Справа № 22140/10
Суддя: Бишевська Н.А.
Дата ухвалення: 2011-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" вересня 2011 р.справа № 2а-2820/10/0870

Колегія суддів Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду у
складі: головуючого судді:
Бишевської Н.А.

суддів: Добродняк І.Ю
Семененка Я.В.

при секретарі судового засідання:
Новошицькій О.О.

за участю представників сторін:

позивача : - Тягушев Д.О., дов.
від 28.02.11 р.

відповідача: - Рачинський
Р.М., дов. від 10.01.11 р.,Варьонов А.О., дов.
від 03.08.11 р.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні

апеляційну скаргу Спеціалізованої
державної податкової інспекції по
роботі з великими платниками податків
у м. Запоріжжі

на постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 10.06.2010р. у
справі № 2а-2820/10/0870

за позовом Відкритого акціонерного
товариства "Запоріжжяобленерго"

до Спеціалізованої державної
податкової інспекції по роботі з
великими платниками податків у м.
Запоріжжі

про визнання протиправними дій, -

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Запорізького окружного
адміністративного суду від 10.06.2010р. у
справі № 2а-2820/10/0870 (суддя -Конишева О.В.)
адміністративний позов Відкритого
акціонерного товариства
"Запоріжжяобленерго" до
Спеціалізованої державної податкової
інспекції по роботі з великими
платниками податків у м. Запоріжжі про
визнання протиправними дій -
задоволено.

Постанова суду мотивована тим, що у
разі недотримання платником податку
порядку погашення податкового боргу та
невиконання податкових зобов'язань,
податковий орган не наділений
повноваженнями або правами на зміну
призначення платежу, визначеного
платником податків.

Не погоджуючись з рішенням суду першої
інстанції, СДПІ по роботі з ВПП у м.
Запоріжжі подано апеляційну скаргу,
згідно якої скаржник просить скасувати
постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 10.06.2010р. у
справі № 2а-2820/10/0870 як таку, що винесена
з порушенням норм матеріального та
процесуального права. Скаржник вважає,
що суд не прийняв до уваги положення
Інструкції №276 від 18.07.05р., пп.7.7 ст.7
Закону України "Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами" від 21.12.2000р. №2181-ІІІ.

Сторони по справі про час і місце
апеляційного розгляду справи
повідомлені належним чином, що
підтверджується повідомленнями про
вручення поштового відправлення.

До судового засідання з'явились
представники сторін, в судовому
засіданні апеляційної інстанції
надали свої пояснення та заперечення
щодо доводів апеляційної скарги.

Перевіривши законність та
обґрунтованість постанови суду в межах
доводів апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Матеріалами справи
підтверджується наступне: постановою
від 01.09.2009 у справі № 5/325-5/329 Верховний
Суд України скасував судові рішення
судів першої, апеляційної та
касаційної інстанцій, які прийняті на
користь позивача і залишив в силі
податкове повідомлення - рішення
№/2 від 07.10.2004, яким ВАТ
"Запоріжжяобленерго" Спеціалізованою
Державною податковою інспекцією по
роботі з великими платниками податків
у м. Запоріжжі визначено податкове
зобов'язання з податку на додану
вартість в сумі 37 809 687 грн. 50 коп. (25 206 458
грн. 33 коп. - основний платіж та 12 603 229
грн. 17 коп. - штрафні санкції).

Позивач відповідно до платіжних
доручень № 5258 від 23.04.2010 з
призначенням платежу -"податок на
додану вартість за березень 2010 року" на
суму 2 000 000 грн.

№ 5385 від 26.04.2010 з призначенням платежу
-"податок на додану вартість за
березень 2010 року" на суму 3 000 000 грн.

№5530 від 28.04.2010 з призначенням платежу
-"податок на додану вартість за
березень 2010 року" на суму 2 950 000 грн.

№5531 від 28.04.2010 з призначенням платежу
-"податок на додану вартість за
березень 2010 року" на суму 440 485 грн.
перерахував до бюджету відповідні
суми в загальному розмірі 8 390 485 грн.

Відповідач самостійно здійснив
розподіл грошових коштів, сплачених
вищевказаними платіжними дорученнями
і пропорційно зменшив суму податкового
боргу позивача, який виник на підставі
податкового повідомлення-рішення №
/2 від 07.10.2004.

Відповідачем надіслані
позивачеві податкові повідомлення:

- № 16121 від 26.04.2010 про розподіл
суми 2 000 000 грн., сплаченої

позивачем платіжним дорученням № 5258
від 23.04.2010, в рахунок погашення
податкового боргу за платежем податок
на додану вартість. Згідно з
повідомленням залишок податкового
боргу позивача станом на 23.04.2010 складав
- 33 672 822,9 5 грн., пеня - 1 079 338, 24
грн.;

- № 16705 від 27.04.2010 про
розподіл суми 3 000 000 грн., сплаченої

позивачем платіжним дорученням № 5385
від 26.04.2010, в рахунок погашення
податкового боргу за платежем податок
на додану вартість. Згідно з
повідомленням залишок, податкового
боргу позивача станом на 26.04.2010 складав
- 30 765 997, 43 грн., пеня - 1 175 218,91
грн.;

- № 17858 від 29.04.2010 про розподіл суми
440 485 грн., сплаченої позивачем
платіжним дорученням № 5531 від 28.04.2010, в
рахунок погашення податкового боргу за
платежем податок на додану вартість.
Згідно з повідомленням залишок
податкового боргу позивача станом на
28.04.2010 складав - 30 341 719, 27 грн., пеня -
1 186 892, 38 грн.;

- № 17861 від 29.04.2010 про розподіл
суми 2 950 000 грн., сплаченої

позивачем платіжним дорученням № 5530
від 28.04.2010, в рахунок погашення
податкового боргу за платежем податок
на додану вартість. Згідно з
повідомленням залишок податкового
боргу позивача станом на 28.04.2010 склав - 27
502 771, 81 грн., пеня - 1 257 562,16 грн.

Позивач оскаржив протиправні на
його думку дії відповідача до суду, за
результатами розгляду
адміністративного позову суд першої
інстанції визнав дії податкового
органу щодо розподілу коштів та зміні
призначення платежу протиправними,
позов задовольнив.

Колегія суддів
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду погоджується з
таким судовим рішенням, вважає його
обґрунтованим, прийнятим у
відповідності до вимог діючого
законодавства, виходячи з наступного:
посилання податкового органу на ст. 7
п.7.7 Закону України № 2181 судом першої
інстанції спростовано . Оскільки
відповідно до положень п. 7.7 ст. 7 Закону
України № 2181, на який посилається
відповідач у запереченнях, податковий
борг погашається попередньо погашенню
податкових зобов'язань, які не є
податковим боргом, у порядку
календарної черговості його
виникнення, а в разі одночасного його
виникнення за різними податками,
зборами (обов'язковими платежами) - у
рівних пропорціях.

Зазначена відповідачем норма не
встановлює права податкового органу
на самостійну зміну контролюючим
органом призначення платежу, яке
самостійно визначене платником
податків у платіжному дорученні на
сплату податкових зобов'язань по
податку на додану вартість, та
направляти такі суми при веденні
оперативного обліку платежів на
погашення податкового боргу за інший
податковий період. Слід зазначити, що
не передбачено таке право податкового
органу і будь-якими іншими нормами
Закону України № 2181, або іншими
законами з питань оподаткування.

Судова колегія вважає необхідним
зазначити, що право визначати
призначення платежу відповідно до
чинного законодавства України
належить виключно платнику податків.

У разі недотримання платником
податків порядку погашення
податкового боргу та виконання
податкових зобов'язань, передбаченого
п.7.7 ст. 7 Закону України № 2181,
податковий орган не наділений правом
чи обов'язком змінювати призначення
платежу, визначене платником податків.

З урахуванням відсутності
законодавчо встановленого права
податкового органу на зміну
призначення платежу, здійсненого
платником податків, суд першої
інстанції обґрунтовано визнав
протиправними дії відповідача по
розподілу коштів та призначення
платежів, визначених позивачем в
платіжних дорученнях, зазначених вище.

Стосовно посилання скаржника в
апеляційній скарзі на наявність
податкового боргу позивача, та
посилання на ст. 2 п.п. 2.3.1 Закону
України № 2181 щодо виключної
компетенції саме контролюючого органу
здійснювати заходи з погашення
податкового боргу, судова колегія
зауважує, що Законом України № 2181
визначено заходи відповідальності за
порушення платником податків вимог
щодо першочергового погашення
податкового боргу та виконання
податкових зобов'язань у порядку
календарної черговості їх виникнення,
а також діючим законодавством
податкові органи наділені
визначеними повноваженнями стосовно
застосування заходів погашення боргу
платниками податків. Серед вказаних
повноважень, податковий орган
позбавлений права на зміну
призначення платежу. При цьому судова
колегія наголошує, що ідповідно до
частини другої статті 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Виходячи з вищевикладеного,
судова колегія вважає, що підстав для
задоволення апеляційної скарги не
вбачається, судове рішення є законним
та обґрунтованим, тому залишається
без змін.

Керуючись ст. 196, п.1.ч.1 ст.198, 200,
п.1.ч.1.ст.205, 206 КАС України, колегія
суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Спеціалізованої
державної податкової інспекції по
роботі з великими платниками податків
у м. Запоріжжі на постанову
Запорізького окружного
адміністративного суду від 10.06.2010р. у
справі № 2а-2820/10/0870 - залишити без
задоволення.

Постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 10.06.2010р. у
справі № 2а-2820/10/0870 - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили
відповідно до ст. 254 КАС України та може
бути оскаржена відповідно до ст. 212 КАС
України.

Головуючий:
Н.А. Бишевська

Суддя:
І.Ю. Добродняк

Суддя:
Я.В. Семененко