Справа № 9101/58936/2012
Суддя: Нагорна Л.М.
Дата ухвалення: 2012-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" жовтня 2012 р.справа № 2а-18518/11

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд, у складі колегії:

головуючого судді: Нагорної
Л.М.

суддів: Ясенової Т.І.
Мельника В.В.

за участю секретаря судового
засідання: Песенко Н.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Бердянського
місьрайонного суду Запорізької
області 28 листопада 2011 року у справі за
позовом ОСОБА_1 до Управління праці та
соціального захисту населення
виконавчого комітету Бердянської
міської ради запорізької області про
визнання дій неправомірними та
стягнення заборгованості допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку, -

в с т а н о в и в :

Постановою Бердянського місьрайонного
суду Запорізької області 28 листопада
2011 року у задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1 - відмовлено.

Позивач, не погодившись з рішенням суду
першої інстанції, подала апеляційну
скаргу, в якій просила скасувати
постанову суду першої інстанції та
прийняти нову про задоволення її
позовних вимог в повному обсязі. В
обґрунтування своїх вимог вказувала на
те, що постанова суду прийнята з
порушення норм матеріального та
процесуального права.

Відповідач заперечення на апеляційну
скаргу не подавав.

Сторони, будучи належним чином
повідомлені про час та місце розгляду
справи, до судового засідання не
з'явились, клопотань про розгляд справи
за їх участі до суду не надходило, а
тому, відповідно до ст. 41 КАС України,
фіксування судового засідання за
допомогою звукозаписувального
технічного запису не здійснюється.

Перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість
постанови суду в межах доводів
апеляційної скарги і заявлених
позовних вимог, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга задоволенню не підлягає,
виходячи з наступного.

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджено, що позивачка має
малолітнього сина ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1,
у зв'язку з чим знаходиться на обліку у
відповідача з 01 липня 2011 року по 13
серпня 2013 року та отримує від нього
виплати допомоги по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку( а.с.7)

Як вбачається з матеріалів справи,
позивачка була працюючою особою, а тому
їй у 2010 році була призначена та
виплачувалась вказана допомога на
підставі Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
втратами, зумовленими народженням та
похованням»(а.с.7).

Згідно ст. 13 Закону України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми»з
січня 2008 року допомога по догляду за
дітьми до досягнення трирічного віку
призначається та виплачується особам
як не застрахованим в системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, так і
застрахованим, відповідно до
спеціального Закону - Закону України
«Про державну допомогу сім'ям з
дітьми», розмір виплати такої допомоги
регулюється статтею 15 цього Закону і
вказані положення даної статті
неконституційними не визнавались.

Статтею 15 Закону України "Про державну
допомогу сім'ям з дітьми" передбачено,
що допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
надається у розмірі встановленого
законом прожиткового мінімуму для
дітей віком до 6 років.

У статті першій вказаного Закону
зазначено, що Порядок призначення і
виплати державної допомоги сім'ям з
дітьми та перелік документів,
необхідних для призначення допомоги за
цим Законом, встановлюється Кабінетом
Міністрів України.

Закон України "Про державну допомогу
сім'ям з дітьми" є спеціальним законом,
що регулює правовідносини, пов'язані з
призначенням та виплатою державної
допомоги на неповнолітніх дітей.

Умови призначення допомоги по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку передбачені статтею 14
Закону України "Про державну допомогу
сім'ям з дітьми", при цьому зазначений
Закон не передбачає обмежень чи
особливих умов або розподілу осіб, що
мають право на отримання такої
допомоги на застрахованих чи не
застрахованих осіб.

Частиною 2 статті 45 Закону України "Про
Державний бюджет на 2010 рік"
встановлено, що допомога при
народженні дитини та по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку відповідно до Закону України "Про
державну допомогу сім'ям з дітьми" та
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням" призначається і
здійснюється в розмірах і порядку,
визначених Кабінетом Міністрів
України.

Норми статті 45 Закону України "Про
Державний бюджет України на 2010 рік"
неконституційними не визнавались, у
зв'язку з чим, колегія суддів приходить
до висновку, що дії відповідача в
період, за який просить перерахувати
розмір допомоги позивачка, є
правомірними та виплати позивачці
допомоги до догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
здійснені у порядку та розмірі,
визначеному діючим, на момент виплати,
законодавством України.

Статтею 22 вищевказаного Порядку
визначено,що відповідно до статті 15
Закону України "Про державну допомогу
сім'ям з дітьми" допомога по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку виплачується у розмірі, що
дорівнює різниці між: з 1 січня 2008 р. - 50
відсотками, з 1 січня 2009 р. - 75
відсотками, з 1 січня 2010 р. - 100
відсотками прожиткового мінімуму,
встановленого для працездатних осіб,
та середньомісячним сукупним доходом
сім'ї в розрахунку на одну особу за
попередні шість місяців, але не менш як
130 гривень.

Допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
надається на кожну дитину незалежно
від кількості народжених (усиновлених,
взятих під опіку) дітей у сім'ї, по
догляду за якими надається допомога.

Для призначення допомоги у розмірі, що
перевищує мінімальний, подається в
установленому порядку довідка про
склад сім'ї та декларація про доходи та
майновий стан (заповнюється на
підставі довідок про доходи кожного
члена сім'ї).

Позивачка вказаних довідок до
відповідача не надавала та доказів
того, що дохід на кожного члена її сім'ї
є нижчим від прожиткового мінімуму не
надала і до суду.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції дійшов
правильного висновку про відмову в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1

Таким чином, доводи апеляційної скарги
не спростовують зроблений судом першої
інстанції висновок.

Відповідно до ст.200 КАС України,
суд апеляційної інстанції за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції залишає апеляційну скаргу
без задоволення, а постанову суду без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись п.1 ч.1 ст.198, ст. 200, 205, 206 КАС
України, суд, -

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -залишити без
задоволення.

Постанову Бердянського місьрайонного
суду Запорізької області 28 листопада
2011 року - залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
набирає законної сили з моменту її
проголошення та згідно положень
частини 10 статті 183-2 КАС України є
остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Л.М. Нагорна

Суддя:
Т.І. Ясенова

Суддя:
В.В. Мельник