Справа № 2а-0870/1021/11
Суддя: Бившева Л.І.
Дата ухвалення: 2014-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 жовтня 2014 року м. Київ
К/9991/54156/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Головуючого Бившевої Л.І.,

суддів: Лосєва А.М., Шипуліної Т.М.,

секретар судового засідання Гончарук
І. Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні касаційну скаргу Державної
податкової інспекції у
Орджонікідзевському районі міста
Запоріжжя

на постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 14 березня
2011 року

та ухвалу Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 11 серпня 2011 року

у справі № 2а-0870/1021/11

за позовом ОСОБА_1

до 1. Державної податкової інспекції у
Орджонікідзевському районі міста
Запоріжжя,

2. Головного управління Державного
казначейства України у Запорізькій
області,

3. Територіального управління
Державної судової адміністрації в
Запорізькій області

про визнання неправомірними дій та
зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до
суду з позовом до Державної податкової
інспекції у Орджонікідзевському
районі міста Запоріжжя (далі -
відповідач 1), Головного управління
Державного казначейства України у
Запорізькій області (далі - відповідач
2), Територіального управління
Державної судової адміністрації в
Запорізькій області (далі - відповідач
3), про: визнання неправомірними дій ТУ
ДСА України в Запорізькій області щодо
утримання з позивача прибуткового
податку з вихідної допомоги у зв'язку з
виходом у відставку в розмірі 15%, що
становить 27338,22 грн.; визнання
неправомірними дій ГУ ДКУ у
Запорізькій області та ДПІ у
Орджонікідзевському районі міста
Запоріжжя по зарахуванню стягнутого з
позивача прибуткового податку в сумі
27338,22 грн. до місцевого бюджету;
стягнення з місцевого бюджету
Орджонікідзевського району міста
Запоріжжя суми прибуткового податку в
розмірі 27338,22 грн., зобов'язавши
відповідачів виконати дії, визначені в
пункті 5 Порядку повернення коштів,
помилково або надмірно зарахованих до
державного та місцевого бюджету,
затвердженого наказом Державного
казначейства України від 10 грудня 2002
року № 226 (в редакції уточненої
позовної заяви від 14 березня 2011 року).

Постановою Запорізького окружного
адміністративного суду від 14 березня
2011 року позов задоволено частково.
Визнано протиправними дії ТУ ДСА в
Запорізькій області щодо утримання
податку з доходів фізичних осіб із суми
вихідної допомоги при виході у
відставку судді ОСОБА_1. Стягнуто з
місцевого бюджету Орджонікідзевського
району міста Запоріжжя на користь
ОСОБА_1 утриманий податок з доходів
фізичних осіб із суми вихідної
допомоги при виході у відставку в
розмірі 27338,22 грн. В решті позовних
вимог відмовлено.

Ухвалою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 11 серпня 2011 року постанову
Запорізького окружного
адміністративного суду від 14 березня
2011 року залишено без змін.

В касаційній скарзі ДПІ у
Орджонікідзевському районі м.
Запоріжжя, посилаючись на порушення
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального права, просить
скасувати постанову Запорізького
окружного адміністративного суду від 14
березня 2011 року в частині задоволених
позовних вимог та ухвалу
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 11 серпня 2011
року і прийняти нове рішення про
відмову в задоволенні позовних вимог в
повному обсязі.

З урахуванням неприбуття у судове
засідання жодної з осіб, які беруть
участь у справі, та які були належним
чином повідомлені про дату, час і місце
судового засідання, колегія суддів
дійшла висновку про можливість
розгляду справи за наявними у справі
матеріалами за відсутності сторін.

Заслухавши доповідь судді - доповідача,
перевіривши доводи касаційної скарги
щодо дотримання правильності
застосування судами попередніх
інстанцій норм матеріального та
процесуального права, правової оцінки
обставин у справі, колегія суддів
дійшла висновку, що касаційна скарга не
підлягає задоволенню, з наступних
підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено наступне.

З 05 липня1983 року по 14 травня 2010 року
ОСОБА_1 працювала на посаді судді
Заводського районного суду міста
Запоріжжя та наказом №14-К Заводського
районного суду міста Запоріжжя від 14
травня 2010 року її було звільнено у
відставку.

На підставі частини 3 статті 43 Закону
України «Про статус суддів» (в
редакції, чинній на момент виникнення
спірних правовідносин) та дозволу ДСА
України ОСОБА_1 була нарахована вихідна
допомога в сумі 182254,80 грн., яку вона
отримувала поступово.

Згідно довідки ТУ ДСА в Запорізькій
області від 13 грудня 2010 року №08-03/564
ОСОБА_1 була нарахована вихідна
допомога при виході суддів у відставку
згідно Закону України «Про статус
суддів» у сумі 182254,80 грн., з якої
відповідно до пункту 1.2 статті 1 Закону
України «Про податок з доходів
фізичних осіб» було утримано 27338,22 грн.
прибуткового податку. Вихідна допомога
у сумі 154916, 58 грн. була перерахована на
особовий картковий рахунок в установі
банку (арк. справи 3).

Відповідно до наданих суду
Територіальним управлінням Державної
судової адміністрації в Запорізькій
області платіжних доручень сума
прибуткового податку була
перерахована до місцевого бюджету
Орджонікідзевського району міста
Запоріжжя.

Суд першої інстанції, задовольняючи
позовні вимоги частково, з висновками
якого погодився суд апеляційної
інстанції, виходив з того, що вихідна
допомога судді у разі виходу його у
відставку, є видом соціальної допомоги
в розумінні Закону України «Про
податок з доходів фізичних осіб», а
тому не підлягає оподаткуванню. При
цьому, суд зауважив, що у
правовідносинах щодо оподаткування
вихідної допомоги судді, який пішов у
відставку, спеціальною нормою є
положення статті 43 Закону України «Про
статус суддів», яка виключає
можливість оподаткування вихідної
допомоги. Відмовляючи у задоволенні
решти позовних вимог, суд виходив з
того, що при перерахуванні
прибуткового податку з вихідної
допомоги ГУ ДКУ в Запорізькій області
лише виконувало платіжне доручення
розпорядника ююджетних коштів - ТУ
ДСА України в Запорізькій області, а
ДПІ у Орджонікідзевському районі м.
Запоріжжя здійснювала контроль за
зарахуванням податку до бюджету.

Колегія суддів погоджується з
висновками судів попередніх інстанцій,
з огляду на наступне.

Згідно із частиною 3 статті 43 Закону
України «Про статус суддів» (в
редакції, чинній на момент виникнення
спірних правовідносин) судді, якій
пішов у відставку, виплачується
вихідна допомога без сплати податку у
розмірі місячного заробітку за
останньою посадою за кожен повний рік
роботи на посаді судді, але не менше
шестимісячного заробітку.

Відповідно до підпункту 4.3.1 пункту 4.3
статті 4 Закону України «Про податок з
доходів фізичних осіб» (в редакції,
чинній на момент виникнення спірних
правовідносин) до складу загального
місячного або річного
оподатковуваного доходу платника
податку не включається сума державної
матеріальної та соціальної допомоги у
вигляді адресних виплат коштів та
надання соціальних послуг відповідно
до закону, житлових та інших субсидій
або дотацій, компенсації, включаючи
допомогу по вагітності та пологах),
винагород та страхових виплат, які
отримуються платником податку
відповідно до бюджетів та фондів
загальнообов'язкового державного
страхування згідно із Законом.

Вихідна допомога судді за своєю
природою є державною допомогою,
спрямованою на забезпечення судді у
відставці відповідного його статусу
життєвого рівня, наближеного до
матеріального стану працюючого судді.

Отже, оскільки Закон України «Про
податок з доходів фізичних осіб» не
передбачає стягнення податку з
вихідної допомоги судді, який пішов у
відставку, при вирішенні даного
питання мають застосовуються норми
Закону України «Про статус суддів».

Крім того, пільги, компенсації та
гарантії є видом соціальної допомоги
та необхідною складовою
конституційного права на достатній
життєвий рівень.

ДПА України у своєму листі від 16
листопада 2006 року № 13807/5/17-3116,
адресованому Верховному Суду України,
роз'яснила, що до складу загального
місячного або річного
оподатковуваного доходу платника
податку не включаються та не
підлягають відображенню в його річній
податковій декларації суми державної
адресної допомоги, житлових та інших
субсидій або дотацій, компенсацій,
винагород та страхових виплат, які
отримуються платником податку з
бюджетів, Пенсійного фонду України та
фондів загальнообов'язкового
державного соціального страхування
згідно із законом.

У Рішенні Конституційного Суду України
від 18 червня 2007 року № 4-рп/2007 (справа
про гарантії незалежності суддів)
зазначено: «Конституційний Суд України
неодноразово розглядав проблему,
пов'язану з реалізацією права на
соціальний захист, неприпустимістю
обмеження конституційного права
громадян на достатній життєвий рівень,
і сформулював правову позицію, згідно з
якою Конституція та закони України
виокремлюють певні категорії громадян
України, що потребують додаткових
гарантій соціального захисту з боку
держави. До них, зокрема, належать
громадяни, яким пенсія призначається
за спеціальними законами. У рішеннях
Конституційного Суду України
підкреслюється, що пільги, компенсації,
гарантії є видом соціальної допомоги і
необхідною складовою конституційного
права на достатній життєвий рівень,
тому звуження змісту та обсягу цього
права шляхом прийняття нових законів
або внесення змін до чинних законів за
статтею 22 Конституції України не
допускається» (рішення
Конституційного Суду України від 6
липня 1999 року №8-рп/99, від 20 березня 2002
року №5-рп/2002, від 17 березня 2004 року
№7-рп/2004, від 1 грудня 2004 року №20-рп/2004).

Виходячи з аналізу наведених вище
правових норм, суди попередніх
інстанцій дійшли правомірного
висновку, з яким погоджується суд
касаційної інстанції, що вихідна
допомога судді в разі виходу його у
відставку є видом соціальної допомоги
в розумінні Закону України «Про
податок з доходів фізичних осіб», має
разовий характер, а тому не підлягає
оподаткуванню.

З огляду на викладене, суди першої та
апеляційної інстанцій дійшли
обґрунтованого висновку, що позивачу,
як судді, який вийшов у відставку,
виплата вихідної допомоги має
здійснюватися без сплати податку з
доходів фізичних осіб, а утриманий та
перерахований до бюджету при виплаті
вихідної допомоги податок є надмірно
сплаченим та підлягає поверненню у
встановленому законодавством порядку.

Посилання ДПІ у Орджонікідзевському
районі м. Запоріжжя на норми Порядку
повернення коштів, помилково або
надміру зарахованих до державного та
місцевих бюджетів, затвердженого
наказом Державного казначейства
України від 10 грудня 2002 року № 226 (в
редакції, чинній на момент виникнення
спірних правовідносин), пунктом 5 якого
передбачено, що повернення надмірно
зарахованого до бюджету податку
здійснюється за заявою платника та
поданням відповідних органів, які
позивачем надані не були, як на
підставу відмови у задоволенні позову,
не спростовують вищевказаних
висновків судів попередніх інстанцій.
Більше того, колегія суддів вказує, що
дія цього Порядку розрахована на його
застосування за умови відсутності між
сторонами спору, що випливає з пункту 2
Порядку, яким встановлено, що його дія
не поширюється на операції з
повернення з бюджету коштів за
рішенням суду.

Доводи касаційної скарги викладеного
не спростовують.

З огляду на те, що касаційна скарга не
містить посилань на порушення судами
попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права
в частині відмови у задоволенні
позовних вимог, а судом касаційної
інстанції не встановлено таких
порушень згідно положень частини 2
статті 220 Кодексу адміністративного
судочинства України, рішення судів
попередніх інстанцій підлягають
залишенню без змін, а касаційна скарга -
без задоволення.

Відповідно до частини 1 статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Враховуючи вищевикладене, касаційна
скарга ДПІ у Орджонікідзевському
районі м. Запоріжжя підлягає залишенню
без задоволення, а постанова
Запорізького окружного
адміністративного суду від 14 березня
2011 року та ухвалу Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 11 серпня 2011 року підлягають
залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 210, 220, 221, 223, 224, 230,
231, ч. 5 ст. 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у Орджонікідзевському
районі міста Запоріжжя залишити без
задоволення, а постанову Запорізького
окружного адміністративного суду від 14
березня 2011 року та ухвалу
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 11 серпня 2011
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути переглянута
Верховним Судом України з підстав, у
строк та у порядку, визначеному
статтями 237, 238, 2391 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий: _____________________
Л.І. Бившева

Судді:
_____________________ А.М. Лосєв

_____________________ Т.М. Шипуліна