Справа № 9101/3274/2012
Суддя: Туркіна Л.П.
Дата ухвалення: 2012-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2012 року справа № 2-4375/2010
Колегія суддів Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду у
складі: головуючого судді:
Туркіної Л.П.

суддів: Проценко О.А.
Мельника В.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу Головного
управління Пенсійного фонду України в
Запорізькій області на постанову
Орджонікідзевського районного суду
м.Запоріжжя від 22 жовтня 2010 року по
справі за позовом ОСОБА_1 до Головного
управління Пенсійного фонду України в
Запорізькій області про зобов'язання
здійснити перерахунок щомісячної
державної соціальної допомоги "Дітям
війни",-

В С Т А Н О В И Л А :

13 липня 2010 року позивач звернувся до
суду з позовом до Головного управління
Пенсійного фонду України в Запорізькій
області, де просив визнати незаконною
бездіяльності відповідача щодо
нарахування підвищення до пенсії у
меншому розмірі ніж передбачено ст. 6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни»та зобов'язати здійснити
перерахунок та виплатити йому різницю
за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року, з
22.05.2008 року до чинного часу.

Постановою Орджонікідзевського
районного суду м.Запоріжжя від 22 жовтня
2010 року позовні вимоги задоволені
частково: визнано протиправними дії
відповідача щодо виплати підвищення
пенсії у меншому розмірі ніж
передбачено ст. 6 ЗУ «Про соціальний
захист дітей війни»; зобов'язано
відповідача здійснити перерахунок та
виплати позивачу підвищення до пенсії
за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня
2007 року, та за період з 22 травня 2008 року
по 31 грудня 2008 року, з 01 січня 2009 року по
31 грудня 2009 року, з 01 січня 2010 року по 22
жовтня 2010 року в розмірі 30 відсотків
мінімальної пенсії за віком відповідно
до ч.1 ст. 28 ЗУ "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" з
урахуванням отриманих сум підвищення
до пенсії у вказаний період. Іншу
частину позовних вимог - залишено без
задовлення.

В апеляційній скарзі відповідач просив
скасувати постанову в частині
задоволених вимог та прийняти нову,
якою відмовити в задоволенні цих вимог,
оскільки судом невірно застосовано
норми матеріального права, а висновки
щодо перерахунку доплати до пенсії не
відповідають бюджетному
законодавству.

Перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість
постанови суду в межах доводів
апеляційної скарги і заявлених
позовних вимог, колегія суддів
приходить висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач є особою,
на яку поширюється дія абз. 1 ст. 1 ЗУ
«Про соціальний захист дітей
війни»№2195-ІV від 18 листопада 2004 року, та
має статус «дитини війни», що
підтверджується посвідченням.

Згідно зі ст. 6 цього Закону вона має
право на підвищення пенсії на 30%
мінімальної пенсії за віком.

Згідно з частиною 1 статті 28 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" від
09.07.2003, №1058-IV мінімальний розмір пенсії
за віком встановлюється у розмірі
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, визначеного
законом.

Колегія суддів вважає за необхідне
прийняти у своїх висновках поняття
«мінімальна пенсія за віком», про яке
йдеться в ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», оскільки саме це правове
визначення застосовується виключно в
діях відповідача під час визначення
пенсій громадянам та їх призначення.

Положення ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування»не є перешкодою для
застосування даної величини
(мінімального розміру пенсії за віком)
до обрахування інших пенсій чи доплат
пов'язаних з мінімальною пенсією за
віком, оскільки чинним законодавством
не встановлено іншого, крім
передбаченого частиною першою статті,
мінімального розміру пенсії за віком.

Доводи апеляційної скарги відповідача
стосовно того, що відповідно до вимог
ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування»мінімальний розмір пенсії
за віком як розрахункова величина
застосовується лише до правовідносин,
що регулюються цим законом, і до такої
категорії громадян як «діти війни»не
застосовується, а згідно ст. 7 Закону
фінансове забезпечення державних
соціальних гарантій «дітей
війни»здійснюється за рахунок коштів
Державного бюджету України, і
Пенсійний фонд України не повинен
нести відповідальність за позовами
вказаної категорії громадян -є хибними
та спростовані вищенаведеними
висновками.

Колегія суддів вважає, що реалізація
особою права, яке пов'язане з
отриманням бюджетних коштів, та
базується на спеціальних та чинних на
час виникнення спірних правовідносин
нормативно-правових актів
національного законодавства, не може
бути поставлена у залежність від
бюджетних асигнувань, оскільки органи
державної влади не можуть посилатись
на відсутність коштів, бо це суперечить
вимогам ст. 46 Конституції України та
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни».

Крім того, Пенсійний фонд України діє у
відповідності до Положення «Про
Пенсійний фонд України»і здійснює свої
повноваження на підставі п. 15
зазначеного положення через створені в
установленому порядку територіальні
управління. Відповідно до Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»рішення
щодо призначення, донарахування
перерахунок пенсії приймаються
територіальними органами Пенсійного
фонду України за місцем проживання
пенсіонерів.

Таким чином, обов'язок по нарахуванню
та виплаті доплати до пенсії позивачу,
передбаченої ст. 6 цього Закону
покладено на відповідні територіальні
управління за місцем проживання
позивача.

Судом першої інстанції вірно було
застосовано норми ст. ст. 99,100 КАС
України та правильно визначено період,
за який необхідно здійснити
перерахунок доплати до пенсії
позивачу.

Колегія суддів вважає, що судом
першої інстанції правильно
встановлено обставини справи та
ухвалено судове рішення з додержанням
норм матеріального і процесуального
права, тому постанову суду необхідно
залишити без змін. Керуючись ст. 200 КАС
України колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Головного
управління Пенсійного фонду України в
Запорізькій області залишити без
задоволення.

Постанову Орджонікідзевського
районного суду м.Запоріжжя від 22 жовтня
2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам які беруть участь у справі, але
може бути оскаржена в касаційному
порядку до Вищого адміністративного
суду України протягом двадцяти днів
після набрання законної сили.

Головуючий:
Л.П. Туркіна

Судді:
О.А. Проценко

В.В. Мельник