Справа № 174/330/14-а (2-а/174/13/14)
Суддя: Черпак Ю.К.
Дата ухвалення: 2014-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

02 грудня 2014 року м.
Київ К/800/61691/14

Суддя Вищого адміністративного суду
України Черпак Ю.К., розглянувши
матеріали касаційної скарги Головного
управління Пенсійного фонду України в
Дніпропетровській області на
постанову Вільногірського міського
суду Дніпропетровської області від 17
липня 2014 року та ухвалу
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 06 листопада
2014 року у справі за позовом ОСОБА_1 до
Головного управління Пенсійного фонду
України в Дніпропетровській області,
Управління Пенсійного фонду України в
м. Вільногірську Дніпропетровської
області про зобов'язання вчинити певні
дії,

встановив:

Постановою Вільногірського міського
суду Дніпропетровської області від 17
липня 2014 року, залишеною без змін
ухвалою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 06 листопада 2014 року, позов
задоволено: визнано нечинним та
скасовано рішення Головного
управління Пенсійного фонду України в
Дніпропетровській області від 21
листопада 2013 року № 15 в частині відмови
в підтвердженні спеціального стажу
ОСОБА_1 за професією видувальника на
дільниці виготовлення склооболонок
для ламп ДМ в цеху № 9 Вільногірського
заводу «ЕКМА» з 2 лютого 1987 року по 14
вересня 1994 року, який дає йому право на
призначення пенсії за віком на
пільгових умовах. Зобов'язано Головне
управління Пенсійного фонду України в
Дніпропетровській області зарахувати
до пільгового стажу за Списком № 1
період роботи ОСОБА_1 з 2 лютого 1987
року по 14 вересня 1994 року. Зобов'язано
Управління Пенсійного фонду України в
м. Вільногірську Дніпропетровської
області призначити з 10 жовтня 2013 року
ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових
умовах, а саме: із застосуванням Списку
№ 1 виробництв, робіт, професій, посад і
показників при обчисленні стажу
роботи, що дає право на пенсію за віком
на пільгових умовах, затвердженим
постановою КМ СРСР від 26 січня 1991 року
№ 10 та Списку № 1 виробництв, робіт,
професій, посад і показників на
підземних роботах, на роботах з
особливо шкідливими і особливо важкими
умовами праці, зайнятість в яких дає
право на пенсію за віком на пільгових
умовах, затвердженим постановою КМ
України від 11 березня 1994 року № 162.

Судами встановлено, що відповідно до
записів трудової книжки позивач з 8
січня 1986 року переведений набірником
скломаси в цеху № 9 на ділянці
виготовлення склооболонок для ламп ДМ,
а з 1 лютого 1987 року у тому ж цеху
переведений на посаду видувальника і
працював до 14 вересня 1994 року.

Згідно з довідкою № 30/20-46, виданої
Вільногірським заводом
електровакуумного скла, позивач
працював на даному підприємстві
набірником скломаси та видувальником з
8 січня без зазначення року по 31 січня
1987 року і з 1 лютого 1987 по 14 вересня 1994
року відповідно (Список № 1 розділ XV
постанови ради міністрів СРСР від 26
січня 1991 року № 10).

Крім того, на підприємстві проведена
атестація робочих місць за професією
позивача (наказ про атестацію робочих
місць від 29 серпня 1994 року № 124).

Виходячи з наведеного, суди дійшли
висновку, що період з 2 лютого 1987 року по
14 вересня 1994 року повинен
зараховуватись до стажу позивача, що
дає право на пенсію за віком на
пільгових умовах за Списком №1.

У касаційній скарзі Головне управління
Пенсійного фонду України в
Дніпропетровській області,
посилаючись на те, що в трудовій книжці
позивача відсутні відомості, які
визначають право на пенсію на
пільгових умовах, а саме: не зазначено
характер виконуваної роботи та про
роботу у підрозділах, передбачених
Списками, повний робочий день, просить
скасувати судові рішення та ухвалити
нове рішення, яким відмовити в
задоволенні позову.

Згідно з пунктом 4 частини другої
статті 213 КАС України касаційна скарга
має містити обґрунтування вимог особи,
що подає касаційну скаргу, із
зазначенням того, у чому полягає
порушення норм матеріального чи
процесуального права та як вони
вплинули на правильність вирішення
справи.

Відповідно до положень пункту 5 частини
п'ятої статті 214 КАС України
суддя-доповідач відмовляє у відкритті
касаційного провадження у справі, якщо
касаційна скарга є необґрунтованою і
викладені в ній доводи не викликають
необхідності перевірки матеріалів
справи.

Виходячи зі змісту касаційної скарги
та оскаржуваних судових рішень,
касаційна скарга є необґрунтованою, а
викладені в ній доводи не викликають
необхідності перевірки матеріалів
справи, оскільки заявник не навів
підстав, які б дозволили вважати, що
суди неправильно застосували норми
матеріального або процесуального
права.

Керуючись статтями 211, 213, пунктом 5
частини п'ятої статті 214 Кодексу
адміністративного судочинства
України,

ухвалив:

Відмовити у відкритті касаційного
провадження за касаційною скаргою
Головного управління Пенсійного фонду
України в Дніпропетровській області на
постанову Вільногірського міського
суду Дніпропетровської області від 17
липня 2014 року та ухвалу
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 06 листопада
2014 року у справі за позовом ОСОБА_1 до
Головного управління Пенсійного фонду
України в Дніпропетровській області,
Управління Пенсійного фонду України в
м. Вільногірську Дніпропетровської
області про зобов'язання вчинити певні
дії.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя
Ю.К. Черпак