Справа № 34946/10
Суддя: Бишевська Н.А.
Дата ухвалення: 2011-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" вересня 2011 р.справа № 2а-6895/10/0470

Колегія суддів Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду у
складі: головуючого судді:
Бишевської Н.А.

суддів: Семененка Я.В.
Добродняк І.Ю

при секретарі судового засідання:
Новошицькій О.О.

за участю представників сторін:

позивача : - Самойленко В.І.
дов. від 12.09.11р.

відповідача: - Комбаров О.Ю.
дов. від 11.01.11р., Школьний В.О. дов. від
22.07.11р.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні

апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції в Бабушкінському
районі м. Дніпропетровська

на постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
02 листопада 2010 р.

у справі № 2а-6895/10/0470

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Техкомплект"

до В-1 Державної податкової інспекції
в Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська;

В-2 Головного управління Державного
казначейства України у
Дніпропетровській області

про визнання недійсним рішення,-

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
02 листопада 2010 р. (суддя -Олійник В.М.)
адміністративний позов Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Техкомплект" (наділі -ТОВ "Техкомплект",
позивач) до Державної податкової
інспекції в Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська (надалі -ДПІ в
Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська, відповідач-1) та
Головного управління Державного
казначейства України у
Дніпропетровській області про
визнання недійсним рішення -
задоволено. Визнано протиправними та
скасовано податкові
повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції у Бабушкінському
районі м. Дніпропетровська № /0
від 19.05.2010 року та № /0 від 19.05.2010
року. Стягнуто з Державного бюджету
України на користь товариства з
обмеженою відповідальністю
"Техкомплект" суму бюджетного
відшкодування податку на додану
вартість за лютий 2010 року, яка виникла
за рахунок від'ємного значення з ПДВ, що
декларувалось в січні 2010 року, у
розмірі 8 061 963 грн. 00 коп. (вісім
мільйонів шістдесят одна тисяча
дев'ятсот шістдесят три гривні 00 коп.).

Постанова суду мотивована тим, що
проведена відповідачем перевірка за
своєю суттю є повторною, підстави для
відмови в поверненні суми бюджетного
відшкодування, з урахуванням винесеної
при первісній перевірці довідки,
відсутні.

Не погоджуючись з рішенням суду першої
інстанції, Державною податковою
інспекцією в Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська подано апеляційну
скаргу, згідно якої скаржник просить
скасувати постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 02
листопада 2010 р. як таку, що винесена з
порушенням норм матеріального та
процесуального права. Скаржник вважає,
що суд не врахував отриманих
відповідачем даних при перевірці
контрагентів позивача по ланцюгу
постачання.

Позивач надав в справу письмові
заперечення на апеляційну скаргу,
згідно яких просить залишити без змін
постанову суду першої інстанції
посилаючись на її законність та
обґрунтованість.

Перевіривши законність та
обґрунтованість постанови суду в межах
доводів апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом попередньої
інстанції та підтверджено матеріалами
справи, в період з 05.05.2010 р. по 07.05.2010 р.
ДПІ у Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська проведено
документальну невиїзну перевірку
товариства з обмеженою
відповідальністю "Техкомплект" з
питань достовірності нарахування
бюджетного відшкодування податку на
додану вартість на рахунок платника
податку за лютий 2010 року, яка виникла за
рахунок від'ємного значення з ПДВ, що
декларувалось в січні 2010 року, за
результатами якої складено Акт №
1830/23-5/32804524 від 07.05.2010 р., на підставі
якого відповідачем прийнято податкові
повідомлення-рішення: № /0 від
19.05.2010 року. ТОВ "Техкомплект" зменшено
суму бюджетного відшкодування за лютий
2010 р. в розмірі 8061963 грн. 00 коп. та №
/0 від 19.05.2010 року, яким ТОВ
"Техкомплект" визначено суму
податкового зобов'язання з податку на
додану вартість в розмірі 1224240 грн. 00
коп. та штрафних санкцій в розмірі 489696
грн. 00 коп..

Зокрема, згідно висновків акту
перевірки, встановлені порушення пп.7.2.3
п.7.2 та пп.7.4.1 п.7.4, пп.7.7.1, п.п.7.7.2 п.7.7 ст.7
Закону України "Про податок на додану
вартість" від 03.04.97 р. 168/97-ВР, положення
ст.2, п.12, п.22, п.26 та п.28 Інструкції про
порядок приймання продукції
виробничо-технічного призначення і
товарів народного споживання за
кількістю і якістю, затверджених
постановами Державного арбітражу
Союзу РСР від 15.06.65р. №П-6 та від 25.04.66р.
№П-7, ст.8, ст.9 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" від 16.07.1999 р. №996-Х1V.

Суд першої інстанції, задовольняючи
адміністративний позов зазначив, що
відповідачем не доведено
правомірність та обґрунтованість
прийняття податкових
повідомлень-рішень від 19.05.2010 року №
/0 та № /0, позивачем виконано
всі дії, необхідні для отримання суми
бюджетного відшкодування. При цьому
відповідачем фактично проведено
повторну перевірку позивача за один і
той-же розрахунковий період.

Колегія суддів Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
вважає за необхідне погодитись з
висновками суду першої інстанції
внаслідок наступного.

Згідно пункту 1.7 статті 1 Закону України
"Про податок на додану вартість" від
03.04.1997 року № 168/97-ВР (надалі -Закон про
ПДВ), податковий кредит - сума, на яку
платник податку має право зменшити
податкове зобов'язання звітного
періоду, визначена згідно з цим
Законом.

Відповідно до пп. 7.7.1 п.7.7 ст. 7 Закону про
ПДВ, сума податку, що підлягає сплаті
(перерахуванню) до бюджету або
бюджетному відшкодуванню,
визначається як різниця між сумою
податкового зобов'язання звітного
податкового періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
податкового періоду. При від'ємному
значенні суми, розрахованої згідно з
підпунктом 7.7.1 цього пункту, така сума
враховується у зменшення суми
податкового боргу з цього податку, що
виник за попередні податкові періоди (у
тому числі розстроченого або
відстроченого відповідно до закону), а
при його відсутності - зараховується до
складу податкового кредиту наступного
податкового періоду.

Правила формування податкового
кредиту визначені пунктом 7.4 статті 7
Закону про «ПДВ».

Зокрема, згідно Закону України № 168
пп.7.4.1, податковий кредит звітного
періоду визначається виходячи із
договірної (контрактної) вартості
товарів (послуг), але не вище рівня
звичайних цін, у разі якщо договірна
ціна на такі товари (послуги)
відрізняється більше ніж на 20
відсотків від звичайної ціни на такі
товари (послуги), та складається із сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 6.1 статті 6 та
статтею 8-1 цього Закону, протягом
такого звітного періоду у зв'язку з:
придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку; придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій в
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання у виробництві
та/або поставці товарів (послуг) для
оподатковуваних операцій у межах
господарської діяльності платника
податку.

Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари (послуги) та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду.

Згідно норм пп.7.2.3, 7.2.6 п. 7.2 ст. 7 Закону
України "Про податок на додану
вартість", податкова накладна є звітним
податковим документом і одночасно
розрахунковим документом, що видається
платником податку, який поставляє
товари (послуги), на вимогу їх
отримувача, та є підставою для
нарахування податкового кредиту.

У відповідності до пп.7.4.5 пункту 7.4
статті 7 Закону України "Про податок на
додану вартість" не підлягають
включенню до складу податкового
кредиту суми сплаченого (нарахованого)
податку у зв'язку з придбанням товарів
(послуг), не підтверджені податковими
накладними чи митними деклараціями
(іншими подібними документами згідно з
підпунктом 7.2.6 цього пункту).

Згідно абз. 5, 11 ст. 1, ч. 1 ст. 9 Закону
України "Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні" від
16.07.1999 року № 996- ХІV, господарська
операція - дія або подія, яка викликає
зміни в структурі активів та
зобов'язань, власному капіталі
підприємства; первинний документ -
документ, який містить відомості про
господарську операцію та підтверджує
її здійснення; підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій; первинні
документи повинні бути складені під
час здійснення господарської операції,
а якщо це неможливо - безпосередньо
після ї закінчення.

З огляду на викладені норми
законодавства, є правомірним висновок
суду першої інстанції, що податкові
накладні є первинними документами, що
засвідчують факт придбання платником
податків товарів (робіт, послуг) та
підтверджують його право на включення
до податкового кредиту витрат по
сплаті сум ПДВ постачальникам
(виконавцям) у ціні товару (робіт,
послуг). Інші ж, ніж податкові накладні,
первинні документи підтверджують
тільки здійснення господарських
операцій. При цьому, достатньою умовою
для підтвердження первинним
документом здійснення господарської
операції є лише наявність в такому
первинному документі обов'язкових
реквізитів, визначених ч. 2 ст. 9 Закону
України "Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні",
зокрема, відомостей про зміст, обсяг,
одиницю виміру господарської операції.

Як свідчить акт перевірки, проведеною
відповідачем-1 документальною
невиїзною перевіркою не встановлено
відсутності податкових накладних, які
послугували підставою для формування
податкового кредиту за січень 2010 року,
як не виявлено і невідповідностей
даних первинних документів вимогам ст.
9 Закону України "Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні".

Окрім того, колегія суддів
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду приймає до
уваги і погоджується з висновками суду
першої інстанції, що перевірка,
проведена ДПІ у Бабушкінському районі
м. Дніпропетровська в період з 05.05.2010 р.
по 07.05.2010 р., результати якої оформлені
Актом № 1830/23-5/32804524 від 07.05.2010 р., по суті
є повторною, оскільки вона проведена з
того самого питання, що й перевірка,
результати якої оформлено довідкою №
77/235/32804524 від 08.04.2010 року - з питання
достовірності нарахування суми
бюджетного відшкодування податку на
додану вартість на рахунок платника за
лютий 2010 року, яка виникла за рахунок
від'ємного значення з ПДВ, що
декларувалось в січні 2010 року.

Так, в матеріалах справи міститься
довідка № 52/235/32804524 від 11.03.2010 року про
результати позапланової виїзної
перевірки ТОВ "Техкомплект" з питань
достовірності нарахування суми
бюджетного відшкодування податку на
додану вартість за січень 2010 року, яка
виникла за рахунок від'ємного значення
з ПДВ, що декларувалось в грудні 2009
року, відповідно до якої ДПІ у
Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська при дослідженні
первинних документів, на підставі яких
ТОВ "Техкомплект" сформовано
податковий кредит за січень 2010 року, не
встановлено їх невідповідність
вимогам чинного законодавства. Не
встановлено даною перевіркою
порушення ТОВ "Техкомплект" правил
ведення податкового обліку, неповноти
та недостовірності інформації,
відображеної в даних бухгалтерського
обліку.

Згідно пункту 1.3 Порядку оформлення
результатів невиїзних документальних,
виїзних планових та позапланових
перевірок з питань дотримання
податкового, валютного та іншого
законодавства, затвердженого наказом
Державної податкової адміністрації
України від 10 серпня 2005 р. N 327
передбачено, що довідка -службовий
документ, який стверджує факт
проведення невиїзної документальної
або виїзної планової чи позапланової
перевірки фінансово-господарської
діяльності суб'єкта господарювання і є
носієм доказової інформації про не
встановлення фактів порушень вимог
податкового, валютного та іншого
законодавства суб'єктами
господарювання.

З огляду на викладене, з урахуванням
п.п.7.7.4 -7.7.7 п.7.7 ст.7 Закону про ПДВ, саме
довідка № 52/235/32804524 від 11.03.2010 року
свідчить про правомірне включення
позивачем сум ПДВ до складу
податкового кредиту за січень 2010 року,
а висновок ДПІ у Бабушкінському районі
м. Дніпропетровська про завищення ТОВ
"Техкомплект" податкового кредиту за
січень 2010 року на суму 9 547 269 грн. 44 коп.,
недостовірне визначення суми
бюджетного відшкодування за лютий 2010
року на суму 8061963 грн. 00 коп. та
заниження суми ПДВ, яка підлягає сплаті
до бюджету за січень 2010 року на 1224240 грн.
00 коп. у зв'язку із тим, що поставки
продукції між продавцями та ТОВ
"Техкомплект" і передача її на
відповідальне зберігання між ТОВ
"Техкомплект" та ТОВ "Промислові
енергетичні системи" не оформлено саме
актами приймання-передачі згідно
Інструкцій про порядок приймання
продукції виробничо-технічного
призначення і товарів народного
споживання за кількістю і якістю,
затверджених постановами Державного
арбітражу Союзу РСР відповідно від
15.06.65 р. N П-6 і від 25.04.66 р. N П-7, не
ґрунтується на вимогах законодавства.

Стосовно задоволення вимог позивача в
частині стягнення суми бюджетного
відшкодування, колегія суддів вважає
за необхідне зазначити, що матеріали
справи свідчать про виконання
позивачем передбачених законодавством
дій для отримання суми бюджетного
відшкодування, серед яких - подання до
ДПІ у Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська податкової
декларації з податку на додану
вартість за лютий 2010 року, заяви про
повернення суми бюджетного
відшкодування і розрахунку суми
бюджетного відшкодування, в яких
вказано суму бюджетного відшкодування
на банківський рахунок підприємства в
розмірі 8061963 грн. 00 коп. Подання до
Управління Державного казначейства у
Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська копії декларації з
податку на додану вартість за лютий 2010
року з відміткою ДПІ у Бабушкінському
районі м. Дніпропетровська про її
прийняття.

З урахуванням наявності довідки №
77/235/32804524 від 08.04.2010 року, про результати
позапланової виїзної перевірки ТОВ
"Техкомплект" з питань достовірності
нарахування суми бюджетного
відшкодування податку на додану
вартість на рахунок платника за лютий
2010 року, яка виникла за рахунок
від'ємного значення з ПДВ, що
декларувалось в січні 2010 року, колегія
суддів вважає встановленим факт
підтвердження відображеного ТОВ
"Техкомплект" у декларації за січень 2010
року бюджетного відшкодування у сумі 8
061 963 грн. 00 коп. та враховуючи заявлені
позовні вимоги та пояснення
відповідачів, є підтвердженим той факт,
що всупереч нормам ст.7 Закону про ПДВ,
відповідачами не перераховано суму
податку на додану вартість, яка
підлягає бюджетному відшкодуванню, на
рахунок позивача.

З урахуванням викладеного вище, також є
правомірним і висновок суду першої
інстанції, що матеріали справи не
містять передбачених Законом України
"Про податок на додану вартість", іншими
законами про оподаткування підстав для
відмови у поверненні суми бюджетного
відшкодування позивачу.

Доказів, які-б слугували підставою для
висновку про інше, з урахуванням
положень ч.2 ст.71 КАС України, матеріали
справи не містять. Також таких доказів,
чи аргументованих пояснень не надано
представниками відповідача і в
судовому засіданні апеляційної
інстанції.

З огляду на зазначене, колегія суддів
вважає, що судом першої інстанції під
час розгляду даної адміністративної
справи об'єктивно, повно та всебічно
з'ясовано усі обставини, які мають
суттєве значення для вирішення даної
справи, та застосовано до
правовідносин, які виникли між
сторонами у даній справі, норми
матеріального права, які регулюють
саме ці правовідносини і ухвалено
законне рішення. Порушень чи
неправильного застосування норм
матеріального чи процесуального права,
які б потягли за собою скасування чи
зміну оскаржуваної судової постанови,
судовою колегією під час розгляду
даної справи не встановлено, тому
колегія суддів вважає за необхідне
постанову суду першої інстанції у
даній адміністративній справі
залишити без змін.

Доводи апеляційної скарги
спростовуються дослідженими судом
доказами та не можуть бути підставою
для скасування постанови суду, а тому
апеляційну скаргу необхідно залишити
без задоволення.

Керуючись ст. 196, п.1.ч.1 ст.198, 200,
п.1.ч.1.ст.205, 206 КАС України, колегія
суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції в Бабушкінському
районі м. Дніпропетровська на
постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
02 листопада 2010 р. залишити без
задоволення.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
02 листопада 2010 р. залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили
відповідно до ст. 254 КАС України та може
бути оскаржена відповідно до ст. 212 КАС
України.

Головуючий:
Н.А. Бишевська

Суддя:
Я.В. Семененко

Суддя:
І.Ю. Добродняк