Справа № 264/7678/14-а
Суддя: Донець Л.О.
Дата ухвалення: 2014-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2014 р. Справа №
264/7678/14-аКолегія суддів Харківського
апеляційного адміністративного суду у
складі

Головуючого судді: Донець Л.О.

Суддів: Бартош Н.С. , Мельнікової Л.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Управління Пенсійного фонду
України в Іллічівському районі
м.Маріуполя Донецької області на
постанову Іллічівського районного
суду м. Маріуполя від 18.09.2014р. по
справі № 264/7678/14-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду
України в Іллічівському районі
м.Маріуполя Донецької області

про визнання протиправною
бездіяльності та зобов'язання виконати
певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

04.09.2014 року ОСОБА_1 (далі-позивач)
звернулася до суду з позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
Іллічевському районі м. Маріуполя
Донецької області (далі-відповідач) про
визнання протиправною бездіяльність
щодо не нарахування та не виплати з
01.01.2014 року підвищення до пенсії
відповідно до ст..6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни" в
розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком
та зобов'язати здійснити перерахунок
пенсії з підвищенням її на 30%
мінімальної пенсії за
віком,встановленої ч.1 ст.28 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" та
провести відповідні виплати з 01.01.2014
року.

Постановою Іллічевського районного
суду м. Маріуполя Донецької області від
18.09.2014 року позов задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність та
зобов'язано відповідача провести
нарахування та виплату щомісячної
доплати до пенсії в розмірі 30%
мінімальної пенсії за віком з
урахуванням встановленого
законодавством прожиткового мінімуму
для осіб,які втратили працездатність з
03.03.2014 року по 18.09.2014 року,з врахуванням
фактично проведених виплат.

Відповідач не погодившись з рішенням
суду першої інстанції подав апеляційну
скаргу в якій просить постанову
скасувати та прийняти нову,якою
відмовити в задоволенні позову.

В обґрунтування апеляційної скарги
апелянт посилається на порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального законодавства.

Колегія суддів, заслухавши суддю
доповідача, перевіривши рішення суду
першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, вважає, що апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції обґрунтовано
встановлено, що позивач є дитиною війни
та за приписами ст.6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни" має
право на отримання підвищення до
пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії
за віком.

Задовольняючи частково позов, суд
першої інстанції виходив з приписів
ст.6 Закону України "Про соціальний
захист дітей війни" та ч.1 ст. 28 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування",
оскільки іншими законами такий розмір
не врегульовано.

Колегія суддів частково погоджується з
такими висновками суду першої
інстанції з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивач має статус дитини війни та за
приписами ст. 6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни" має
право на отримання підвищення до
пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії
за віком.

Колегія суддів вважає, що
задовольняючи позов суд першої
інстанції правильно застосував до
спірних правовідносин норми
матеріального права надавши перевагу
ст. 6 Закону України "Про соціальний
захист дітей війни" над постановою
Кабінету Міністрів України від 28
грудня 2011 року за № 1381 "Про підвищення
рівня соціального захисту найбільш
вразливих верств населення", як
нормативно-правовому акту, що має вищу
юридичну силу. Також судом правильно
визначено розмір мінімальної пенсії за
віком, виходячи із приписів ч.1 ст. 28
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", оскільки іншими законами
такий розмір не врегульовано.

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни", який
набрав чинності з 01.01.2006 року, дітям
війни пенсії або щомісячне довічне
грошове утримання чи державна
соціальна допомога, що виплачується
замість пенсії, підвищуються на 30
відсотків мінімальної пенсії за віком.

Чинним законодавством розмір
мінімальної пенсії за віком
визначається лише за правилами,
передбаченими ст. 28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" від 09.07.2003 року, іншого
нормативно-правового акта, який би
визначав цей розмір або встановлював
інший розмір, немає.

Статтею 7 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни"
передбачено, що фінансове забезпечення
соціальних гарантій, передбачених
зазначеним законом, здійснюється за
рахунок коштів Державного бюджету
України.

Відповідно до Конституції України
закон про Державний бюджет України діє
з 1 січня по 31 грудня календарного року.

Пунктом 4 розділу VІІ Закону України від
23.12.2010 року № 2857-VI "Про Державний бюджет
України на 2011 рік", в редакції закону, що
набула чинності з 22.07.2011 року згідно із
Законом України від 14 червня 2011 року N
3491-VI "Про внесення змін до Закону
України "Про Державний бюджет України
на 2011 рік", п. 3 Прикінцевих положень
Закону України від 22.12.2011 року № 4282-VI
"Про Державний бюджет України на 2012 рік"
п. 4 Прикінцевих положень Закону
України від 06.12.2012 року № 5515-VI "Про
Державний бюджет України на 2013 рік"
передбачалось, що у 2011, 2012 , 2013 роках
розмір підвищення дітям війни пенсії
або щомісячного довічного грошового
утримання чи державної соціальної
допомоги, що виплачується замість
пенсії призначаються і здійснюються в
розмірах і порядку, визначених
Кабінетом Міністрів України.

На виконання п. 7 Закону України від 14
червня 2011 року N 3491-VI "Про внесення змін
до Закону України "Про Державний бюджет
України на 2011 рік" 06.07.2011 року Кабінетом
Міністрів України прийнята постанова
№ 745 "Про встановлення деяких розмірів
виплат, що фінансуються за рахунок
коштів державного бюджету".

28.12.2011 року Кабінетом Міністрів
прийнята постанова N 1381 "Про підвищення
рівня соціального захисту найбільш
вразливих верств населення" із змінами
і доповненнями, внесеними постановами
Кабінету Міністрів України від 5 квітня
2012 року N 293, від 23 квітня 2012 року N 327, від
13 березня 2013 року N 149, від 25 березня 2014
року N 112, що набрала чинності 12.01.2012
року.

Закон України від 16.01.2014 року № 719-VII "Про
Державний бюджет України на 2014 рік" до
змін, внесених Законом України від
31.07.2014 року № 1622-VII "Про внесення змін до
Закону України "Про Державний бюджет
України на 2014 рік", який набрав чинності
02.08.2014 року, не передбачав того, що
підвищення дітям війни призначається і
здійснюється в розмірах і порядку,
визначених Кабінетом Міністрів
України.

Таким чином, з 01.01.2014 року (до 03.08.2014 року)
відновили свою дію положення ст. 6
Закону України від 18.11.2004 року № 2195-IV
"Про соціальний захист дітей війни".

Оскільки у справі, що розглядається,
спір виник щодо виплати позивачу
підвищення з 01.01.2014 року колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції прийшов
до правильного висновку про
задоволення позовних вимог про
зобов'язання нарахувати та виплатити
на користь позивача з підвищення до
пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії
за віком як дитині війни починаючи з
01.01.2014 року, з відрахуванням фактично
проведених виплат.

Колегія суддів вважає,що суд першої
інстанції помилково задовільнив позов
до 18.09.2014 року, оскільки після, 03.08.2014
року дії пенсійного органу відповідали
вимогам чинного законодавства.

Тому рішення суду першої інстанції
підлягає частковому скасуванню з
прийняттям в цій частині нової
постанови,якою в задоволенні позову за
період з 03.08.2014 року відмовити.

Відповідно до ч.1 ст. 195 КАС України, суд
апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в
межах апеляційної скарги. Суд
апеляційної інстанції може вийти за
межі доводів апеляційної скарги в разі
встановлення під час апеляційного
провадження порушень, допущених судом
першої інстанції, які призвели до
неправильного вирішення справи.

Згідно до п. 3 ч.1 ст. 198 КАС України, за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право скасувати її та прийняти нову
постанову суду.

Таким чином, колегія суддів, дійшла до
висновку, що постанова суду першої
інстанції підлягає частковому
скасуванню, а апеляційні скарги -
частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 198,
ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства,
колегія суддів, -

П О С
Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Іллічевському районі м. Маріуполя
Донецької області задовольнити
частково.

Постанову Іллічевського районного
суду м.Маріуполя від 18.09.2014р. по справі
№ 264/7678/14-а скасуватив частині
задоволення позовних вимог з 03.08.2014
року і в цій частині прийняти нову
постанову,якою відмовити в задоволенні
позову.

В іншій частині постанову
Іллічевського районного суду
м.Маріуполя від 18.09.2014р. по справі
№264/7678/14-а зилишити без змін.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя Донець Л.О.Судді
Бартош Н.С. Мельнікова Л.В.