Справа № 27400/09
Суддя: Дадим Ю.М.
Дата ухвалення: 2011-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" серпня 2011 р. справа № 2а-243/09

Колегія суддів Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду у
складі: головуючого судді:
Дадим Ю.М.

суддів: Нагорної Л.М.
Уханенка С.А.

розглянувши у письмовому
провадженні в місті Дніпропетровську
апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову
Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 24 червня 2009 року у
адміністративній справі за позовом
ОСОБА_1 до Управління праці та
соціального захисту населення
Жовтневої районної у м.
Дніпропетровську ради про стягнення
боргу з виплати державної допомоги по
догляду за дитиною, -

В С Т А Н О В И Л А :

Постановою Жовтневого районного суду
м. Дніпропетровська від 24 червня 2009
року у задоволенні позовних вимог було
відмовлено.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, ОСОБА_1 подала
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати вищезазначену постанову
суду першої інстанції та прийняти нове
рішення, яким задовольнити її позовні
вимоги в повному обсязі. Апелянт
зазначає, що судом першої інстанції
було порушено норми матеріального та
процесуального права.

Перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість
постанови суду відповідно до ст. 195 КАС
України - в межах доводів апеляційної
скарги і заявлених позовних вимог,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга задоволенню не
підлягає, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції,
ОСОБА_1 є матір'ю ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1
(а.с.15), а тому має право на отримання
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
відповідно до ст. 15 Закону України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми».

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог за 2008 рік, суд першої інстанції
дійшов вірного висновку. Рішення
Конституційних судів від 09.07.2007 року та
від 22 травня 2008 року, які мають
преюдиційне значення для судів
загальної юрисдикції. Тому при
вирішенні спірних правовідносин слід
користуватись положеннями ст.. 40-44
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням" від 18 січня 2001 року №2240-14, а
не Законами про Державний бюджет на
відповідний рік.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції,
виходячи із наступного.

Частина 2 статті 19 Конституції України
визначає, що органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Суд першої інстанції прийняв до уваги
нижче вказані норми Закону, які
регулювали виплату допомоги по догляду
за дітьми до досягнення трирічного
віку та діяли у 2008 році, оскільки
неконституційними не визнавались, а
саме :

Відповідно до ст.. 5 Закону України "Про
державну допомогу сім'ям з дітьми", всі
види державної допомоги сім'ям з
дітьми, крім допомоги у зв'язку з
вагітністю та пологами жінкам,
зазначеним у частині другій статті 4
цього Закону, призначають і виплачують
органи соціального захисту населення
за місцем проживання батьків
(усиновителів, опікуна, піклувальника).

Як слідує із Постанови Кабінету
Міністрів України від 16 січня 2007 р. № 32
"Питання виплати застрахованим особам
допомоги при народженні дитини та по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку" Управління праці та
соціального захисту населення з 01
січня 2007 року повинні призначати, а з 2
кварталу 2007 р. зобов'язані виплачувати
допомогу застрахованим особам за
рахунок коштів субвенції з державного
бюджету місцевим бюджетам на виплату
допомоги сім'ям з дітьми,
малозабезпеченим сім'ям, інвалідам з
дитинства, дітям-інвалідам та
тимчасової державної допомоги дітям.
Тобто, станом на січень 2008 року саме
Управління праці та соціального
захисту населення як призначає, так і
виплачує допомогу при народженні
дітей та по догляду за дітьми до
досягнення ними трирічного віку.

Статтею 13 Закону України "Про державну
допомогу сім'ям з дітьми " , яка діяла у
2008 році на час виникнення спірних
правовідносин, передбачено право на
отримання допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку за цим Законом особі, яка фактично
здійснює догляд за дитиною.

Аналіз вказаної статті свідчить про те,
що з січня 2008 року допомога по догляду
за дітьми до досягнення трирічного
віку призначається та виплачується
усім особам - як не застрахованим в
системі загальнообов'язкового
державного соціального страхування,
так і застрахованим особам, відповідно
до спеціального Закону - Закону
України "Про державну допомогу сім'ям
з дітьми " , оскільки зміни, внесені у
вищевказану статтю відповідно до
Закону № 107-VI від 28.12.2007 року,
неконституційними не визнавались та
діяли у часі станом на 2008 рік.

Таким чином, розмір виплати допомоги по
догляду за дитиною до досягнення
трирічного віку протягом усього 2008
року як застрахованим так і не
застрахованим особам регулюється
статтею 15 Закону України "Про державну
допомогу сім'ям з дітьми" і вказані
положення неконституційними не
визнавались.

Відповідно до п.23 Розділу ІІ Закону
України "Про державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України" було
внесено зміни до ст. 15 Закону України
"Про державну допомогу сім'ям з дітьми",
відповідно до яких допомога по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку надається у розмірі,
що дорівнює різниці між прожитковим
мінімумом, встановленим для
працездатних осіб, та середньомісячним
сукупним доходом сім'ї в розрахунку
на одну особу за попередні шість
місяців, але не менше 130 грн.

Відповідач здійснював нарахування та
виплати допомоги по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку за 2008
рік відповідно до діючого на час
виникнення спірних правовідносин
законодавства.

Колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга позивачки не
підлягає задоволенню, а постанова суду
першої інстанції не підлягає
скасуванню.

Керуючись п.1 ч.1 ст.198, ст.200, ст..205,
ст..206 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И
Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -залишити
без задоволення.

Постанову Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 24 червня 2009 року -
залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України
протягом 20 днів.

Головуючий:
Ю.М. Дадим

Суддя:
Л.М. Нагорна

Суддя:
С.А. Уханенко