Справа № 2-а-6709/11
Суддя: Іванків О.В.
Дата ухвалення: 2011-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2-а-6709/11

Рядок статзвіту № 100

14 листопада 2011 року

Суддя Володимирецького районного суду
Рівненської області Іванків О.В.

розглянувши у порядку скороченого
провадження справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
УПСЗН про а/позов про визнання рішення
нечинним,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з
адміністративним позовом, в якому
зазначила, що постійно проживає на
території гарантованого добровільного
відселення, має право на отримання
грошової допомоги у зв'язку з
обмеженням споживання продуктів
харчування місцевого виробництва та
особистого підсобного господарства в
розмірах, встановлених ст.37 Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян, що постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Разом з тим, розмір такої допомоги, що
виплачується позивачу, не відповідає
вимогам закону. Відповідач відмовив у
перерахунку допомоги, тому просив
визнати цю відмову протиправною,
визнати за нею право на отримання
грошової допомоги в розмірі 40%
мінімальної заробітної плати,
зобов’язати відповідача провести
перерахунок та виплатити грошової
допомоги у встановленому Законом
розмірі.

Представник відповідача письмових
заперечень проти позову протягом
встановленого часу не надав.

Дослідивши та оцінивши докази по
справі в їх сукупності, суд приходить
до висновку про наявність підстав для
часткового задоволення позову з
наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є
потерпілим від Чорнобильської
катастрофи 3-ої категорії, що
підтверджується оглянутими в судовому
засіданні та долученими до справи
посвідченнями.

Позивач постійно проживає в
ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується
довідкою сільської ради. Даний
населений пункт у відповідності до
Постанови КМ Україської РСР №106 від
23.07.1991 року віднесено до зони
гарантованого добровільного
відселення.

У відповідності до ст.37 Закону України
«Про статус та соціальний захист
громадян, що постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».
громадянам, які проживають на
територіях радіоактивного
забруднення, виплачується щомісячна
грошова допомога у зв'язку з обмеженням
споживання продуктів харчування
місцевого виробництва та особистого
підсобного господарства в таких
розмірах:

- у зоні посиленого радіоекологічного
контролю - 40 процентів від мінімальної
заробітної плати;

До вказаної статті вносились зміни
щодо розміру та порядку виплати
грошової допомоги на підставі Законів
України «Про державний бюджет на 2007
рік»та «Про державний бюджет України
на 2008 р. та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України».

В той же час Рішеннями Конституційного
Суду України №6-рп/2007 від 09.07.2007 року та
№10-рп/2008 від 22 травня 2008 року ці зміни
визнані такими, що не відповідають
Конституції України (є
неконституційними).

Відповідно до п. 6 резолютивної частини
цих рішень, рішення Конституційного
Суду України у цій справі має
преюдиціальне значення для судів
загальної юрисдикції при розгляді ними
позовів у зв'язку з правовідносинами,
які виникли внаслідок дії положень
Законів України, визнаних
неконституційними.

Таким чином, з 22.05.2008 року відновлено в
повному обсязі дію ст.37 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", яка діяла
до внесення змін.

Крім того, як вбачається зі ст.71 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", дія
положень цього Закону не може
призупинятись іншими законами, крім
законів про внесення змін до цього
Закону.

У зв’язку з викладеним, враховуючи
принцип пріоритетності Законів над
підзаконними нормативними актами,
нарахування та виплата позивачу
грошової допомоги у зв’язку з
обмеженням споживання продуктів
харчування місцевого виробництва та
особистого підсобного господарства,
починаючи з 22.05.2008 року, має
здійснюватись згідно з положенням
вказаного Закону, а не на підставі
підзаконних нормативних актів, в т.ч.
Постанов Кабінету Міністрів України.

Оскільки розмір мінімальної
заробітної плати щорічно визначається
Законом України про Державний бюджет,
посилання відповідача на відсутність
законодавчого регулювання є
безпідставною.

Доводи відповідача щодо неможливості
задоволення позовних вимог у зв’язку з
відсутністю бюджетних коштів,
призначених на ці виплати, судом не
приймаються до уваги. Суд вважає
необхідним визначити, що реалізація
особою права, що пов’язане з
отриманням бюджетних коштів, яке
базується на спеціальних та чинних на
час виникнення спірних правовідносин
нормативно-правових актів
національного законодавства, не може
бути поставлена у залежність від
бюджетних асигнувань, тобто посилання
суб’єктами владних повноважень на
відсутність коштів, як на причину
невиконання своїх зобов’язань, не
приймається до уваги. Так, у справах
«Кечко проти України»та «Бурдов проти
Росії»Європейський Суд з прав людини
констатував, що не приймає аргумент
Уряду щодо бюджетних асигнувань,
оскільки органи державної влади не
можуть посилатись на відсутність
коштів як на причину невиконання своїх
зобов’язань.

З урахуванням викладених обставин, суд
приходить до висновку, що позивач має
право на отримання грошової допомоги у
порядку та розмірах, визначених
Законом України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", а не підзаконними
нормативними актами.

Враховуючи, що дане право позивача
порушується посадовими особами
відповідача, у відповідності до ст.162 ч.3
КАС України, суд вважає за необхідне
для гарантування дотримання і захисту
прав та свобод позивача у сфері його
соціального захисту винести постанову
про визнання оспорюваного права.

Позовні вимоги про проведення
перерахунку грошової допомоги в межах
строку позовної давності підлягають
до задоволення.

Одночасно судом встановлено, що зі
спливом вказаного терміну право
позивача на отримання соціальної
виплати, передбаченої ст.37 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" не зникає, а
продовжує існувати до зміни
законодавства, яке регулює виплату
даного виду допомоги, або до настання
обставин, з якими пов’язано припинення
виплати допомоги конкретній особі.

Враховуючи викладене, керуючись
ст.ст.8,19,21 Конституції України, ст.37
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи",
судовою практикою Європейського суду з
прав людини, зокрема рішеннями у
справах «Кечко проти України», «Бурдов
проти Росії», Yvonne van Duyn v. Home Office (Case 41/74 van
Duyn v. Home Office), ст..ст.183-2, 256 КАС України,
суд, -

постановив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати право позивача ОСОБА_1 на
отримання грошової допомоги,
передбаченої ст.37 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" в розмірі,
визначеному даним Законом.

Зобов’язати Управління праці та
соціального захисту Володимирецької
районної державної адміністрації
провести перерахунок та виплатити
ОСОБА_1 грошову допомогу, передбачену
ст.37 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», в розмірі 40% від
встановленого законодавством
мінімального розміру мінімальної
заробітної плати, починаючи з 15 лютого
2011 року по 14 листопада 2011 року, з
урахуванням фактично здійснених
виплат та зміни розміру мінімальної
заробітної плати.

У відповідності до ст.183-2, ч.2 256 КАС
України постанову допустити до
негайного виконання.

Постанова може бути оскаржена до
Житомирського апеляційного
адміністративного суду через
Володимирецький районний суд.
Апеляційна скарга подається протягом 10
днів з дня отримання постанови.

Постанова суду, крім випадків її
апеляційного оскарження, є остаточною.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляції.
Якщо апеляційна скарга не була подана у
встановлений строк, постанова набирає
законної сили після закінчення цього
строку. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після закінчення
апеляційного розгляду справи.

Суддя:
Іванків О.В.