Справа № П/811/3806/14
Суддя: С.В. Дегтярьова
Дата ухвалення: 2014-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Україна КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
------------------------------------------------------------------------
------------------------------------------------------------------------
------------------------------------------------------------------------
-------------------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2014 року
Справа № П/811/3806/14

Кіровоградський окружний
адміністративний суд в складі
головуючого судді Дегтярьової С.В.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу

за позовом: Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1

до відповідача: Кіровоградської
об'єднаної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Кіровоградській області

про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення

за участю:

секретаря судового засідання - Черної
О.Ю.,

позивача - ОСОБА_1,

представників:

позивача - ОСОБА_2,

відповідача - Кац-Філімончук І.В.,

Фізична особа-підприємць ОСОБА_1
звернувся з позовом до Кіровоградської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Кіровоградській області
про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення № від 05
червня 2014 року, яким позивачу збільшено
суму грошового зобов'язання з податку
на додану вартість в сумі 12 816,67 грн. за
основним платежем та 3 204,14 грн. за
штрафними (фінансовими) санкціями та
податкової вимоги №1816-25 від 17.10.2014 року
на суму податкового боргу 1 382,95 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач
вказує, що не допускав порушень при
формуванні податкового кредиту з ПДВ, а
тому вважає податкове
повідомлення-рішення таким, що не
відповідає чинному законодавству.
Позивач зменшив позовні вимоги та
просив скасувати лише податкове
повідомлення-рішення № від 05
червня 2014 року.

Відповідачем до суду подано
заперечення на позовну заяву
відповідно до змісту якого, позов ним
не визнається у повному обсязі,
оскільки позивач, на його думку,
завищив суму податкового кредиту з ПДВ,
з огляду на те, що транспортний засіб, з
якого було обчислено оспорюваний
податковий кредит, зареєстрований за
фізичною особою, на думку відповідача,
не є основним фондом суб'єкта
господарювання - фізичної особи
підприємця.

На підставі ч.3 ст.160 КАС України в
судовому засіданні 28.11.2014 р.
проголошено вступну та резолютивну
частини постанови. Виготовлення
постанови у повному обсязі відкладено
у строк до 04.12.2014 р., про що повідомлено
сторонам після проголошення вступної
та резолютивної частини постанови в
судовому засіданні.

Дослідивши подані позивачем та
відповідачем документи і матеріали,
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтується позов, оцінивши
докази, які мають значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті,
адміністративний суд,

ВСТАНОВИВ:

У період з 05 по 19 травня 2014 року
посадовою особою Кіровоградської ОДПІ
ГУ Міндоходів у Кіровоградській
області проведено документальну
планову невиїзну перевірку фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 з питань
своєчасності, достовірності, повноти
нарахування та сплати податків і
зборів, дотримання законодавства щодо
укладення трудового договору,
оформлення трудових відносин з
працівниками, правильності
нарахування, обчислення та сплати
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування,
виконання вимог валютного та іншого
законодавства за період з 01.01.2011 року по
31.12.2013 року, за результатами якої
складено акт №16/11-28-17-03/НОМЕР_1 від 26.05.2014
року. Висновками даного акта, зокрема, є
порушення, на думку відповідача, п.198.1
ст.198 Податкового кодексу України від
02.12.2010 року №2755-ІV (зі змінами та
доповненнями) в результаті чого
позивачем завищено податковий кредит з
податку на додану вартість за травень
2013 року на суму 12816,67 грн. (а.с.10-31)

05 червня 2014 року Кіровоградською ОДПІ
ГУ Міндоходів у Кіровоградській
області на підставі акту перевірки
винесено оскаржуване податкове
повідомлення-рішення (а.с.8).

Рішенням Головного управління
Міндоходів у Кіровоградській області
від 26.06.2014 року залишено без змін
податкове повідомлення-рішення №
від 05.06.2014 року, а скаргу ФОП
ОСОБА_1 - без задоволення (а.с.40-42).

Рішенням Головного управління
Міндоходів у Кіровоградській області
про результати розгляду повторної
скарги від 10.07.2014 року залишено без змін
податкове повідомлення-рішення №
від 05.06.2014 року, а скаргу ФОП
ОСОБА_1 без задоволення. (а.с.46-48).

В ході розгляду справи встановлено, що
грошові зобов'язання за вказаним
податковим повідомленням-рішенням
винесено податковим органом, у зв'язку
з завищенням позивачем, на думку
відповідача, задекларованого
податкового кредиту в загальній сумі
12816,67 грн. через включення до
податкового кредиту суми ПДВ 12816, 67 грн.
за податковою накладною ТОВ
«Богдан-Авто-Кіровоград» від 22.03.2013
року №244 з придбання автомобіля Богдан
21223-81.

Також Кіровоградська ОДПІ ГУ
Міндоходів у Кіровоградській області
за результатами перевірки вважає, що
вказаний транспортний засіб, який
зареєстрований за фізичною особою
ОСОБА_1 перебуває у його приватній
власності та не є основним фондом
суб'єкта господарювання.

Судом встановлено, що придбаний ФОП
ОСОБА_1 автомобіль Богдан 21223-81
зареєстрований за ОСОБА_1 як фізичною
особою, що підтверджується записом в
технічному паспорті на транспортний
засіб, серія НОМЕР_2. Даний автомобіль
позивачем оприбутковано відповідно до
податкової накладної та оплату
вартості придбаного товару позивачем
здійснено в повному обсязі шляхом
оплати з поточного рахунку позивача, що
підтверджується відповідними доказами
та не заперечувалось відповідачем в
акті (а.с.50, 52).

Відповідно до роз'яснення
Міністерства юстиції України від 14.01.2011
"Про статус фізичної особи-підприємця:
проблеми застосування законодавства"
статус фізичної особи-підприємця - це
юридичний статус, який засвідчує
право особи на заняття підприємницькою
діяльністю, а саме: самостійною,
ініціативною, систематичною, на
власний ризик господарською
діяльністю, що здійснюється
суб'єктами господарювання
(підприємцями) з метою досягнення
економічних і соціальних результатів
та одержання прибутку.

При цьому, юридичний статус
"фізична особа-підприємець" сам по
собі не впливає і ніяким чином не
обмежує будь-які правомочності
особи, які випливають з її цивільної
право-, та дієздатності.

Відповідно до статті 52
Цивільного кодексу України фізична
особа-підприємець відповідає за
зобов'язаннями, пов'язаними з
підприємницькою діяльністю, усім своїм
майном, крім майна, на яке згідно із
законом не може бути звернено
стягнення.

Згідно з пунктом 198.3 ст.198
Податкового кодексу України
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу, та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з придбанням
або виготовленням товарів (у тому числі
при їх імпорті) та послуг з метою їх
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку; придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Судом встановлено, що позивач
придбаний автомобіль використовує у
власній господарській діяльності, що
підтверджується подорожніми листами
(а.с.54-65).

В ході розгляду справи судом також
встановлено, що позивач придбавав
бензин для заправки автомобіля Богдан
21223-81 та використання в господарській
діяльності, витрати на придбання якого
податковим органом під час перевірки
визнано, як такі, що понесені в
господарській діяльності.

Згідно п. 201.10 ст.201 Податкового кодексу
підставою для нарахування податкового
кредиту є податкова накладна, що
видається платником податку, який
здійснює операції з постачання
товарів/послуг, на вимогу покупця.

Пунктом 198.6 ст.198 Податкового кодексу
України (в редакції чинній на час
виникнення спірних правовідносин)
встановлено, що не відносяться до
податкового кредиту суми податку,
сплаченого (нарахованого) у зв'язку з
придбанням товарів/послуг, не
підтверджені податковими накладними
або оформлені з порушенням вимог чи не
підтверджені митними деклараціями
(іншими подібними документами згідно з
пунктом 201.11 статті 201 Податкового
кодексу).

При цьому в пункті 198.2 ст.198 Податкового
кодексу України (в редакції чинній на
час виникнення спірних правовідносин)
передбачено, що датою виникнення права
платника податку на віднесення сум
податку до податкового кредиту
вважається дата тієї події, що
відбулася раніше: дата списання коштів
з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг; дата
отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Аналіз наведених норм дає підстави
зробити висновок, що у Податковому
кодексі України передбачено єдину
підставу для формування податкового
кредиту, а саме - наявність у платника
податку (покупця) належно оформленої та
виданої податкової накладної.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач сформував податковий кредит на
підставі належно оформленої
податкової накладної, виданих йому
контрагентами у перевіряємому періоді
та відповідно до вимог п. 201.8 та п. 201.10
ст. 201 Податкового кодексу України мав
обов'язок нараховувати податок на
додану вартість та виписувати
податкові накладні.

Відповідачем, на якого відповідно до ч.2
ст.71 КАС України покладено обов'язок
щодо доказування правомірності
прийнятого рішення, не доведено того,
що позивачем було завищено суму
податкового кредиту з податку на
додану вартість за травень 2013 року на
суму 12 816,67 грн. за основним платежем в
порушення п.198.1 ст.198 Податкового
кодексу України від 02.12.2010 року №2755-ІV
(зі змінами та доповненнями) та 3 204,14
грн. за штрафними (фінансовими)
санкціями.

Натомість встановлені обставини
справи свідчать про те, що позивач не
допускав порушень при формуванні
податкового кредиту з ПДВ, а тому
позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України, якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

На підставі викладеного, сплачений
позивачем судовий збір у розмірі 182,70
грн. підлягає присудженню з Державного
бюджету України.

Враховуючи вищевикладене, керуючись
ст. ст. 86, 94, 159 - 163, 167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити
в повному обсязі.

2. Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення №
від 05 червня 2014, винесене
Кіровоградською об'єднаною державною
податковою інспекцією Головного
управління Міндоходів у
Кіровоградській області, яким фізичній
особі-підприємцю ОСОБА_1 збільшено суму
грошового зобов'язання по податку на
додану вартість у сумі 12 816,67 грн. за
основним платежем та 3 204,17 грн.
штрафних (фінансових) санкцій.

Присудити Фізичній особі-підприємцю
ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_1, судовий збір у
розмірі 182,70 грн. з Державного бюджету
України.

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо таку скаргу не
було подано.

Постанова суду може бути
оскаржена до Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
через Кіровоградський окружний
адміністративний суд шляхом подачі в 10-
денний строк з дня її проголошення, а в
разі складення постанови у повному
обсязі відповідно до ст. 160 КАС України -
з дня отримання копії постанови у
повному обсязі, апеляційної скарги.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду
С.В. Дегтярьова