Справа № 9101/62767/2012
Суддя: Нагорна Л.М.
Дата ухвалення: 2013-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" лютого 2013 р. справа № 2а-6640/10/1111
Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді: Нагорної
Л.М.

суддів: Мельника
В.В. Юхименка О.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження у м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м.
Кіровограді Кіровоградської області

на постанову Ленінського районного
суду м. Кіровограда від 10 листопада 2010
року , прийняту у порядку скороченого
провадження у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Кіровограді Кіровоградської області
про визнання бездіяльності незаконною
та зобов`язання здійснити перерахунок
недоплаченої щомісячної державної
соціальної допомоги «Дітям війни», -

в с т а н о в и в:

20 жовтня 2010 року позивач звернувся до
суду з позовом, в якому просив визнати
незаконною бездіяльність відповідача
щодо нарахування підвищення до пенсії
у меншому розмірі, ніж це передбачено
ст.6 Закону України "Про соціальний
захист дітей війни" та зобов'язати
відповідача здійснити перерахунок
підвищення до пенсії та виплатити
різницю у період з з 09 липня 2007 року по 31
грудня 2007 року, з 22 травня 2008 року по 31
грудня 2008 року, з 01 січня 2009 року по 31
грудня 2009 року, з 01 січня 2010 року по 31
серпня 2010 року .

Постановою Ленінського районного суду
м. Кіровограда від 10 листопада 2010 року
адміністративний позов позивача було
задоволено . Визнано протиправними дії
відповідача щодо нездійснення
перерахунку та виплати позивачу
підвищення до пенсії згідно ст.6 Закону
України "Про соціальний захист дітей
війни" у розмірі 30 % мінімальної пенсії
за віком, зобов'язано відповідача
здійснити перерахунок та виплатити
позивачу підвищення до пенсії згідно
ст.6 Закону України "Про соціальний
захист дітей війни" за період з 09 липня
2007 року по 31 грудня 2007 року, з 22 травня
2008 року по 31 грудня 2008 року, з 01 січня 2009
року по 31 грудня 2009 року, з 01 січня 2010
року по 31 серпня 2010 року в розмірі 30%
мінімальної пенсії за віком з
урахуванням проведених виплат .

Не погодившись з рішенням суду,
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій просив скасувати постанову та
відмовити в задоволені позовних вимог
посилаючись при цьому на порушення
судом норм матеріального права.

Позивач апеляційну скаргу до суду не
подавав, постанову суду не оскаржував.

Перевіривши законність і
обґрунтованість постанови суду першої
інстанції, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню частково з наступних
підстав.

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджено, що позивач
відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 1 Закону
України "Про соціальний захист дітей
війни" має статус дитини війни, що
підтверджується відміткою в
пенсійному посвідченні і має право
відповідно до ст. 6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни" на
підвищення до пенсії в розмірі 30
відсотків мінімальної пенсії за віком.

Законом України "Про державний бюджет
України на 2006 рік" було зупинено дію
статті 6 Закону України "Про соціальний
захист дітей війни", однак Законом
України від 19 січня 2006 року №3367-IV дію
цієї статті було відновлено, але
встановлено, що пільги дітям війни,
передбачені абзацом сьомим статті 5,
запроваджується з 1 січня 2006 року, а
статтею 6, - у 2006 році поетапно, за
результатами виконання бюджету у
першому півріччі, у порядку
встановленому Кабінетом Міністрів
України за погодженням з Комітетом
Верховної Ради України з питань
бюджету. Однак протягом 2006 року
Верховною Радою України та Кабінетом
Міністрів відповідних
нормативно-правових актів не
видавалось, тому і підстав для
нарахування підвищення у 2006 році не
було.

Дане право позивача у 2007 та 2008 роках
обмежувалось положеннями Закону
України "Про державний бюджет"на
відповідні роки.

Проте, рішеннями Конституційного Суду
України № 6-рп від 9 липня 2007 року та №
10-рп від 22 травня 2008 року положення
даних законів визнані
неконституційними.

Отже, права відповідача відновлені
відповідно з 09.07.2007 року та з 22.05.2008 року.
Проте відповідні перерахунки у 2007 та 2008
роках відповідач не здійснював.
Підстави для перерахунку за період з
січня 2007 по 9.07.2007 року, а також з січня
2008 року по 22.05.2008 року -були відсутні,
оскільки дії відповідача щодо
невиплати у цей період підвищення до
пенсії ґрунтувалися на Законі України
"Про Державний бюджет України на 2007
рік", та Закону України "Про державний
бюджет України на 2008 рік та про
внесення змін до деяких законодавчих
актів України" відповідно, які діяли на
той час.

За таких обставин колегія суддів
вважає, що відповідач припустився
бездіяльності щодо несвоєчасного
перерахунку та виплати підвищення до
пенсії в розмірі, передбаченому ст. 6
Закону України "Про соціальний захист
дітей війни".

У 2009-2010 роках дія ст. 6 Закону України
"Про соціальний захист дітей війни" не
призупинялася, а застосування
відповідачем положень постанови КМ
України № 530 від 28.05.2008 року щодо
визначення розміру підвищення пенсії є
безпідставним, оскільки розмір
підвищення пенсії визначений Законом
України "Про соціальний захист дітей
війни", який має вищу юридичну силу, ніж
постанова КМ України.

У 2008 році дія ст.6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни"
відновлена рішенням Конституційного
Суду України № 10-рп від 22 травня 2008 року
та у подальшому не призупинялася, а
застосування відповідачем положень
постанови КМ України № 530 від 28.05.2008
року щодо визначення розміру
підвищення пенсії є безпідставним,
оскільки розмір підвищення пенсії
визначений Законом України "Про
соціальний захист дітей війни", який
має вищу юридичну силу, ніж постанова
КМ України.

Відповідно до частини першої статті 99
КАС України адміністративний позов
може бути подано в межах строку
звернення до адміністративного суду,
встановленого цим Кодексом або іншими
законами. Частиною другою вказаної
статті визначено, що для звернення до
адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи
встановлюється шестимісячний строк,
який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Відповідно до ч.1 ст. 100 КАС
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд на підставі позовної заяви та
доданих до неї матеріалів не знайде
підстав для визнання причин пропуску
строку звернення до адміністративного
суду поважними, про що постановляється
ухвала.

Враховуючи дату звернення позивача до
суду першої інстанції з
адміністративним позовом, а саме 20
жовтня 2010 року, суд першої інстанції не
вірно зобов`язав відповідача здійснити
нарахування та виплату підвищення до
пенсії позивачу саме з 09 липня 2007 року
по 31 грудня 2007 року, з 22 травня 2008 року
по 31 грудня 2008 року, з 01 січня 2009 року по
31 грудня 2009 року, з 01 січня 2010 року по 31
серпня 2010 року .

Статтею 52 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2010 рік 2154-VI
від 27.04.2010 встановлено, що у 2010 році
прожитковий мінімум на одну особу в
розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня
- 825 гривень, з 1 квітня - 839 гривень, з 1
липня - 843 гривень, з 1 жовтня - 861 гривні,
з 1 грудня - 875 гривень та для тих, хто
відноситься до основних соціальних і
демографічних груп населення.

Згідно статті 21 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2011
рік»встановлено прожитковий мінімум
на одну особу в розрахунку на місяць у
розмірі : з 1 січня - 894 гривні, з 1 квітня -
911 гривень, з 1 жовтня - 934 гривні, з 1
грудня - 953 гривні та для тих, хто
відноситься до основних соціальних і
демографічних груп населення.

Вирішуючи питання щодо строків
поновлення порушених прав, колегія
суддів зазначає, що 14 червня 2011 року
Верховною Радою України прийнято Закон
України №3491-VI "Про внесення змін до
Закону України "Про Державний бюджет
України на 2011 рік", який набрав чинності
19 червня 2011 року.

На виконання вимог вищезазначеного
Закону 06 липня 2011 року Кабінетом
Міністрів України прийнято постанову
№745 "Про встановлення деяких виплат, що
фінансуються за рахунок коштів
державного бюджету", яка набрала
чинності 23 липня 2011 року, відповідно до
якої підвищення до пенсії на 2011 рік
«дітям війни»встановлено у розмірі 49
гр. 80 коп.

За таких обставин дії відповідача
після 23 липня 2011 року необхідно вважати
правомірними, а тому нарахування
підвищення до пенсії у розмірі 30 %
мінімальної пенсії за віком можливо
проводити до 22 липня 2011 року включно.

Керуючись п.3 ч.1 ст.198, п.4 ч.1ст. 202, 205, 207
КАС України,суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м.
Кіровограді Кіровоградської області
-задовольнити частково.

Постанову Ленінського районного суду
м. Кіровограда від 10 листопада 2010 року
- скасувати та прийняти нову постанову.

Позовні вимои ОСОБА_1 в частині
зобов'язання Управління Пенсійного
фонду України в м. Кіровограді
Кіровоградської області здійснити
перерахунок та виплатити підвищення до
пенсії, як дитині війни у розмірі 30 %
мінімальної пенсії за віком, як
передбачено ст. 6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни" за
період з 09 липня 2007 року по 19 квітня 2010
року - відмовити.

Визнати дії Управління Пенсійного
фонду України в м. Кіровограді
Кіровоградської області щодо не
нарахування та невиплати ОСОБА_1
підвищення до пенсії, як дитині війни у
розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком,
як передбачено ст. 6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни"
-протиправними

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в м. Кіровограді
Кіровоградської області нарахувати
ОСОБА_1, відповідно до ст. 6 Закону
України "Про соціальний захист дітей
війни", підвищення до пенсії у розмірі 30
% мінімальної пенсії за віком, та з
урахуванням норм ч.1 ст. 28 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»за
період з 20 квітня 2010 року по 31 серпня 2010
року та забезпечити її виплату за
мінусом сум, отриманих за вказаний
період.

Постанова Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
набирає законної сили через п`ять днів
після направлення її копії, є
остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Л.М. Нагорна

Суддя:
В.В. Мельник

Суддя:
О.В. Юхименко