Справа № 802/3852/14-а
Суддя: Дончик Віталій Володимирович
Дата ухвалення: 2014-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

26 листопада 2014 р.
Справа № 802/3852/14-а

Вінницький окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді:
Дончика Віталія Володимировича,

за участю:

секретаря судового засідання:
Медвідь І.О.,

представника позивача:
ОСОБА_1,

представника відповідача:
Цубера М.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом ОСОБА_3 до Відділу державної
виконавчої служби Вінницького
районного управління юстиції, третя
особа, яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору на стороні
відповідача ОСОБА_4 про визнання
протиправними та скасування постанов

в с т а н о в и в :

У жовтні 2014 року ОСОБА_3 звернувся в суд
з позовом до ВДВС Вінницького РУЮ,
третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
відповідача ОСОБА_4, в якому просив
визнати постанову про стягнення з
боржника виконавчого збору від 15.09.2014
року та постанову про стягнення з
боржника витрат на проведення
виконавчих дій від 15.09.2014 року
неправомірними та скасувати їх.

Зазначив що, 09.10.2014 року позивач отримав
постанову державного виконавця
відділу державної виконавчої служби
Вінницького районного управління
юстиції про відкриття виконавчого
провадження від 09.09.2014 року ВП № 44583399
по виконанню виконавчого листа
№0203/1536/2012, виданого 28.07.2014 року
Вінницьким районним судом Вінницької
області про стягнення судових витрат з
ОСОБА_3 в розмірі 5082,60 грн., строку
добровільного виконання до 15.09.2014 року,
а також, постанову про звернення
стягнення на заробітну плату ОСОБА_3
від 06.10.2014 року ВП № 44964331 по виконанню
виконавчого листа №0203/1536/2012 від 28.07.2014
року.

Представник позивача 17.10.2014 року в
Староміському відділі ДВС Вінницького
РУЮ ознайомився з матеріалами
виконавчого провадження № 44964331 та
отримав копії оскаржуваних постанов
державного виконавця відділу ДВС
Вінницького РУЮ Цубера М.М. від 15.09.2014
року про стягнення виконавчого збору в
сумі 508,26 грн. та про стягнення з
боржника витрат на проведення
виконавчих дій в сумі 40 грн. На думку
позивача, дані рішення є незаконними та
підлягають скасуванню, оскільки,
постанову про відкриття виконавчого
провадження від 09.09.2014 року ВП №44583399,
позивач отримав лише 09.10.2014 року, що
позбавило його можливості
скористатися своїм правом на
добровільне виконання судового
рішення в строк до 15.09.2014 року, а тому у
державного виконавця не було підстав
для винесення оскаржуваних постанов.

В судовому засіданні представник
позивача, з підстав та обґрунтувань,
зазначених в позовній заяві підтримав
позов та просив його задовольнити.

Представник відповідача заперечував
щодо задоволення позовних вимог,
посилаючись на обставини викладенні в
письмових запереченнях наданих суду
(а.с. 37-38). Зазначив, що 09.09.2014 року
позивачу направлялась постанова
державного виконавця відділу ДВС
Вінницького РУЮ Цубера М.М. про
відкриття виконавчого провадження ВП
№44583399, про що свідчить реєстр
відправлення рекомендованої
кореспонденції (а.с. 39).

Представник третьої особи у судове
засідання не з'явився, надав суду
письмове клопотання про розгляд справи
за відсутності третьої особи, у якому
вказав, що, на його думку, позивачем
пропущено строк на оскарження постанов
та заперечував проти його поновлення
(а.с. 31).

В судовому засіданні протокольно
ухвалено із занесенням до журналу
судового засідання задовольнити
клопотання позивача про поновлення
строку звернення до суду з позовною
заявою та відмовити у задоволені
клопотання третьої особи про
пропущення позивачем строку звернення
до суду.

Представник відповідача в судових
дебатах при вирішенні даного питання
поклався на розсуд суду та повторно
зазначив про пропуск строку.

Дослідивши матеріали адміністративної
справи, заслухавши пояснення сторін та
оцінивши письмові докази, які є у
справі, суд приходить до висновку, що
заявлений адміністративний позов
підлягає задоволенню з огляду на
наступне.

Судом встановлено, що 09.09.2014 року
постановою державного виконавця
відділу ДВС Вінницького РУЮ Цубером
М.М. відкрито виконавче провадження ВП
№44583399 по примусовому виконанню
виконавчого листа № 0203/1536/2012 виданого
28.07.2014 року Вінницьким районним судом
Вінницької області про стягнення
судових витрат з ОСОБА_3 (АДРЕСА_1,
РНОКПП НОМЕР_1) в розмірі 5082,60 грн.,
стягувач - ОСОБА_4 Встановлено строк
добровільного виконання до 15.09.2014 року
(а.с. 3).

15.09.2014 року державним виконавцем
відділу ДВС Вінницького РУЮ Цубером
М.М. за виконавчим провадженням ВП
№44583399 винесено постанову про
стягнення з боржника - ОСОБА_3
виконавчого збору у розмірі 508,26 грн.
(а.с. 5) та постанову про стягнення з
боржника витрат на проведення
виконавчих дій у сумі 40 грн. (а.с.6).

Як зазначає позивач, 09.10.2014 року
рекомендованим листом №273 (а.с.3,
з/б), він отримав постанову про
відкриття виконавчого провадження
№44583399 від 09.09.2014 року та рекомендованим
листом №274 (а.с. 4) отримав
постанову від 06.10.2014 року по
виконавчому провадженню ВП №44964331
головного державного виконавця
Староміського відділу державної
виконавчої служби Вінницького
міського управління юстиції
Заплетнюка Б.І. по примусовому
виконанню виконавчого листа №0203/1536/2012
виданого 28.07.2014 року Вінницьким
районним судом Вінницької області про
звернення стягнення на заробітну плату
ОСОБА_3 судових витрат у сумі 5082,60 грн.
та перерахунок коштів у сумі 598,26 грн. на
рахунок Староміського відділу ДВС
Вінницького МУЮ.

17.10.2014 року представник позивача за
довіреністю ОСОБА_6 у Староміському
відділі ДВС Вінницького МУЮ за поданою
заявою, ознайомився з матеріалами
виконавчого провадження ВП №44964331 та
отримав постанови від 15.09.2014 року про
стягнення виконавчого збору та про
стягнення витрат на проведення
виконавчих дій за виконавчим
провадженням ВП №44583399 (а.с. 18).

17.10.2014 року ОСОБА_3 звернувся з позовом
до Вінницького районного суду
Вінницької області про визнання
неправомірними та скасування
оскаржуваних постанов, однак ухвалою
суду від 22 жовтня 2014 року
адміністративний позов повернуто
позивачу, у зв'язку із непідсудністю
справи (а.с. 8). Дану ухвалу позивач
отримав 28.10.2014 року (а.с. 20).

Згідно наданих позивачем в матеріали
справи копій посвідчень про
відрядження останній в період з 08.09.2014
року по 08.10.2014 року перебував у
відрядженні (а.с. 16-17).

Визначаючись щодо заявлених позовних
вимог, суд виходив з наступного.

Умови і порядок виконання рішень судів
та інших органів (посадових осіб), що
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі
невиконання їх у добровільному порядку
визначено Законом України "Про
виконавче провадження".

Стаття 6 Закону України "Про виконавче
провадження" визначає обов'язок
державного виконавця використовувати
наданні йому права відповідно до
закону і не допускати у своїй
діяльності порушення прав та законних
інтересів фізичних і юридичних осіб.

Тобто, державний виконавець
зобов'язаний вживати заходів
примусового виконання рішень,
встановлених цим Законом,
неупереджено, своєчасно, повно вчиняти
виконавчі дії. Державний виконавець
здійснює необхідні заходи щодо
своєчасного і повного виконання
рішення, зазначеного в документі на
примусове виконання рішення, у спосіб і
порядок, зазначені виконавчим
документом.

Відповідно до статті 25 Закону України
"Про виконавче провадження" державний
виконавець протягом трьох робочих днів
з дня надходження до нього виконавчого
документа виносить постанову про
відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець
вказує про необхідність боржнику
самостійно виконати рішення у строк до
семи днів з моменту винесення
постанови (у разі виконання рішення про
примусове виселення боржника - у строк
до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у
разі ненадання боржником
документального підтвердження
виконання рішення буде розпочате
примусове виконання цього рішення із
стягненням з боржника виконавчого
збору і витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій, передбачених цим
Законом. За заявою стягувача державний
виконавець одночасно з винесенням
постанови про відкриття виконавчого
провадження може накласти арешт на
майно та кошти боржника, про що
виноситься відповідна постанова.

Згідно частини першої статті 31 Закону
України "Про виконавче провадження"
копії постанов державного виконавця
та інші документи виконавчого
провадження, що державний виконавець
зобов'язаний довести до відома сторін
та інших учасників виконавчого
провадження, надсилаються адресатам із
супровідними листами простою
кореспонденцією, крім постанов про
відкриття виконавчого провадження або
відмову у відкритті виконавчого
провадження, про повернення
виконавчого документа стягувачу
відповідно до статті 47 цього Закону, що
надсилаються рекомендованим листом з
повідомленням про вручення. Боржник
вважається повідомленим про відкриття
виконавчого провадження, якщо йому
надіслано постанову про відкриття
виконавчого провадження за адресою,
зазначеною у виконавчому документі.

Як стверджує позивач, постанову про
відкриття виконавчого провадження від
09.09.2014 року він отримав рекомендованим
листом №273 (згідно копії наданого
в матеріали справи конверта (а.с. 3 з/б)
лише 09.10.2014 року. Відповідачем дану
обставину не спростовано, доказів
отримання позивачем постанови про
відкриття виконавчого провадження -
повідомлення про вручення
рекомендованого листа, суду не надано.

З огляду на викладене, беручи до уваги
те, що позивач постанову про відкриття
виконавчого провадження від 09.09.2014 року
отримав лише 09.10.2014 року, суд приходить
до висновку, що несвоєчасне доведення
до відома боржника постанови про
відкриття виконавчого провадження
позбавило його можливості добровільно
виконати своє зобов'язання у
встановлений строк.

Частиною 1 статті 28 Закону України "Про
виконавче провадження", встановлено, що
у разі невиконання боржником рішення
майнового характеру у строк,
встановлений частиною другою статті
25 цього Закону для самостійного його
виконання, постановою державного
виконавця з боржника стягується
виконавчий збір у розмірі 10 відсотків
суми, що підлягає стягненню, або
вартості майна боржника, що підлягає
передачі стягувачу за виконавчим
документом. У разі невиконання
боржником у той самий строк рішення
немайнового характеру виконавчий
збір стягується в розмірі сорока
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян з боржника - фізичної особи і в
розмірі вісімдесяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян з
боржника - юридичної особи. У
зазначених розмірах виконавчий збір
стягується з боржника також у разі
повернення виконавчого документа без
виконання за письмовою заявою
стягувача та у разі самостійного
виконання боржником рішення після
початку його примусового виконання,
зокрема шляхом перерахування
коштів безпосередньо на рахунок
стягувача. Постанова про стягнення
виконавчого збору може бути оскаржена
в десятиденний строк у порядку,
встановленому цим Законом.

Згідно частини 1 статті 41 Закону
України "Про виконавче провадження",
витрати органів державної виконавчої
служби, пов'язані з організацією та
проведенням виконавчих дій щодо
забезпечення примусового виконання
рішень, є витратами виконавчого
провадження. Про стягнення з боржника
витрат, пов'язаних з організацією та
проведенням виконавчих дій,
державний виконавець виносить
постанову, яка затверджується
начальником відповідного відділу
державної виконавчої служби.
Зазначена постанова надсилається
сторонам не пізніше наступного
робочого дня після її винесення і може
бути оскаржена ними до суду у
десятиденний строк (ч. 5 ст. 41).

Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного
Суду України "Про практику розгляду
судами скарг на рішення, дії або
бездіяльність органів і посадових осіб
державної виконавчої служби та
звернень учасників виконавчого
провадження" від 26 грудня 2003 р. № 14
встановлено, що відповідно до статей 45,
46 Закону України "Про виконавче
провадження", витрати виконавчого
провадження та виконавчий збір
стягуються за постановою державного
виконавця з боржника, якщо останній не
виконав рішення добровільно в
установлений для цього строк і воно
було виконане примусово.

Зважаючи на викладене та беручи до
уваги те, що ОСОБА_3 був позбавлений
можливості добровільно у встановлений
державним виконавцем строк виконати
зобов'язання, підстави для стягнення з
боржника виконавчого збору та витрат
на проведення виконавчих дій відсутні,
а тому постанови державного виконавця
відділу ДВС Вінницького РУЮ за
виконавчим провадженням ВП №44583399 від
15.09.2014 року про стягнення виконавчого
збору у розмірі 508,26 грн. та про
стягнення витрат на проведення
виконавчих дій у сумі 40 грн. є
протиправними та підлягають
скасуванню.

Суд дійшов до висновку, що заявлений
адміністративний позов підлягає
задоволенню.

Положення частини другої статті 19
Конституції України зобов'язують
органи державної влади діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією
України та законами України.

Відповідно до положень, закріплених
статтею 11 КАС України, розгляд і
вирішення справ в адміністративних
судах здійснюються на засадах
змагальності сторін та свободи в
наданні ними суду своїх доказів і у
доведенні перед судом їх
переконливості.

За приписами статей 71, 86 КАС України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, суд оцінює
докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

Питання про розподіл судових витрат у
справі вирішується судом відповідно до
вимог статті 94 КАС України, частиною
першою якої передбачено, що у випадку,
якщо судове рішення ухвалене на
користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

На підставі частини 1 статті 94 Кодексу
адміністративного судочинства
України, на користь позивача,
підлягають стягненню 73,08 грн. судового
збору, сплаченого за подання
адміністративного позову до суду
згідно квитанції № 2710015 від 08.11.2014 року
(а.с. 14).

Керуючись статтями 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162,
163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

п о с т а н о в и в :

Адміністративний позов задовольнити
повністю.

Визнати протиправними та скасувати
постанови Відділу державної
виконавчої служби Вінницького
районного управління юстиції про
стягнення з боржника виконавчого збору
та про стягнення з боржника витрат на
проведення виконавчих дій серії ВП
№44583399 від 15.09.2014 року.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_3 (АДРЕСА_1
ідентифікаційний код НОМЕР_1) судовий
збір в розмірі 73 (сімдесят три) гривні 08
(вісім) копійок.

Постанова набирає законної сили в
порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України
апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Якщо
суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя Дончик Віталій
Володимирович