Справа № 821/2919/13-а
Суддя: Коваль М.П.
Дата ухвалення: 2014-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2014 р.м.ОдесаСправа № 821/2919/13-а

Категорія: 10.1 Головуючий в 1 інстанції:
Варняк С.О. Колегія суддів
Одеського апеляційного
адміністративного суду у складі:

головуючого судді
- Коваля М.П.,

суддів
- Потапчука В.О.,

- Семенюка Г.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Одесі апеляційну
скаргу Управління Пенсійного фонду
України в м. Херсоні на постанову
Херсонського окружного
адміністративного суду від 17 лютого 2014
року по справі за адміністративним
позовом Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду
України в м. Херсоні про визнання
протиправною та скасування вимоги про
сплату боргу,-

В С Т А Н О В И Л А:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_2
(далі - позивач, або ФОП ОСОБА_2.)
звернувся із адміністративним позовом
до Управління Пенсійного фонду України
в м. Херсоні (далі - відповідач, або УПФУ
в м. Херсоні), в якому позивач просив суд
визнати протиправною та скасувати
вимогу № Ф-1753 від 08.07.2013
року про сплату єдиного внеску у сумі
9776,75 грн.

Постановою Херсонського окружного
адміністративного суду від 17 лютого
2014 року вказані вимоги
задоволені в повному обсязі.

Не погоджуючись із зазначеним судовим
рішенням суду першої інстанції
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати постанову суду
першої інстанції та ухвалити нове
рішення про відмову у задоволенні
адміністративного позову, наголошуючи,
зокрема, на неповному з'ясуванні
обставин справи та невідповідності
висновків суду обставинам справи.

Розглянувши матеріали справи,
проаналізувавши доводи апеляційної
скарги, перевіривши законність і
обґрунтованість судового рішення в
межах позовних вимог і доводів
апеляційної скарги, судова колегія
вважає, що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Як встановлено судом першої інстанції
та підтверджено під час апеляційного
розгляду, УПФУ в м. Херсоні направлено
на адресу позивача вимогу № Ф-1753
від 08.07.2013 року про сплату
єдиного внеску у сумі 9776,75 грн.

Підставою для винесення вказаної
вимоги є наявність заборгованості із
вказаного внеску у сумі 9776,75 грн., яка не
сплачена позивачем.

Зазначені обставини сторонами не
заперечуються, а тому згідно ч. 3 ст. 72
КАС України доказуванню не підлягають.

Посилаючись на протиправність
оскаржуваної вимоги, позивач зазначає,
що при нарахуванні та надісланні
вказаної вимоги відповідач вийшов за
межі своїх повноважень, крім того, в
вимозі допущено технічну описку у
графі (прізвище, ім'я, по батькові
платника єдиного внеску), а саме
невірно зазначено ОСОБА_2, коли
правильним є - ОСОБА_2, що унеможливлює
її виконання та з цих підстав має бути
скасовано.

Вирішуючи спірне питання та
задовольняючи заявлені вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
відповідачем оскаржувану вимогу
заповнено з порушенням норм Інструкції
про порядок нарахування і сплати
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування,
затвердженої Постановою Правління
Пенсійного фонду України від 27.09.2010
року №21-5, а тому остання є
неправомірною та такою, що підлягає
скасуванню.

Колегія суддів частково погоджується з
такими висновками суду першої
інстанції з огляду на викладене.

Відповідно до ст.ст. 12, 13 Закону України
«Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» № 2464-VI від
08.07.2010 року (в редакції, яка діяла на час
виникнення спірних правовідносин)
завданням Пенсійного фонду є
забезпечення збору єдиного внеску,
ведення обліку надходжень від його
сплати та здійснення контролю за
сплатою єдиного внеску, та Пенсійний
фонд та його територіальні органи
мають право стягувати з платників
несплачені суми єдиного внеску.

Згідно із ст. 25 Закону України «Про збір
та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» № 2464-VI від
08.07.2010 року (в редакції, яка діяла на час
виникнення спірних правовідносин)
рішення, прийняті органами Пенсійного
фонду з питань, що належать до їх
компетенції відповідно до цього
Закону, є обов'язковими до виконання
платниками єдиного внеску, посадовими
особами і застрахованими особами.

При цьому, у разі наявності у платника
недоїмки з єдиного внеску
Територіальний орган Пенсійного фонду
у порядку, за формою і в строки,
встановлені Пенсійним фондом за
погодженням з центральним органом
виконавчої влади, що забезпечує
формування державної політики у сферах
трудових відносин, соціального захисту
населення, надсилає вимогу про її
сплату.

Порядок нарахування, обчислення і
сплати єдиного внеску визначено
Розділом IV Інструкції про порядок
нарахування і сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, затвердженої
Постановою Правління Пенсійного фонду
України від 27.09.2010 року № 21-5 (яка діяла
на час виникнення спірних
правовідносин), відповідно до п. 4.9 якої
обчислення єдиного внеску органами
Пенсійного фонду здійснюється,
зокрема, на підставі звітності, що
подається платниками до органів
Пенсійного фонду, інформації
територіальних органів органу
виконавчої влади, що забезпечує
реалізацію єдиної державної
податкової політик, про нараховані
суми доходу, що підлягає оподаткуванню
податком на доходи фізичних осіб,
бухгалтерських та інших документів, що
підтверджують суму виплат (доходу), на
які нараховується єдиний внесок.

Відповідно до п. 6.4 вказаної Інструкції
(яка діяла на час виникнення спірних
правовідносин) вимога про сплату боргу
формується на підставі актів
документальних перевірок, інформації
органів державної податкової служби,
звітів платника про нарахування
єдиного внеску та облікових даних з
карток особових рахунків платників за
формою згідно з додатком 4 до цієї
Інструкції (для платника - юридичної
особи) або за формою згідно з додатком 5
до цієї Інструкції (для платника -
фізичної особи). При формуванні вимоги
їй присвоюється порядковий номер, який
складається з трьох частин: 1-а частина -
літери «Ю» (вимога до юридичної особи)
або «Ф» (вимога до фізичної особи), 2-а
частина - порядковий номер, 3-я частина -
літера «У» (узгоджена вимога).

Вимога формується під одним порядковим
номером до повного погашення сум боргу.

Після формування вимоги та внесення
даних до відповідного реєстру, вимога
передається працівнику, на якого
покладено обов'язки з ведення
діловодства та архівне зберігання
документів, для надіслання (вручення)
її платнику, корінець якої залишається
у Пенсійному фонді.

При цьому, як вбачається з Додатку 5 до
вказаної Інструкції (яка діяла на час
виникнення спірних правовідносин), до
обов'язкових граф її заповнення
належить заповнення прізвища, ім'я, по
батькові платника єдиного внеску.

Як вбачається з оскаржуваної вимоги та
вірно встановлено судом першої
інстанції, вимога заповнена з
порушенням вимог Інструкції від 27.09.2010
року № 21-5, що полягає у неправильному
зазначені у графі «прізвища, ім'я, по
батькові платника єдиного внеску»
ОСОБА_2, в той час, коли правильним є -
ОСОБА_2.

З огляду на викладене, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про наявність підстав для
скасування оскаржуваної вимоги в
судовому порядку, враховуючи наявність
обставин, за яких ця вимога не може бути
виконана.

Також, колегія суддів вважає, що судом
першої інстанції вірно зазначено про
наявність повноважень у відповідача
згідно Закону України «Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» № 2464-VI
від 08.07.2010 року щодо обчислення,
нарахування єдиного внеску та вжиття
відповідних заходів щодо його
погашення, оскільки відповідні зміни,
внесені до вказаного Закону, набрали
чинності 11.08.2013 року, тобто після
направлення відповідачем спірної
вимоги.

Водночас, визнаючи, що відповідач при
надісланні спірної вимоги, діяв у межах
своїх повноважень та на виконання
вимог Закону, проте із порушенням вимог
Інструкції від 27.09.2010 року № 21-5 в
частині заповнення граф щодо прізвища,
ім'я, по батькові платника єдиного
внеску, суд першої інстанції дійшов
помилкового висновку щодо наявності
підстав для задоволення вимог позивача
в повному обсязі та визнання
оскаржуваної вимоги протиправною.

За таких обставин, оскільки вбачається
не відповідність висновків суду першої
інстанції обставинам справи, що в свою
чергу призвело до часткового
неправильного її вирішення, колегія
суддів вважає, що судове рішення,
відповідно до вимог ч. 1 ст. 202 КАС
України, підлягає скасуванню з
прийняттям по справі нової постанови
про часткове задоволення позовних
вимог.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 202, 205, 207, 254 КАС
України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м. Херсоні
на постанову Херсонського окружного
адміністративного суду від 17 лютого 2014
року - задовольнити частково.

Постанову Херсонського окружного
адміністративного суду від 17 лютого
2014 року по справі за
адміністративним позовом Фізичної
особи - підприємця ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного фонду України в м. Херсоні
про визнання протиправною та
скасування вимоги про сплату боргу -
скасувати.

Прийняти нову постанову, якою
адміністративний позов Фізичної особи
- підприємця ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного фонду України в м. Херсоні
про визнання протиправною та
скасування вимоги про сплату боргу -
задовольнити частково.

Скасувати вимогу Управління
Пенсійного фонду України в місті
Херсоні № Ф-1753 від 08.07.2013
року про сплату єдиного внеску у сумі
9776,75 грн.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили через 5 днів після
направлення її копії особам, які беруть
участь у справі та може бути оскаржена
в касаційному порядку протягом 20 днів
після набрання законної сили
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя:
/М.П. Коваль/

Суддя:
/В.О. Потапчук/

Суддя:
/Г.В. Семенюк/