Справа № 638/15331/14-а
Суддя: Старостін В.В.
Дата ухвалення: 2014-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.11.2014 р.Справа № 638/15331/14-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Старостіна В.В.

Суддів: Бегунца А.О. , Зеленського В.В.

розглянувши у порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дзержинського
районного суду м. Харкова від 24.09.2014р.
по справі № 638/15331/14-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду
України в Дзержинському районі
м.Харкова

третя особа Управління Пенсійного
фонду України в Орджонікідзевському
районі м. Харкова

про внесення змін до системи
персоніфікованого обліку,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до
Дзержинського районного суду м.
Харкова з адміністративним позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
Дзержинському районі м. Харкова третя
особа Управління Пенсійного фонду
України в Орджонікідзевському районі
м. Харкова, в якому просив суд:

- зобов'язати відповідача внести зміни
до системи персоніфікованого обліку,
невірно вказаний ідентифікаційний код
НОМЕР_1, замінити на ідентифікаційний
код НОМЕР_2, який належить ОСОБА_1.

В обґрунтування позову позивач
зазначив, що після звернення у липні 2014
року до Пенсійного фонду за
призначенням їй пенсії, стало відомо,
що за період з 15.02.2005 року по 31.12.2007 рік
даних про те, що підприємство, на якому
ОСОБА_1 працювала у період з 15.02.2005 р. по
28.02.2005 року, сплачувало страхові внески
з зарплати позивача на
ідентифікаційний код у Дзержинському
пенсійному фонді, відсутні. В
подальшому Головним управлінням
Пенсійного фонду України в Харківській
області листом від 08.08.2014 року було
повідомлено позивача про те, що
помилки в звітності до системи
персоніфікованого обліку за 2005-2007 роки,
щодо невірного відображення
ідентифікаційного коду ОСОБА_1, були
допущені відповідальними особами
"П.ДУССМАНН-УКРАЇНА". Витребувати від
страхувальника подання скасовуючих
документів з ідентифікаційним кодом
НОМЕР_1 та початкових документів з
ідентифікаційним кодом НОМЕР_2 про
застраховану особу ОСОБА_1 за 2005-2007 року
у Головного управління Пенсійного
фонду України в Харківській області
немає можливості, у зв'зку з чим
позивачу роз'яснено про можливість
звернення до суду.

Ухвалою Дзержинського районного суду
м. Харкова від 09.04.14 року позов ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
Дзержинському районі м.Харкова третя
особа Управління Пенсійного фонду
України в Орджонікідзевському районі
м. Харкова про внесення змін до системи
персоніфікованого обліку залишено без
розгляду.

Позивач, не погодившись з ухвалою суду
першої інстанції, подав апеляційну
скаргу, в якій просив скасувати вказану
ухвалу та направити справу до суду
першої інстанції для продовження
розгляду.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги позивач посилається на
порушення судом першої інстанції при
прийнятті рішення норм процесуального
права, що призвело до неправильного, на
його думку, вирішення спору судом
першої інстанції.

У відповідності до ч. 1 ст. 197 КАС
України, колегія суддів вважає за
можливе розглянути справу у порядку
письмового провадження за наявними у
справі доказами.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено у суді апеляційної
інстанції, що в липні 2014 року ОСОБА_1
звернулась до органу пенсійного фонду
з метою вирішення питання щодо
отримання пенсії.

Після звернення позивачу стало відомо,
що за період з 15.02.2005 року по 31.12.2007 року
даних про те, що підприємства, на яких
працювала ОСОБА_1, сплачували страхові
внески з її заробітної плати на
ідентифікаційний код НОМЕР_2 в УПФ
України в Дзержинському районі м.
Харкова, немає. Страхові внески
підприємства сплачували на код НОМЕР_1,
тобто була допущена помилка в одній
цифрі коду.

Позивач звертався до Головного
управління Пенсійного фонду України в
Харківській області. За результатами
розгляду звернення листом від 08.08.2014
року за №1186/514 пенсійний орган
повідомив, що спеціалісти Пенсійного
фонду не наділені повноваженнями
самостійно вносити зміни до системи
персоніфікованого обліку, оскільки
відповідно до п.п.5 п.1.3 Постанови УПФ
України від 10.06.2004 року №7-6 "Про
затвердження порядку формування та
подання органам ПФУ відомостей про
застраховану особу, що
використовується в системі
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування" страхувальник
подає до відповідного територіального
органу Пенсійного фонду необхідні
коригуючі або скасовуючі документи
щодо виявлених недостовірних звітів
про застраховану особу.

Залишаючи позов без розгляду, суд
першої інстанції виходив з того, що
позов не підлягає розгляду місцевим
загальним судом як адміністративним
судом, оскільки у ньому оскаржуються
дії відповідача, не пов'язані з
обчисленням, призначенням,
перерахунком, здійсненням, наданням,
одержанням пенсійних виплат.

Колегія суддів, заслухавши суддю
доповідача, перевіривши рішення суду
першої інстанції, дослідивши матеріали
справи, вважає, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню, з наступних
підстав.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 18 Кодексу
адміністративного судочинства
України, місцевим загальним судам як
адміністративним судам підсудні усі
адміністративні справи щодо спорів
фізичних осіб з суб'єктами владних
повноважень з приводу обчислення,
призначення, перерахунку, здійснення,
надання, одержання пенсійних виплат,
соціальних виплат непрацездатним
громадянам, виплат за
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням, виплат та
пільг дітям війни, інших соціальних
виплат, доплат, соціальних послуг,
допомоги, захисту, пільг.

Таким чином, оскільки позовні вимоги
стосуються призначення пенсійних
виплат, ця адміністративна справа
підсудна місцевому загальному суду як
адміністративному.

Виходячи з вищезазначеного, колегія
суддів вважає, що через
невідповідність висновків суду
обставинам справи та порушення норм
процесуального права ухвала суду
першої інстанції підлягає скасуванню.

Відповідно до п.п.3, 4 ч.1 ст.204 Кодексу
адміністративного судочинства
України, підставою для скасування
ухвали суду, яка перешкоджає
подальшому провадженню у справі, і
направлення справи для продовження
розгляду до суду першої інстанції є
невідповідність висновків суду
обставинам справи; порушення норм
матеріального чи процесуального права,
які призвели до неправильного
вирішення питання.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.205 Кодексу
адміністративного судочинства
України, розглянувши апеляційну
скаргу, суд апеляційної інстанції
постановляє ухвалу в разі скасування
ухвали суду, яка перешкоджає
подальшому провадженню у справі, і
направлення справи для продовження
розгляду до суду першої інстанції.

Таким чином, через невідповідність
висновків суду обставинам справи та
порушення ним норм процесуального
права, колегія суддів вважає
необхідним скасувати ухвалу суду від
24.09.14 року з направленням справи до суду
першої інстанції для продовження
розгляду.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 199,
ч.3,4 ст.204, п.6 ч.1 ст. 205, ст.ст.206, 209, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
задовольнити.

Ухвалу Дзержинського районного суду м.
Харкова від 24.09.2014р. по справі №
638/15331/14-а скасувати.

Справу за позовом ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
Дзержинському районі м.Харкова третя
особа Управління Пенсійного фонду
України в Орджонікідзевському районі
м. Харкова про внесення змін до
системи персоніфікованого обліку
направити до Дзержинського районного
суду м. Харкова для продовження
розгляду справи.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
не може бути оскаржена в силу ч. 2 ст. 211
КАС України, оскільки не перешкоджає
подальшому розгляду справи.

Головуючий суддя (підпис)Старостін
В.В.Судді(підпис) (підпис) Бегунц А.О.
Зеленський В.В.