судів, зокрема,
Вищого адміністративного суду як суду
першої інстанції не поширюється на
спори про визнання протиправними дій
чи бездіяльності при прийнятті законів
(у тому числі, міжнародних угод) чи при
утриманні від їх підписання.

Разом з тим, Конституційним Судом
України може бути визнаний
неконституційним правовий акт
Верховної Ради України, у процесі
прийняття чи схвалення якого або
набрання ним чинності було порушено
процедурні вимоги, що встановлюються
безпосередньо Конституцією України, за
умови набрання ним чинності.

Завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Отже, захисту підлягає фактично
порушене право особи у
публічно-правових правовідносинах з
відповідачами і саме при здійсненні
ними чітко визначених чинним
законодавством владних управлінських
функцій.

Слід також зазначити, що згідно ст. 1711
КАС України Вищому адміністративному
суду України як суду першої інстанції
не належать до розгляду в порядку
адміністративного судочинства позовні
вимоги до Прем'єр-міністра України,
Ради національної безпеки і оборони
України.

Виходячи з наведеного та з урахуванням
того, що позивач оскаржує дії та
бездіяльність Верховної Ради України,
Президента України, Прем'єр-міністра
України, Ради національної безпеки і
оборони України при підписанні та
ратифікації Угоди про асоціацію між
Україною і Європейським Союзом,
Європейським співтовариством з
атомної енергії та їх
державами-членами, слід зробити
висновок, що дані вимоги не належать до
розгляду в порядку адміністративного
судочинства, а тому згідно пункту 1
частини першої статті 109 КАС України у
відкритті провадження в
адміністративній справі необхідно
відмовити.

Керуючись статтями 18, 109, 160, 1711 КАС
України,-

У Х В А Л И В :

Відмовити ОСОБА_1 у відкритті
провадження в адміністративній справі
за її позовом до Верховної Ради
України, Президента України,
Прем'єр-міністра України, Ради
національної безпеки і оборони України
про визнання дій і бездіяльності
неправомірними, зобов'язання вчинити
дії.

Ухвала є остаточною і оскарженню не
підлягає.

Суддя
В.І. Бутенко