Справа № 804/14104/14
Суддя: Єфанова Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2014-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:
головуючого суддіЄфанової О.В. при
секретаріМаксименко Е.М. за участю:
позивача відповідача ОСОБА_6
Васюченнко М.Е. розглянувши у
відкритому судовому засіданні у місті
Дніпропетровську адміністративну
справу за адміністративним позовом
фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 до
Державної податкової інспекції у
Бабушкінському районі
м.Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення №
До Дніпропетровського окружного
адміністративного суду надійшов позов
фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 до
Державної податкової інспекції у
Бабушкінському районі
м.Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області в якому
позивач просить визнати протправним та
повідомлення-рішення від 06.08.2014 року за
від'ємного значення суми податку на
додану вартість в розмірі 639719,00 грн., в
т.ч. штрафні (фінансові) санкції 0,00 грн.,
застосовані за порушення п.200.1, 200.3, 200.4
ст.200 Податкового кодексу України.
В обґрунтування позову позивач
зазначив, що Державною податковою
інспекцією в Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області проведено документальну
позапланову виїзну перевірку з питань
здійснення фінансово-господарськиї
відносин та підтвердження від'ємного
значення декларації з ПДВ ФОП ОСОБА_5 за
період з 01.01.2014 року по 31.03.2014 року, за
результатами якої складено акт від
24.06.2014 року №1712/173/НОМЕР_2. На підставі
акту перевірки винесено податкове
повідомлення-рішення від 06.08.2014 року за
від'ємного значення суми податку на
додану вартість в розмірі 639719,00 грн.
Позивач вважає висновки податкового
органу в акті перевірки безпідставними
та необґрунтованими, а тому винесене
податкове повідомлення-рішення
підлягає скасуванню.
Відповідач проти позову заперечував,
посилаючись на те, що за результатами
перевірки податковий орган прийшов до
висновків щодо порушення позивачем
податкового законодавства, які є
обґрунтованими та підтверджені
письмовими доказами, а тому Державна
податкова інспекція в Бабушкінському
районі м. Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області при
прийнятті оскаржуваного податкового
повідомлення-рішення діяла на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України. На підставі
вищенаведеного, просить суд у
задоволенні позову відмовити у повному
В судовому засіданні представник
позивача підтримав позовні вимоги,
просив позов задовольнити, з підстав
зазначених у позовній заяві.
Представник відповідача у судовому
засіданні проти позовних вимог
заперечував, просив відмовити в
задоволенні адміністративного позову.
Дослідивши матеріали справи, всебічно
і повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які
мають юридичне значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, суд
приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що Державною
податковою інспекцією в
Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області проведено документальну
позапланову виїзну перевірку з питань
здійснення фінансово-господарськиї
відносин та підтвердження від'ємного
значення декларації з ПДВ ФОП ОСОБА_5 за
період з 01.01.2014 року по 31.03.2014 року.
Перевіркою встановлено порушення:
п. п.200.1, 200.3, 200.4 ст. 200 Податкового
кодексу України ВР України, від 02.12.2010,
№ 2755-УІ ФОП ОСОБА_5 встановлено
завищення залишку від'ємного значення
який після бюджетного відшкодування
включається до складу податкового
кредиту наступного податкового
періоду (р.24 декларації) в сумі 639719 грн.
за березень 2014 року.
За результатами перевірки складено Акт
від 24.06.2014 року №1712/173/НОМЕР_2 на
підставі якого винесено податкове
повідомлення-рішення від 06.08.2014 року за
від'ємного значення суми податку на
додану вартість в розмірі 639719,00 грн.
Як вбачається з акту перевірки,
підставою для встановлення
вищевказаних порушень стало наступне.
Згідно умов поставки товару (гіпсовий
матеріал для фінішної обробки
поверхонь, торговельної марки "SATEN" (у
мішках по 25кг), (у мішках 30кг) штукатурка
гіпсова 130 (у мішках 30кг)) який
імпортовано згідно ВМД № 642 від 24.01.2014 у
GIPS GELISTIRILMIS INSAAT MALZEMELERI VE PERLITLI SIVA
Туреччина, місце поставки - м. Одеса,
Митна площа, 1 Одеський морський
Згідно договіру оренди нерухомого
майна від 01.12.2013 року № 011213, орендар ФОП
ОСОБА_5 приймає в тимчасове
користування закриті складські
приміщення площею 100 кв.м., розташовані
за адресою АДРЕСА_1.
Згідно наданих актів виконаних робіт
ТОВ «Металзюкрайн корп ЛТД» ФОП ОСОБА_5
отримано послуги вантажних робіт
тарно-штучних вантажів в пакетах,
послуги користування вагонами, подача -
прибирання вагонів на території порту.
Первинними документами наданими до
перевірки не підтверджується факт
перевезення товару - місце поставки м.
Одеса, Митна площа, 1 Одеський морський
торгівельний порт до місця зберігання -
АДРЕСА_1. Відстань між Митна площа,1 та
АДРЕСА_1 складає 11 км.
До перевірки не надано
товарно-транспортні накладні, які
підтверджують факт переміщення товару
з Одеського МТП до місця зберігання,
актів виконаних робіт , які
підтверджують факт навантаження
розвантаження товару (гіпсовий
матеріал у кількості 4069 биг-бегів - 5 501
288кг), договору на перевезення товару
який отримано в січні 2014 року згідно
ВМД № 642 від 24.01.2014 та який залишився
непроданим на кінець звітного періоду
січень 2014 року в сумі 639719 грн.
Проте, в судовому засіданні
представник відповідача не надав
пояснення та відповідні докази щодо
того, що товар повинен бути
перевезений та зберігатися на складі
за адресою АДРЕСА_1.
Так, позивачем надано договори №15/11 від
15.11.2013 року та №418-2013/ПРР предметом яких
є надання внутрішньопортових
транспортно-експедиторських послуг з
наступним зберіганням імпортних
Також, на виконання вказаних договорів
позивачем надано первинні документи,
що підтверджують надання вищевказаних
Тобто, з матеріалів справи та наданих
представником позивача пояснень
вбачається, що товар прибув в місце
поставки м. Одеса, Митна площа, 1
Одеський морський торгівельний порт та
перебував на зберіганні на території
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
Згідно п.187.1 ст. 187 Податкового кодексу
України датою виникнення податкових
зобов'язань з постачання
товарів/послуг вважається дата, яка
припадає на податковий період,
протягом якого відбувається будь-яка з
подій, що сталася раніше: а) дата
зарахування коштів від
покупця/замовника на банківський
рахунок платника податку як оплата
товарів/послуг, що підлягають
постачанню, а в разі постачання
товарів/послуг за готівку - дата
оприбуткування коштів у касі платника
податку, а в пазі відсутності такої -
дата інкасації готівки у банківській
установі, що обслуговує платника
податку; б) дата відвантаження товарів,
а в разі експорту товарів - дата
оформлення митної декларації, що
засвідчує факт перетинання митного
кордону України, оформлена відповідно
до вимог митного законодавства, а для
послуг - дата оформлення документа, що
засвідчує факт постачання послуг
Згідно п.188.1 ст.188 Податкового кодексу
України база оподаткування операцій з
постачання товарів/послуг
визначається виходячи з їх договірної
(контрактної) вартості, але не нижче
звичайних цін, визначених відповідно
до статті 39 цього Кодексу, з
урахуванням загальнодержавних
податків та зборів (крім податку на
додану вартість та акцизного податку
на спирт етиловий, що використовується
виробниками - суб'єктами
господарювання для виробництва
лікарських засобів, у тому числі
компонентів крові і вироблених з них
препаратів, крім лікарських засобів у
вигляді бальзамів та еліксирів). До
складу договірної (контрактної)
вартості включаються будь-які суми
коштів, вартість матеріальних і
нематеріальних активів, що передаються
платнику податку безпосередньо
покупцем або через будь-яку третю особу
у зв'язку з компенсацією вартості
Відповідно до п. 200.1 ст.200 Податкового
кодексу України сума податку, що
підлягає сплаті (перерахуванню) до
Державного бюджету України або
бюджетному відшкодуванню,
визначається як різниця між сумою
податкового зобов'язання звітного
(податкового) періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
(податкового) періоду.
При позитивному значенні суми,
розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї
статті, така сума підлягає сплаті
(перерахуванню) до бюджету у строки,
встановлені цим розділом (пункт 200.2
статті 200 Податкового кодексу України).
При від'ємному значенні суми,
розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї
статті, така сума враховується у
зменшення суми податкового боргу з
податку, що виник за попередні звітні
(податкові) періоди (у тому числі
розстроченого або відстроченого
відповідно до цього Кодексу), а в разі
відсутності податкового боргу -
зараховується до складу податкового
кредиту наступного звітного
(податкового) періоду (пункт 200.3 статті
200 Податкового кодексу України).
Згідно п.200.4 ст.200 Податкового кодексу
України, якщо в наступному податковому
періоді сума, розрахована згідно з
пунктом 200.1 цієї статті, має від'ємне
а) бюджетному відшкодуванню підлягає
частина такого від'ємного значення, яка
дорівнює сумі податку, фактично
сплаченій отримувачем товарів/послуг у
попередніх та звітному податкових
періодах постачальникам таких
товарів/послуг або до Державного
бюджету України, а в разі отримання від
нерезидента послуг на митній території
України - сумі податкового
зобов'язання, включеного до податкової
декларації за попередній період за
отримані від нерезидента послуги
б) залишок від'ємного значення
попередніх податкових періодів після
бюджетного відшкодування включається
до складу сум, що відносяться до
податкового кредиту наступного
податкового періоду.
Згідно з п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу
України для цілей оподаткування
платники податків зобов'язані вести
облік доходів, витрат та інших
показників, пов'язаних з визначенням
об'єктів оподаткування та/або
податкових зобов'язань, на підставі
первинних документів, регістрів
бухгалтерського обліку, фінансової
звітності, інших документів, пов'язаних
з обчисленням і сплатою податків і
зборів, ведення яких передбачено
законодавством. Платникам податків
забороняється формування показників
податкової звітності, митних
декларацій на підставі даних, не
підтверджених документами, що
визначені абзацом першим цього пункту.
Як встановлено абз. 5 ст. 1 Закону
України "Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні" від
16.07.1999 № 996-ХІV (далі - Закон № 996-ХІV)
господарська операція - дія або подія,
яка викликає зміни в структурі активів
та зобов'язань, власному капіталі
підприємства. Отже, господарська
операція повинна спричиняти реальні
зміни майнового стану платника
Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону № 996-ХІV
бухгалтерський облік є обов'язковим
видом обліку, який ведеться
підприємством. Фінансова, податкова,
статистична та інші види звітності, що
використовують грошовий вимірник,
ґрунтуються на даних бухгалтерського
За змістом ч. 1 ст. 9 вищезазначеного
Закону підставою для бухгалтерського
обліку господарських операцій є
первинні документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.
Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.
Частиною 2 ст. 9 Закону № 996-ХІV
передбачені обов'язкові реквізити, які
мають містити первинні та зведені
Відповідно до п. 2.15 та 2.16 Положення про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.1995 № 88 (далі - Положення)
первинні документи підлягають
обов'язковій перевірці працівниками,
які ведуть бухгалтерський облік, за
формою і змістом, тобто перевіряється
наявність у документі обов'язкових
реквізитів та відповідність
господарської операції чинному
законодавству, логічна ув'язка окремих
показників. Забороняється приймати до
виконання первинні документи на
операції, що суперечать
нормативно-правовим актам,
встановленому порядку приймання,
зберігання і витрачання грошових
коштів, товарно-матеріальних цінностей
та іншого майна, порушують договірну і
фінансову дисципліну, завдають шкоди
державі, власникам, іншим юридичним і
фізичним особам. Такі документи
повинні бути передані керівнику
підприємства, установи для прийняття
рішення.

Пунктом 2.4 Положення визначено, що
первинні документи повинні мати такі
обов'язкові реквізити: найменування
підприємства, установи, від імені яких
складений документ, назва документа
(форми), дата і місце складання, зміст та
обсяг господарської операції, одиниця
виміру господарської операції (у
натуральному та/або вартісному виразі),
посади і прізвища осіб, відповідальних
за здійснення господарської операції і
правильність її оформлення, особистий
чи електронний підпис або інші дані, що
дають змогу ідентифікувати особу, яка
брала участь у здійсненні
господарської операції.

Із матеріалів справи вбачається, що
позивачем надано всі необхідні
первинні документи, на підставі яких
позивачем задекларовано грошові
зобов'язання з податку на додану
вартість.

Відповідно до ст. 69 КАС України
доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Відповідно до ст. 71 КАС України, кожна
сторона повинна, довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, суд приходить до
висновку щодо задоволення позовних
вимог.

Згідно з ч.1 ст.94 КАС України якщо судове
рішення ухвалене на користь сторони,
яка не є суб'єктом владних повноважень,
суд присуджує всі здійснені нею
документально підтверджені судові
витрати з Державного бюджету України
(або відповідного місцевого бюджету,
якщо іншою стороною був орган
місцевого самоврядування, його
посадова чи службова особа).

Керуючись ст. 163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністратиний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення від
06.08.2014 року за №, яке винесене
Державною податковою інспекцію у
Бабушкінському районі
м.Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області.

Стягнути з Державного бюджету України
судові витрати на користь позивача в
розмірі 487,20 грн.

Постанова суду може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду шляхом подання
апеляційної скарги через
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд з одночасним
направленням копії апеляційної скарги
особою, яка її подає, до суду
апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі складення постанови у повному
обсязі, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом
за місцезнаходженням суб'єкта владних
повноважень і він не був присутній у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, але
його було повідомлено про можливість
отримання копії постанови суду
безпосередньо у суді, то десятиденний
строк на апеляційне оскарження
постанови суду обчислюється з
наступного дня після закінчення
п'ятиденного строку з моменту
отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги якщо таку скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги судове рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після
повернення апеляційної скарги, відмови
у відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено
04 листопада 2014 року

О.В.
Єфанова