Справа № 520/10854/14-а
Суддя: Романішин В.Л.
Дата ухвалення: 2014-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2014 р.м.ОдесаСправа №
520/10854/14-а

Категорія: 10.3.3 Головуючий в 1 інстанції:
Васильків О.В.

Одеський апеляційний адміністративний
суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Романішина В.Л.,

суддів: Димерлія О.О., Єщенка
О.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в приміщенні суду в місті
Одесі апеляційну скаргу Департаменту
праці та соціальної політики Одеської
міської ради на постанову Київського
районного суду м. Одеси від 30 вересня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_2 до
Управління соціального захисту
населення в Київському районі
Департаменту праці та соціальної
політики Одеської міської ради про
визнання дій неправомірними та
зобов'язання здійснити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до
Київського районного суду м. Одеси з
позовом до Управління соціального
захисту населення в Київському районі
Департаменту праці та соціальної
політики Одеської міської ради про
визнання неправомірними дій
відповідача щодо відмови у поновленні
виплати допомоги по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку з
урахуванням доходів та зобов'язання
виплачувати щомісячно допомогу по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначила, що з липня 2014 року
відповідач незаконно припинив
нарахування та виплату на її користь
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку,
посилаючись на положення Закону
України «Про запобігання фінансової
катастрофи та створення передумов для
економічного зростання в Україні»,
яким розділ IV «Допомога по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку» виключено. Дії відповідача щодо
не нарахування та невиплати вказаної
допомоги з 01.07.2014 року позивач вважає
такими, що суперечать ст.58 Конституції
України.

Постановою Київського районного суду
м. Одеси від 30.09.2014р. позов задоволено.
Визнано неправомірними дії Управління
соціального захисту населення в
Київському районі Департаменту праці
та соціальної політики Одеської
міської ради відносно відмови ОСОБА_2 у
поновленні виплати допомоги по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку з урахуванням доходів.
Зобов'язано Управління соціального
захисту населення в Київському районі
Департаменту праці та соціальної
політики Одеської міської ради
виплачувати позивачу щомісячно
допомогу по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку з
урахуванням доходів у встановленому
розмірі.

Не погоджуючись з вказаним рішенням,
відповідач звернувся з апеляційною
скаргою, в якій, посилаючись на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
неповне з'ясування обставин, що мають
значення для справи, просить скасувати
оскаржуване судове рішення та прийняти
нову постанову про відмову у
задоволенні позову. В своїй скарзі
апелянт зазначає, що при розгляді
справи судом не враховано, що п.п.4 п.7
Розділу ІІ Закону України «Про
запобігання фінансової катастрофи та
створення передумов для економічного
зростання в Україні», виключено розділ
IV «Допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку» у
Законі України «Про державну допомогу
сім'ям з дітьми», а тому в Управління
відсутні правові підстави для виплати
такої допомоги.

Перевіривши законність і
обґрунтованість судового рішення в
межах позовних вимог і доводів
апеляційної скарги, суд вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачка є
матір'ю малолітньої дитини - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується
свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1
від 13.09.2012р.

ОСОБА_2 перебувала на обліку в
Управлінні соціального захисту
населення в Київському районі
Департаменту праці та соціальної
політики Одеської міської ради та
отримувала допомогу при народженні
другої дитини в сумі 955,21 грн., допомогу
малозабезпеченим сім'ям в сумі 1000,53 грн.
та до 01 липня 2014 року позивач
отримувала допомогу по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку в розмірі, що перевищує
мінімальний, в сумі 899,60 грн.

Листом від 29.07.2014р. №Б-24/о Управління
соціального захисту населення в
Київському районі Департаменту праці
та соціальної політики Одеської
міської ради повідомило позивача, що з
01 липня 2014 року набрала чинності
постанова Кабінету Міністрів України
від 25.06.2014р. №208 «Про внесення змін до
Порядку призначення і виплати
державної допомоги сім'ям з дітьми»,
згідно якої допомога по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку припиняється з 01.07.2014р. для всіх
отримувачів допомоги. Зазначено, що для
осіб, у яких закінчився строк виплати
допомоги при народженні першої дитини,
яка виплачувалась 24 місяці, на
наступних 12 місяців призначається
допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку у
розмірі 130 гривень.

Не погоджуючись з припиненням вказаних
виплат позивач звернулася з даним
позовом до суду.

В оскаржуваній постанові суд першої
інстанції, з посиланням на ст.22
Конституції України, якою передбачено,
що при прийнятті нових законів або
внесенні змін до чинних законів не
допускається звуження змісту та обсягу
існуючих прав, дійшов висновку про
обґрунтованість заявлених позовних
вимог та наявність підстав для їх
задоволення.

Колегія суддів не погоджується з таким
висновком Київського районного суду м.
Одеси. При цьому, апеляційний суд
виходить з наступного.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Виплата допомоги по догляду за дитиною
до досягнення трирічного віку
регулювалася розділом ІV Закону
України «Про державну допомогу сім'ям з
дітьми».

Однак, пунктом 7 розділу ІІ Закону
України «Про запобігання фінансової
катастрофи та створення передумов для
економічного зростання в Україні»
виключено розділ ІV «Допомога по
догляду за дитиною до досягнення
трирічного віку» в Законі України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми».

Зазначені зміни, згідно п.2 Прикінцевих
положень Закону України «Про
запобігання фінансової катастрофи та
створення передумов для економічного
зростання в Україні» набрали чинності
з 01.07.2014р.

Постановою Кабінету Міністрів України
№208 від 25.06.2014р. (яка набрала чинності
04.07.2014р.) виключено розділ «Допомога по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку» Порядку призначення
і виплати державної допомоги сім'ям з
дітьми, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 27.12.2001р.
№1751, яким визначено умови призначення
і виплати державної допомоги сім'ям з
дітьми, передбачених Законом України
«Про державну допомогу сім'ям з
дітьми».

Таким чином, колегія суддів знаходить
обґрунтованими доводи апелянта, що
враховуючи, що з 01.07.2014р. у Законі
України «Про державну допомогу сім'ям з
дітьми» виключено розділ ІV «Допомога
по догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку», який передбачав
виплату допомоги по догляду за дитиною
до досягнення трирічного віку,
підстави для виплати такої допомоги
після 01.07.2014р. відсутні.

З огляду на те, що Конституція України
не встановлює пріоритету в
застосуванні того чи іншого закону, які
по різному регулюють конкретну сферу
суспільних відносин, у тому числі
залежно від предмету правового
регулювання, у законодавстві України
немає закону, який би вирішував питання
подолання колізії норм законів, що
мають однакову юридичну силу, тому суд,
приймаючи до уваги загальновизнане
правило, що з прийняттям нового
правового акту автоматично
скасовується одно предметний акт, якій
діяв у часі раніше, виходячи з принципу
дії нормативно-правових актів у часі та
правил застосування у державі норм
матеріального права, суд апеляційної
інстанції дійшов до висновку про
правомірність дій посадових осіб
Управління соціального захисту
населення в Київському районі
Департаменту праці та соціальної
політики Одеської міської ради щодо
припинення позивачу виплати
соціальної допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку.

Колегія суддів не може погодитися з
твердженнями позивача щодо порушення
відповідачем ст.58 Конституції України,
оскільки в розумінні зазначеної норми
закони та інші нормативно-правові акти
не мають зворотної дії в часі, а тому в
даному випадку суб'єкт владних
повноважень припиняючи нарахування та
виплату зазначеної допомоги з 01.07.2014р.
не вчинив будь-яких протиправних дій
щодо цього.

На підставі вищевикладеного, колегія
суддів дійшла висновку, що позовні
вимоги ОСОБА_2 задоволенню не
підлягають.

Оскільки при вирішенні спору суд
першої інстанції порушив норми
матеріального права, що призвело до
неправильного вирішення справи, тому
зазначене, відповідно до п.4 ч.1 ст.202 КАС
України, є підставою для задоволення
апеляційної скарги, скасування
постанови суду та ухвалення нового
судового рішення.

Керуючись ст.ст.195, 197, 198 ч.1 п.3, 202 ч.1 п.4,
207, 254 ч.5 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту праці
та соціальної політики Одеської
міської ради задовольнити.

Постанову Київського районного суду м.
Одеси від 30 вересня 2014 року скасувати.

Прийняти нову постанову, якою
адміністративний позов ОСОБА_2 до
Управління соціального захисту
населення в Київському районі
Департаменту праці та соціальної
політики Одеської міської ради про
визнання дій неправомірними та
зобов'язання здійснити певні дії
залишити без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копій особам, які беруть
участь у справі, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя
Романішин В.Л.

Судді
Димерлій О.О.

Єщенко О.В.