Справа № 521/17120/14-а
Суддя: Жуган Л. В.
Дата ухвалення: 2014-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МАЛИНОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
________________________________________________________________________
____________________________________________
Номер провадження №2а/521/451/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2014 року
м.
Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у
складі:

головуючого судді - Жуган Л.В.,

при секретарі судового засідання –
Іськовій В.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Одесі справу
адміністративної юрисдикції за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Південної митниці Міндоходів про
визнання протиправною та скасування
постанови заступника начальника
Південної митниці Міндоходів від 18.09.2014
року по справі про порушення митних
правил, -

ВСТАНОВИВ:

До Малиновського районного суду м.
Одеси 26.09.2014 року звернувся позивач
ОСОБА_2 з адміністративним позовом до
Південної митниці Міндоходів про
визнання протиправною та скасування
постанови заступника начальника
Південної митниці Міндоходів від 18.09.2014
року по справі про порушення митних
правил.

В обґрунтування свої вимог позивач
послався на те, що постановою
заступника начальника Південної
митниці Міндоходів від 18.09.2014 року в
справі про порушення митних правил
№0142/50000/14, на підставі протоколу від
18.03.2014 року, його притягнуто до
адмінвідповідальності за скоєння
адмінправопорушення, передбаченого ст.
485 МК Україна, у вигляді штрафу в
розмірі 300 відсотків несплаченої суми
митних платежів, що на день вчинення
правопорушення становить 189694,02 грн.
Згідно складених протоколу від 18.03.2014
року та постанови від 18.09.2014 року суть
його правопорушення полягала в тому, що
він 02.03.2014 року ввіз на митну територію
України автомобіль марки «ВАЗ 2109»,
державний номер OGEA934, та надав для
митного оформлення паспорт
громадянина ОСОБА_3, хоча є
громадянином-резидентом України та має
посвідку на постійне проживання в
Україні, видану 02.07.2007 року. В
оскаржуваній постанові зазначено, що
маючи статус громадянина-резидента
ОСОБА_2 при тимчасовому ввезенні на
митну територію України автомобілю
іноземної реєстрації заявив митному
органу України, що він є нерезидентом,
тим самим вчинив протиправні дії,
спрямовані на ухилення від сплати
митних платежів, та порушив ст. 485 МК
України.

ОСОБА_2 не погоджується із викладеними
в оскаржуваній постанові обставинами,
обґрунтовуючи свої заперечення тим, що
в його діях відсутній склад
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 485 МК України,
оскільки був відсутній його умисел на
ухилення від сплати митних платежів.
Позивач зазначає, що є власником
автомобілю марки «ВАЗ 2109», державний
номер OGEA934, і при перетині державного
кордону України на вказаному
автомобілі він обрав митний режим
«тимчасового ввезення» по смузі
«зелений коридор», та надав митному
органу пакет усіх необхідних
документів, зокрема, паспорт
громадянина ОСОБА_4 ОСОБА_3, посвідчення
водія, свідоцтво про реєстрацію т/з та
посвідку на постійне проживання в
Україні. Такі його дії, на його думку
були очевидно спрямовані на вибір
спрощеного порядку митного оформлення,
а не на ухилення від сплати митних
платежів, тому митний орган
неправомірно визначив, що ОСОБА_2М
надав паспорт громадянина ОСОБА_3 та
повідомив, що є нерезидентом.

Представник позивача ОСОБА_2 за
довіреністю – ОСОБА_5 в судовому
засіданні адміністративний позов
підтримав, просив постанову визнати
протиправною і скасувати.

Представник Південної митниці
Міндоходів за довіреністю – ОСОБА_6 в
судовому підтримав подані письмові
заперечення за підписом в.о. заступника
начальника управління-начальника
відділу провадження у справах про
порушення митних правил оперативного
управління боротьби з контрабандою та
митними правопорушеннями Південної
митниці Міндоходів, та у судовому
засіданні вказав, що у задоволенні
позову необхідно відмовити, оскільки
позивач є винним у вчиненні
адміністративного правопорушення
внаслідок порушення митних правил, та
зібрані у справі докази свідчать про
умисне ухилення позивача від сплати
податків.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення учасників
судового процесі, надавши оцінку
поданим доказам, суд вважає, що позов не
підлягає задоволенню, з наступних
підстав.

В судовому засіданні встановлено, що
18.03.2014 року приблизно о 10.00 годин в пункт
пропуску «Долинське - Чишмікіой»
митного посту «Ізмаїл» Південної
митниці Міндоходів прибув автомобіль
марки «OPEL VECTRA», державний номер GЕАV873,
на якому в якості пасажира слідував з
України до ОСОБА_3 громадянин ОСОБА_3
ОСОБА_2.

Під час перевірки співробітниками
митного органу було встановлено, що
ОСОБА_2 02.03.2014 року ввіз на митну
територію України автомобіль марки
«ВАЗ 2109», державний номер GEFA934. При
ввезені вказаного автомобілю у режимі
тимчасового ввезення ОСОБА_2 надав для
митного оформлення паспорт
громадянина ОСОБА_3. В результаті цього
митним органом було надано дозвіл на
тимчасове ввезення зазначеного
транспортного засобу на підставі ч.1, 2
ст. 380 МК України, згідно яких тимчасове
ввезення громадянами-нерезидентами на
митну територію України транспортних
засобів особистого користування
дозволяється на строк до одного року та
не підлягають письмовому декларуванню.

Згідно листа Ізмаїльського
прикордонного загону ДПСУ №51/277 від
04.03.2014 року та листом Ренійського РА ГУ
ДМС України в Одеській області №32/13-242
від 19.02.2014 року співробітниками митного
органу було встановлено, що ОСОБА_2 є
громадянином-резидентом в Україні та
має посвідку на постійне проживання в
Україні ОД №0536, видану 02.07.2007 року
ВГІРФО ГУМВС України в Одеській
області, та зареєстрований за адресою:
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до п. 50 ст. 4 МК України
резиденти-фізичні особи - це громадяни
України, іноземці та особи без
громадянства, які мають постійне місце
проживання в Україні, у тому числі ті,
які тимчасово перебувають за кордоном.

Згідно до ст. 1 Закону України «Про
імміграцію» імміграція - це прибуття в
Україну чи залишення в Україні у
встановленому законом порядку
іноземців та осіб без громадянства на
постійне проживання.

За ст. 11 Закону України «Про
імміграцію» особі, яка постійно
проживає за межами України і отримала
дозвіл на імміграцію, дипломатичне
представництво чи консульська
установа України за її зверненням
оформляють довгострокову візу.
Зазначена особа в'їжджає на територію
України в порядку, встановленому
законодавством України. Після прибуття
іммігранта в Україну він повинен
звернутися протягом п'яти робочих днів
до центрального органу виконавчої
влади, що реалізує державну політику у
сфері імміграції, із заявою про видачу
йому посвідки на постійне проживання.
Особі, яка перебуває на законних
підставах в Україні і отримала дозвіл
на імміграцію, центральний орган
виконавчої влади, що реалізує державну
політику у сфері імміграції, видає
посвідку на постійне проживання
протягом тижня з дня подання нею
відповідної заяви.

Законом України «Про правовий статус
іноземців та осіб без громадянства» в
ст. 1 визначено, що іноземці та особи без
громадянства, які постійно проживають
в Україні, - іноземці та особи без
громадянства, які отримали посвідку на
постійне проживання, якщо інше не
встановлено законом; посвідка на
постійне проживання - документ, що
посвідчує особу іноземця або особу без
громадянства та підтверджує право на
постійне проживання в Україні.

Статтею 3 Закону України «Про правовий
статус іноземців та осіб без
громадянства» визначено, що іноземці
та особи без громадянства, які
перебувають в Україні на законних
підставах, користуються тими самими
правами і свободами, а також несуть
такі самі обов'язки, як і громадяни
України, за винятками, встановленими
Конституцією, законами чи міжнародними
договорами України; іноземці та особи
без громадянства зобов'язані неухильно
додержуватися Конституції та законів
України, інших нормативно-правових
актів, не посягати на права і свободи,
честь і гідність інших людей, інтереси
суспільства та держави.

Враховуючи вищевикладене, судом
встановлено, що станом на 02.03.2014 року
ОСОБА_2 мав посвідку на постійне
проживання в Україні та з 2007 року мав
постійне місце проживання на території
України в м. Рені, Одеської області, у
зв'язку із чим на визначених законом
підставах мав статус
громадянина-резидента.

Відповідно до ч. 3 ст. 380 МК України
тимчасове ввезення
громадянами-резидентами транспортних
засобів особистого користування, що
класифікуються за товарними позиціями
8702, 8703, 8704 (загальною масою до 3,5 тонни),
8711 згідно з УКТ ЗЕД та причепів до них
товарної позиції 8716 згідно з УКТ ЗЕД
дозволяється на строк до одного року
під письмове зобов’язання про їх
зворотне вивезення за умови письмового
декларування в порядку, передбаченому
законодавством України для громадян,
після сплати всіх митних платежів, які
відповідно до закону підлягають сплаті
при імпорті таких транспортних
засобів.

При таких обставинах, митним органом
встановлено, що маючи статус
громадянина-резидента, ОСОБА_2 при
тимчасовому ввезенні на митну
територію України автомобіль
іноземної реєстрації повідомив
митному органу України, що він є
нерезидентом, чим вчинив протиправні
дії, спрямовані на ухилення від сплати
митних платежів. Сума несплачених
митних платежів, які підлягали б сплаті
при ввезенні зазначеного
транспортного засобу
громадянином-резидентом, попередньо
складає 65475,56 грн.

Опитаний працівниками митниці за
обставинами справи ОСОБА_2 18.03.2014 року
надав письмові пояснення в яких
особисто зазначив, що 02.03.2014 року ввіз
на територію України автомобіль марки
«ВАЗ 2109», державний номер GEFA934, при
ввезенні даного автомобіля він
повідомив співробітникам митного
органу України, що є громадянином
ОСОБА_3 і постійно там проживає. Про те,
що він має місце постійного проживання
на території України та має посвідку на
постійне проживання в Україні, ОСОБА_2
митному органу не повідомив, оскільки
знав, що його не пропустять на
автомобілі, який зареєстровано в
ОСОБА_3.

Також з пояснень вбачається, що на
запитання чи знав він, що як
громадянин-резидент при тимчасовому
ввезенні транспортного засобу
тимчасового користування на строк до
одного року, він зобов’язаний сплатити
всі митні платежі, які підлягають
сплаті при імпорті таких транспортних
засобів, - ОСОБА_2 зазначив, що він не
знав, але розумів, що його не пропустять
на автомобілі з молдавською
реєстрацією, тому не пред’явив
посвідку на постійне проживання в
Україні.

У зв'язку із вищевикладеним, відносно
ОСОБА_2 було складено протокол про
порушення митних правил №0142/50000/14 від
18.03.2014 року за ознаками ст. 485 МК України.

На підставі зазначеного протоколу
заступником начальника Південної
митниці Міндоходів було винесено
постанову в справі про порушення
митних правил №0142/50000/14 від 18.09.2014 року,
згідно якої ОСОБА_2 було визнано винним
у вчиненні порушення митних правил за
ст. 485 МК України та накладено
адміністративне стягнення у вигляді
штрафу в розмірі 300 відсотків
несплаченої суми митних платежів, що на
день вчинення порушення становить
189694,02 грн.

Суд не приймає до уваги посилання
представника позивача на
необізнаність та відсутність умислу в
діях ОСОБА_2, оскільки вони
спростовуються дослідженими судом
особистими письмовими поясненнями
ОСОБА_2 та відомостями Диспетчера ЗМК
та Пасажирського пункту пропуску
наданих Південною митницею Міндоходів,
згідно яких ОСОБА_2 регулярно
здійснював проїзд пункт пропуску
«Долинське - Чишмікіой» митного поста
«Ізмаїл» Південної митниці Міндоходів
в період з 10.02.2013 року по 15.06.2014 року, та
тимчасово ввозив транспортний засіб
особистого користування - автомобіль
марки «ВАЗ 2109», державний номер GEFA934, в
порядку, визначеному ч. 3 ст. 380 МК
України.

З урахуванням цього інші доводи
позивача та його представника щодо
відсутності складу адміністративного
правопорушення та відсутності умислу в
діях ОСОБА_2, з урахуванням
встановлених судом обставин, є
безпідставними.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає,
що маючи статус громадянина-резидента,
заявивши органу доходів та зборів
України при тимчасовому ввезенні на
митну територію України транспортного
засобу іноземної реєстрації, що він є
громадянином ОСОБА_3 та нерезидентом,
ОСОБА_2 усвідомлював протиправний
характер своїх дій, передбачав певні
шкідливі наслідки у вигляді
неправомірного звільнення від сплати
митних платежів і бажав їх настання.
ОСОБА_2 було відомо, що якщо він
ввозитиме автомобіль з молдавською
реєстрацією як резидент, то йому
необхідно буде сплатити всі митні
платежі, які відповідно до закону
підлягають сплаті при імпорті таких
транспортних засобів. Таким чином,
ОСОБА_2 було порушено вимоги ч. 3 ст. 380 МК
України.

Згідно ст. 485 МК України заявлення в
митній декларації з метою
неправомірного звільнення від сплати
митних платежів чи зменшення їх
розміру неправдивих відомостей щодо
істотних умов зовнішньоекономічного
договору (контракту), ваги (з
урахуванням допустимих втрат за
належних умов зберігання і
транспортування) або кількості, країни
походження, відправника та/або
одержувача товару, неправдивих
відомостей, необхідних для визначення
коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його
митної вартості, та/або надання з цією ж
метою органу доходів і зборів
документів, що містять такі відомості,
або несплата митних платежів у строк,
встановлений законом, або інші
протиправні дії, спрямовані на
ухилення від сплати митних платежів, а
так само використання товарів,
стосовно яких надано пільги щодо
сплати митних платежів, в інших цілях,
ніж ті, у зв’язку з якими було надано
такі пільги, - тягнуть за собою
накладення штрафу в розмірі 300
відсотків несплаченої суми митних
платежів.

Виходячи з диспозиції ст. 485 МК України
вина ОСОБА_2 у вчиненні ним порушення
митних правил за ознаками ст. 485 МК
України повністю підтверджується
протоколом про порушення митних правил
№0142/50000/14 від 18.03.2014 року, постановою у
справі про порушення митних правил
№0142/50000/14 від 18.09.2014 року, його
особистими поясненнями та іншими
дослідженими в судовому засіданні
доказами.

Відповідно до ст. 319 МК України
порушення митних правил є
адміністративним правопорушенням, яке
являє собою протиправні, винні (умисні
або з необережності) дії чи
бездіяльність, що посягають на
встановлений законодавством України
порядок переміщення товарів і
транспортних засобів через митний
кордон України і за які цим Кодексом
передбачена адміністративна
відповідальність.

Враховуючи вищевикладене, судом
встановлено, що посадовими особами
Південної митниці Міндоходів в межах
своїх повноважень та у відповідності
до діючого законодавства України
складено постанову у справі про
порушення митних правил №0142/50000/14 від
18.09.2014 року у відношенні ОСОБА_2 та
притягнуто його до адміністративної
відповідальності за порушення митних
правил за ст. 485 МК України.

Згідно зі ст. 8 КАС України суд при
вирішенні справи керується принципом
верховенства права, відповідно до
якого зокрема людина, її права та
свободи визнаються найвищими
цінностями та визначають зміст і
спрямованість діяльності держави.
Судом враховується положення ст. 55
Конституції України, згідно з якою
права і свободи людини і громадянина
захищаються судом. Згідно зі ст. 6 КАС
кожному гарантується право на захист
його прав, свобод та інтересів
незалежним і неупередженим судом.

Статтею 66 КАС України визначено, що суд
оцінює докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні. Ніякі докази не мають для
суду наперед встановленої сили. Суд
оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч .2 ст. 171-2 КАС України
визначено, що рішення місцевого
загального суду як адміністративного
суду у справах з приводу рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень щодо притягнення до
адміністративної відповідальності є
остаточним і оскарженню не підлягає.

При таких обставинах, суд відмовляє у
задоволенні вимог ОСОБА_2 про
скасування постанови у справі про
порушення митних правил.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 69, 71, 86, 99-102, 138,
158-163,171-2 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до
Південної митниці Міндоходів про
визнання протиправною та скасування
постанови заступника начальника
Південної митниці Міндоходів від 18.09.2014
року по справі про порушення митних
правил – відмовити у повному обсязі.

Постанова оскарженню не підлягає.

СУДДЯ:
Л.В. Жуган