Справа № 9101/37159/2011
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2011-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" вересня 2011 р. справа №
2а-1026/10

Колегія суддів Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду у
складі: головуючого
судді: Сафронової
С.В.

суддів:
Поплавського В.Ю. Чепурнова Д.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Самарському
районі міста Дніпропетровська на
постанову Самарського районного суду
м. Дніпропетроська від 09.11.2010 року

у адміністративній справі № 2а-1026/10 за
позовом ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України в Самарському
районі міста Дніпропетровська про
визнання незаконними дій службових
осіб УПФ в частині перерахунку пенсії
та стягнення суми недоплаченої пенсії,
-

в с т а н о в и л а:

В жовтня 2010 року ОСОБА_1 звернувся до
Самарського районного суду м.
Дніпропетроська із позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
Самарському районі міста
Дніпропетровська в якому просив
визнати протиправними дії відповідача
та зобов’язати відповідача здійснити
з 01 січня 2005 року нарахування, виплату
та відновлення його права на державної
та додаткової пенсій, відповідно до
ст.ст. 50, 54 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" в редакції чинній на час
нарахування такого пенсійного
нарахування.

Постановою Самарського районного суду
м. Дніпропетроська від 09.11.2010 року позов
задоволено. Визнано протиправними дії
відповідача та зобов’язано Управління
Пенсійного фонду України в Самарському
районі міста Дніпропетровська
здійснити перерахунок та виплату
пенсії ОСОБА_1 в розмірі восьми
мінімальних пенсій за віком та
додаткової пенсії в розмірі 75%
мінімальної пенсії за віком у
відповідності з вимогами ст. 28 Закону
України "Про загальнообов’язкове
державне пенсійне страхування" ст.ст. 50,
54 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" з 18 квітня 2010 року, з
урахуванням фактично отриманих сумм
пенсії.

Відповідач, не погоджуючись з
прийнятим рішенням суду, звернувся з
апеляційною скаргою, в якій зазначає,
що оскаржувана постанова суду не
відповідає вимогам матеріального та
процесуального права, а саме, судом
першої інстанції неповно з’ясовано та
не доведено обставини, що мають
значення для справи, висновки суду
першої інстанції не відповідають
обставинам справи, в зв’язку з чим
просить скасувати постанову суду та
прийняти нове рішення, яким у
задоволенні позовних вимог відмовити.

Відповідно до положень п.3 ч.1 ст.197 КАС
України, колегія суддів вважає за
можливе дану справу розглядати в
порядку письмового провадження за
наявними у справі матеріалами та на
основі наявних в ній доказів у зв’язку
з подання апеляційної скарги на
рішення суду першої інстанції, які
прийняті у порядку скороченого
провадження за результатами розгляду
справ, передбачених пунктами 1, 2
частини першої статті 183-2 КАСУ

Дослідивши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги,
перевіривши правову оцінку обставин у
справі та повноту їх встановлення,
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, колегія суддів
дійшла висновку про відсутність
підстав для задоволення апеляційної
скарги відповідача з наступних
підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду –без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
ОСОБА_1 є особою, яка постраждала
внаслідок аварії на ЧАЕС (категорія 1), у
зв’язку з чим перебуває на обліку в
Управління Пенсійного фонду України в
Самарському районі міста
Дніпропетровська та отримує державну і
додаткову пенсію призначену
відповідно ст.ст. 50, 54 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи"

Право позивача на отримання державної
та додаткової пенсії відповідно ст.ст.
50, 54 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" відповідачем не
оспорюється. Предметом спору у цій
справі є розмір державної та
додаткової пенсії, що нараховувається
відповідачем та виплачується позивачу,
як особі, яка постраждала внаслідок
аварії на ЧАЕС (категорія 1) з
встановленій безстроково пенсії
інваліда другої групи, пов’язаної з
захворюванням, отриманих в результаті
аварії на ЧАЕС.

Приписами ст. 49 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи"
передбачено, що пенсії особам,
віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4,
встановлюються у вигляді: а) державної
пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, яка призначається
після виникнення права на державну
пенсію.

Згідно ст. 50 зазначеного Закону особам,
віднесеним до категорії 1,
призначається щомісячна додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у
розмірах: - інвалідам I групи - 100
процентів мінімальної пенсії за віком;
- інвалідам II групи - 75 процентів
мінімальної пенсії за віком; -
інвалідам III групи, дітям-інвалідам, а
також хворим внаслідок Чорнобильської
катастрофи на променеву хворобу - 50
процентів мінімальної пенсії за віком.

Згідно зі ст. 54 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" в усіх
випадках розмір пенсій для інвалідів
другої групи, щодо яких встановлено
зв'язок з Чорнобильською катастрофою,
не може бути нижчим 8 мінімальних
пенсій за віком.

Отже, за таких обставин позивач має
право на призначення пенсії у розмірі
не нижчому від 8 мінімальних пенсій за
віком, на щомісячну додаткову пенсію за
шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 75 %
мінімальної пенсії за віком.

Наявність такого права у позивача
гарантується ч. 2 ст. 46 Конституції
України та є визначальним для
вирішення даного спору.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 9 КАС
України у разі невідповідності
нормативно-правового акта Конституції
України, закону України, міжнародному
договору, згода на обов'язковість якого
надана Верховною Радою України, або
іншому правовому акту суд застосовує
правовий акт, який має вищу юридичну
силу.

Отже, за конституційними нормами,
виходячи з пріоритетності законів над
підзаконними актами, при визначенні
розміру пенсій позивачу застосуванню
підлягають статті 50 та 54 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", а не
Постанова Кабінету Міністрів України
від 28 травня 2008 року № 530.

Із положень ст. 50 та 54 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" слідує, що
при визначенні розміру пенсії та
щомісячної додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, за основу їх
нарахування береться мінімальна
пенсія за віком.

За чинним законодавством розмір
мінімальної пенсії за віком
визначається лише за правилами,
передбаченими ч. 1 ст. 28 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування". Іншого
нормативно-правового акта, який би
визначав цей розмір або встановлював
інший розмір, немає.

Таким чином, суд першої інстанції
дійшов вірного висновку про
задоволення позовних вимог ОСОБА_1
стосовно протиправності дій
відповідача, які полягають у
застосуванні при нарахуванні пенсії
позивача в межах шестимісячного строку
звернення до суду за захистом своїх
прав, тобто з 18 квітня 2010 року,
нормативних актів Кабінету Міністрів
України, а не чинного у спірний період
часу норм закону, яким регулюються
спірні правовідносини

За вказаних обставин, колегія суддів
вважае, що правильним способом захисту
прав позивача у цій справі буде
зобов’язання відповідача здійснити
нарахування державної і додаткової
пенсії, а не її перерахунок.

До наведеного у попередньому абзаці
висновку, колегія суддів дійшла з
аналізу нижченаведених норм закону,
яким відповідач керується під час
призначення, нарахування, перерахунку
та виплати пенсій, у тому числі
стосовно осіб, яким пенсія призначена
відповідно до статей 50, 54 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

Так, відповідно до частини 1 статті 47
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування»№ 1058-IV від 09.07.2003 року (далі
–Закон № 1058-IV) - пенсія виплачується
щомісяця організаціями, що здійснюють
виплату і доставку пенсій, якою у
даному випадку є відповідач по справі.

Згідно частин 2, 3 статті 45 Закону № 1058-IV
пенсія призначається довічно або на
період, протягом якого пенсіонер має
право на виплату пенсії відповідно до
цього Закону, а переведення з одного
виду пенсії на інший провадиться з дня
подання заяви з усіма необхідними
документами.

За загальним правилом, перерахунок
раніше призначеної пенсії
здійснюється у разі виникнення права
на підвищення пенсії та у разі настання
обставин, які тягнуть за собою
зменшення пенсії. Зокрема, перерахунок
раніше призначеної пенсії
здійснюється у випадках, передбачених
статтями 35, 38, 42 Закону № 1058-IV, тобто: у
разі зміни групи інвалідності пенсія;
зміни розміру пенсії або припинення її
виплати членам сім'ї, у зв'язку із
збільшенням середньої заробітної
плати працівників, зайнятих у галузях
економіки України, прожиткового
мінімуму та страхового стажу.

Аналіз наведених норм
свідчить про те, що перерахунок пенсії
проводиться як за заявою пенсіонера (ч.1
ст.44 Закону № 1058-IV), так і за ініціативою
пенсійного органу (тобто без подання
пенсіонером заяви) у разі виникнення
права на підвищення пенсії та у разі
настання обставин, які тягнуть за собою
зменшення пенсії

Наведенні положення
загального закону, повністю
узгоджуються з приписами статті 67
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи»якою врегульовано порядок
підвищення розміру пенсій,
передбачених цим Законом.

Так, відповідно до змісту статті 67
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи»передбачено, що: конкретні
розміри пенсій і компенсацій
підвищуються Кабінетом Міністрів
України відповідно до зміни індексу
вартості життя і зростання мінімальної
заробітної плати; крім індексації
пенсії, яка здійснюється відповідно до
законодавства про індексацію грошових
доходів населення, у разі, якщо
величина середньої заробітної плати в
Україні за даними спеціально
уповноваженого центрального органу
виконавчої влади в галузі статистики
за минулий рік зросла, то з 1 березня
поточного року розмір пенсії
підвищується в порядку, встановленому
частиною другою статті 42 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування".

Отже, оскільки позивачу
інвалідність другої групи встановлено
безстроково, пенсію призначено
довічно, на час призначення пенсії за
статтями 50 та 54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської
катастрофи»передбачався розмір
державної пенсії інваліда 2 групи – не
менше 8 мінімальних пенсій за віком та
додаткової пенсії –не менше 75
відсотків мінімальної пенсії за віком,
у період з 18 квітня 2010 року позивач не
звертався з завою про перерахунок
пенсії у зв’язку з зміною групи
інвалідності або виду пенсії, але з
зазначеного часу до дня судового
вирішення спору у цій справі змінився
індекс вартості життя і зросла
мінімальна заробітна плата та величина
середньої заробітної плати в Україні -
відповідач у справі зобов’язаний був
самостійно підвищити розмір пенсії
позивача у відповідності до вимог ст.67
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Таким чином, відновлення
права позивача на отримання пенсії у
розмірі, передбаченому статтями 50 та 54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» для інваліда 2 групи зі
статусом особи, постраждалої внаслідок
аварії на ЧАЕС 1 категорії, з
підвищенням розміру пенсії відповідно
до ст.67 цього закону –не може вважатися
перерахунком пенсії

Згідно зі ст.159 КАС України судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.

Оскільки у даній справі мова йде про
протиправність дій відповідача та
відновлення порушених прав позивача,
рішення суду першої інстанції повинно
бути змінено в частині визначення
способу захисту прав позивача, тобто
зазначення в резолютивній частині не
про «перерахунок пенсії», а про її
«нарахування» відповідно до норм
закону та права позивача і виплати
позивачу недоотриманих ним сум пенсії

.Керуючись п.2 ч.1 ст.198, ст.201, ст.205, ст.207
КАС України, колегія суддів -

П о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Самарському
районі міста Дніпропетровська на
постанову Самарського районного суду
м. Дніпропетроська від 09.11.2010 року –
залишити без задоволення.

Постанову Самарського районного суду
м. Дніпропетроська від 09.11.2010 року –
змінити, виклавши абзац 3 резолютивної
частини постанови в наступній
редакції:

«Зобов’язати Управління Пенсійного
фонду України в Самарському районі
міста Дніпропетровська здійснити
починаючи з 18 квітня 2010 року
нарахування та забезпечити виплату
ОСОБА_1 державної пенсії по
інвалідності 2-ї групи, захворювання
пов’язаного з аварією на ЧАКС в
розмірі не нижче 8 мінімальних пенсій
за віком та додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров’ю в розмірі 75 %
мінімальної пенсії за віком,
розрахованих відповідно до вимог ст. 50,
ч.4 ст.54, ст.67 Закону України «Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», взявши за основу розмір
мінімальної пенсії за віком,
встановлений ч. 1 ст.28 Закону України
«Про загальнообов’язкове державне
пенсійне страхування», який
встановлюється у розмірі прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, за відповідний період,
з урахуванням проведених виплат».

В іншій частині постанову постанову
Самарського районного суду м.
Дніпропетроська від 09.11.2010 року
–залишити без змін

Постанова суду апеляційної інстанції
набирає законної сили протягом п’яти
днів з дня її постановлення та може
бути оскаржена в порядку та строки,
передбачені ст.212 КАС України

Головуючий:
С
.В. Сафронова

Суддя:

В.Ю. Поплавський

Суддя:

Д.В. Чепурнов