Справа № 826/17984/14
Суддя: Амельохін В.В.
Дата ухвалення: 2014-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 грудня 2014 року 15:45
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі судді Амельохіна В.В.,
розглянувши в письмовому провадженні
адміністративну справу
за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12,
ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16,
ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20,
ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24,
ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28,
ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32,
ОСОБА_33, ОСОБА_34, ОСОБА_35, ОСОБА_36,
ОСОБА_37, ОСОБА_38, ОСОБА_39, ОСОБА_40,
ОСОБА_41, ОСОБА_42, ОСОБА_43, ОСОБА_44,
ОСОБА_45, ОСОБА_46, ОСОБА_47, ОСОБА_48,
ОСОБА_49, ОСОБА_50, ОСОБА_51, ОСОБА_52,
ОСОБА_53, ОСОБА_54, ОСОБА_55, ОСОБА_56,
ОСОБА_57, ОСОБА_58, ОСОБА_59, ОСОБА_60,
ОСОБА_61, ОСОБА_62, ОСОБА_63, ОСОБА_64,
ОСОБА_65, ОСОБА_66, ОСОБА_67, ОСОБА_68,
ОСОБА_69, ОСОБА_70, ОСОБА_71, ОСОБА_72,
ОСОБА_73, ОСОБА_74, ОСОБА_75, ОСОБА_76,
ОСОБА_77, ОСОБА_78, ОСОБА_79, ОСОБА_80,
ОСОБА_81, ОСОБА_82, ОСОБА_83, ОСОБА_84,
ОСОБА_85, ОСОБА_86, ОСОБА_87, ОСОБА_88,
ОСОБА_89, ОСОБА_90, ОСОБА_91, ОСОБА_92,
ОСОБА_93, ОСОБА_94, ОСОБА_95, ОСОБА_96,
ОСОБА_97, ОСОБА_98, ОСОБА_99, ОСОБА_100,
ОСОБА_101, ОСОБА_102, ОСОБА_103, ОСОБА_104,
ОСОБА_105, ОСОБА_106, ОСОБА_107, ОСОБА_108,
ОСОБА_109, ОСОБА_110, ОСОБА_111, ОСОБА_112,
ОСОБА_113, ОСОБА_114, ОСОБА_115, ОСОБА_116,
ОСОБА_117, ОСОБА_118, ОСОБА_119, ОСОБА_120,
ОСОБА_121, ОСОБА_122, ОСОБА_123, ОСОБА_124,
ОСОБА_125, ОСОБА_126, ОСОБА_127, ОСОБА_128,
секретаріату Вищої ради юстиції Булки
Ольги Аркадіївни, начальника відділу
кадрового забезпечення та
антикорупційного моніторингу
секретаріату Вищої ради юстиції
Сухової Наталії Іванівни, начальника
фінансово - економічного управління
головного бухгалтеру секретаріату
Вищої ради юстиції Туровської Ольги
О Б С Т А В И Н И С П Р А В И:
Позивачі звернувся з позовом до
керівника секретаріату Вищої ради
юстиції Булки Ольги Аркадіївни (далі по
тексту - відповідач-1), начальника
відділу кадрового забезпечення та
антикорупційного моніторингу
секретаріату Вищої ради юстиції
Сухової Наталії Іванівни (далі по
тексту - відповідач-2), начальника
фінансово - економічного управління
головного бухгалтеру секретаріату
Вищої ради юстиції Туровської Ольги
Анатолівни (далі по тексту -
- зобов'язання відповідача - 1 до обрання
Голови або заступника Голови Вищої
ради юстиції здійснювати заходи шляхом
видання відповідних актів щодо
реалізації позивачами, у яких на день
розгляду справи по суті виникло право
на основну, додаткову щорічні
відпустки, права на відпочинок та
отримання матеріальних допомог на
оздоровлення та для вирішення
соціально - побутових питань згідно з
- зобов'язати відповідача - 2 здійснити
відповідний облік використання
робочого часу позивачами, які
реалізують право на відпочинок;
- зобов'язати відповідача - 3
організувати оплату позивачам
відпусток, нарахування та виплату
позивачам матеріальної допомоги на
оздоровлення у розмірі
середньомісячного заробітку та
допомоги для вирішення соціально -
побутових питань у розмірі
середньомісячного заробітку.
В обґрунтування позовних вимог
позивачі зазначають, що відповідачами
порушено право позивачів на відпустку;
отримання матеріальних допомог на
оздоровлення та для вирішення
соціально - побутових питань.
Відповідач 1, 2 та 3 проти задоволення
В судовому засіданні 04.12.2014р. суд по
справі перейшов в письмове провадження
на підставі статті 128 КАС України.
Розглянувши подані документи і
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, Окружний адміністративний суд
Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом, позивачі працюють у
Вищій раді юстиції на різних посадах.
В обґрунтування позовних вимог
позивачі зазначають, що відповідно до
пункту 3 Прикінцевих та перехідних
положень Закону України «Про
відновлення довіри до судової влади в
Україні» з 11 квітня 2014 року припинені
повноваження усіх членів Вищої ради
юстиції (крім тих, які перебувають у
цьому органі за посадою), у тому числі й
тих, які обіймали адміністративні
посади - Голови та заступника Голови
Проте саме зазначені посадові особи
здійснюють загальне керівництво
апаратом Вищої ради юстиції (стаття 21
Закону України «Про Вищу раду
юстиції»). Голова Вищої ради юстиції
шляхом видання відповідних наказів
вирішує питання призначення на посади
та звільнення, надання тих чи інших
відпусток, встановлення надбавок,
присвоєння рангів, виплати
матеріальних допомог. У разі
відсутності Голови його повноваження
виконує заступник Голови Вищої ради
юстиції (стаття 22 названого Закону та §
4 глави 1 розділу І Регламенту Вищої
Наказами Голови Вищої ради юстиції від
10 квітня 2014 року припинені
повноваження Голови та заступника
Голови Вищої ради юстиції у зв'язку з
припиненням їх повноважень як членів
Статтею 16 Закону України «Про Вищу раду
юстиції» передбачено, що Вища рада
юстиції є повноважною за умови
призначення на посаду не менш як трьох
четвертих від її конституційного
складу та складення ними присяги,
враховуючи тих осіб, які входять до
Вищої ради юстиції за посадою, тобто
для початку роботи колегіального
органу потрібні призначення та
складення присяги 15 членами Вищої ради
Станом на 27 листопада 2014 року, тобто
протягом 7 місяців з дня припинення
повноважень попередніх членів Вищої
ради юстиції, повноважний склад Вищої
ради юстиції не сформований, що
унеможливлює скликання засідання, де й
будуть обрані Голова чи заступник
Голови Вищої ради юстиції.
Разом з тим усі працівники апарату
Вищої ради юстиції перебувають у
трудових відносинах з конституційним
органом, кожний робочий день
відповідно до Правил трудового
розпорядку знаходяться на робочих
місцях, виконуючи покладені на них
Однак, на думку позивачів
бездіяльність держави в особі
Верховної Ради України, адвокатури та
наукової юридичної спільноти, що
полягає в невиконанні або неналежному
виконанні ними законодавчо
визначеного обов'язку по сформуванню
Вищої ради юстиції, позбавила
позивачів можливості реалізувати
Так, право на відпочинок кожного, хто
працює, передбачене статтею 45 Розділу
ІІ «Права, свободи та обов'язки людини і
громадянина» Конституції України,
тобто є конституційним. Це право
забезпечується, зокрема, наданням
оплачуваної щорічної відпустки.
Згадане положення кореспондує з
положеннями Закону України «Про
відпустки». Зокрема:
- право на відпустки мають громадяни
України, які перебувають у трудових
відносинах з підприємствами,
установами, організаціями незалежно
від форм власності, виду діяльності
та галузевої належності, а також
працюють за трудовим договором у
фізичної особи (далі - підприємство)
- черговість надання відпусток
визначається графіками, які
затверджуються власником або
уповноваженим ним органом за
погодженням з виборним органом
первинної профспілкової організації
(профспілковим представником) чи іншим
уповноваженим на представництво
трудовим колективом органом, і
доводиться до відома всіх працівників.
При складанні графіків ураховуються
інтереси виробництва, особисті
інтереси працівників та можливості для
їх відпочинку (стаття 10 Закону).
У грудні 2013 року Головою Вищої ради
юстиції затверджений графік відпусток
працівників апарату Вищої ради юстиції
Є положення щодо порядку надання
відпусток і у спеціальному законі, що
визначає правовий статус державних
службовців, якими відповідно до статті
48 Закону України «Про Вищу раду
юстиції» є працівники апарату Вищої
Статтею 35 Закону України «Про державну
службу» передбачено, що державним
службовцям надається щорічна
відпустка тривалістю 30 календарних
днів, якщо законодавством не
передбачено більш тривалої відпустки,
з виплатою допомоги для оздоровлення у
розмірі посадового окладу. Тим, які
мають стаж роботи в державних органах
понад 10 років - додаткова оплачувана
відпустка тривалістю до 15 календарних
Порядок і умови надання додаткових
оплачуваних відпусток встановлений
Постановою Кабінету Міністрів України
від 27 квітня 1994 року № 250 «Про порядок і
умови надання державним службовцям,
посадовим особам місцевого
самоврядування додаткових оплачуваних
Станом на 27 листопада 2014 року у
позивачів виникло право на отримання
щорічної основної відпустки, а також у
певної частини позивачів - щорічної
додаткової відпустки. Як наслідок - у
позивачів виникло право на отримання
матеріальної допомоги на оздоровлення.
Проте у зв'язку зі звільненням Голови
та заступника Голови Вищої ради
юстиції з 11 квітня по 27 листопада 2014
року накази про надання відпусток не
видавалися, що також унеможливило й
отримання відповідної матеріальної
допомоги. Тобто порушення
конституційного права позивачів на
відпочинок триває більше півроку.
30 липня 2014 року у зв'язку з численними
усними зверненнями працівників
апарату Вищої ради юстиції з приводу
надання відпусток, встановлення
надбавок, присвоєння рангів керівником
секретаріату Вищої ради юстиції
скликані загальні збори колективу, де
було роз'яснено: до обрання Голови
Вищої ради юстиції жодне з окреслених
на зборах питань вирішене бути не може.
З метою вирішити питання щодо
реалізації гарантованих Конституцією
України прав працівників апарату Вищої
ради юстиції позивачі зверталися з
колективними зверненнями до
Міністерства юстиції України,
Міністерства соціальної політики
України, Національного агентства
України з питань державної служби. На
них надано відповіді про неможливість
вирішення порушених питань.
Крім того, позивачами направлені
звернення до Голови Верховної Ради
України Турчинова О.В., Голови Комітету
Верховної Ради України з питань
верховенства права та правосуддя
Ківалова С.В., Голови Групи
«Економічний розвиток» Кінаха А.К.,
Голови Фракції Політичної партії «УДАР
Віталія Кличка» Ковальчука В.А., Голови
Фракції Всеукраїнське об'єднання
«Свобода» Тягнибока О.Я., Голови
Фракції Всеукраїнського об'єднання
«Батьківщина» Соболєва С.В., до авторів
Закону України від 8 квітня 2014 року №
1188-VII «Про відновлення довіри до
судової влади в Україні» - народних
депутатів України Дерев’янка Ю.Б.,
Агафонової Н.В., Лабунської А.А.,
Стаднійчука Р.В., Ємця Л.О., Бондарчука
Л.В. щодо вжиття необхідних заходів, а
також щодо сприяння у розгляді
Верховною Радою України законопроекту
за реєстраційним № 4044а від 10 червня 2014
р., внесеного народним депутатом
Шпеновим Д.Ю., на найближчому
пленарному засіданні.
Даним законопроектом пропонувалось
внести зміни до пункту 3 Прикінцевих та
перехідних положень Закону України
«Про відновлення довіри до судової
влади в Україні», відповідно до яких
тимчасово, до обрання Голови Вищої ради
юстиції, надати право керівнику
секретаріату Вищої ради юстиції
звільняти працівників та надавати їм
відпустки (Комітет Верховної Ради
України з питань верховенства права та
правосуддя 23 липня 2014 року
рекомендував Верховній Раді України
вказаний законопроект за результатами
розгляду у першому читанні прийняти за
основу та в цілому як закон України з
урахуванням пропозиції Головного
науково-експертного управління
Верховної Ради України). Відповіді на
дані звернення надано не було.
14 листопада 2014 року скликані загальні
збори працівників апарату Вищої ради
юстиції з приводу надання керівником
секретаріату Вищої ради юстиції
відпусток, встановлення надбавок,
присвоєння рангів. На зборах керівник
секретаріату повторно наголосив, що
вирішення питань щодо надання
відпусток, виплати матеріальної
допомоги для оздоровлення та для
вирішення соціально-побутових питань
не можливе через відсутність Голови та
заступника Голови ВРЮ, які відповідно
до чинного законодавства України
наділені такими повноваженнями. Також
зауважив, що враховуючи вимоги чинного
законодавства України та зважаючи на
позицію Мінсоцполітики, викладену у
поновлення порушених трудових прав та
соціальних гарантій працівників може
бути вирішено в судовому порядку.
За результатами обговорення даного
питання на зборах працівниками апарату
одноголосно вирішено звернутися до
суду з позовом про захист прав,
визначених Конституцією України,
Кодексом законів про працю України,
Законом України «Про відпустки», в
частині реалізації права на відпустку
та виплати матеріальних допомог для
оздоровлення та для вирішення
соціально-побутових питань.
Розглянувши подані документи і
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд приходить до висновку, що
позовні вимоги є обґрунтованими, з
Відповідно до частини першої статті 20
Закону України «Про Вищу раду юстиції»
(далі - Закон) Голова Ради обирається з
членів Ради на три роки, без права
Статтею 21 Закону визначені
повноваження Голови Ради, до яких
- організація роботи Ради та
головування на її засіданнях;
- координація роботи секцій і членів
- призначення засідань Ради;
- направлення подання Ради про
призначення суддів Президентові
України і про звільнення їх з посади;
- загальне керівництво апаратом Ради;
- розпорядження бюджетними
асигнуваннями на утримання і
забезпечення діяльності Ради;
- здійснення інших повноважень,
передбачених регламентом Ради.
Параграфом 4 глави І розділу І
регламенту Ради визначено, що Голова
Ради здійснює повноваження, визначені
статтями 19-21 Закону, а також:
- інформує Раду протягом січня
кожного року про результати її
діяльності за попередній рік та звітує
про витрачання за минулий рік
бюджетних коштів, спрямованих на
- подає на затвердження Ради
проект кошторису витрат на наступний
- подає на затвердження Ради
структуру та штат секретаріату Ради;
- підписує прийняті Радою акти,
- вносить зміни до штатного
розкладу в межах структури і штату,
- в порядку, передбаченому цим
Регламентом, доручає членові Ради
провести перевірку відомостей,
викладених у пропозиціях, зверненнях,
скаргах, повідомленнях;
- координує діяльність членів Ради
з виконання доручень та підготовки
відповідними структурними
підрозділами секретаріату матеріалів
- відповідно до Закону України "Про
державну службу" вирішує або порушує у
встановленому порядку питання про
присвоєння рангів державного
службовця працівникам секретаріату
- видає розпорядження та накази;
- застосовує до працівників
секретаріату заходи заохочення та
дисциплінарного впливу;
- представляє Раду у зносинах із
органами державної влади та органами
місцевого самоврядування України,
підприємствами, установами і
організаціями, органами влади інших
держав та міжнародними організаціями;
- затверджує положення про
структурні підрозділи секретаріату
Ради, посадові та інші інструкції з
питань діяльності секретаріату,
порядок атестації працівників
секретаріату згідно з чинним
- призначає на посади та звільняє з
посад працівників, крім посадових осіб,
які обираються на посади;
- вирішує питання про нагородження
відзнакою Ради у період між
- надає відповідь у разі
надходження скарги, заяви, звернення,
що не містять достатніх для
призначення перевірки відомостей про
наявність підстав для звільнення судді
за порушення присяги чи притягнення до
дисциплінарної відповідальності судді
Верховного Суду України або судді
вищого спеціалізованого суду, про
порушення вимог щодо несумісності
суддею чи прокурором;
- здійснює інші повноваження
відповідно до чинного законодавства.
Голова Ради з питань, що належать до
його адміністративних повноважень,
видає накази і розпорядження.
Відповідно до статті 48 Закону
організаційне, інформаційно-довідкове
та інше забезпечення діяльності Вищої
ради юстиції здійснює секретаріат.
Положення про секретаріат Вищої ради
юстиції, його структура і штат
затверджуються Вищою радою юстиції.
Керівник та інші посадові особи
секретаріату Вищої ради юстиції є
державними службовцями.
Главою 1 Розділу ІІІ регламенту Ради
встановлено, що формування
секретаріату Ради здійснюється
відповідно до Законів України «Про
Вищу раду юстиції», «Про державну
службу», цього Регламенту та Положення
про секретаріат Ради.
Положенням про секретаріат Ради
визначені завдання та обов'язки
керівника секретаріату, а саме:
організовує роботу секретаріату,
здійснює загальне керівництво
секретаріатом, координує діяльність
усіх його структурних підрозділів,
несе персональну відповідальність за
виконання покладених на нього
вносить на розгляд Голови Ради
пропозиції щодо структури і штату
погоджує положення про структурні
підрозділи секретаріату та посадові
інструкції працівників цих
підрозділів, подає їх на затвердження
подає Голові Ради пропозиції про
призначення на посади та звільнення з
посад працівників структурних
підрозділів секретаріату;
подає в установленому порядку Голові
Ради пропозиції щодо присвоєння
працівникам секретаріату рангів
державних службовців, встановлення
надбавок до посадових окладів,
заохочення чи притягнення їх до
дисциплінарної відповідальності;
здійснює контроль за формуванням
кадрового резерву, добором та
розстановкою кадрів у секретаріаті;
забезпечує організацію підготовки,
перепідготовки та підвищення
кваліфікації працівників
затверджує службові характеристики
працівників структурних підрозділів
секретаріату, які підлягають
здійснює щорічне оцінювання державних
службовців секретаріату;
затверджує особисті річні плани роботи
працівників секретаріату, зарахованих
до кадрового резерву на заміщення
розглядає пропозиції керівників
структурних підрозділів секретаріату
щодо надання відпусток працівникам;
бере участь у роботі конкурсної,
атестаційної та експертної комісій;
здійснює контроль за виконанням
структурними підрозділами
секретаріату покладених на них
організовує та контролює дотримання
працівниками секретаріату законів
України, інших нормативно-правових
актів України та виконання ними
доручень Голови Ради, його заступника
та секретарів секцій Ради;
забезпечує підготовку працівниками
секретаріату аналітичних довідок,
інформацій для Голови Ради, його
заступника, секретарів секцій та інших
організовує підготовку структурними
підрозділами секретаріату проектів
актів Ради та її секцій, а також
розпорядчих документів Голови Ради;
візує підготовлені структурними
підрозділами секретаріату проекти
наказів та розпоряджень Голови Ради з
організаційних, кадрових та фінансових
скликає та проводить наради з
керівниками та іншими працівниками
структурних підрозділів секретаріату,
надає їм в межах своїх повноважень
відповідні доручення;
організує дотримання у секретаріаті
єдиного порядку проходження та
опрацювання документів, встановленого
Інструкцією з діловодства у Раді;
засвідчує копії актів Ради, витягів з
протоколів засідань Ради тощо;
забезпечує оприлюднення рішень Ради;
інформує Голову Ради про діяльність
вносить на розгляд Голови Ради
пропозиції з питань удосконалення
роботи секретаріату;
надає Голові Ради пропозиції щодо
залучення в установленому порядку до
виконання окремих робіт і завдань,
участі у вивченні окремих питань
відповідних спеціалістів, у тому числі
на договірній основі;
забезпечує за дорученням Голови Ради
співпрацю секретаріату з центральними
та місцевими органами виконавчої
влади, органами місцевого
самоврядування, іншими установами,
організаціями, підприємствами;
виконує за дорученням Голови Ради інші
завдання в межах своїх повноважень.
Крім того, пунктом 97 Інструкції з
діловодства у Вищій ради юстиції,
затвердженій наказом Голови Ради від
08.11.2013 № 75/0/1-13, встановлено, що накази
(розпорядження) підписує Голова Ради, а
в разі його відсутності - заступник
Голови Ради; керівник секретаріату
Ради (а в разі його відсутності -
заступник керівника секретаріату Ради)
підписує розпорядження.
Отже, аналізуючи наведені норм
законодавства, суд приходить до
висновку, що загальним законодавством
не визначено вичерпного переліку
повноважень ні у Голови Ради, ні у
керівника секретаріату Ради. Голова
Ради особисто вирішує певне коло
питань, пов'язаних з трудовими
відносинами між працівником і
державним органом: призначає на посади
та звільняє з посад працівників,
присвоює їм ранги державних
службовців, застосовує до працівників
заходи заохочення та дисциплінарного
впливу. Серед повноважень, що
опосередковано впливають на трудові
стосунки, Голова подає на затвердження
Ради структуру та штат секретаріату
Ради та вносить зміни до штатного
розпису в межах затверджених Радою
структури і штату; затверджує
положення про структурні підрозділи
секретаріату Ради, посадові інструкції
працівників та порядок їх атестації,
затверджує графік відпусток
Крім того, після затвердження графіку
відпусток Головою Ради, працівник
відповідно до цього графіку може
погодити конкретне число початку
відпустки та її термін з керівником
структурного підрозділу, а керівник
секретаріату Ради розглянути заяву
працівника і у разі згоди з пропозицією
керівника структурного підрозділу
вправі видати розпорядження про
надання відпустки працівнику.
Разом з тим, слід зазначити, що
відповідно до Тимчасового положення
про секретаріат Вищої ради юстиції,
затвердженого наказом Голови Ради
Євдокимова В.О. від 01.10.1999 № 18, до
повноважень керівника секретаріату
серед іншого належало здійснення
добору та розстановки кадрів у
секретаріаті, видання відповідних
наказів та розпоряджень.
Цей факт підтверджується письмовими
доказами - копіями розпоряджень про
надання відпусток за 2001 рік керівника
секретаріату Вищої ради юстиції.
Згідно з наказом Голови Ради Ківалова
С.В. від 05.09.2001 № 201-к накази з кадрових
питань по особовому складу видавав
Голова, а в разі його відсутності -
заступник Голови, у зв'язку з чим до
Тимчасового положення про секретаріат,
затвердженого наказом від 01.10.1999 № 17
були внесені відповідні зміни.
Відповідно до наказу Голови Ради
Шелеста М.А. від 25.08.2005
№54/0/1-05 були розподілені функціональні
повноваження між керівництвом Ради,
секретарями секцій та керівником
секретаріату. Згідно з цим розподілом
Голова Ради серед іншого підписував
накази та розпорядження в межах своєї
компетенції; керівник секретаріату
видавав в межах своєї компетенції
розпорядження з питань організації
діяльності секретаріату Ради та його
структурних підрозділів.
Наказом Голови Ради Колесниченка В.М.
від 18.11.2010 № 113/0/1-10 керівнику
секретаріату надавалось право підпису
відповідей на звернення громадян, що
містять питання, вирішення яких
віднесено до повноважень інших органів
державної влади, та супровідних листів
до цих органів, а також вчиняти
резолюції на документах, отриманих на
Відповідно до наказу Голови Ради
Лавриновича О.В. від 22.10.2013 №67/0/1-13
керівнику секретаріату Ради Булці О.А.
та заступнику керівника секретаріату
Гдичинському Б.П. надано право першого
підпису для розпорядження рахунками,
підписання платіжних, розрахункових,
інших розпорядчих документів, а також
господарських документів, який діє і на
Отже, на підставі вказаного, суд вважає,
що позовна вимога в частині
зобов'язання керівника секретаріату
Ради Булки О.А. до обрання Голови або
заступника Голови Ради здійснювати
заходи шляхом видання відповідних
актів щодо реалізації працівниками
секретаріату, у яких на день розгляду
справи по суті виникло право на
основну, додаткову щорічні відпустки,
права на відпочинок та отримання
матеріальних допомог на оздоровлення
та для вирішення соціально-побутових
питань згідно з поданими ними заявами є
обґрунтованою та такою, що підлягає
При цьому також слід зазначити, що
видача керівником секретаріату таких
розпоряджень не призведе до порушень
чинного законодавства, перевитрат та
нецільового використання бюджетних
коштів, оскільки керівник секретаріату
жодним чином не розпоряджається
бюджетними асигнуваннями з огляду на
Відповідно до положень Бюджетного
кодексу України та регламенту Рада
кожний рік подає до Міністерства
фінансів України бюджетні пропозиції
до Закону України про державний бюджет
на наступний бюджетний рік. Ці
пропозиції, зокрема стосуються й
обсягів бюджетних асигнувань на фонд
оплати праці. Зазначений фонд
складається з окладів, надбавок,
доплат, премій, оплат
відпусток,матеріальних допомог. Таким
чином у державному бюджеті країни для
Вищої ради юстиції кожного року
закладаються кошти, зокрема на оплату
щорічних відпусток (основної і
додаткової) працівників апарату та
виплату їм матеріальної допомоги. Ці
кошти передбачені у Державному бюджеті
України на 2014 рік.
В судовому засіданні позивач пояснив,
що для Вищої ради юстиції у 2014 році вже
відкриті асигнування на зазначені
цілі, про що свідчить обсяг економії
фонду оплати праці. До того ж фонд
оплати праці є захищеною статтею
видатків і використовувати виділені на
ці цілі асигнування для інших потреб
Таким чином, розпорядження керівника
секретаріату про надання працівнику
відпустки є лише організаційною дією,
що встановлює конкретні строки
перебування працівника у відпустці з
урахуванням відкритих асигнувань,
затвердженого графіку відпусток,
наявної у кадровому підрозділі
інформації про робочий період, за який
така відпустка надається, спрямованою
на належну організацію діяльності
секретаріату Ради та виконанням
структурними підрозділами
секретаріату покладених на них
Виплата ж матеріальної допомоги на
оздоровлення за умови надання
відпустки - пряма вказівка статті 35
Закону України «Про державну службу»,
яка не потребує додаткового визначення
порядку її видачі, а тим більше
вирішення будь-ким питання щодо її
виплати чи невиплати. Закон встановлює
лише мінімальний розмір цієї допомоги.
Частиною першою статті 8 КАС України
визначено, що суд при вирішенні справи
керується принципом верховенства
права, відповідно до якого зокрема
людина, її права та свободи визнаються
найвищими цінностями та визначають
зміст і спрямованість діяльності
Таке визначення відповідає статті 3
Конституції України, якою людина, її
життя і здоров'я, честь і гідність,
недоторканність і безпека визнаються в
Україні найвищою соціальною цінністю.
У разі відсутності закону, що регулює
відповідні правовідносини, суд
застосовує закон, що регулює подібні
правовідносини (аналогія закону), а за
відсутності такого закону суд виходить
із конституційних принципів і
загальних засад права (аналогія права)
(частина сьома статті 9 цього Кодексу).
Для застосування аналогії права при
вирішенні даної справи, на думку суду,
слід керуватися основними принципами
адміністративного судочинства,
визначеними статтею 7 КАС України,
зокрема, верховенства права та
Щодо позовних вимог про зобов'язати
відповідача - 2 здійснити відповідний
облік використання робочого часу
позивачами, які реалізують право на
відпочинок та зобов'язати відповідача -
3 організувати оплату позивачам
відпусток, нарахування та виплату
позивачам матеріальної допомоги на
оздоровлення у розмірі
середньомісячного заробітку та
допомоги для вирішення соціально -
побутових питань у розмірі
середньомісячного заробітку, суд
Відповідно до статті 33 Закону України
«Про державну службу» оплата праці
державних службовців повинна
забезпечувати достатні матеріальні
умови для незалежного виконання
службових обов'язків, сприяти
укомплектуванню апарату державних
органів компетентними і досвідченими
кадрами, стимулювати їх сумлінну та
Заробітна плата державних службовців
складається з посадових окладів,
премій, доплати за ранги, надбавки за
вислугу років на державній службі та
Державним службовцям можуть
установлюватися надбавки за високі
досягнення у праці і виконання
особливо важливої роботи, доплати за
виконання обов'язків тимчасово
відсутніх працівників та інші надбавки
і доплати, а також надаватися
матеріальні допомоги для оздоровлення
та для вирішення соціально-побутових
Умови оплати праці державних
службовців, розміри їх посадових
окладів, надбавок, доплат і
матеріальних допомог визначаються
Постановою Кабінету Міністрів України
від 9 березня 2006 року №268 «Про
упорядкування структури та умов оплати
праці працівників апарату органів
виконавчої влади, органів прокуратури,
судів та інших органів».
Пунктом 2 цієї постанови керівникам
органів, зазначеним у пункті 1 цієї
постанови, надане право у межах
затвердженого фонду оплати праці,
зокрема, надавати працівникам
матеріальну допомогу для вирішення
соціально-побутових питань та допомогу
для оздоровлення при наданні щорічної
відпустки у розмірі, що не перевищує
середньомісячної заробітної плати
Відповідно до положень пунктів 5.1-5.2.
Положення про порядок преміювання,
установлення надбавок і доплат,
надання матеріальної допомоги для
вирішення соціально-побутових питань
та для оздоровлення працівникам Вищої
ради юстиції (затвердженого наказом
Голови Вищої ради юстиції від 27 березня
2014 року № 23/0/1-14), матеріальна допомога
для оздоровлення та матеріальна
допомога для вирішення
соціально-побутових питань
виплачуються відповідно до наказів
Голови Вищої ради юстиції, виданих на
підставі особистих заяв працівника.
Джерелом формування фонду оплати праці
державних службовців є Державний
бюджет України та інші джерела,
визначені для цієї мети положеннями
про органи державної виконавчої влади,
затвердженими указами Президента
України та постановами Кабінету
Міністрів України. Скорочення
бюджетних асигнувань не може бути
підставою для зменшення посадових
окладів, надбавок до них та
фінансування інших, передбачених цим
Законом, гарантій, пільг і компенсацій
(стаття 33 Закону України «Про державну
Видатки загального фонду на оплату
праці працівників бюджетних установ є
одними із захищених видатків
Державного бюджету України (стаття 55
Бюджетного кодексу України). Ці видатки
включають, зокрема, відповідно до
постанови Кабінету Міністрів України
від 9 березня 2006 року №268, видатки на
посадові оклади, преміювання,
матеріальні допомоги для вирішення
соціально-побутових питань та для
оздоровлення при наданні щорічної
відпустки, оплату відпусток,
передбачених чинним законодавством.
Відповідно до статті 48 Конституції
України кожен має право на достатній
життєвий рівень для себе і своєї сім'ї,
що включає достатнє харчування, одяг,
Разом з тим Вищій раді юстиції у
повному обсязі виділяються
асигнування на оплату праці, в
результаті чого економія фонду оплати
праці станом на 1 листопада 2014 року
склала 2164,2 тис.грн.
Однак, у відповідності зі статтею 57
Бюджетного кодексу України і пунктом 7.1
Порядку відкриття та закриття рахунків
у національній валюті в органах
Державної казначейської служби
України, затвердженого наказом
Міністерства фінансів України від 22
червня 2012 року №758, Державна
казначейська служба України не пізніше
31 грудня поточного бюджетного року
закриває всі рахунки, відкриті у
поточному бюджетному періоді, та
відкриває їх з початком нового
бюджетного року, за умови визначення
відповідних бюджетних установ
розпорядниками коштів бюджету в
установленому порядку. Тому право
бюджетних установ на витрачання
бюджетних асигнувань, передбачених у
кошторисах поточного року,
припиняється 31 грудня поточного року.
Відповідно до частини третьої статті 8
Основного Закону України норми
Конституції України є нормами прямої
дії. Звернення до суду для захисту
конституційних прав і свобод людини і
громадянина безпосередньо на підставі
Конституції України гарантується.
Частиною другою статті 3 Основного
Закону України передбачено, що права і
свободи людини та їх гарантії
визначають зміст і спрямованість
діяльності держави. Утвердження і
забезпечення прав і свобод людини є
головним обов'язком держави.
Завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб при здійсненні ними
владних управлінських функцій на
основі законодавства шляхом
справедливого, неупередженого та
своєчасного розгляду адміністративних
справ (стаття 2 Кодексу
адміністративного судочинства
Одним із принципів адміністративного
судочинства є принцип верховенства
права, згідно з яким, серед іншого,
людина, її права та свободи визнаються
найвищими цінностями та визначають
зміст і спрямованість діяльності
держави; забороняється відмова в
розгляді та вирішенні
адміністративної справи з мотивів
неповноти, неясності, суперечливості
чи відсутності законодавства, яке
регулює спірні відносини (стаття 8
Кодексу адміністративного судочинства
Ще одним принципом адміністративного
судочинства згідно зі статтею 8
Кодексу адміністративного судочинства
України є законність, відповідно до
якого, зокрема, у разі відсутності
закону, що регулює відповідні
правовідносини, суд застосовує закон,
що регулює подібні правовідносини
(аналогія закону), а за відсутності
такого закону суд керується
конституційними принципами і
загальними засадами права (аналогія
Аналіз діяльності певних органів
держави, структура яких подібна до
структури Вищої ради юстиції, а саме
колегіальний орган, діяльність якого
забезпечується секретаріатом або
апаратом, свідчить про те, що вирішення
питань призначення працівників
секретаріатів чи апаратів, надання їм
відпусток, проходження ними державної
служби, звільнення з посад віднесено до
повноважень не голів колегіальних
органів, а керівників секретаріатів чи
апаратів цих органів.
Так, відповідно до підпунктів 5 і 7
пункту 6 Положення про Секретаріат
Кабінету Міністрів України,
затвердженого Постановою Уряду від 12
серпня 2009 року № 850, Міністр Кабінету
Міністрів України, який керує
Секретаріатом, призначає на посаду і
звільняє з посади в установленому
законодавством порядку працівників
Секретаріату, вирішує у межах своїх
повноважень питання, пов'язані з
проходженням державної служби у
Секретаріаті, зокрема розглядає в
установленому порядку питання щодо
присвоєння працівникам Секретаріату
відповідних рангів державних
службовців, заохочення та притягнення
їх до дисциплінарної відповідальності.
Відповідно до підпункту 7 пункту 9
Положення про Адміністрацію
Президента України, затвердженого
Указом Президента України від 2 квітня
2010 року № 504/2010, Глава Адміністрації
Президента України призначає на посади
і звільняє з посад керівників
самостійних структурних підрозділів,
інших працівників Адміністрації,
вирішує інші питання відповідно до
Закону України «Про державну службу»
та законодавства про працю.
Відповідно до частини четвертої статті
149 Закону України «Про судоустрій і
статус суддів» керівник апарату суду
призначає на посаду та звільняє з
посади працівників апарату суду,
застосовує до них заохочення та
накладає дисциплінарні стягнення.
Відповідно до статті 48 Закону України
«Про Вищу раду юстиції» (апарат Вищої
Ради юстиції) інформаційне,
інформаційно-довідкове та інше
забезпечення діяльності Вищої ради
юстиції здійснює секретаріат, який
очолює його керівник.
Під час судового розгляду справи,
позивачами були надані докази
порушення їхніх прав на відпустку;
нарахування та виплату матеріальної
допомоги на оздоровлення та допомоги
на вирішення соціально - побутових
питань, а саме були надані колективні
звернення до керівника секретаріату
Вищої ради юстиції, Міністерства
юстиції України, Міністерства
соціальної політики України,
Національного агентства України з
питань державної служби.
Застосовуючи аналогію права, а також
враховуючи те, що чинним
законодавством не визначено
вичерпного переліку повноважень ні
Голови Ради, ні керівника секретаріату
Ради щодо надання відпусток, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги є обґрунтованими, а позов таким,
що підлягає задоволенню.
Згідно з частиною першою статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.
Відповідно до частини другої статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.
На підставі вищевикладеного, керуючись
статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 128, 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
П О С Т А Н О В И В:
1. Адміністративний позов ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11,
ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15,
ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19,
ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23,
ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27,
ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31,
ОСОБА_32, ОСОБА_33, ОСОБА_34, ОСОБА_35,
ОСОБА_36, ОСОБА_37, ОСОБА_38, ОСОБА_39,
ОСОБА_40, ОСОБА_41, ОСОБА_42, ОСОБА_43,
ОСОБА_44, ОСОБА_45, ОСОБА_46, ОСОБА_47,
ОСОБА_48, ОСОБА_49, ОСОБА_50, ОСОБА_51,
ОСОБА_52, ОСОБА_53, ОСОБА_54, ОСОБА_55,
ОСОБА_56, ОСОБА_57, ОСОБА_58, ОСОБА_59,
ОСОБА_60, ОСОБА_61, ОСОБА_62, ОСОБА_63,
ОСОБА_64, ОСОБА_65, ОСОБА_66, ОСОБА_67,
ОСОБА_68, ОСОБА_69, ОСОБА_70, ОСОБА_71,
ОСОБА_72, ОСОБА_73, ОСОБА_74, ОСОБА_75,
ОСОБА_76, ОСОБА_77, ОСОБА_78, ОСОБА_79,
ОСОБА_80, ОСОБА_81, ОСОБА_82, ОСОБА_83,
ОСОБА_84, ОСОБА_85, ОСОБА_86, ОСОБА_87,
ОСОБА_88, ОСОБА_89, ОСОБА_90, ОСОБА_91,
ОСОБА_92, ОСОБА_93, ОСОБА_94, ОСОБА_95,
ОСОБА_96, ОСОБА_97, ОСОБА_98, ОСОБА_99,
ОСОБА_100, ОСОБА_101, ОСОБА_102, ОСОБА_103,
ОСОБА_104, ОСОБА_105, ОСОБА_106, ОСОБА_107,
ОСОБА_108, ОСОБА_109, ОСОБА_110, ОСОБА_111,
ОСОБА_112, ОСОБА_113, ОСОБА_114, ОСОБА_115,
ОСОБА_116, ОСОБА_117, ОСОБА_118, ОСОБА_119,
ОСОБА_120, ОСОБА_121, ОСОБА_122, ОСОБА_123,
ОСОБА_124, ОСОБА_125, ОСОБА_126, ОСОБА_127,
ОСОБА_128, ОСОБА_129 задовольнити
2. Зобов'язати керівника секретаріату
Вищої ради юстиції Булку Ольгу
Аркадіївну до обрання Голови або
заступника Голови Вищої ради юстиції
здійснювати заходи шляхом видання
відповідних актів щодо реалізації
особами, вказаними у пункті 1 даної
постанови, у яких на день розгляду
справи по суті виникло право на
основну, додаткову щорічні відпустки,
права на відпочинок та отримання
матеріальних допомог на оздоровлення
та для вирішення соціально - побутових
питань згідно з поданими заявами.
3. Зобов'язати начальника відділу
кадрового забезпечення та
антикорупційного моніторингу
секретаріату Вищої ради юстиції Сухову
Наталію Іванівну здійснити
відповідний облік використання
робочого часу особами, вказаними у
пункті 1 даної постанови, які
реалізують право на відпочинок.
4. Зобов'язати начальника фінансово -
економічного управління головного
бухгалтеру секретаріату Вищої ради
юстиції Туровську Ольгу Анатолівну
організувати оплату відпусток особам,
вказаними у пункті 1 даної постанови,
нарахування та виплату їм матеріальної
допомоги на оздоровлення у розмірі
середньомісячного заробітку та
допомоги для вирішення соціально -
побутових питань у розмірі
середньомісячного заробітку.
Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції протягом десяти
днів за правилами, встановленими ст. ст.
185-187 Кодексу адміністративного
судочинства України, шляхом подання
через суд першої інстанції апеляційної
скарги.

Суддя
В.В. Амельохін