Справа № 666/5856/14-а
Суддя: Потапчук В.О.
Дата ухвалення: 2014-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2014 р.м.ОдесаСправа №
666/5856/14-а

Категорія: 10.3.3 Головуючий в 1 інстанції:
РЯДЧА Т.І.

Колегія суддів Одеського
апеляційного адміністративного суду в
складі:

Судді доповідача - Потапчука
В.О.

суддів - Коваля
М.П.

- Семенюка Г.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Одесі апеляційну
скаргу ОСОБА_2 на постанову
Дніпровського районного суду м.
Херсона від 29 серпня 2014 року по справі
за адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Управління праці та соціального
захисту населення Дніпровської
районної у м. Херсоні ради про
стягнення допомоги, визнання дій
протиправними та зобов'язання вчинити
певні дії,-

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Дніпровського районного
суду м. Херсона від 29 серпня 2014 року
відмовлено у задоволенні
адміністративного позову.

Не погоджуючись з постановою суду
першої інстанції позивачем подано
апеляційну скаргу у якій зазначено, що
постанова ухвалена з порушенням норм
матеріального права у зв'язку з чим
апелянт просить скасувати оскаржувану
постанову та ухвалити нову, якою
задовольнити позовні вимоги позивача.

Оскільки від усіх осіб, які беруть
участь у справі, відсутні клопотання
про розгляд справи за їх участю, то
колегія суддів приходить до висновку
про можливість розгляду справи в
порядку письмового провадження
відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 197 КАС
України.

Перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість ухвали
суду в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених в суді
першої інстанції, доводи апеляційної
скарги, колегія приходить до
висновку про те, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Так, з матеріалів справи колегія суддів
вбачає, що позивачка з 19.09.2013 року
перебуває на обліку управління праці
та соціального захисту населення
Дніпровської районної у м. Херсоні ради
у зв'язку з народженням дитини ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

27.05.2014 року позивачка звернулась до
відповідача з вимогою про перерахунок
і виплату допомоги при народженні
дитини, а також допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку, що передбачено ч.1 ст. 40 та ч.1 ст. 42,
ст..43 ЗУ «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими народженням та
похованням» № 2240-ІІІ від 18.01.2001 року, як
матері, застрахованій в системі
загальнообов'язкового соціального
страхування.

Листом № 02/1936 від 04.06.2014 року
відповідачем відмовлено у здійсненні
перерахунку та виплати допомоги
відповідно до Закону України № 2240-ІІІ
із зазначенням, що допомога по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку сплачується позивачу в
розмірі, що дорівнює різниці 100
відсотків прожиткового мінімуму для
працездатної особи та
середньомісячним сукупним доходом
сімї в розрахунку на одну особу за
попередні шість місяців, але не менше 130
грн.

При вирішенні питання суд першої
інстанції за відсутності
мотивувальної частини відмовив
позивачці у задоволенні позову.

Колегія суддів погоджється з
висновоком суду першої інстанції
виходячи з наступного.

До 1 січня 2008 року - дати набрання
чинності Законом № 107-VI -
правовідносини щодо виплати допомоги
регулювалися Законом № 2811-ХІІ, дія
якого поширювалася на осіб, не
застрахованих у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування (стаття 13), та
Законом України від 18 січня 2001 року №
2240-III «Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням»
(далі - Закон № 2240-III), який поширював
свою дію на застрахованих у зазначеній
системі осіб. Розмір допомоги також
визначався цими законами. Зокрема,
статтею 43 Закону № 2240-III було
передбачено, що допомога по догляду за
дитиною надається застрахованій особі
у розмірі, що встановлюється
правлінням Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності, але не менше розміру
прожиткового мінімуму, встановленого
законом.

Пунктами 23, 25 розділу ІІ Закону № 107-VI
були внесені відповідні зміни до
Закону № 2811-ХІІ та Закону № 2240-III.
Зокрема, змінами до статті 13 Закону №
2811-ХІІ його дію поширено на
застрахованих осіб, а із Закону № 2240-III
було виключено статті 40- 44.

Конституційний Суд України Рішенням
від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 визнав
неконституційними низку положень
Закону № 107-VI, в тому числі й пункт 25
розділу II зазначеного Закону щодо
виключення статей 40- 44 Закону № 2240-III.

Пунктом 2 розділу ІІІ Закону № 107-VI було
передбачено, що розділ II цього Закону
діє до 31 грудня 2008 року.

Таким чином, з часу проголошення
Конституційним Судом України Рішення
№ 10-рп/2008 відновили свою дію
вищезазначені положення Закону №
2240-III.

Статтею 46 Закону України від 26 грудня
2008 № 835-VI «Про Державний бюджет України
на 2009 рік» та статтею 45 Закону України
від 27 квітня 2010 року № 2154-VI «Про
Державний бюджет України на 2010 рік»
(далі - Закон № 2154-VI) передбачено, що у
2009, 2010 роках допомога по догляду за
дитиною відповідно до Закону № 2240-ІІІ
призначається і здійснюється в
розмірах і порядку, визначених
Кабінетом Міністрів України.

Порядок призначення і виплати
державної допомоги сім'ям з дітьми був
затверджений постановою Кабінету
Міністрів України від 27 грудня 2001 року
№ 1751 саме на виконання Закону № 2811-ХІІ
(пункт 1). Новий акт уряду на виконання
статті 45 Закону № 2154-VI не приймався.

Розміри і порядок виплати допомоги
відповідно до Закону № 2240-III на
виконання статті 45 Закону № 2154-VI
Кабінетом Міністрів України не
визначалися.

Таким чином, з 1 січня 2011 року існує дві
законодавчі норми щодо виплати
допомоги по догляду за дитиною у
розмірах, передбачених Законом №
2811-ХІІ та Законом № 2240-ІІІ.

Спір між сторонами виник щодо виплати
допомоги з 12.12.2013 року особі, яка, як
зазначено в апеляційній скарзі та
позовній заяві, застрахована у системі
соціального загальнообов'язкового
державного соціального страхування.

Однак, з матеріалів справи колегія
суддів не вбачає жодних документів на
підтвердження того, по позивач є особою
застрахованою у системі соціального
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, до
апеляційної скарги такі відомості
також не додані.

Крім того, з матеріалів справи колегія
суддів не вбачає заяви ОСОБА_2 до
Управління праці та соціального
захисту населення Дніпровської
районної у м. Херсоні ради щодо
призначення допомоги при народженні
дитини, а також допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку.

Таким чином, колегія суддів вважає
неможливим встановити чи дійсно
позивач є особою застрахованою у
системі соціального
загальнообов'язкового державного
соціального страхування та не вбачає
підстав для задоволення
адміністративного позову.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що при прийнятті
оскаржуваної постанови суд першої
інстанції дійшов вірних висновків щодо
встановлення обставин справи і
правильно застосував норми
матеріального та процесуального права.
Доводи апеляційної скарги, з наведених
підстав, висновків суду не
спростовують.

Керуючись ст.ст.183-2, 195,197, 200, 206 ,254 КАС
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без
задоволення, а постанову Дніпровського
районного суду м. Херсона від 29 серпня
2014 року по справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до Управління праці та
соціального захисту населення
Дніпровської районної у м. Херсоні ради
про стягнення допомоги, визнання дій
протиправними та зобов'язання вчинити
певні дії,- без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення, є
остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач:
Потапчук В.О.

Судді:
Коваль М.П.

Семенюк Г.В.