Справа № 9101/8273/2011
Суддя: Бишевська Н.А.
Дата ухвалення: 2011-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" липня 2011 р. справа № 2а-5750/10/1111

Колегія суддів Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду у
складі: головуючого
судді: Бишевської
Н.А.

суддів:
Добродняк І.Ю ОСОБА_1

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
м. Кіровограді на постанову
Ленінського районного суду м.
Кіровограда від 18.10.2010 року у справі
№2а-5750/10/1111 за позовом ОСОБА_2 до
Головного управління Пенсійного фонду
України в Кіровоградській області про
зобов’язання здійснити перерахунок
щомісячної державної соціальної
допомоги «Дітям війни»,-

ВСТАНОВИЛА:

01.10.2010 р. позивач звернувся до суду
першої інстанції з позовом, у якому
просив поновити пропущений строк
звернення до суду, визнати
неправомірною бездіяльність Головного
управління Пенсійного фонду України в
Кіровоградській області та
зобов’язати останнього здійснити
перерахунок та виплату недоплаченої
державної соціальної допомоги
відповідно до ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни»за
періоди з 09.07.2007 р. по 31.12.2007 р., з 22.05.2008 р.
по 31.12.2008 р., з 01.01.2009 р. по 31.12.2009 р. та з
01.01.2010 р. по 30.09.2010 р.

Ухвалою Ленінського районного суду м.
Кіровограда від 04.10.2010 р. (Суддя
Шевченко І.М.) поновлено позивачу строк
звернення до суду та відкрито
скорочене провадження у справі за
позовом ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного фонду України в м.
Кіровограді.

Постановою Ленінського районного суду
м. Кіровограда від 18.10.2010 року позов
ОСОБА_2 задоволено.

Визнано неправомірною бездіяльність
Управління Пенсійного фонду України в
м. Кіровограді.

Зобов’язано Управління Пенсійного
фонду України в м. Кіровограді
нарахувати та виплатити ОСОБА_2
щомісячну державну соціальну допомогу
як «дитині війни»відповідно до ст. 6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни»за період з 09.07.2007 р. по
31.12.2007 р., з 22.05.2008 р. по 31.12.2008 р., з 01.01.2009 р.
по 30.09.2010 р. з урахуванням виплачених
сум.

20.10.2010 р. Ленінським районним судом м.
Кіровограда зареєстровано клопотання
Управління Пенсійного фонду України в
м. Кіровограді, у якому Пенсійний фонд
просить суд першої інстанції вирішити
питання про залучення у справу іншого,
належного відповідача, а саме: Головне
управління Пенсійного фонду України в
Кіровоградській області, оскільки
позивач на обліку в Управлінні
Пенсійного фонду України в м.
Кіровограді не перебуває.

В той же час, 03.12.2010 р. Управління
Пенсійного фонду України в м.
Кіровограді звертається до суду першої
інстанції із апеляційною скаргою на
постанову від 18.10.2010 р., у якій просить
постанову скасувати, в задоволенні
позову позивача відмовити в повному
обсязі.

Дана адміністративна справа
розглянута судом апеляційної
інстанції відповідно до ст. 197 КАС
України, в порядку письмового
провадження.

Дослідивши матеріали справи, колегія
суддів вважає необхідним постанову
суду першої інстанції скасувати та
постановити нову постанову, виходячи з
наступного.

Як встановлено судом, підтверджено
матеріалами справи, а також довідкою
Управління Пенсійного фонду України в
м. Кіровограді (а.с. 22) позивач перебуває
на обліку в Головному управлінні
Пенсійного фонду України в
Кіровоградській області, і, відповідно
до ст. 1 Закону України «Про соціальний
захист дітей війни», який набрав
чинності з 01.01.2006 р., набув статусу
«Дитина війни», що надає йому право на
отримання пільг та державної
соціальної підтримки, встановлених цим
Законом.

Згідно ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» з 01.01.2006
р. дітям війни до пенсії або
щомісячного довічного грошового
утримання чи державної соціальної
допомоги, що виплачується замість
пенсії, виплачується підвищення на 30 %
мінімальної пенсії за віком.

Як особі, що має статус «Дитина війни»,
позивачу у 2007 році не призначалося, не
нараховувалося та не виплачувалося
підвищення до пенсії відповідно до ст. 6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни», а з 2008 року вказаний вид
підвищення до пенсії призначався
позивачу та виплачувався частково, у
розмірі 10% від прожиткового мінімуму
для осіб, які втратили працездатність.

Виходячи з визначених позивачем вимог,
наведених ним доводів, колегія суддів
дійшла висновку, що порушене право
позивача підлягає захисту.

Пунктом 12 статті 71 Закону України «Про
державний бюджет України на 2007 рік»з
метою приведення окремих норм законів
у відповідність із цим Законом
зупинено дію ст.6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни»на 2007
рік з урахуванням статті 111 цього
Закону.

Статтею 111 Закону України «Про
державний бюджет України на 2007
рік»встановлено, що у 2007 році
підвищення до пенсії або щомісячного
довічного грошового утримання чи
державної соціальної допомоги, яка
виплачується замість пенсії,
відповідно до ст.6 Закону України «Про
соціальний захист дітей
війни»виплачується особам, які є
інвалідами (крім тих, на яких
поширюється дія Закону України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту»), у розмірі 50
відсотків від розміру надбавки,
встановленої для учасників війни.

Рішенням Конституційного Суду України
№ 6-рп/2007 від 09.07.2007 р. положення пункту 12
статті 71 Закону України «Про державний
бюджет України на 2007 рік»з урахуванням
статті 111 цього Закону визнано таким, що
не відповідає Конституції України (є
неконституційними).

Законом України «Про Державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів
України»статтю 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни»
змінено, встановлено, що дітям війни
(крім тих, на яких поширюється дія
Закону України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту») до пенсії або щомісячного
довічного грошового утримання чи
державної соціальної допомоги, що
виплачується замість пенсії,
виплачується підвищення у розмірі
надбавки, встановленої для учасників
війни, тобто 10% від прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність (ст.14 Закону України
«Про статус ветеранів війни, гарантій
їх соціального захисту»).

Рішенням Конституційного Суду України
від 22.05.08 № 1-28/2008 визнано такими, що не
відповідають Конституції України (є
неконституційними), положення пункту 41
розділу II Закону України "Про Державний
бюджет України на 2008 рік та про
внесення змін до деяких законодавчих
актів України", яким внесено зміни до
ст.6 Закону України «Про соціальний
захист дітей війни».

На 2009, 2010 роки дія ст.6 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни»не
обмежена.

Виходячи з наведених норм, п.2 Рішення
Конституційного Суду України № 15-рп/2000
від 14.12.00, в якому міститься
роз’яснення, що закони та інші правові
акти або їх окремі положення, визнані
рішеннями Конституційного Суду
України неконституційними, не
підлягають застосуванню як такі, що
відповідно до ч.2 ст. 152 Конституції
України втратили чинність з дня
ухвалення Конституційним Судом
України рішення про їх
неконституційність, керуючись ч.3 ст.150
Конституції України, колегія суддів
вважає, що позивачу повинно
здійснюватись нарахування та виплата
підвищення до пенсії у розмірі 30
відсотків мінімальної пенсії за віком
за періоди з 09.07.2007 р. по 31.12.2007 р., з 22.05.2008
р. по 31.12.2008 р., з 01.01.2009 р. по 31.12.2009 р. та з
01.01.2010 р. по 30.09.2010 р.

Крім того, слід зазначити, що
застосування в якості розрахункової
величини для мінімальної пенсії у
розмірі прожиткового мінімуму,
обчисленого відповідно до частини 1
статті 28 базового пенсійного Закону
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування»від 9 липня 2003
року N 1058-IV (1058-15), є правильним.

Відсутність грошових коштів на виплату
надбавки до пенсії не позбавляє
позивача, як особу, що має статус
«Дитина війни», права на отримання
такої надбавки. Закон України не
обмежує таке право наявністю
фінансування.

Враховуючи, що держава взяла на себе
обов'язок щодо виплати позивачу 30%
доплати до пенсії та поклала виконання
цього обов'язку на центральний орган
виконавчої влади - Пенсійний фонд
України, який діє через свої місцеві
органи, що входять в систему його
органів, але вони не вчинили жодної дії
для нарахування цих коштів та їх
виплати, колегія суддів вважає, що вони
не виконали своїх повноважень без
поважних причини.

На підставі викладеного, колегія
суддів вважає необхідним, постанову
суду скасувати та прийняти нову
постанову, якою зобов’язати Головне
управління Пенсійного фонду України в
Кіровоградській області здійснити
перерахунок та виплатити позивачу
недоплачене підвищення до пенсії в
розмірі 30% мінімальної пенсії за віком
відповідно до ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни».

Керуючись ст.ст. 197, 198, 202, 205, 207 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
м. Кіровограді залишити без
задоволення.

Постанову
Ленінського районного суду м.
Кіровограда від 18.10.2010 року у справі
№2а-5750/10/1111 скасувати та прийняти нову
постанову.

Адміністративний позов
ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати неправомірною
бездіяльність Головного управління
Пенсійного фонду України в
Кіровоградській області щодо
ненарахування та невиплати ОСОБА_2
підвищення до пенсії в розмірі 30%
мінімальної пенсії за віком відповідно
до ст. 6 Закону України «Про соціальний
захист дітей війни»за періоди з 09.07.2007
р. по 31.12.2007 р., з 22.05.2008 р. по 31.12.2008 р., з
01.01.2009 р. по 31.12.2009 р. та з 01.01.2010 р. по
30.09.2010 р.

Зобов’язати Головне управління
Пенсійного фонду України в
Кіровоградській області нарахувати та
виплатити ОСОБА_2 підвищення до пенсії
в розмірі 30% мінімальної пенсії за
віком відповідно до ст. 6 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни»,
виходячи із розміру мінімальної пенсії
за віком встановленого ч. 1 ст. 28 Закону
України «Про загальнообов’язкове
державне пенсійне страхування»за
періоди з 09.07.2007 р. по 31.12.2007 р., з 22.05.2008 р.
по 31.12.2008 р., з 01.01.2009 р. по 31.12.2009 р. та з
01.01.2010 р. по 30.09.2010 р. з урахуванням
раніше проведених виплат до пенсії
«Дітям війни»за відповідні періоди.

Постанова суду набирає законної сили
відповідно до ст. 254 КАС України та може
бути оскаржена протягом двадцяти днів
до Вищого адміністративного суду
України шляхом подання касаційної
скарги.

Головуючий:
Н
.А. Бишевська

Суддя:

І.Ю. Добродняк

Суддя:

Я.В. Семененко