Справа № 815/4626/14
Суддя: Коваль М.П.
Дата ухвалення: 2014-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2014 р.м.ОдесаСправа № 815/4626/14

Категорія: 6.1 Головуючий в 1 інстанції:
Балан Я. В. Колегія суддів
Одеського апеляційного
адміністративного суду у складі:

головуючого судді -
Коваля М.П.,

суддів -
Потапчука В.О.

-
Семенюка Г.В.,

при секретарі -
Курмановій І.І.,

за участі: представник
відповідача Південної митниці -
Бачерікова Д.О. (за довіреністю),

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Одесі апеляційні
скарги Південної митниці Міндоходів,
Головного управління Державної
казначейської служби України в
Одеській області на постанову
Одеського окружного адміністративного
суду від 26 вересня 2014 року по справі за
адміністративним позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Інвестиційно-промислова група
«Майстер» до Південної митниці
Міндоходів, Головного управління
Державної казначейської служби
України в Одеській області про
визнання протиправною бездіяльності
Південної митниці Міндоходів щодо
повернення надмірно сплаченого до
бюджету мита та стягнення з Державного
бюджету України надмірно сплаченого до
бюджету мита у сумі
17437,50 грн., -

В С Т А Н О В И Л А:

Товариство з обмеженою
відповідальністю
«Інвестиційно-промислова група
«Майстер» (далі - позивач, або ТОВ «ІПГ
«Майстер») звернулось до суду з
адміністративним позовом до Південної
митниці Міндоходів (далі - відповідач-1),
Головного управління Державної
казначейської служби України в
Одеській області (далі - відповідач-2,
або ГУДКС України в Одеській області), з
урахуванням заяви про уточнення
позовних вимог, про визнання
протиправною бездіяльності Південної
митниці Міндоходів щодо неповернення
надмірно сплаченого Товариством з
обмеженою відповідальністю
«Інвестиційно-промислова група
«Майстер» до бюджету мита у сумі 17437,50
грн., стягнення з Державного бюджету
України (ГУДКС України в Одеській
області, , адреса: 65023, м.
Одеса, вул. Садова, 1-А) на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю
«Інвестиційно-промислова група
«Майстер» (, адреса: 65025,
19 км. Старокиївської дороги, 4, р/р
980 в ПАТ «КБ «Інвестбанк» м. Одеса,
МФО 328210) надмірно сплаченого до бюджету
мита у сумі 17437,50 грн.

Постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 26 вересня
2014 року вказаний
адміністративний позов задоволений в
повному обсязі.

Не погоджуючись із зазначеним судовим
рішенням суду першої інстанції
відповідач, ГУДКС України в Одеській
області, подало апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати постанову суду
першої інстанції та ухвалити нове
рішення про відмову у задоволенні
адміністративного позову, наголошуючи,
зокрема, що ГУДКС України в Одеській
області висновок від Південної митниці
Міндоходів про повернення з Державного
бюджету на користь ТОВ «ІПГ «Майстер»
надмірно сплачені кошти в загальній
сумі 17437,50 грн. не отримувало, тому не
мало жодних правових підстав для
здійснення операцій щодо повернення
спірної грошової суми.

Відповідач - Південна митниця
Міндоходів, також, не погоджуючись із
зазначеним судовим рішенням суду
першої інстанції, подала апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову суду першої інстанції та
ухвалити нове рішення про відмову у
задоволенні адміністративного позову,
зазначивши, що Південна митниця
Міндоходів під час розгляду заяв
позивача про повернення з бюджету
грошових коштів в Порядку повернення
коштів, помилково або надміру
зарахованих до державного та місцевих
бюджетів діяла на підставі, у межах та у
спосіб, що визначені Конституцією та
законами України, оскільки за
результатами розгляду поданих
підприємством заяв було з'ясовано про
надання не у повному обсязі документів,
необхідних відповідно до приписів
чинного законодавства для розгляду
таких заяв.

В судовому засіданні представник
апелянта - Південної митниці
Міндоходів підтримав вимоги
апеляційної скарги, з підстав
викладених в поданій скарзі.

Представник апелянта - ГУДКС України в
Одеській області та представник
позивача в судове засідання не прибули,
про дату, час та місце проведення
апеляційного розгляду справи були
повідомлені належним чином та
своєчасно, що підтверджується наявними
в матеріалах справи повідомленнями про
вручення повісток про виклик до суду
(а.с.142-143).

Згідно вимог ч. 4 ст. 196 КАС України
неприбуття у судове засідання сторін
або інших осіб, які беруть участь у
справі, належним чином повідомлених
про дату, час і місце апеляційного
розгляду, не перешкоджає судовому
розгляду справи.

З огляду на викладене, колегія суддів
порадившись на місці та заслухавши
думку представника відповідача -
Південної митниці Міндоходів, ухвалила
слухати справу за відсутністю
представника позивача та представника
відповідача - ГУДКС України в Одеській
області, сповіщених належним чином про
час і місце апеляційного розгляду.

Розглянувши доводи апеляційних скарг,
перевіривши матеріали справи та
дослідивши докази, проаналізувавши на
підставі встановлених фактичних
обставин справи правильність
застосування судом першої інстанції
норм законодавства, колегія суддів
вважає, що апеляційні скарги
відповідачів не підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції
та вбачається з матеріалів справи, на
підставі рішення Південної митниці
Міндоходів № 500060804/2013/000022/2
від 23.12.2013 року позивачем сплачено при
митному оформленні згідно з
МД 500060804/2013/102023 в якості
гарантійного зобов'язання у формі
фінансової застави 17437,50 грн.
відповідно до митної вартості товару,
визначеної рішенням про коригування
митної вартості (а.с.22-24).

З матеріалів справи вбачається, що
вказане рішення Південної митниці
Міндоходів № 500060804/2013/000022/2 від 23.12.2013
року про коригування митної вартості
товару визнано протиправним та
скасовано постановою Одеського
окружного адміністративного суду від
19.02.2014 року по справі № 815/237/14, залишеною
без змін ухвалою Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 20.05.2014 року та ухвалою Вищого
адміністративного суду України від
14.08.2014 року (а.с.7-17,
145-148).

Таким чином, судом першої інстанції
встановлено та підтверджено під час
апеляційного розгляду, що внаслідок
неправомірного коригування
відповідачем митної вартості товарів
позивачем сплачено до бюджету платежів
у більшому на 17437,50 грн. порівняно з
рівнем митної вартості товарів,
визначеним декларантом, що
відповідачами не заперечувалося, як в
ході розгляду справи в суді першої
інстанції, так і під час апеляційного
розгляду справи.

Тобто, сплачена ТОВ «ІПГ «Майстер» сума
у розмірі 17437,50 грн., як гарантійне
зобов'язання у формі фінансової
застави, у зв'язку із скасуванням у
судовому порядку рішення Південної
митниці Міндоходів № 500060804/2013/000022/2 від
23.12.2013 року є надмірно сплаченими
грошовими коштами.

Судом першої інстанції встановлено, що
не заперечується апелянтами, що
позивач неодноразово звертався до
відповідачів із відповідними заявами
про повернення надмірно сплаченого
мита, про використання сплачених
коштів за іншими зобов'язаннями перед
органами доходів і зборів, проте
вказані клопотання позивача залишені
без задоволення.

Так, з матеріалів справи вбачається, що
на адресу ГУДКС України в Одеській
області та Південної митниці
Міндоходів позивачем надіслано заяви
за вих. № 2597 від 28.04.2014 року із
супровідним листом № 2598 від 28.04.2014 року
та за вих. № 2638 від 28.04.2014 року із
супровідним листом № 2637 від 27.05.2014 року
про повернення коштів з бюджету у
розмірі 18722,92 грн. (а.с.31-33, 36-38, 66-66зв.).

Згідно відповіді № 8813/15-70-52 від 13.06.2014
року, Південна митниця Міндоходів
розглянувши заяву від 28.04.2014 року за
вих. № 2638 вказала на недотримання
позивачем приписів законодавства під
час подання вказаної заяви, зокрема,
зазначила про необхідність наведення
обґрунтованих причин повернення
грошових коштів, уточнення суми
грошових коштів, яку заявник просить
повернути з держбюджету та надати
документи, що підтверджують суму
помилково та/або надмірно сплачених
митних платежів, а також зазначила, що
питання про повернення грошових
коштів, належних до повернення, буде
розглянуто та вирішено за умови
дотримання положень та вимог,
встановлених Порядком № 618, Митного та
Податкового кодексів України (а.с.34-35,
67-68).

Від ГУДКС України в Одеській області
відповіді позивач не отримав.

Крім того, як вбачається з матеріалів
справи, ТОВ «ІПГ «Майстер», в порядку
передбаченому п. 6 ст. 313 Митного кодексу
України, звернулось до Південної
митниці Міндоходів із заявою за вих. №
2732 від 27.06.2014 року про використання
сплачених коштів на суму 17437,50 грн. за
іншими зобов'язаннями позивача перед
органами доходів і зборів, у якій
зазначило про скасування постановою
Одеського окружного адміністративного
суду від 19.02.2014 року, яка набрала
законної сили, рішення відповідача про
коригування митної вартості, на
підставі якого до державного бюджету
було сплачено в якості гарантійного
зобов'язання суму у розмірі 17347,50 грн., у
зв'язку із чим просило, в порядку
повернення коштів, що обліковуються на
відповідних рахунках митного органу як
передоплата, і митних та інших
платежів, помилково та/або надмірно
сплачених до бюджету, контроль за
справлянням яких здійснюється митними
органами, використати сплачені
позивачем 17347,50 грн., як гарантійне
зобов'язання у формі фінансової
застави, у зв'язку із скасуванням у
судовому порядку рішення Південної
митниці Міндоходів № 500060804 від 23.12.2013
року на вказану суму за іншими
зобов'язаннями підприємства позивача
перед органами доходів і зборів (митних
органів) з оплати митних зборів (а.с.27,
69).

Згідно відповіді Південної митниці
Міндоходів від 04.07.2014 року за № 9886/15-70-52,
відповідач зазначив, що листом від
13.06.2014 року Південною митницею
роз'яснювався підприємству порядок
повернення з Державного бюджету
України митних платежів помилково
та/або надмірно сплачених до бюджету.
Так, звернуто увагу позивача на вимоги
п. 43.1 ст. 43 Податкового кодексу України,
які не дотримано позивачем, оскільки
довідки про відсутність
заборгованості до заяви позивачем не
додано, тощо (а.с.70-71).

Отримавши вказану відповідь, позивачем
на адресу Південної митниці Міндоходів
втретє надіслано заяву про повернення
коштів № 2798 від 24.07.2014 року із
зазначенням причин повернення та
уточненням суми коштів, які підлягають
поверненню.

До вказаної заяви було додано довідку
№ 650 від 23.07.2014 року (оригінал), копії
судових рішень від 19.02.2014 року та від
20.05.2014 року, копію ГДТ, платіжних
доручень з відміткою банку та копії
звірки залишків коштів передоплати
станом на 01.01.2014 року (а.с.19-21, 23-25).

Проте, відповіді на вказану заяву
позивачем отримано не було, що і стало
підставою для звернення до суду з даним
позовом.

Вирішуючи спірне, суд першої інстанції,
враховуючи неправомірність рішення
Південної митниці Міндоходів про
коригування митної вартості товарів та
правильність заявленої позивачем
митної вартості товарів, що
встановлено судовим рішенням по справі
№ 815/237/14, яке набрало законної сили,
фактичну надмірну сплату позивачем до
бюджету платежів при митному
оформленні в сумі 17347,50 грн., а також
звернення позивача із заявами про
повернення коштів, зокрема,
від 24.07.2014 року, у якій позивачем
було уточнено суму та вказано причини
повернення, тощо, на яку відповідачем
будь-яких відповідей надано не було,
дійшов висновку про обґрунтованість
вимог позивача щодо визнання
протиправною бездіяльності Південної
митниці Міндоходів щодо повернення
надмірно сплаченого позивачем до
бюджету мита у сумі 17437,50 грн. та
стягнення з Державного бюджету України
надмірно сплаченого до бюджету мита у
вказаному розмірі.

Колегія суддів погоджується з
вказаними висновками суду першої
інстанції з огляду на викладене.

Статтею 27 Митного кодексу України
встановлено, що якщо задоволення
скарги на рішення, дії або
бездіяльність митних органів або їх
посадових осіб пов'язане з виплатою
грошових сум, їх виплата здійснюється
за рахунок державного бюджету
органами, що здійснюють казначейське
обслуговування бюджетних коштів, на
підставі рішення суду, органу чи
посадової особи щодо задоволення
скарги повністю або частково в порядку,
визначеному законом.

Згідно з ч. 3 ст. 301 Митного кодексу
України, надміру зараховані до
державного бюджету суми митних
платежів повертаються з державного
бюджету в порядку, визначеному
центральним органом виконавчої влади,
що забезпечує формування та реалізує
державну політику у сфері фінансів.

Відповідно до п. 1 розділу ІІІ Порядку
повернення платникам податків коштів,
що обліковуються на відповідних
рахунках митного органу як
передоплата, і митних та інших
платежів, помилково та/або надмірно
сплачених до бюджету, контроль за
справлянням яких здійснюється митними
органами, затвердженого наказом
Державної митної служби України від
20.07.2007 року № 618 для повернення з
Державного бюджету України митних та
інших платежів, помилково та/або
надмірно сплачених до бюджету,
контроль за справлянням яких
здійснюється митними органами,
платником податків до загального
відділу митного органу, яким
здійснювалось оформлення митної
декларації, подається заява довільної
форми, яка підписується керівником і
головним бухгалтером суб'єкта
господарської діяльності або фізичною
особою.

Заява може бути подана не пізніше 1095-го
дня, наступного за днем зарахування
коштів до Державного бюджету України.

У заяві зазначаються причини
повернення коштів, реквізити банку,
найменування та код за ЄДРПОУ платника
податків - юридичної особи та напрям
перерахування коштів: а) для повернення
платнику податків - на поточний рахунок
платника податків в установі банку; б)
для подальших розрахунків як
передоплата або грошова застава: на
депозитний рахунок 3734; на банківський
рахунок 2603; в) для повернення фізичній
особі в готівковій формі, якщо такі
кошти вносилися готівкою, - на
банківський рахунок 2603; г) для
погашення грошового зобов'язання
(податкового боргу) з інших платежів,
контроль за справлянням яких покладено
на митні органи, незалежно від виду
бюджету.

До заяви додаються: аркуші з
позначенням «3/8» комплектів бланків
митних декларацій форм МД-2 і МД-3 і
доповнення (у разі їх оформлення) або
другий аркуш оформленої посадовою
особою митного органу уніфікованої
митної квитанції МД-1, за якою помилково
та/або надмірно сплачено митні та інші
платежі; документи, що підтверджують
суму помилково та/або надмірно
сплачених митних та інших платежів;
документи, що підтверджують право на
перенесення граничних строків для
подання заяв про повернення надмірно
сплачених митних та інших платежів, у
випадках, передбачених в абзацах 3-8
цього пункту.

Пунктами 2-6 розділу ІІІ цього Порядку
визначено подальші дії митного органу
його посадових (службових) осіб після
надходження такої заяви, а саме її
реєстрація, перевірка та підготовка
висновку про повернення помилково
та/або надмірно зарахованих до бюджету
митних та інших платежів, контроль за
справлянням яких покладається на митні
органи, складення необхідного пакету
документів для повернення коштів та їх
надіслання відповідному
територіальному органу Державного
казначейства України.

Як встановлено судом першої інстанції
та не заперечується апелянтами,
позивач неодноразово звертався до
Південної митниці Міндоходів із
заявами про повернення коштів з
бюджету та зарахування коштів за
іншими зобов'язаннями підприємства, у
відповідності до вимог вказаного
Порядку № 618, проте Південною митницею
Міндоходів надані відповіді були не на
усі заяви позивача, по суті вказані
відповіді не ґрунтується на нормах
Митного кодексу України та Порядку № 618
та суперечать фактичним обставинам
справи, оскільки з матеріалів справи
вбачається, що до поданих позивачем
заяв були надані усі необхідні
передбачені нормами чинного
законодавства, що регулюють спірні
питання, документи, необхідні для
розгляду питання щодо повернення
коштів та які підтверджували
правомірність заявлених вимог про
повернення надмірно сплачених
грошових коштів.

Щодо довідки про відсутність
заборгованості, на яку посилається
Південна митниця Міндоходів у своїх
відповідях, в тому числі, і в
апеляційній скарзі, як підставу для
відмови вимог позивача про повернення
надмірно сплачених до бюджету коштів,
колегія суддів наголошує, що з
матеріалів справи вбачається, що
зазначена довідка, також, була надана
підприємством до Південної митниці
Міндоходів, про що свідчить відповідна
відмітка у додатках до заяви позивача:
довідка № 650 від 23.07.2014 року (а.с.21).

З огляду на вищевикладене, враховуючи,
що неправомірність рішення Південної
митниці Міндоходів про коригування
митної вартості товарів та
правильність заявленої позивачем
митної вартості товарів, встановлено
судовим рішенням по справі № 815/237/14, яке
набрало законної сили, фактичну
надмірну сплату позивачем до бюджету
платежів при митному оформленні в сумі
17347,50 грн., а також звернення позивача із
заявами про повернення коштів, зокрема,
від 24.07.2014 року, до якої останнім були
додані усі необхідні передбачені
нормами чинного законодавства, що
регулюють спірні питання, документи,
необхідні для розгляду питання щодо
повернення коштів та які
підтверджували правомірність
заявлених вимог позивача про
повернення надмірно сплачених
грошових коштів, що не спростовано
апелянтами, колегія суддів вважає, що
суд першої інстанції дійшов вірного
висновку про обґрунтованість вимог
позивача щодо визнання протиправною
бездіяльності Південної митниці
Міндоходів щодо повернення надмірно
сплаченого до бюджету мита у сумі 17437,50
грн. та стягнення з Державного бюджету
України на користь позивача надмірно
сплаченого до бюджету мита у вказаному
розмірі.

Доводи апеляційних скарг встановлених
обставин справи та висновків суду
першої інстанції не спростовують та не
дають підстав для висновку про
неправильне застосування судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, яке призвело або
могло призвести до неправильного
вирішення справи.

За таких обставин, оскільки висновки
суду першої інстанції обґрунтовані та
відповідають чинному законодавству, а
доводи апеляційних скарг їх не
спростовують, колегія суддів, на
підставі ст. 200 КАС України, приходить
до висновку про залишення апеляційних
скарг без задоволення, а постанови суду
- без змін.

Керуючись ст.ст. 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги Південної митниці
Міндоходів, Головного управління
Державної казначейської служби
України в Одеській області на
постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 26 вересня
2014 року - залишити без задоволення.

Постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 26 вересня
2014 року по справі за адміністративним
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю
«Інвестиційно-промислова група
«Майстер» до Південної митниці
Міндоходів, Головного управління
Державної казначейської служби
України в Одеській області про
визнання протиправною бездіяльності
Південної митниці Міндоходів щодо
повернення надмірно сплаченого до
бюджету мита та стягнення з Державного
бюджету України надмірно сплаченого до
бюджету мита у сумі 17437,50 грн. - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення
та може бути оскаржена в касаційному
порядку протягом 20 днів після набрання
законної сили безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Повний текст ухвали виготовлений та
підписаний колегією суддів 28 листопада
2014 року.

Головуючий суддя:
/М.П. Коваль/

Суддя:
/В.О. Потапчук/

Суддя:
/Г.В. Семенюк/