Справа № 279/7590/14-а
Суддя: Бондарчук І.Ф.
Дата ухвалення: 2014-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:Бондарчук І.Ф.
УХВАЛА

іменем України

"02" грудня 2014 р.
Справа № 279/7590/14-а

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Бондарчука І.Ф.

суддів:
Моніча Б.С.

Хаюка С.М.,

розглянувши у порядку письмового
провадження апеляційну скаргу ОСОБА_3
на ухвалу Коростенського
міськрайонного суду Житомирської
області від "23" жовтня 2014 р. у справі за
позовом ОСОБА_3 до В.о.начальника
Житомирської митниці Міндоходів
Гринчука Сергія Івановича про
визнання дій посадової особи
протиправними та скасування постанови
у справі про порушення митних правил

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2014 року позивач звернувся до
суду з позовом, в якому просив визнати
протиправними дії в.о. начальника
Житомирської митниці Міндоходів
Гринчука Сергія Івановича щодо
винесення постанови в справі про
порушення митних правил № 0240/101000001/2014
від 29 вересня 2014 року про накладення
адміністративного стягнення у вигляді
штрафу в розмірі 8500,00 грн. та скасувати
зазначену постанову.

Ухвалою Коростенського міськрайонного
суду Житомирської області від 23 жовтня
2014 року позовну заяву ОСОБА_3 залишено
без розгляду.

В апеляційній скарзі позивач просить
скасувати вказану ухвалу через
порушення судом норм процесуального
права та повернути справу до суду
першої інстанції для продовження
розгляду.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши рішення
суду першої інстанції в межах
апеляційної скарги відповідно до ст.195
КАС України, дослідивши матеріали
справи, вважає, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Залишаючи без розгляду
адміністративний позов, суд першої
інстанції виходив з того, що позивачем
пропущено строк на оскарження
постанови про порушення митних правил,
оскільки оскаржувана постанова
отримана ОСОБА_3 09 жовтня 2014 року, а тому
строк звернення до суду закінчився 19
жовтня 2014 року.

Проте, колегія суддів не погоджується з
наведеним висновком, виходячи з
наступного.

Встановлено, що з позовною заявою про
скасування постанови про порушення
митних правил позивач звернувся 21
жовтня 2014 року.

Відповідно до ст.99 КАС України
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ст.289 КУпАП скаргу на
постанову по справі про
адміністративне правопорушення може
бути подано протягом десяти днів з дня
винесення постанови. В разі пропуску
зазначеного строку з поважних причин
цей строк за заявою особи щодо якої
винесено постанову може бути поновлено
органом (посадовою особою) правомочним
розглядати скаргу.

Стаття 102 КАС України передбачає, що
пропущений з поважних причин
процесуальний строк, встановлений
законом, може бути поновлений судом за
клопотанням особи, яка бере участь у
справі.

Відповідно до ст.100 КАС України
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд на підставі позовної заяви та
доданих до неї матеріалів не знайде
підстав для визнання причин пропуску
строку звернення до адміністративного
суду поважними, про що постановляється
ухвала.

Відповідно до п.2.18 Інструкції, щодо
оформлення матеріалів про
адміністративні правопорушення,
постанова оголошується негайно, після
закінчення розгляду справи. Копія
постанови вручається протягом 3-х днів
або висилається поштою рекомендованим
листом особі, стосовно якої її
винесено.

Із тексту оскаржуваної постанови
вбачається, що підпис ОСОБА_3 в ній
відсутній, а копія постанови про
порушення митних правил направлена
позивачу 30 вересня 2014 року.

Враховуючи, що законодавець не
покладає на особу, яка вчинила
адміністративне правопорушення,
обов'язку доказування щодо дати
отримання копії постанови про
притягнення її до адміністративної
відповідальності, а будь-які дані, які б
свідчили, про отримання позивачем
оскаржуваної постанови про порушення
митних правил саме 09 жовтня 2014 року
відсутні, колегія суддів дійшла
висновку, що суд першої інстанції не
надав належної оцінки зазначеним
обставинам.

Крім того, слід зазначити, що
відповідно до статті 6 Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод (далі - Конвенція) гарантує право
на справедливий і публічний розгляд
справи упродовж розумного строку
незалежним і безстороннім судом,
встановленим законом, при визначенні
цивільних прав і обов'язків особи чи
при розгляді будь-якого кримінального
обвинувачення, що пред'являється особі.
Ключовими принципами статті 6 є
верховенство права та належне
здійснення правосуддя. Ці принципи
також є основоположними елементами
права на справедливий суд.

Прецедентна практика Європейського
суду з прав людини (у справах "Осман
проти Сполученого королівства" від
28.10.1998 р. та "Креуз проти Польщі" від
19.06.2001 р.) виходить з того, що реалізуючи
п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини
і основоположних свобод щодо
доступності правосуддя та
справедливого судового розгляду кожна
держава-учасниця цієї Конвенції вправі
встановлювати правила судової
процедури, в тому числі й процесуальні
заборони і обмеження, зміст яких - не
допустити судовий процес у безладний
рух, а право на право на доступ до суду,
закріплене у 6 § 1 Конвенції, не є
абсолютним: воно може бути піддане
допустимим обмеженням, оскільки
вимагає за своєю природою державного
регулювання. Держави-учасниці
користуються у цьому питанні певною
свободою розсуду.

Однак Суд повинен прийняти в останній
інстанції рішення щодо дотримання
вимог Конвенції; він повинен
переконатись у тому, що право доступу
до суду не обмежується таким чином чи
такою мірою, що сама суть права буде
зведена нанівець. Крім того, подібне
обмеження не буде відповідати ст. 6 § 1,
якщо воно не переслідує легітимної
мети та не існує розумної
пропорційності між використаними
засобами та поставленою метою (див. Prince
Hans-Adam II of Liechtenstein v. Germany).

Отже, основною складовою права на суд є
право доступу, в тому розумінні, що
особі має бути забезпечена можливість
звернутись до суду для вирішення
певного питання, і що з боку держави не
повинні чинитись правові чи практичні
перешкоди для здійснення цього права.

Відповідно до ч.4 ст.6 КАС України ніхто
не може бути позбавлений права на
розгляд його справи в
адміністративному суді, до підсудності
якого вона віднесена цим Кодексом.

Таким чином, суд першої інстанції
допустив порушення норм
процесуального права, які призвели до
неправильного вирішення питання.

Повноваження суду апеляційної
інстанції за наслідками розгляду
апеляційної скарги на ухвалу суду
визначені в ст. 199 КАС України.

Згідно ст. 199 КАС України, апеляційний
суд встановивши невідповідність
ухвали суду першої інстанції про
повернення позовної заяви у справі
вимогам закону та дійшовши висновку
про необхідність її скасування,
наділений повноваженням направити
справу для продовження її розгляду.

За таких обставин колегія суддів
вважає необхідним апеляційну скаргу
ОСОБА_3 задовольнити та у
відповідності до п.3 ч.1 ст.199 КАС України
направити справу до суду першої
інстанції для продовження її розгляду.

Керуючись ст.ст. 197, 199, 204-206, 211, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3
задовольнити.

Ухвалу Коростенського міськрайонного
суду Житомирської області від "23"
жовтня 2014 р. скасувати і направити
справу для продовження розгляду до
суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та оскарженню не
підлягає.

Головуючий суддя (підпис)
І.Ф.Бондарчук

судді: (підпис)
Б.С. Моніч

(підпис)
С.М.Хаюк

З оригіналом згідно: суддя
________________________________ І.Ф.Бондарчук

Повний текст cудового рішення
виготовлено "02" грудня 2014 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3
АДРЕСА_1,11500

3- відповідачу/відповідачам:
В.о.начальника Житомирської митниці
Міндоходів Гринчук Сергій Іванович
вул.Перемоги,25,м.Житомир,10003