Справа № 577/4929/14-а
Суддя: Буток Т. А.
Дата ухвалення: 2014-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 577/4929/14-а
Провадження № 2-а/577/104/14
"24" листопада 2014 р.
Конотопський міськрайонний суд
Сумської області в складі:
головуючого судді
представника ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Конотоп справу за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
управління Пенсійного фонду України в
м. Конотопі та Конотопському районі,
Головного управління пенсійного фонду
України в Сумській області про
визнання неправомірним рішення про
відмову у підтвердженні стажу роботи
на посадах, що дають право на
призначення пенсії на пільгових
умовах; визнання неправомірною відмови
у призначенні пенсії за віком на
пільгових умовах; зобов'язання
призначити пенсію; проведення
розрахунку та виплати невиплачених
Позивачка ОСОБА_2 звернулася
до суду з позовом, в якому просить:
визнати неправомірним рішення Комісії
з питань підтвердження періодів роботи
на посадах, що дають право на
призначення пенсії на пільгових умовах
Головного управління Пенсійного фонду
України в Сумській області від 17.09.2014
року № 10 про відмову у підтвердженні
їй стажу роботи на посадах, що дають
право на призначення пенсії на
пільгових умовах; визнати
неправомірною відмову управління
Пенсійного фонду України в м.Конотопі
та Конотопському районі у призначенні
їй пенсії за віком на пільгових умовах
по Списку № 2; зобов'язати управління
Пенсійного фонду України в м. Конотопі
та Конотопському районі призначити їй
пенсію за віком на пільгових умовах
відповідно Списку № 2 виробництв,
робіт, професій, посад і показників,
затвердженого Постановою КМ України №
36 від 16.01.2003 року; провести розрахунок
невиплачених коштів пенсії з 27.03.2014
року та виплатити їх. Свої вимоги
обґрунтовує тим, що з 01.11.1994 року по
21.05.2002 року працювала стрижневиком
ручного формування Конотопського
державного вагонного заводу, який на
даний час ліквідований. Зазначена
посада дає їй право на отримання
пенсії на пільгових умовах згідно
Списку № 2. В 2013 році вона звернулася до
управління Пенсійного фонду України в
м. Конотопі та Конотопському районі з
заявою про призначення їй пенсії за
віком на пільгових умовах, на
підтвердження права на зазначену
пенсію нею були надані відповідні
документи. Згодом неодноразово
зверталася до управління Пенсійного
фонду України в Сумській області, але
відповіді не отримувала, їй пояснювали,
що вказане питання вирішується в
Головному управлінні Пенсійного фонду
України в Сумській області. Лише у
травні 2014 року отримала лист про те, що
їй відмовлено в призначенні пенсії на
пільгових умовах у зв'язку з тим, що її
пільговий стаж роботи стрижневиком
ручного формування з 01.11.1994 року по
21.05.2002 року на Конотопському
вагоноремонтному заводі, в подальшому
реорганізованому у ДП “Конотопський
державний вагоноремонтний завод”, що
ліквідований без визначення
правонаступника, не підтверджений у
зв'язку з відсутністю відомостей про
проведення атестації робочого місця.
Вважає відмову відповідачів
неправомірною, оскільки з її трудової
книжки, архівних довідок № 322 від 30.03.2012
року, № 333 від 30.03.2012 року, № 321 від 30.03.2012
року, карти умов праці вбачається, що
вона дійсно з 01.11.1994 року по 01.11.1996 року
працювала стрижневиком ливарного цеху,
а з 01.11.1996 року по 21.05.2002 року —
стержнярем ливарно-кузнечного цеху
повний робочий день та має право на
пенсію за віком на пільгових умовах по
Списку № 2. Атестація її робочого місця
з 01.02.1992 року по 31.01.2000 року не
проводилася у зв'язку із збитковістю
підприємства та відсутністю грошових
коштів. Разом з тим, атестація робочого
місця була не проведена з вини
роботодавця, хоча обов'язок по її
проведенню покладений саме на нього і
будь-якої її вини в цьому не має. Умови
праці на робочому місці з 10.03.1991 року по
25.06.2000 року не змінювалися, атестація
робочого місця стрижневика ручного
формування проведена у червні 2004 року і
було встановлено, що за умовами праці
воно відноситься до Списку № 2. Крім
того, 27.09.2007 року Конотопським
міськрайонним судом ухвалено рішення
відносно ОСОБА_3, яка працювала разом з
нею, про встановлення факту, що вона
працювала у Конотопському державному
вагонно-ремонтному заводі з 01.08.1992 року
по 31.01.200 року на посаді стрижневика
ручного формування та на ВАТ
“Конотопський завод по ремонту
дизель-потягів” з 01.02.2000 року по 25.06.2002
року на посаді стрижневика ручного
формування у шкідливих та важких
умовах праці. Під час розгляду справи
проводилася судова експертиза умов
праці і висновком експерта було
встановлено, що роботу ОСОБА_3
стрижневиком ручного формування в
період з 01.08.1992 року по 25.06.2002 року на
Конотопському державному
вагонно-ремонтному заводі, ВАТ
“Конотопський завод по ремонту
дизель-потягів” можна вважати як у
шкідливих та важких умовах праці.
Ухвалою апеляційного суду Сумської
області від 11.12.2007 року рішення
Конотопського міськрайонного суду від
27.09.2007 року залишено без змін. Більше
того, була винесена окрема ухвала суду
про порушення прав працівників
Конотопського державного
вагонно-ремонтного заводу, ВАТ
“Конотопський завод по ремонту
дизель-потягів” в галузі охорони праці
для вжиття необхідних заходів.
Позивачка ОСОБА_2 та її
представник ОСОБА_1, кожен окремо, в
судовому засіданні позовні вимоги
підтримали в повному обсязі та просять
Представник відповідачів:
управління Пенсійного фонду України в
м. Конотопі та Конотопському районі та
Головного управління пенсійного фонду
України в Сумській області по
довіреності ОСОБА_4 проти позовних
вимог заперечує, при винесенні рішення
просить врахувати письмові
Суд, вислухавши учасників
судового розгляду, допитавши свідка,
дослідивши матеріали справи, вважає,
що позовні вимоги підлягають
частковому задоволенню.
Відповідно до ст. 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи,
зобов’язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
ЗгідноЗакону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та п. 15 Положення «Про
Пенсійний фонд України», Пенсійний
фонд України реалізує свої
повноваження через створені у
встановленому порядку територіальні
управління; рішення про призначення та
перерахунок пенсії приймаються
районними управліннями Пенсійного
фонду України за місцем проживання
При цьому, комісії з питань
підтвердження періодівроботи на
посадах, що дають право на призначення
пенсії на пільгових умовах або за
вислугу роківстворюються при головних
управліннях Пенсійного фонду України в
Автономній Республіці Крим, областях,
містах Києві та Севастополі, до складу
яких обов”язково включаються
представники органів соціального
захисту населення, органів Пенсійного
фонду України, Державної інспекції
України з питань праці. Головою Комісії
є начальник головного управління
Пенсійного фонду України в Автономній
Республіці Крим, областях, містах Києві
та Севастополі. Таким чином Головне
управління пенсійного фонду України в
Сумській області є належним
В судовому засіданні
встановлено, що позивачка ОСОБА_2 з
01.11.1994 року по 01.11.1996 року працювала
стержнярем ручного формування
ливарного цеху, а з 02.11.1996 року по 21.05.2002
року — стержнярем ручного формування
ливарно-кузнечного цеху на
Конотопському державному
вагонно-ремонтному заводі, що
підтверджується копією трудової
книжки БТ-І № 1264343 (а.с. 7,8).
27 березня 2014 року позивачка
звернулася до управління Пенсійного
фонду України в м. Конотопі та
Конотопському районі з заявою про
призначення пенсії за віком на
пільгових умовах за Списком № 2 ( а.с. 6),
але 04 квітня 2014 року рішенням
управління їй було відмовлено у
призначенні пенсії за віком на
пільгових умовах у зв'язку з
відсутністю відомостей про проведення
атестації робочого місця ( а.с.6).
Рішенням Комісії з питань
підтвердження періодів роботи на
посадах, що дають право на призначення
пенсії на пільгових умовах або за
вислугу років головного управління
Пенсійного фонду України в Сумській
області від 17 вересня 2013 року № 10
ОСОБА_2 відмовлено в підтвердженні
стажу роботи стержнярем ручного
формування на Конотопському
вагоноремонтному заводі за період з
01.11.1994 року по 21.05.2002 року у зв'язку з
відсутністю відомостей про проведення
атестації робочого місця.

Відповідно до пункту «б»
частини першої ст. 13 Закону України "Про
пенсійне забезпечення" від 06 грудня 1991
року мають право на пенсію за віком на
пільгових умовах, незалежно від місця
останньої роботи, працівники, зайняті
повний робочий день на інших роботах зі
шкідливими і важкими умовами праці, - за
списком № 2 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджуваним
Кабінетом Міністрів України, і за
результатами атестації робочих місць:
чоловіки - після досягнення 55 років і
при стажі роботи не менше 25 років, з них
не менше 12 років 6 місяців на зазначених
роботах; жінки - після досягнення 50
років і при стажі роботи не менше 20
років, з них не менше 10 років на
зазначених роботах. Крім того, абз. 4 п.
"б" ч. 1 ст. 13 даного Закону передбачає, що
працівникам, які мають не менше
половини стажу роботи з шкідливими і
важкими умовами праці, пенсії на
пільгових умовах призначаються із
зменшенням віку, передбаченого ст. 12
цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6
місяців такої роботи чоловікам і за
кожні 2 роки такої роботи – жінкам.

Атестація робочих місць
здійснюється на підприємствах, в
організаціях та установах незалежно
від форм власності і господарювання
згідно з Порядком та розробленими на
виконання постанови № 442 Методичними
рекомендаціями для проведення
атестації робочих місць за умовами
праці, затвердженими постановою
Міністерства праці України (далі -
Мінпраці) від 1 вересня 1992 року № 41 (далі
- Методичні рекомендації).

Відповідно до зазначених
нормативних актів основна мета
атестації полягає у регулюванні
відносин між власником або
уповноваженим ним органом і
працівниками у галузі реалізації права
на здорові й безпечні умови праці,
пільгове забезпечення, пільги та
компенсації за роботу у несприятливих
умовах.

Згідно з пунктом 4 Порядку та
підпунктом 1.5 пункту 1 Методичних
рекомендацій періодичність проведення
атестації робочих місць визначається
безпосередньо колективним договором
підприємства і проводиться не рідше
одного разу на 5 років.
Відповідальність за своєчасне та
якісне проведення атестації
покладається на керівника
підприємства чи організації.

Атестація робочих місць
відповідно до Порядку та Методичних
рекомендацій передбачає: установлення
факторів і причин виникнення
несприятливих умов праці;
санітарно-гігієнічне дослідження
факторів виробничого середовища,
важкості й напруженості трудового
процесу на робочому місці; комплексну
оцінку факторів виробничого
середовища і характеру праці на
відповідність їхніх характеристик
стандартам безпеки праці, будівельним
та санітарним нормам і правилам;
установлення ступеня шкідливості й
небезпечності праці та її характеру за
гігієнічною класифікацією;
обґрунтування віднесення робочого
місця до категорії зі шкідливими
(особливо шкідливими), важкими
(особливо важкими) умовами праці;
визначення (підтвердження) права
працівників на пільгове пенсійне
забезпечення за роботу у несприятливих
умовах; складання переліку робочих
місць, виробництв, професій та посад із
пільговим пенсійним забезпеченням
працівників; аналіз реалізації
технічних і організаційних заходів,
спрямованих на оптимізацію рівня
гігієни, характеру і безпеки праці.

Відповідно до положень
Порядку відомості про результати
атестації робочих місць заносяться до
картки умов праці, форма якої
затверджується Мінпраці разом з
Міністерством охорони здоров'я
України. Перелік робочих місць,
виробництв, професій і посад з
пільговим пенсійним забезпеченням
працівників, який складається за
результатами проведеної атестації
робочих місць, після погодження з
профспілковим комітетом
затверджується наказом по
підприємству, організації і
зберігається протягом 50 років. Витяги з
наказу додаються до трудової книжки
працівників, професії та посади яких
внесено до переліку.

Комплексний аналіз норм
Закону України "Про пенсійне
забезпечення" та Порядку дає підстави
дійти висновку, що необхідними умовами
для виникнення у особи права на
пенсійне забезпечення на пільгових
умовах відповідно до пункту «б» ст. 13
Закону України "Про пенсійне
забезпечення" є формальна констатація
факту перебування особи на посаді або
виконання нею робіт, що містяться у
списку № 2, а також документальне
підтвердження зайнятості працівника
за відповідною професією за
результатами атестації умов праці, яке
полягає у наявності результатів
атестації відповідного робочого місця
за умовами праці. Документами, які
підтверджують результати атестації
робочого місця за умовами праці, можуть
бути: карта умов праці, наказ по
підприємству про затвердження
переліку робочих місць, виробництв,
професій і посад з пільговим пенсійним
забезпеченням працівників; трудова
книжка із записом про витяг із
зазначеного наказу або з додатком
такого витягу.

Разом з тим, в судовому
засіданні було встановлено, що на ВАТ
“Конотопський завод по ремонту
дизель-потягів” вперше атестація
робочих місць за умовами праці по
робочому місці “стрижневика ручного
формування” проведена згідно
підсумкового наказу від 30.06.2004 року №
117/а. На робочому місці виявлені
перевищення гранично-допустимих
концентрацій та рівнів по пилу — у 1,2
рази, шуму — на 1дБа та інше. За
результатами атестації підтверджене
право на пільгове пенсійне
забезпечення згідно списку № 2,
встановлені доплати — 8%, додаткова
відпустка — 4 дні за шкідливі та важкі
умови праці. Крім того, довідкою,
наданою ВАТ “Конотопський завод по
ремонту дизель-потягів”, умови праці
на робочому місці стрижневика ручного
формування з 19.03.1991 року по 25.06.2002 року
не змінювалися, підтверджується
виконання робіт повний робочий день на
протязі усього періоду та
відповідність характеру виконуваної
роботи, визначеної Списками,
затвердженими ОСОБА_5 Міністрів СРСР
від 26.01.1991 року № 10, відповідними
Списками від 11.03.1994 року № 162 та від
16.01.2003 року № 36 (матеріали цив. справи №
2 -1613/2007р.). Суд не приймає до уваги
пояснення представника відповідачів
про те, що вищевказані документи
стосуються лише ОСОБА_3, оскільки
згідно наказу проводилася атестація
робочого місця “стрижневика ручного
формування”, а не “стрижневика
ручного формування ОСОБА_3О.”

Свідок ОСОБА_3, допитана в
судовому засіданні, пояснила, що вона
що вона працювала на Конотопському
державному вагоно-ремонтному заводі з
19.03.1991 року по 01.11.1996 року –
стрижневиком ручного формування
ливарного цеху, з 01.11.1996 року по 31.01.2000
року - стрижневиком ручного формування
ливарно-ковальського цеху; на ВАТ
«Конотопський завод по ремонту
дизель-потягів» з з 01.02.2000 року по 01.06.2000
року - стрижневиком ручного формування
ливарно-ковальського цеху, з 01.06.2000 року
по 25.06.2002 року - стрижневиком ручного
формування механо-комплектувального
цеху. В період з з 01.11.1994 року по 21.05.2002
року разом з нею стрижневиком ручного
формування працювала ОСОБА_2 Атестація
робочого місця на підприємстві була
проведена лише в 2004 році. З 2007 року вона
отримує пенсію за віком на пільгових
умовах по Списку № 2.

У суду немає підстав ставити
під сумнів достовірність і правдивість
фактів, про які повідомив свідок ОСОБА_6
про його заінтересованість в
результаті розгляду справи відсутні,
показання свідка підтверджуються і
доповнюються іншими зібраними по
справі доказами.

Згідно ч. 2 ст. 11 КАС України
суд розглядає адміністративні справи
не інакше як за позовною заявою,
поданою відповідно до цього кодексу, і
не може виходити за межі позовних
вимог. Суд може вийти за межі позовних
вимог тільки в разі, якщо це необхідно
для повного захисту прав, свобод та
інтересів сторін чи третіх осіб, про
захист яких вони просять.

За таких обставин, суд
вважає, що для повного захисту прав,
свобод та інтересів позивачки слід
зобов'язати Комісію з питань
підтвердження періодів роботи на
посадах, що дають право на призначення
пенсії на пільгових умовах або за
вислугу років головного управління
Пенсійного фонду України в Сумській
області переглянути рішення комісії
від 17 вересня 2013 року № 10 відносно
ОСОБА_2 з урахуванням обставин,
встановлених судом та пояснень свідка
ОСОБА_3

Крім того суд вважає, що
строк звернення до суду з
адміністративним позовом позивачкою
не пропущено, оскільки про порушення
своїх прав вона дізналася 04 квітня 2014
року, а з позовом звернулася 02.10.2014 року,
тобто до закінчення шестимісячного
строку з дня, коли особа дізналася про
порушення своїх прав.

Керуючись ст. 19 Конституції
України, Законом України “Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування”, Законом України “Про
пенсійне забезпечення”, ОСОБА_5 КМУ №
36 від 16.01.2003 р., Положенням «Про
Пенсійний фонд України», ОСОБА_5 ПФУ №
18-1 від 10.11.2006 р. “Про затвердження
Порядку підтвердження періодів роботи,
що зараховуються до трудового стажу
для призначення пенсії на пільгових
умовах або за вислугу років”, ОСОБА_5
ПФУ № 22-1 від 25.11.2005 р. “Про затвердження
Порядку подання та оформлення
документів для призначення (
перерахунку) пенсій відповідно до
Закону України “Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування”, ст. 3, 10,11, 69-71, 158-161, 256 КАС
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2
задовольнити частково.

Зобов'язати Комісію з питань
підтвердження періодів роботи на
посадах, що дають право на призначення
пенсії на пільгових умовах або за
вислугу років, головного управління
Пенсійного фонду України в Сумській
області переглянути рішення комісії
від 17 вересня 2013 року № 10 відносно
ОСОБА_2.

ОСОБА_5 може бути оскаржена
до Харківського апеляційного
адміністративного суду шляхом подання
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня складення постанови в
повному обсязі.

Суддя:

ОСОБА_7