Справа № 9101/106257/2012
Суддя: Лукманова О.М.
Дата ухвалення: 2012-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" вересня 2012 р. справа № 2а-765/11
Колегія суддів Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду у
складі: головуючого
судді: Лукманової
О.М.

суддів:
Божко Л.А. Суховарова А.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Дніпропетровську
апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Заводському
районі м. Запоріжжя на постанову
Заводського районного суду м.Запоріжжя
від 18 лютого 2011 року по справі за
позовом ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України в Заводському
районі м. Запоріжжя про визнання дій
неправомірними та зобов’язання
здійснити перерахунок пенсії, -

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Заводського районного суду
м.Запоріжжя від 18 лютого 2011 року,
ухваленою в порядку скороченого
провадження, позовні вимоги
задоволено, визнано протиправними дії
Управління щодо нездійснення
перерахунку та виплати пенсії позивачу
відповідно до ст.ст.40, 42 Закону України
"Про загальнообов’язкове державне
пенсійне страхування"; зобов’язано
Управління здійснити перерахунок та
виплати пенсії позивачу відповідно до
ст.ст.40, 42 Закону України "Про
загальнообов’язкове державне
пенсійне страхування" з 01.09.2010року із
застосуванням показника середньої
заробітної плати працівників в
середньому на одну застраховану особу
в цілому по Україні за календарний рік,
що передує року звернення за
призначенням пенсії, а саме за 2009 рік.

Відповідач не погодившись з постановою
суду першої інстанції подав до суду
апеляційну скаргу, в якій просив
скасувати постанову суду та прийняти
нову, якою у задоволенні позовних вимог
відмовити у повному обсязі.

Перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість
постанови суду в межах доводів
апеляційної скарги і заявлених
позовних вимог, а також правильність
застосування судом норм матеріального
та процесуального права, колегія
суддів дійшла висновку, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Перерахунок пенсій у зв’язку із
збільшенням середньої заробітної
плати працівників, зайнятих у галузях
економіки України та страхового стажу
регулюється ст.42 Закону «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування»№ 1058 від 09.07.2003 року,
частина 4 якої передбачає, що у разі
якщо застрахована особа після
призначення пенсії продовжувала
працювати, провадиться перерахунок
пенсії з урахуванням страхового стажу
після призначення пенсії. Кожний
наступний перерахунок пенсії
провадиться не раніш як через 2 роки
після попереднього перерахунку з
урахуванням страхового стажу після
призначення пенсій. Перерахунок пенсій
здійснюється із заробітної плати
(доходу), з якої була обчислена пенсія,
або за періоди страхового стажу
зазначені в ч.1 ст.40 цього Закону.

Така редакція існує після визнання
неконституційними змін, внесених
підпунктом "б" підпункту 10 пункту 35
Розділу 2 Закону України від 28 грудня 2007
року № 107-6 визнаних такими, що не
відповідають Конституції України (є
неконституційними), згідно з Рішенням
Конституційного Суду України від 22
травня 2008 року № 10-рп/2008.

Скасовані зміни надавали можливість
перераховувати пенсію із заробітної
плати за періоди страхового стажу,
зазначені в ч.1 ст.40 цього Закону, із
застосуванням показника середньої
заробітної плати працівників в
середньому на одну застраховану особу
в цілому по Україні, з якої сплачено
страхові внески та яка відповідно до
цього Закону враховується для
обчислення пенсії за календарний рік,
що передує року перерахунку пенсії.

Аналіз відновленої (діючої) норми
абзацу 3 ч.4 ст.42 Закону №1058 доводить, що
перерахунок пенсії здійснюється із
заробітної плати (доходу), з якої була
обчислена пенсія, або за періоди
страхового стажу зазначені в частині
першій ст.40 цього Закону.

Тобто, правила частини першої ст.40 при
перерахунку пенсії, застосовуються
виключно з метою визначення періоду
страхового стажу, за який може бути
обчислена заробітна плата (дохід).

Частина 1 ст.40 передбачає, що для
обчислення пенсії враховується
заробітна плата (дохід) за будь-які 60
календарних місяців страхового стажу
підряд до 01 липня 2000 року, незалежно від
перерв, та за весь період страхового
стажу, починаючи з 01 липня 2000 року.

Колегія суддів приходить до висновку,
що середня заробітна плата
працівників, зайнятих в галузях
економіки України, за календарний рік,
що передує року звернення за
призначенням пенсії, використовується
як складова для призначення пенсії
відповідно до ч.2 ст.40 Закону № 1058 і є
величиною постійною не змінною при
перерахунку пенсії, на відміну від
інших показників, які використовуються
при визначенні заробітної плати
(доходу) застрахованої особи для
обчислення пенсії.

Крім того, колегія суддів звертає
увагу, що ототожнювати визначення як
"середня заробітна плата працівників,
зайнятих в галузях економіки України"
та "показник середньої заробітної
плати працівників в середньому на одну
застраховану особу в цілому по Україні,
з якої сплачено страхові внески та яка,
відповідно до цього закону
враховується для обчислення пенсії за
календарний рік, що передує року
перерахунку пенсії", не можливо,
оскільки ці поняття є різними
правовими категоріями, основу яких
становлять різні економічні критерії.

Відповідно до п.6 ст.92 Конституції
України виключно законами України
визначаються, зокрема, форми і види
пенсійного забезпечення. Такими
законами є Закон України "Про пенсійне
забезпечення" від 05.11.1991 року № 1788-12
(надалі Закон №1788) та Закон України "Про
загальнообов’язкове державне
пенсійне страхування" № 1058 від 09.07.2003
року.

З огляду на зазначене та керуючись
положеннями принципу законності
закріпленого в ст.9 КАС України приписи
постанови № 530 від 28 травня 2008 року не
можуть застосовуватись до спірних
відносин.

З урахуванням зазначеного, правові
підстави для перерахунку пенсії
позивача із застосуванням показника
середньої заробітної плати
працівників, зайнятих у галузях
економіки відсутні. Останній із
наведених показників застосовується
виключно для призначення пенсії,
застосування його для перерахунку є
безпідставним.

На підставі вищевикладеного, колегія
суддів вважає, що апеляційну скаргу
слід задовольнити, постанову суду
–скасувати.

Керуючись п.4 ч.1 ст.198, ст.ст.202, 205, 207 КАС
України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Заводському
районі м. Запоріжжя –задовольнити.

Постанову Заводського районного суду
м.Запоріжжя від 18 лютого 2011 року у
справі № 2а-765/11 –скасувати.

Прийняти нову постанову, якою у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1
–відмовити у повному обсязі.

Постанова Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
набирає законної сили з моменту
постановлення та відповідно до ч. 10 ст.
183-2 КАС України є остаточною і
оскарженню не підлягає.

Головуючий:
О
.М. Лукманова

Суддя:

Л.А. Божко

Суддя:

А.В. Суховаров