Справа № 359/8715/14-а
Суддя: Троян Н.М.
Дата ухвалення: 2014-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
359/8715/14-а Головуючий у
1-й інстанції: Чирка С.С.
Суддя-доповідач: Троян Н.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді
- Троян Н.М.,

суддів
- Бужак Н.П., Твердохліб В.А,

за участю секретаря
- Костюченка М.Є.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Києві апеляційну
скаргу Управління Пенсійного фонду
України в місті Борисполі та
Бориспільському районі Київської
області на постанову Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
від 17 вересня 2014 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України в
місті Борисполі та Бориспільському
районі Київської області про визнання
дій протиправними та зобов'язання
вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
від 17 вересня 2014 року адміністративний
позов задоволено частково.

Відповідач, не погоджуючись із
зазначеною постановою, подав
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись
на порушення судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, просить суд скасувати постанову
та прийняти нову, якою у задоволенні
адміністративного позову відмовити
повністю.

Згідно до частини четвертої ст. 196
Кодексу адміністративного судочинства
України, неприбуття у судове засідання
сторін або інших осіб, які беруть
участь у справі, належним чином
повідомлених про дату, час і місце
апеляційного розгляду, не перешкоджає
судовому розгляду справи.

Відповідно до частини першої ст. 41
Кодексу адміністративного судочинства
України, у разі неявки у судове
засідання всіх осіб, які беруть участь
у справі, чи якщо відповідно до
положень цього Кодексу розгляд справи
здійснюється за відсутності осіб, які
беруть участь у справі (у тому числі при
розгляді справи в порядку письмового
провадження), фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши матеріали справи та
апеляційну скаргу, колегія суддів
вважає, що скарга не підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Як свідчать обставини справи, позивач є
інвалідом ІІІ групи із числа учасників
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС та віднесений до 1
категорії осіб, які постраждали
внаслідок аварії на ЧАЕС про визнання
дій та бездіяльності незаконними і
неправомірними та зобов'язання вчинити
певні дії.

25 липня 2014 року ОСОБА_2 письмово
звернувся до відповідача з заявою, в
якій просив провести
нарахування-перерахунок належних йому
пенсій у відповідності до ст.ст. 50, 54, 67
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» та виплатити недоотриману
різницю.

Проте, УПФ України в місті Борисполі та
Бориспільському районі відмовило
позивачу, оскільки підстави для
перерахунку та проведення доплат
відсутні.

Вважаючи порушенням своїх прав з боку
пенсійного органу органу та з метою їх
відновлення ОСОБА_2 звернувся за
захистом до суду.

Задовольняючи частково вимоги
адміністративного позову, суд першої
інстанції виходив з того, що з 22.02.2014 по
02.08.2013 відповідач здійснюючи виплату
додаткової пенсії діяв протиправно,
адже в Законі України «Про Державний
бюджет України на 2014 рік» не
передбачено застосування ст. 50 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
у порядку та розмірах, встановлених
Кабінетом Міністрів України виходячи з
наявних фінансових ресурсів
Державного бюджету України та бюджету
Пенсійного фонду України, правове
регулювання спірних відносин у 2014 році,
а тому такі виплати здійснються
відповідно до положень Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції з
огляду на таке.

Спірні правовідносини регулюються
нормами Конституції України, Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
та іншими нормативно-правовими актами.

У відповідності до ст. 49 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» (далі -
Закон) пенсії особам, віднесеним до
категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у
вигляді: а) державної пенсії; б)
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, яка призначається після
виникнення права на державну пенсію.

За змістом ст. 50 Закону особам,
віднесеним до категорії 1, інвалідам IІ
групи призначається щомісячна
додаткова пенсія за шкоду, заподіяну
здоров'ю, у розмірах - 75 відсотків
мінімальної пенсії за віком.

Частиною 4 ст. 54 Закону встановлено, що в
усіх випадках розмір пенсії для
інвалідів ІІ групи, щодо яких
встановлено зв'язок з Чорнобильською
катастрофою, не може бути нижчим 8
мінімальних пенсій за віком.

Як вірно зазначено судом першої
інстанції, 14 червня 2011 року Верховною
Радою України прийнято Закон України
№3491-VI «Про внесення змін до Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2011 рік», п. 7 ч. 1 якого Прикінцеві
положення Закону України «Про
Державний бюджет України на 2011 рік»
доповнено пунктом 4, яким установлено,
зокрема, що у 2011 році норми і положення
ст. ст. 50, 54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» застосовуються у порядку
та розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011 рік.

Вирішуючи питання про те, яка з
однопредметних норм однакової
юридичної сили, що не визнані
неконституційними, підлягає
застосуванню для розв'язання спорів
зазначеної категорії, перевагу слід
надавати тій із них, що прийнята
пізніше. У даному випадку пізніше
прийняті норми Закону України від 14
червня 2011 року № 3491-VI.

На реалізацію наведеного положення
Закону України «Про внесення змін до
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2011 рік» Кабінетом Міністрів
України 6 липня 2011 прийнята постанова №
745.

У рішенні від 25 січня 2012 року № 3-рп/2012
Конституційний Суд України дійшов
висновку про те, що Кабінету Міністрів
України делеговано право визначати
порядок та розміри соціальних виплат і
допомоги, які фінансуються за рахунок
коштів Державного бюджету України,
відповідно до Конституції України та
законів України.

Закони України про Державний бюджет
України на 2012, 2013 роки містять
аналогічні норми щодо виплати
державної та додаткової пенсії у
порядку та розмірах, встановлених
Кабінетом Міністрів України виходячи з
наявних фінансових ресурсів
Державного бюджету України та бюджету
Пенсійного фонду України на 2012/2013 рік.

На виконання делегованих повноважень
Кабінетом Міністрів України прийнято
постанову «Про підвищення рівня
соціального захисту громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» від 23.11.2011 року №1210, якою
передбачено мінімальний розмір пенсії
для постраждалих внаслідок
Чорнобильської катастрофи.

Отже, у 2012 та 2013 роках державна та
додаткова пенсія за шкоду, заподіяну
здоров'ю, згідно ст. 50, 54 Закону
виплачується у розмірах, встановлених
Кабінетом Міністрів України.

Разом з тим, вищезазначена норма Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2013 рік» обмежена в часі лише 2013
роком.

Оскільки, у Законі України «Про
Державний бюджет України на 2014 рік» не
передбачено застосування ст. ст. 50, 54
Закону у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України виходячи з наявних фінансових
ресурсів Державного бюджету України та
бюджету Пенсійного фонду України,
правове регулювання спірних відносин у
2014 році здійснюється відповідно до
положень Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Проте, Законом України «Про державний
бюджет України на 2014 рік» від 16.01.2014 р. в
редакції Закону України від 03.08.2014 №
1622-18, встановлено, що норми і положення
статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» застосовуються у порядку
та розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України, виходячи з наявних
фінансових ресурсів бюджетів усіх
рівнів, бюджету Пенсійного фонду
України та бюджетів інших фондів
загальнообов'язкового державного
соціального страхування на 2014 рік.

Таким чином, розміри пенсій
передбачених ст. ст. 50, 54 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»
обмежується вимогами Законом України
«Про державний бюджет України на 2014
рік» від 16.01.2014 в редакції Закону
України від 03.08.2014.

Згідно до частини першої ст. 159 Кодексу
адміністративного судочинства
України, судове рішення повинно бути
законним та обґрунтованим.

Відповідно до статті 200 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову або ухвалу
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом
першої інстанції відповідно до норм
матеріального права, при дотриманні
норм процесуального права, на підставі
повно і всебічно з'ясованих обставин в
справі, підтвердженими доказами, а
доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують, суд апеляційної
інстанції підстав для його скасування
не вбачає.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205,
207, 212, 254 КАС України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в місті
Борисполі та Бориспільському районі
Київської області - залишити без
задоволення, а постанову
Бориспільського міськрайонного суду
Київської області від 17 вересня 2014 року
- без змін.

Ухвала апеляційної інстанції за
наслідками її перегляду, набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копії особам, які беруть
участь у справі та може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий суддя:
Н.М. Троян

Судді:
Н.П. Бужак,

В.А. Твердохліб

Головуючий суддя
Троян Н.М.

Судді:
Бужак Н.П.

Твердохліб В.А.