Справа № 826/15602/14
Суддя: Кобилянський К.М.
Дата ухвалення: 2014-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 листопада 2014 року 09:00
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі колегії суддів:
головуючого судді Кобилянського К.М.,
суддів: Саніна Б.В., Скочок Т.О.,
розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу
за позовомДержавного підприємства
спиртової та лікеро-горілчаної
промисловості «Укрспирт»до Державної
фіскальної служби Українитретя особа
про Головне управління Міндоходів у
Тернопільській області скасування
рішення про застосування штрафних
(фінансових) санкцій

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство спиртової та
лікеро-горілчаної промисловості
«Укрспирт» звернулось до Окружного
адміністративного суду міста Києва з
позовною заявою до Державної
фіскальної служби України, третя особа
без самостійних вимог на предмет
спору - Головне управління
Міндоходів у Тернопільській області,
про визнання протиправним та
скасування рішення про застосування
фінансових санкцій № 000290 від 11.09.2014.

Ухвалами Окружного адміністративного
суду міста Києва від 13.10.2014 відкрито
провадження, закінчено підготовче
провадження та призначено справу до
судового розгляду в судовому засіданні
на 27.10.2014.

Під час розгляду справи представник
позивача підтримав заявлені позовні
вимоги в повному обсязі та зазначив, що
не погоджується з висновками Акта
перевірки щодо порушення позивачем
відповідних положень Закону України
«Про державне регулювання виробництва
і обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів» та Податкового
кодексу України, оскільки висновки
відповідача за наслідками проведеної
перевірки щодо порушень позивачем
положень вказаного Закону і
Податкового кодексу України при
відпуску фракції головної етилового
спирту є хибними, базуються виключно на
суб'єктивних припущеннях перевіряючих,
які не мають підтвердження належними
доказами.

Представник відповідача проти позову
заперечував, при цьому посилаючись на
те, що під час проведення перевірки
встановлено відпуск позивачем фракції
головної етилового спирту без дозволу
відповідального працівника
податкового органу. За таких обставин,
відповідач просив суд в задоволенні
позовних вимог відмовити в повному
обсязі.

Третя особа в своїх запереченнях
підтримала позицію відповідача.

Справа розглянута в порядку письмового
провадження відповідно до ч. 6 ст. 128
Кодексу адміністративного судочинства
України за відсутності необхідності
заслуховувати свідків чи експертів.

Розглянувши подані сторонами
документи і матеріали, всебічно і повно
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтується позов, оцінивши
докази, які мають значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті,
Окружний адміністративний суд міста
Києва встановив наступне.

Головним управлінням Міндоходів в
Тернопільській області 24.07.2014 було
проведено фактичну перевірку з питань
дотримання вимог Закону України «Про
державне регулювання виробництва і
обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв і
тютюнових виробів» та іншого
законодавства, регулюючого відносини у
сфері виробництва та обігу алкоголю,
проведення інвентаризації спирту та
спиртовмісних рідин в місцях
зберігання Кобиловолоцького МПД ДП
«Укрспирт» за адресою місця
провадження діяльності: Тернопільська
область, Теребовлянський район, с.
Кобиловолоки, вул.
Заводська, 1.

За наслідками даної перевірки складено
акт № 64/21-01/37199618 від 24.07.2014.

11 вересня 2014 відповідачем на підставі
акта перевірки № 64/21-01/37199618 від 24.07.2014
прийнято рішення про застосування
штрафних (фінансових) санкцій № 000290,
яким до позивача за порушення ст. 230
Податкового кодексу України, ст. 17
Закону України «Про державне
регулювання виробництва і обігу спирту
етилового, коньячного і плодового,
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів» застосовано штраф в сумі 7 267
098,10 грн.

Як вбачається з акта перевірки та
письмових заперечень відповідача,
застосування до позивача штрафних
(фінансових) санкцій ґрунтується на
обставинах відпуску позивачем з
акцизного складу фракції головної
спирту етилового без дозволу посадової
особи податкового органу.

Не погоджуючись з правомірністю
рішення про застосування штрафних
(фінансових) санкцій від 12.08.2014 № 000279,
позивач оскаржив його до суду.

Оцінивши за правилами ст. 86 Кодексу
адміністративного судочинства України
надані сторонами докази та пояснення,
за своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні, Окружний
адміністративний суд міста Києва
вважає, що позов не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Пунктом 1.1. статті 1 Податкового кодексу
України передбачено, що даний кодекс
регулює відносини, що виникають у сфері
справляння податків і зборів, зокрема,
визначає вичерпний перелік податків та
зборів, що справляються в Україні та
порядок їх адміністрування, платників
податків та зборів, їх права та
обов'язки, компетенцію контролюючих
органів, повноваження і обов'язки їх
посадових осіб під час здійснення
податкового контролю, а також
відповідальність за порушення
податкового законодавства.

Відповідно до пп. 14.1.6 Податкового
кодексу України акцизний склад -
спеціально обладнані приміщення на
обмеженій території (далі - приміщення),
розташовані на митній території
України, де під контролем постійних
представників контролюючого органу
розпорядник акцизного складу
провадить свою господарську
діяльність шляхом вироблення,
оброблення (перероблення), змішування,
розливу, пакування, фасування,
зберігання, одержання чи видачі спирту
етилового, горілки та
лікеро-горілчаних виробів.

Основні засади державної політики щодо
регулювання виробництва, експорту,
імпорту, оптової і роздрібної торгівлі
спиртом етиловим, коньячним і плодовим,
спиртом етиловим ректифікованим
виноградним, спиртом етиловим
ректифікованим плодовим, сиртом-сирцем
виноградним, спиртом-сирцем плодовим,
алкогольними напоями та тютюновими
виробами, забезпечення їх високої
якості та захисту здоров'я громадян, а
також посилення боротьби з незаконним
виробництвом та обігом алкогольних
напоїв і тютюнових виробів на
території України встановленні
Законом України від 19.12.1995 № 481 «Про
державне регулювання виробництва і
обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів» (далі - Закон № 481).

Частиною 5 ст. 2 Закону № 481 передбачено,
що приміщення, в яких здійснюється
виробництво спирту етилового та місця
зберігання спирту, розташовані на
державному підприємстві, яке виробляє
спирт етиловий, вважаються акцизним
складом. Акцизним складом також
вважаються виробничі приміщення на
території суб'єкта господарювання, де
суб'єктом господарювання виробляється,
обробляється (переробляється) горілка
та лікеро-горілчані вироби, та його
складські приміщення, в яких
зберігається, одержується чи
відправляється горілка та
лікеро-горілчані вироби.

Згідно з п.п. 230.1, 230.2, 230.11 ст. 230
Податкового кодексу України акцизні
склади утворюються з метою підвищення
ефективності роботи із запобігання та
боротьби з незаконним виробництвом і
обігом спирту етилового, горілки та
лікеро-горілчаних виробів, посилення
контролю за повнотою та своєчасністю
надходжень до бюджету акцизного
податку. На акцизних складах постійно
діють представники органу державної
податкової служби за місцем
розташування акцизного складу.
Основним завданням представника
органу державної податкової служби на
акцизних складах є здійснення
постійного безпосереднього контролю
за дотриманням установленого порядку
виробництва, зберігання, відпуску
спирту етилового, горілки та
лікеро-горілчаних виробів і сплати
податку, вжиття заходів для
недопущення порушення законодавства
України.

Пунктом 230.15 Податкового кодексу
України визначено, що під час
відвантаження горілки та
лікеро-горілчаних виробів
заповнюється товарно-транспортна
накладна, в якій представник органу
державної податкової служби на
акцизному складі робить відмітку про
погодження відпуску шляхом
проставляння штампа «Виїзд дозволено»
та особистого підпису, а також запис у
журналі реєстрації відвантаження
горілки та лікеро-горілчаних виробів.

Згідно з пп. 1.1. наказу Міністерства
транспорту України від 14.10.1997 № 363 «Про
затвердження правил перевезення
вантажів автомобільним транспортом в
Україні» товарно-транспортні накладні
та дорожні листи вантажного автомобіля
є основними документами на перевезення
вантажів.

Водночас, п. 230.18 Податкового кодексу
України встановлена пряма заборона на
транспортування горілки та
лікеро-горілчаних виробів,
відвантажених з акцизного складу
підприємства без товарно-транспортних
накладних з відміткою представника
органу державної податкової служби на
акцизному складі.

Відповідно до ч. 6 ст. 14 Закону № 481
відвантаження спирту етилового з
акцизного складу здійснюється на
підставі дозволу, виданого
уповноваженим представником органу
доходів і зборів на такому акцизному
складі. Форма та порядок видачі дозволу
на відвантаження спирту етилового
встановлюються центральним органом
виконавчої влади, що забезпечує
формування державної фінансової
політики.

У відповідності до ст.ст. 229, 230
Податкового кодексу України наказом
Державної податкової адміністрації
України затверджено Порядок роботи
представників органів державної
податкової служби на акцизних складах
та податкових постах, який
зареєстровано в Міністерстві юстиції
України від 09.02.2011 № 160/18898 (далі -
Порядок № 160/18898).

Пунктом 2.11 Порядку № 160/18898 передбачено,
що транспортування спирту, горілки та
лікеро-горілчаних виробів,
відвантажених з акцизного складу
підприємства, на якому виробляються
спирт, горілка та лікеро-горілчані
вироби, без товарно-транспортних
накладних з відміткою представника
органу державної податкової служби на
акцизному складі забороняється.

Отже, Податковим кодексом України
передбачено зобов'язання суб'єкта
господарювання, який здійснює
виробництво та відвантаження
лікеро-горілчаних виробів,
дотримуватися порядку заповнення
товарно-транспортної накладної, в якій
повинна бути здійснена відмітка
представника органу державної
податкової служби на акцизному складі
про погодження відпуску шляхом
проставляння штампа «Виїзд дозволено»
та особистого підпису, що відповідно до
вимог пункту 230.18 Податкового кодексу
України є умовою подальшого
транспортування лікеро-горілчаних
виробів.

Таким чином, позиція ДП «Укрспирт» щодо
відсутності необхідності погоджувати
товарно-транспортну накладну із
відпуску спирту при його
транспортуванні, з одного акцизного
складу на інший, з органом державної
податкової служби є необґрунтованою та
такою, що суперечить положенням статті
230 Податкового кодексу України,
оскільки зазначена норма Податкового
кодексу України не передбачає жодних
виключень, незалежно від того, чи
транспортування здійснюється між
складами одного суб'єкта
господарювання чи між складами різних
суб'єктів господарювання.

З матеріалів справи вбачається, що на
підставі наказу Головного управління
Міндоходів у Тернопільській області
від 22.07.2014 № 299 «Про проведення
фактичної перевірки», направлення на
перевірку від 22.07.2014 № 257-258, посадовими
особами Головного управління
Міндоходів у Тернопільській області
24.07.2014 проведено фактичну перевірку
Кобиловолоцького місця провадження
діяльності Державного підприємства
спиртової та лікеро-горілчаної
промисловості «Укрспирт».

Перевірка проведена з відома керівника
Теребовлянського місця провадження
діяльності ДП «Укрспирт» Кулика Ю.В.

Під час проведення перевірки
встановлено, що відповідно до наказу ДП
«Укрспирт» від 01.07.2014 № 285, актів про
відвантаження та приймання спирту від
19.07.2014 № 189,

№ 190, товарно-транспортних накладних
від 19.07.2014 № 13209 і № 13210, без дозволу
уповноваженого представника
Гусятинської ОДПІ ГУ Міндоходів у
Тернопільській області 19.07.2014 та 20.07.2014
з території акцизного складу
Кобиловолоцького МПД ДП «Укрспирт»
вивезено фракцію головну етилового
спирту у кількості 4287,07 дал. фракції
головної етилового спирту на адресу
Лужанського МПД ДП «Укрспирт»
(Чернівецька обл., Кіцманський р-н., смт.
Лужани, вул. Дентальна, 53) з метою
переробки та подальшої реалізації
готової продукції.

Таким чином, ДП «Укрспирт» порушено
вимоги статті 230 Податкового кодексу
України та ч. 6 ст. 14 Закону № 481, що
підтверджується актом перевірки від
24.07.2014 № 64/21-01/37199618 та
товарно-транспортними накладними.

Суб'єкти господарювання, які
здійснюють виробництво та торгівлю
алкогольними напоями, повинні
дотримуватися законодавчо
встановлених правил здійснення
зазначеної діяльності, а у разі
порушення, нести відповідальність,
передбачену Законом № 481.

Абзацом 16 ч. 2 ст. 17 Закону № 481
передбачено, що до суб'єктів
господарювання застосовуються
фінансові санкції у вигляді штрафів у
разі вивезення спирту етилового,
горілки та лікеро-горілчаних виробів з
території акцизного складу або
транспортування такої продукції без
відмітки представника органу доходів і
зборів на товарно-транспортній
накладній про погодження відпуску - 200
відсотків вартості вивезеної або
транспортованої продукції, але не
менше 15000 гривень.

Порядок застосування фінансових
санкцій, передбачених статтею 17 Закону
№ 481, затверджений постановою Кабінету
Міністрів України від 02.06.2003 № 790 «Про
затвердження Порядку застосування
фінансових санкцій, передбачених
статтею 17 Закону України «Про державне
регулювання виробництва і обігу спирту
етилового, коньячного і плодового,
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів»» (далі - Порядок № 790).

Стосовно твердження позивача про
відсутність правових підстав для
застосування фінансової санкції за
відвантаження фракції головної
етилового спирту без погодження з
представником органу податкової
служби, суд зазначає наступне.

Так, фракцію головну етилового спирту
одержують при виробництві спирту
етилового ректифікованого з харчової
сировини під час брагоректифікації
спиртової бражки або ректифікації
спирту етилового-сирцю і вона являє
собою суміш етилового спирту з його
головними домішками, що відносить її до
загальних понять «етиловий спирт».

Нормативні документи, відповідно до
яких виробляються спирт етиловий
ректифікований, спирт-сирець, фракція
головна етилового спирту та інші
спирти, свідчать про те, що для їх
виробництва використовуються різні
види зерна, картопля, цукровий буряк,
цукор-сирець, та інші цукро- і
крохмалевмісні харчові сировини,
одержують їх у процесі
брагоректифікації спиртової бражки і
відрізняються ці спирти за
фізико-фізичними показниками, контроль
яких проводиться згідно з ДСТУ 4181.

При наявності у суб'єкта
господарювання додаткової
ректифікаційної колони у процесі
виробництва спирту етилового
ректифікованого фракція головна
етилового спирту відсутня.

Посилання позивача на рішення
Торгово-промислової палати України про
віднесення фракції головної етилового
спирту до групи 23 «Залишки та відходи
харчової промисловості» за кодом 230330000
«барда та інші відходи і залишки від
пивоваріння та винокуріння» не
відповідає визначенню поняття
«фракції головної етилового спирту».

На титульному аркуші технічних умов
(зміна № 1) зазначено код ДКПП 15.9212.030
відповідно до Державного
класифікатора продукції та послуг, що
відповідає спирту етиловому
денатурованому зароджуваному і
свідчить про віднесення фракції
головної етилового спирту до товарної
під категорії 2207 згідно УКТЗЕД.

Ведення УКТ ЗЕД здійснює центральний
орган виконавчої влади, що забезпечує
реалізацію державної політики у сфері
державної митної справи в порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
України та приймає рішення щодо
класифікації та кодування товарів.

Відповідно до УКТ ЗЕД етиловий спирт та
інші спиртові дистиляти, одержані
шляхом перегонки, денатуровані, є
спиртами, змішаними з іншими
речовинами, що роблять їх непридатними
для питва, але не перешкоджають їхньому
використанню для промислових цілей.

До цієї товарної позиції включають
нейтральні спирти (ректифікати), тобто
етиловий спирт, який містить воду, і з
якого шляхом фракційної перегонки були
майже цілком вилучені побічні
компоненти (вищі спирти, складні ефіри,
альдегіди, кислоти і т.д.), що присутні в
першому дистиляті.

Українська класифікація товарів
зовнішньоекономічної діяльності є
товарною номенклатурою Митного тарифу
України, затвердженого Законом України
«Про Митний тариф України» від 05.04.2001 №
2371 та використовується для
класифікації товарів.

З метою забезпечення єдиного
тлумачення і застосування УКТЗЕД в
Україні запроваджено Пояснення до
УКТЗЕД, затверджені наказом Державної
митної служби України від 30.12.2010 № 1561.

Згідно з ДСТУ 3296-95 «Виробництво
етилового спирту з харчової сировини.
Терміни та визначення» головна фракція
етилового спирту це фракція етилового
спирту, збагачена головними домішками
в процесі очищення бражного дистиляту.

За УКТЗЕД спирт етиловий
неденатурований, з концентрацією
спирту 80 % або більше класифікується у
товарній підкатегорії 2207:0 00 90. До цієї
товарної позиції також включається
спирт етиловий, спирт дистилят та інші
спиртні напої, денатуровані будь-якої
концентрації. Етиловий спирт
денатурований це спирт, змішаний з
іншими речовинами, що роблять його
непридатним для питва. Згідно з УКТЗЕД
цей спирт класифікується у товарній
підкатегорії 2207 20 00 00.

В Україні порядок застосування та
перелік денатуруючих добавок до спирту
етилового денатурованого (спирту
технічного) та барвників, що додаються
до суміші з добавками, визначено
Постановою Кабінету Міністрів України
від 29.08.2002 № 1266 «Про затвердження
Порядку визначення виробників і
покупців спирту та здійснення контролю
за його обігом».

Зазначеною постановою визначено, що
спирт вважається денатурованим за
умови обов'язкової наявності не менше
як двох денатуруючих добавок та одного
барвника, наведених у Переліку. При
цьому, масова частка денатуруючих
добавок та барвника повинна бути не
меншою, ніж масова частка, наведена у
таблиці Переліку.

У разі невиконання сукупності
наведених вимог спирт повинен
класифікуватись, як спирт етиловий
денатурований, у товарних позиціях 2207
або 2208 залежно від концентрації спирту.

За УКТЗЕД спирт етиловий
неденатурований, з фактичною
концентрацією спирту менше як 80 % (у
тому числі головна фракція етилового
спирту) у посудинах місткістю більш як 2
літра класифікується у товарній
підкатегорії 2208 90 99 90.

Судом не здійснювалось призначення
судової товарознавчої експертизи щодо
вирішення питання можливості
віднесення до товарних позиції 2207 і 2208,
згідно УКТ ЗЕД, вивезеної за ТТН 19.07.2014
№ 13209 і № 13210 фракції головної
етилового спирту, внаслідок фізичної
неможливості на час розгляду справи
отримати на дослідження продукт, який
безпосередньо був вивезений з
території Кобиловолоцького МПД ДП
«Укрспирт» за зазначеними ТТН.

Виходячи з того, що факт порушення ДП
«Укрспирт» статі 230 Податкового
кодексу України та ч. 6 ст. 14 Закону № 481
є документально підтвердженим, суд
доходить висновку, що відповідач у
відповідності до Закону № 481 та Порядку
№ 790 прийняв рішення від 11.09.2014 № 000290
про застосування до позивача
фінансових санкцій.

Таким чином, відповідач, приймаючи
рішення про застосування фінансових
санкцій діяв в межах своєї компетенції
та відповідно до вимог законодавства, у
зв'язку з чим позовна вимога ДП
«Укрспирт» стосовно скасування
рішення від 11.09.2014 № 000290 є
необґрунтованою.

Стосовно твердження ДП «Укрспирт» про
невідповідність форми оскаржуваного
рішення вимогам Податкового кодексу
України з огляду на те, що за
результатами перевірки додержання
вимог Закону України від 19.12.1995 № 481
«Про державне регулювання виробництва
і обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів» повинно прийматися
податкове повідомлення-рішення, а не
рішення про застосування фінансових
санкцій, суд зазначає наступне.

Обґрунтовуючи зазначене твердження ДП
«Укрспирт» посилається на
інформаційний лист Вищого
адміністративного суду України від
28.03.2014 № 375/11/14-14.

В свою чергу, в названому
інформаційному листі Вищий
адміністративний суд України
роз'яснив, що вказаний недолік форми
рішення про застосування фінансових
санкцій не може бути самостійною
підставою для скасування такого
рішення, чого ДП «Укрспирт». до уваги не
прийнято.

Разом з цим, не знаходить свого
підтвердження позиція ДП «Укрспирт»
стосовно не визначення в оскаржуваному
рішенні граничного строку сплати
грошового зобов'язання, адже п. 10
Порядку № 790 передбачено, що у разі
невиконання суб'єктом підприємницької
діяльності рішення про застосування
фінансових санкцій протягом 30 днів
після його отримання сума санкцій
стягується на підставі рішення суду.

Посилання представника позивача на
лист від 17.02.2012 № 01-4/91 Державної
наукової установи «Український
науково-дослідний інститут спирту і
біотехнологічних продовольчих
продуктів» щодо неможливості
віднесення фракції головної етилового
спирту до алкогольної продукції судом
відхиляються, адже зі змісту
зазначеного листа (а.с. 39 - 40 Том І) чітко
вбачається виключно думка особи,
відповідальної за складання даного
листа, що не має для суду жодного
преюдиційного значення та не
сприймається як доказ, в розумінні
Глави VI Кодексу адміністративного
судочинства України.

Частиною другою статті 19 Конституції
України встановлено, що органи
державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Відповідно до частини 1 статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статті 72 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

У відповідності до положень частини 2
статті 71 Кодексу адміністративного
судочинства України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Беручи до уваги вищенаведене в
сукупності, проаналізувавши матеріали
справи та надані сторонами докази, суд
дійшов до висновку, що позовні вимоги є
необґрунтованими та відповідно такими,
що не підлягають задоволенню.

Керуючись положеннями статей 2, 7, 69-71,
160-163, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, Окружний
адміністративний суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

1. У задоволенні позову Державного
підприємства спиртової та
лікеро-горілчаної промисловості
«Укрспирт» відмовити повністю.

2. Стягнути з Державного
підприємства спиртової і
лікеро-горілчаної промисловості
«Укрспирт» () решту суми
судового збору у розмірі 4384,00 грн.
(чотири тисячі триста вісімдесят
чотири гривні 80 коп.) на розрахунковий
рахунок № 4007 до ГУ ДКСУ у місті
Києві, код 38004897, МФО 820019, код
класифікації доходів бюджету 22030001.

Постанова набирає законної сили в
порядку, встановленим статтею 254
Кодексу адміністративного судочинства
України. Постанова може бути оскаржена
до суду апеляційної інстанції протягом
десяти днів за правилами,
встановленими статтями 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України, шляхом подання через суд
першої інстанції апеляційної скарги.

Головуючий суддя
К.М. Кобилянський

Судді
Б.В. Санін

Т.О. Скочок