Справа № 2а/4561/19/13
Суддя: Швед Е.Ю.
Дата ухвалення: 2014-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" листопада 2014 р. м.
Київ К/800/39438/14

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

головуючого судді
Шведа Е.Ю.,

суддів
Горбатюка С.А.,

Мороз
Л.Л.,

розглянувши у порядку письмового
провадження адміністративну справу
закасаційними скаргами Радехівської
міської ради Львівської області та
представника ОСОБА_2 ОСОБА_3

на постанову Львівського апеляційного
адміністративного суду від 16 червня 2014
року

у справі № 451/860/13-а (2а/4561/19/13)

за позовом ОСОБА_4

до Радехівської міської ради
Львівської області

третя особа ОСОБА_2

про скасування рішення,

встановив:

ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до
Радехівської міської ради Львівської
області, в якому просила визнати
незаконним та скасувати рішення
Радехівської міської ради XXXIV сесії VI
скликання «Про надання дозволу на
виготовлення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки для
передачі її у власність для ведення
садівництва гр. ОСОБА_2» від 24 квітня 2013
року № 18.

Постановою Радехівського районного
суду Львівської області від 02 жовтня 2013
року в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 16 червня 2014
року постанову суду першої інстанції
скасовано, ухвалено нову постанову,
якою позов задоволено.

У касаційних скаргах відповідач, третя
особа, посилаючись на порушення судами
норм матеріального та процесуального
права, просять постанову суду
апеляційної інстанції скасувати і
залишити в силі рішення суду першої
інстанції. Вимоги скарг мотивовані тим,
що суд апеляційної інстанції,
задовольняючи позов, вийшов за межі
позовних вимог, втрутився у внутрішню
діяльність колегіального органу
місцевого самоврядування щодо
користування на власний розсуд правом
розпорядження землями комунальної
власності, а також не вірно застосував
положення Закону України «Про
державний земельний кадастр»,

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального і процесуального
права, правової оцінки обставин справи,
суд дійшов наступного висновку.

Судами встановлено наступні обставини.
Пунктом 1 рішення виконавчого комітету
Радехівської міської ради «Про надання
дозволу на перебудову господарської
будівлі по АДРЕСА_1» від 21 серпня 1990
року № 169 вирішено закріпити додатково
за домоволодінням гр. ОСОБА_4 475
квадратних метрів земельної ділянки.

Рішенням виконавчого комітету
Радехівської міської ради «Про відміну
рішення міськвиконкому № 169 від 21.08.90
р.» від 16 жовтня 1990 року № 233 пункт 1
вказаного рішення № 169 відмінено, як
незаконно прийняте.

20 березня 2013 року позивач звернулась до
Голови Радехівської міської ради про
надання безоплатно у власність
земельну ділянку площею 0,0075 га, що
знаходиться за адресою АДРЕСА_2, м.
Радехів, для ведення садівництва в
межах норм безоплатної приватизації.

29 квітня 2013 року за № 472 позивачу на її
заяву надано відповідь, в якій
зазначено наступне. Враховуючи, що
земельна ділянка відноситься до земель
комунальної власності територіальної
громади міста Радехів в особі
Радехівської міської ради і що на дану
земельну ділянку площею 0,0075 га ще
поступила заява гр. ОСОБА_2 про надання
її у власність для ведення садівництва,
комісія вирішила винести на розгляд
чергової сесії два проекти рішення:

- № 18 «Про надання дозволу на
виготовлення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки для
передачі її у власність для ведення
садівництва», згідно якого дано дозвіл
гр. ОСОБА_2;

- № 19 «Про надання дозволу на
виготовлення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки для
передачі її у власність для ведення
садівництва», згідно якого дано дозвіл
гр. ОСОБА_4

Дані проекти рішень розглядались на
черговій ХХХІV сесії Радехівської
міської ради 24 квітня 2013 року і за
пропозицією депутатів проводилось
таємне голосування. За результатами
голосування проект рішення № 19 не
набрав потрібної кількості голосів
депутатів.

Таким чином, відповідно до рішення
Радехівської міської ради «Про надання
дозволу на виготовлення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки для передачі її у власність для
ведення садівництва» від 24 квітня 2013
року № 18 вирішено дати дозвіл гр.
ОСОБА_2 на розробку проекту землеустрою
щодо відведення земельної ділянки
орієнтовною площею 0,0075 га для
безоплатної передачі її у власність
для ведення садівництва, яка
розташована з східної сторони
земельної ділянки ОСОБА_5 по АДРЕСА_3, за
рахунок земель комунальної власності.

Позивач, вважаючи, що оскаржуване
рішення Радехівської міської ради від
24 квітня 2013 року № 18 є незаконним та
таким, що порушує її права, свободи та
інтереси звернулась до суду з даним
позовом про його скасування.

Суд першої інстанції, відмовляючи в
задоволенні позову, виходив з того, що
оскаржуване рішення прийнято
відповідно до норм закону, з
дотриманням процедури його прийняття
та не порушує прав позивача.

Суд апеляційної інстанції, скасовуючи
рішення суду першої інстанції та
задовольняючи позов, виходив з того, що
відповідач, приймаючи рішення про
надання дозволу на розробку проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки на користь третьої особи та
фактично відмовляючи в прийнятті
такого рішення на користь позивача,
порушила його права та не врахувала
вимоги ст. 118 ЗК України.

Суд касаційної інстанції не
погоджується з таким висновком суду
апеляційної інстанції та вважає
законним і обґрунтованим рішення суду
першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до норм ст. 116 ЗК України
громадяни та юридичні особи набувають
права власності та права користування
земельними ділянками із земель
державної або комунальної власності за
рішенням органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування в
межах їх повноважень, визначених цим
Кодексом, або за результатами аукціону.

Безоплатна передача земельних ділянок
у власність громадян провадиться у
разі, зокрема, одержання земельних
ділянок із земель державної і
комунальної власності в межах норм
безоплатної приватизації, визначених
цим Кодексом.

Ст. 118 ЗК визначено порядок безоплатної
приватизації земельних ділянок
громадянами.

Згідно зі змістом ч. 6 ст. 118 ЗК України (у
редакції на момент виникнення спірних
правовідносин) громадяни, зацікавлені
в одержанні безоплатно у власність
земельної ділянки із земель державної
або комунальної власності для ведення
фермерського господарства, ведення
особистого селянського господарства,
ведення садівництва, будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибної ділянки), індивідуального
дачного будівництва, будівництва
індивідуальних гаражів у межах норм
безоплатної приватизації, подають
клопотання до відповідного органу
виконавчої влади або органу місцевого
самоврядування, який передає земельні
ділянки державної чи комунальної
власності у власність відповідно до
повноважень, визначених статтею 122
цього Кодексу.

Відповідно до ч. 7 ст. 118 ЗК України(у
редакції на момент виникнення спірних
правовідносин) відповідний орган
виконавчої влади або орган місцевого
самоврядування, який передає земельні
ділянки державної чи комунальної
власності у власність відповідно до
повноважень, визначених статтею 122
цього Кодексу розглядає клопотання у
місячний строк і дає дозвіл на
розроблення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки або надає
мотивовану відмову у його наданні.
Підставою відмови у наданні такого
дозволу може бути лише невідповідність
місця розташування об'єкта вимогам
законів, прийнятих відповідно до них
нормативно-правових актів, генеральних
планів населених пунктів та іншої
містобудівної документації, схем
землеустрою і техніко-економічних
обґрунтувань використання та охорони
земель адміністративно-територіальних
одиниць, проектів землеустрою щодо
впорядкування територій населених
пунктів, затверджених у встановленому
законом порядку.

Як встановлено судами, зазначений
порядок відповідачем при прийнятті
оскаржуваного рішення від 24 квітня 2013
року № 18, дотримано.

Враховуючи обставину відсутності у
позивача документів, що посвідчують
право власності чи право користування
земельною ділянкою, щодо якої третій
особі надано дозвіл на виготовлення
проекту землеустрою, та відсутності
цивільного спору між позивачем та
третьою особою щодо вказаної земельної
ділянки, суд касаційної інстанції
погоджується з висновком суду першої
інстанції щодо відсутності порушення
права позивача оскаржуваним рішенням
Радехівської міської ради від 24 квітня
2013 року № 18 та, як наслідок, відмови в
задоволенні позову.

Варто також зазначити, що помилковим є
посилання суду апеляційної інстанції
на те, що законодавством не передбачено
прийняття міською радою рішення про
відмову у задоволенні вимоги,
порушеної в заяві про надання дозволу
на розробку проекту землеустрою, у
зв'язку з наявністю такої заяви від
іншої особи, як на підставу задоволення
позову з огляду на те, що встановлення
такої обставини виходить за межі
предмету розгляду даної справи.
Оскільки, позивачем обраний спосіб
захисту порушеного права саме шляхом
скасування рішення про надання дозволу
гр. ОСОБА_2 на розробку проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки, а не визнання дій,
бездіяльності Радехівської міської
ради неправомірними, зобов'язання його
вчинити певні дії, перевірці судом
підлягає виключно рішення
Радехівської міської ради від 24 квітня
2013 року № 18 відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС
України.

Крім того, не заслуговують на увагу
доводи позивача, що спірна земельна
ділянка була закріплена за
домоволодінням гр. ОСОБА_4 згідно з
рішенням виконавчого комітету
Радехівської міської ради від 21 серпня
1990 року № 169 з огляду на те, що вказане
рішення було відмінено рішенням
виконавчого комітету Радехівської
міської ради від 16 жовтня 1990 року № 233,
як незаконно прийняте. Тому й доводи
про необхідність вилучення вказаної
земельної ділянки у позивача для її
подальшої передачі іншим особам, є
безпідставними.

Враховуючи викладене, суд першої
інстанції дійшов обґрунтованого
висновку про відмову в задоволенні
позову, суд апеляційної інстанції
помилково скасував його законне та
обґрунтоване рішення.

Відповідно до ст. 226 КАС України суд
касаційної інстанції скасовує судове
рішення суду апеляційної інстанції та
залишає в силі рішення суду першої
інстанції, яке ухвалено відповідно до
закону і скасоване або змінене
помилково.

За таких обставин, касаційної скарга
підлягає задоволенню, а постанова суду
апеляційної інстанції - скасуванню.

Керуючись ст.ст. 220, 222, 223, 226, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд,

у х в а л и в:

Касаційні скарги Радехівської міської
ради Львівської області та
представника ОСОБА_2 ОСОБА_3
задовольнити.

Постанову Львівського апеляційного
адміністративного суду від 16 червня 2014
року скасувати та залишити в силі
постанову Радехівського районного
суду Львівської області від 02 жовтня 2013
року.

Ухвала набирає законної сили у порядку
та строки, передбачені статтею 254
Кодексу адміністративного судочинства
України та не підлягає оскарженню,
проте може бути переглянута з підстав,
у строк та у порядку, визначених
статтями 237, 238, 2391 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Судді