Справа № 817/3081/14
Суддя: Зозуля Д.П.
Дата ухвалення: 2014-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 817/3081/14

24 листопада 2014 року 11год. 17хв. м. Рівне

Рівненський окружний адміністративний
суд у складі головуючого судді Зозулі
Д.П. за участю секретаря судового
засідання Минько Н.З. та сторін і інших
осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник не з'явився

відповідача: представник не з'явився

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом

Сарненської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міністерства доходів і
зборів у Рівненській області
доТовариства з обмеженою
відповідальністю "Томашгородський
кар'єр "Розовий" про стягнення
заборгованості,

ВСТАНОВИВ :

Сарненська об'єднана державна
податкова інспекція Головного
управління Міністерства доходів і
зборів у Рівненській області (далі -
позивач) звернулася до Рівненського
окружного адміністративного суду з
позовом до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Томашгородський
кар'єр "Розовий" (далі - відповідач) про
стягнення заборгованості.

Позивач в судове засідання не прибув.
На адресу суду надіслав клопотання про
розгляд справи за відсутності
представника інспекції. Крім того,
позивач зазначив, що позовні вимоги
підтримує в повному обсязі (а.с.94).

Відповідач заперечень на
адміністративний позов не подав, в
судове засідання не прибув, про причини
неприбуття суду не повідомив. Про дату,
час і місце судового засідання
призначеного на 24.11. 2014 року був
повідомлений належним чином,
відповідно до рекомендованого
повідомлення про вручення поштового
відправлення (а.с.103). Клопотань про
відкладення розгляду справи або про
розгляд справи без його участі не
подавав.

Відповідно до ч.4 ст.128 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі - КАС України), у разі неприбуття
відповідача, належним чином
повідомленого про дату, час і місце
судового розгляду, без поважних причин
розгляд справи може не відкладатися і
справу може бути вирішено на підставі
наявних у ній доказів.

Судом не визнавалася обов'язковою
участь сторін в судовому засіданні. За
таких обставин суд вважає за можливе
розглянути справу без участі
представників сторін на підставі
наявних доказів.

Враховуючи неявку в судове засідання
всіх осіб, які беруть участь у справі,
відповідно до положень ч.6 ст.12, ч.1 ст.41
КАС України, повне фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Дослідивши у відкритому судовому
засіданні подані письмові докази,
оцінивши їх за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтуються на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді у судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності, суд
дійшов висновку, що позов слід
задовольнити повністю, з огляду на
наступне.

З матеріалів справи вбачається, що
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Томашгородський
кар'єр "Розовий" зареєстроване
юридичною особою 28.12. 1991 року, що
підтверджується копією свідоцтва про
державну реєстрацію юридичної особи №
232533 серії А00, та копією довідки АБ № 280767
з єдиного державного реєстру
підприємств та організацій України
(а.с.7, 8). Взятий на облік в органах
державної податкової служби 13.09. 1995
року за №104, згідно із копії довідки про
взяття на облік платника податків від
03.10. 2013 року (а.с.9).

Судом встановлено, що Товариство з
обмеженою відповідальністю
"Томашгородський кар'єр "Розовий" (далі -
ТзОВ "Томашгородський кар'єр "Розовий")
має податковий борг в сумі 811826,34грн.., в
тому числі: податок на прибуток - 38
774,23грн., плата за користування надрами
державного значення - 24 697,88грн., плата
за користування надрами місцевого
значення - 112 532,44грн., пеня за порушення
термінів розрахунків у іноземній
валюті - 95 406,68грн., податок на додану
вартість - 507 282,53грн., плата за землю - 33
132,58грн.

Дана заборгованість виникла на
підставі:

1.З податку на прибуток:

- декларації з податку на прибуток
підприємств за 2013 рік, якою визначено
суму податку в розмірі 15000грн.;

- податкового повідомлення-рішення від
24.12. 2013 року № на суму 20грн.

- податкового повідомлення-рішення від
20.01. 2014 року № на суму 23856,32грн.;

- нарахування пені у розмірі 136,39грн.

2.З плати за користування надрами
державного значення:

- податкового розрахунку з плати за
користування надрами для добування
корисних

копалин за 2 квартал 2014 року, яким
визначено суму податку в розмірі
24697,88грн.

3.З плати за користування надрами
місцевого значення:

- розрахунку податкового зобов'язання з
плати за користування надрами для
добування корисних копалин за 3 квартал
2013 року, яким визначено суму податку в
розмірі 25544,08грн.;

- розрахунку податкового зобов'язання з
плати за користування надрами для
добування корисних копалин за 4 квартал
2013 року, яким визначено суму податку в
розмірі 28142,34грн.;

- розрахунку податкового зобов'язання з
плати за користування надрами для
добування корисних копалин за 1 квартал
2013 року, яким визначено суму податку в
розмірі 23072,86грн.;

- уточнюючий розрахунок за 1 квартал 2014
року, яким визначено суму податку в
розмірі 2150,55грн., та суму штрафу -
64,53грн.;

- податкового повідомлення-рішення від
20.01. 2014 року № на суму 29040,87грн.;

- податкового повідомлення-рішення від
30.01. 2014 року № на суму 170грн.;

- нарахування пені у розмірі 15 719,17грн.

4. Пені за порушення термінів
розрахунків у іноземній валюті:

- рішення про застосування пені за
порушення розрахунків у сфері ЗЕД від
22.03. 2010 року № на суму 95 406,68грн.;

5. З податку на додану вартість:

- декларації з податку на додану
вартість за грудень 2013 року;

- декларацій з податку на додану
вартість за січень-липень 2014 року;

- податкового повідомлення-рішення від
20.01. 2014 року № на суму 21391,21грн.;

- податкового повідомлення-рішення від
20.01. 2014 року № на суму 1328,46грн.;

- податкового повідомлення-рішення від
28.04. 2014 року № на суму 37500грн.;

- податкового повідомлення-рішення від
01.09. 2014 року № на суму 31492,50грн.

- нарахування пені у розмірі 526,65грн.

6. З плати за землю:

- декларації з плати за землю за 2013 рік;

- декларації з плати за землю за 2014 рік;

- податкового повідомлення-рішення від
24.12. 2013 року № на суму 20грн.;

- податкового повідомлення-рішення від
24.12. 2013 року № на суму 20грн.;

- податкового повідомлення-рішення від
20.01. 2014 року № 0 на суму 140грн.

- податкового повідомлення-рішення від
18.04. 2014 року № на суму 1456,49грн.

- нарахування пені у розмірі 503,81грн.

Наявність заборгованості також
підтверджується довідкою про
заборгованість з податків і зборів
(а.с.6), розрахунком податкової
заборгованості по податку на прибуток
підприємств станом на 19.09. 2014 року
(а.с.10), витягом з облікової картки з
податку на прибуток приватних
підприємств (а.с.15-16), розрахунком
податкової заборгованості по платі за
користування надрами місцевого
значення(а.с.17), витягом з облікової
картки по платі за користування
надрами місцевого значення (а.с.25-28),
витягом з облікової картки по платі за
користування надрами
загальнодержавного значення (а.с.30),
витягом з облікової картки по пені за
порушення термінів розрахунків у
іноземній валюті(а.с.33), розрахунком
податкової заборгованості по податку
на додану вартість станом на 19.09. 2014
року (а.с.39), витягом з облікової картки
з податку на додану вартість (а.с.63-68),
розрахунком податкової заборгованості
по земельному податку станом на 19.09. 2014
року(а.с.69), витягом з облікової картки
по земельному податку з юридичних осіб
(а.с.82-85).

На момент розгляду справи судом,
заборгованість перед бюджетом на
загальну суму 811826,34грн., відповідачем
не погашено.

Згідно зі ст. 67 Конституції України
кожен зобов'язаний сплачувати податки
і збори в порядку і розмірах,
встановлених законом.

Відповідно пп.16.1.4 п.16.1 ст.16 Податкового
кодексу України, платник податків
зобов'язаний сплачувати податки та
збори в строки та у розмірах,
встановлених цим Кодексом та законами
з питань митної справи.

Відповідно до пункту 36.1. ст.36
Податкового кодексу України,
податковим обов'язком визнається
обов'язок платника податку обчислити,
задекларувати та/або сплатити суму
податку та збору в порядку і строки,
визначені цим Кодексом, законами з
питань митної справи.

Пунктом 38.1 ст. 38 цього Кодексу
передбачено, що виконанням податкового
обов'язку визнається сплата в повному
обсязі платником відповідних сум
податкових зобов'язань у встановлений
податковим законодавством строк.

Пунктом 54.1 статті 54 Податкового
кодексу України встановлено, що крім
випадків, передбачених податковим
законодавством, платник податків
самостійно обчислює суму податкового
та/або грошового зобов'язання та/або
пені, яку зазначає у податковій (митній)
декларації або уточнюючому розрахунку,
що подається контролюючому органу у
строки, встановлені цим Кодексом. Така
сума грошового зобов'язання та/або пені
вважається узгодженою.

Як вбачається з долучених до
матеріалів справи податкових
декларацій, відповідач самостійно
визначив податкові зобов'язання з
податку на додану вартість та податку
прибуток підприємств, із плати за
користування надрами, з плати за землю.

Згідно з вимогами п. 56.11 ст. 56
Податкового кодексу України, не
підлягає оскарженню грошове
зобов'язання, самостійно визначене
платником податків.

Відповідно до п. 57.1 ст. 57 цього Кодексу
платник податків зобов'язаний
самостійно сплатити суму податкового
зобов'язання, зазначену у поданій ним
податковій декларації, протягом 10
календарних днів, що настають за
останнім днем відповідного граничного
строку, передбаченого цим Кодексом для
подання податкової декларації, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із п.287.3 ст. 287 цього Кодексу,
податкове зобов'язання щодо плати за
землю, визначене у податковій
декларації на поточний рік,
сплачується рівними частками
власниками та землекористувачами
земельних ділянок за
місцезнаходженням земельної ділянки
за податковий період, який дорівнює
календарному місяцю, щомісяця протягом
30 календарних днів, що настають за
останнім календарним днем податкового
(звітного) місяця.

Пунктом 54.5 ст. 54 цього Кодексу
передбачено, якщо згідно з нормами цієї
статті сума грошового зобов'язання
розраховується контролюючим органом,
платник податків не несе
відповідальності за своєчасність,
достовірність і повноту нарахування
такої суми, проте несе
відповідальність за своєчасне та повне
погашення нарахованого узгодженого
грошового зобов'язання і має право
оскаржити зазначену суму в порядку,
встановленому цим Кодексом.

Так, пунктом 57.3 статті 57 Податкового
кодексу України встановлено, що у разі
визначення грошового зобов'язання
контролюючим органом за підставами,
зазначеними у підпунктах 54.3.1, 54.3.2,
54.3.4-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього
Кодексу, платник податків зобов'язаний
сплатити нараховану суму грошового
зобов'язання протягом 10 календарних
днів, що настають за днем отримання
податкового повідомлення-рішення, крім
випадків, коли протягом такого строку
такий платник податків розпочинає
процедуру оскарження рішення
контролюючого органу.

Відповідно до п.п.129.1.1. п.129.1 ст.129
Податкового кодексу України, пеня
нараховується після закінчення
встановлених цим Кодексом строків
погашення узгодженого грошового
зобов'язання на суму податкового боргу
нараховується пеня.

Нарахування пені розпочинається:

а) при самостійному нарахуванні суми
грошового зобов'язання платником
податків - від першого робочого дня,
наступного за останнім днем граничного
строку сплати грошового зобов'язання,
визначеного цим Кодексом;

б) при нарахуванні суми грошового
зобов'язання контролюючими органами -
від першого робочого дня, наступного за
останнім днем граничного строку сплати
грошового зобов'язання, визначеного у
податковому повідомленні - рішенні
згідно із цим Кодексом.

Я вбачається із матеріалів справи,
контролюючим органом було прийнято
податкові повідомлення-рішення від 24.12.
2013 року № , від 20.01. 2014 року №
, від 24.12. 2013 року № , від 24.12.
2013 року № , від 20.01. 2014 року №
0, від 18.04. 2014 року № , від 20.01.
2014 року № , від 28.04. 2014 року №
, від 01.09. 2014 року № , від 20.01.
2014 року № , від 30.01. 2014 року №
, рішення про застосування пені за
порушення розрахунків у сфері ЗЕД від
22.03. 2010 року № .

Відповідно до п.56.18. ст. 56 Податкового
кодексу України з урахуванням строків
давності, визначених статтею 102 цього
Кодексу, платник податків має право
оскаржити в суді податкове
повідомлення - рішення або інше рішення
контролюючого органу у будь-який
момент після отримання такого рішення.

Також, згідно із абз.4 п.56.18. ст. 56 цього
Кодексу при зверненні платника
податків до суду з позовом щодо
визнання недійсним рішення
контролюючого органу грошове
зобов'язання вважається неузгодженим
до дня набрання судовим рішенням
законної сили.

Судом встановлено, що відповідачем
оскаржувалося рішення про
застосування пені за порушення
розрахунків у сфері ЗЕД від 22.03. 2010 року
№ на суму 95 406,68грн.

Наявними в матеріалах справи доказами
стверджено, що ухвалою Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 10.02. 2014 року залишено в силі
постанову Рівненського окружного
адміністративного суду від 12.07. 2010 року
по справі № 2а-1540/10/1770. Судом відмовлено
в задоволенні позовних вимог в
частинні визнання протиправним та
скасування рішення про застосування
фінансових санкцій у вигляді пені за
порушення розрахунків у сфері ЗЕД від
22.03. 2010 року № на суму 95
406,68грн.(а.с.34-38).

В силу вимог ст. 72 КАС України,
обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Відповідно до цього, судом
приймаються без доказування обставини,
встановлені постановою Рівненського
окружного адміністративного суду від
12.07. 2010 року по справі № 2а-1540/10/1770, а саме
щодо законності і обґрунтованості
рішення про застосування пені за
порушення розрахунків у сфері ЗЕД від
22.03. 2010 року № , сума
заборгованості згідно якого є
предметом стягнення в даній справі.

В силу вимог п. 59.1 ст. 59 Податкового
кодексу України, у разі коли платник
податків не сплачує узгодженої суми
грошового зобов'язання в установлені
законодавством строки, контролюючий
орган надсилає (вручає) йому податкову
вимогу в порядку, визначеному для
надсилання (вручення) податкового
повідомлення-рішення.

Відповідно до п. 59.5. ст. 59 Податкового
кодексу України у разі якщо, у платника
податків, якому надіслано (вручено)
податкову вимогу, сума податкового
боргу збільшується (зменшується),
погашенню підлягає вся сума
податкового боргу такого платника
податку, що існує на день погашення.

Судом встановлено, що 21.03. 2014 року
позивачем для ТзОВ "Томашгородський
кар'єр "Розовий" було виставлено
податкову вимогу форми "Ю" № 990-25 на суму
1 277793,11грн., яка була надіслана
відповідачу 24.03. 2014 року, відповідно до
копії квитанції поштового органу
(а.с.86).

Згідно підпункту 14.1.175. пункту 14.1.
статті 14 Податкового кодексу України
податковий борг - сума узгодженого
грошового зобов'язання (з урахуванням
штрафних санкцій за їх наявності), але
не сплаченого платником податків у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання.

Згідно із пп. 41.1.1 п. 41.1 ст. 41 Податкового
кодексу України, контролюючими
органами є органи доходів і зборів -
центральний орган виконавчої влади, що
забезпечує формування та реалізує
державну податкову і митну політику,
його територіальні органи.

Також пунктом 41.2 ст. 41 цього Кодексу
передбачено, що органами стягнення є
виключно контролюючі органи,
уповноважені здійснювати заходи щодо
забезпечення погашення податкового
боргу.

Підпунктом 20.1.34 пункту 20.1 ст. 20
Податкового кодексу України
встановлено право звертатися до суду
щодо стягнення коштів платника
податків, який має податковий борг, з
рахунків у банках, що обслуговують
такого платника податків, на суму
податкового боргу або його частини.

Також, пунктом 95.1. статті 95 цього
Кодексу встановлено, що контролюючий
орган здійснює за платника податків і
на користь держави заходи щодо
погашення податкового боргу такого
платника податків шляхом стягнення
коштів, які перебувають у його
власності, а в разі їх недостатності -
шляхом продажу майна такого платника
податків, яке перебуває у податковій
заставі.

Відповідно до пункту 95.3. Податкового
кодексу України стягнення коштів з
рахунків платника податків у банках,
обслуговуючих такого платника
податків, здійснюється за рішенням
суду, яке направляється до виконання
контролюючим органам, у розмірі суми
податкового боргу або його частини.

Суд звертає увагу, що згідно з ч. 1 ст. 71
КАС України, кожна сторона повинна
довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення, а
суд згідно ст. 86 зазначеного Кодексу
оцінює докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні. Разом з тим, на момент
розгляду справи, у суду відсутні докази
сплати відповідачем заборгованості в
сумі 811826,34грн.

З урахуванням викладеного, суд прийшов
до висновку, що позовні вимоги
податкового органу є обґрунтованими,
підтверджуються наявними у справі
доказами та підлягають до задоволення.

В силу ч.4 ст. 94 КАС України, у справах, в
яких позивачем є суб'єкт владних
повноважень, а відповідачем - фізична
чи юридична особа, судові витрати,
здійснені позивачем, з відповідача не
стягуються.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути кошти з Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Томашгородський кар"єр "Розовий" (34240,
Рівненська область, Рокитнівський
район, смт. Томашгород, вул. Заводська, 1,
код 04991074), яке має податковий борг, з
рахунків у банках обслуговуючих такого
платника на суму податкового боргу в
сумі 811826 (вісімсот одинадцять тисяч
вісімсот двадцять шість) грн. 34коп., в
тому числі: податок на прибуток - 38
774,23грн., плата за користування надрами
державного значення - 24 697,88грн., плата
за користування надрами місцевого
значення - 112 532,44грн., пеня за порушення
термінів розрахунків у іноземній
валюті - 95 406,68грн., податок на додану
вартість - 507 282,53грн., плата за землю - 33
132,58грн.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до
Житомирського апеляційного
адміністративного суду через
Рівненський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до Житомирського апеляційного
адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя
Зозуля Д.П.