Справа № 2а-1670/8377/12
Суддя: Степашко О.І.
Дата ухвалення: 2014-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2014 року м. Київ
К/9991/67899/12

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

головуючого
Степашка О.І.

суддів:
Островича С.Е.

Федорова М.О.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу
Миргородської об'єднаної державної
податкової інспекції Полтавської
області Державної податкової служби

на постанову Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 13.09.2012

у справі № 2а-1670/8377/12

за позовом Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2

до Миргородської об'єднаної
державної податкової інспекції
Полтавської області Державної
податкової служби

про скасування податкових
повідомлень-рішень

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 (далі
по тексту - позивач, ФОП ОСОБА_2.)
звернулась до суду з позовом до
Миргородської об'єднаної державної
податкової інспекції Полтавської
області Державної податкової служби
(далі по тексту - відповідач,
Миргородська ОДПІ) про скасування
податкових повідомлень-рішень від
03.08.2011 №, яким збільшено суму
податкового зобов'язання з податку з
доходів фізичних осіб-суб'єктів
підприємницької діяльності в розмірі
65966,00 грн. та №, яким донараховано
податкове зобов'язання з податку на
додану вартість на суму в розмірі 57818,00
грн. та застосовано штрафні (фінансові)
санкції в сумі 14454,50 грн.

Постановою Полтавського окружного
адміністративного суду від 17.09.2012 у
задоволенні адміністративного позову
відмовлено в повному обсязі.

Постановою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 13.09.2012
постанову Полтавського окружного
адміністративного суду від 17.09.2012
скасовано в частині відмови в
задоволенні позовних вимог про
скасування податкового
повідомлення-рішення № від 03.08.2011
в сумі 48632,15 грн. та податкового
повідомлення-рішення № в сумі
основного платежу 57098,10 грн. та штрафних
(фінансових) санкцій в сумі 14274,53 грн. В
цій частині прийнято нову постанову
про задоволення позовних вимог. В іншій
частині постанову Полтавського
окружного адміністративного суду від
18.01.2012 залишено без змін.

В касаційній скарзі відповідач просить
скасувати рішення суду апеляційної
інстанції та залишити в силі рішення
суду першої інстанції, посилаючись на
порушення судом апеляційної інстанції
норм матеріального та процесуального
права.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України вважає,
що касаційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що відповідачем проведено
планову виїзну документальну
перевірку позивача з питань дотримання
вимог податкового та іншого
законодавства.

За результатами перевірки зазначено
про порушення позивачем вимог статті 13
Декрету Кабінету Міністрів України
«Про прибутковий податок з громадян»
та підпункту 7.3.1 пункту 7.3, підпунктів
7.4.1-7.4.5 пункту 7.4, підпункту 7.5.1 пункту 7.5
статті 7 Закону України від 03.04.1997
№168/97-ВР «Про податок на додану
вартість» (далі по тексту - Закон
№168/97-ВР).

За наслідками перевірки відповідачем
прийнято спірні податкові
повідомлення-рішення.

Задовольняючи позовні вимоги частково,
суд апеляційної інстанції виходив з
наступних обставин, з чим погоджується
суд касаційної інстанції.

Податковий кредит - сума, на яку платник
податку має право зменшити податкове
зобов'язання звітного періоду,
визначена згідно з цим Законом (пункт 1.7
статті 1 Закону №168/97-ВР).

Згідно з підпунктом 7.4.5 пункту 7.4 статті
7 Закону №168/97-ВР не підлягають
включенню до складу податкового
кредиту суми сплаченого (нарахованого)
податку у зв'язку з придбанням товарів
(послуг), не підтверджені податковими
накладними чи митними деклараціями.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що в матеріалах справи
наявні всі необхідні первинні
документи, які складені у
відповідності до вимог підпункту 7.2.1
пункту 7.2 статті 7 Закону №168/97-ВР, що
підтверджують право позивача на
податковий кредит у відповідний
період. Жодних доказів, які б
підтверджували порушення з боку
позивача при укладанні договорів
публічного порядку, відповідачем не
надано. На час укладання договорів із
позивачем, ТОВ «Вакко» було платником
ПДВ згідно чинного законодавства та
належним чином зареєстрованим у
Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців,
тобто мало достатній об'єм
правоздатності для укладення спірних
угод.

Доводи відповідача про нікчемність
угод, укладених між позивачем та ТОВ
«Вакко», судами попередніх інстанцій
правомірно не прийняті до уваги,
оскільки в матеріалах справи відсутні
докази на підтвердження такого факту.

За таких обставин та з урахуванням
вимог частини 3 статті 2, частини 2
статті 71 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд апеляційної
інстанції дійшов обґрунтованого
висновку щодо наявності підстав для
часткового задоволення позову.

Враховуючи викладене, Вищий
адміністративний суд України дійшов
висновку про те, що судом апеляційної
інстанції належним чином з'ясовані
обставини справи та надано їм
відповідну правову оцінку. Порушень
норм матеріального та процесуального
права, які могли призвести до зміни чи
скасування рішення суду апеляційної
інстанції не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 220-1, 223, 224, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Миргородської
об'єднаної державної податкової
інспекції Полтавської області
Державної податкової служби відхилити.

Постанову Харківського апеляційного
адміністративного суду від 13.09.2012
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
постановлення та може бути переглянута
Верховним Судом України у випадках,
встановлених Кодексом
адміністративного судочинства
України.

Головуючий(підпис)О.І. Степашко
Судді(підпис)С.Е. Острович (підпис)М.О.
Федоров