Справа № 9101/22334/2011
Суддя: Дадим Ю.М.
Дата ухвалення: 2011-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" квітня 2011 р.справа № 2а-1198/10

Колегія суддів Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду у
складі: головуючого судді:
Дадим Ю.М.

суддів: Нагорної Л.М.
Уханенка С.А.

при секретарі судового засідання:
Алтуховій А.С.

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську
апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову
Самарського районного суду м.
Дніпропетровська від 11 листопада 2010 р.
у справі № 2а-1198/10 за позовом ОСОБА_1 до
Управління пенсійного фонду України в
Самарському районі м.
Дніпропетровська про перерахунок
пенсії,-

в с т а н о в и л а :

Постановою Самарського районного суду
м. Дніпропетровська від 11 листопада 2010
р. у справі № 2а-1198/10 позовні вимоги
задоволено частково. Зобов`язано
відповідача здійснити перерахунок та
виплатити позивачу на підставі ст.50,54
Закону України "Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" державної пенсії по
інвалідності та додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров`ю, у розмірі 6
мінімальних пенсій за віком та 50 %
мінімальної пенсії за віком, виходячи з
розміру мінімальної пенсії за віком,
встановленої ч.1 ст.28 Закону України
"Про загальнообов`язкове державне
пенсійне страхування" з 28.04.2010 року.

Не погоджуючись з постановою суду
першої інстанції, ОСОБА_1 подав
апеляційну скаргу, в якій посилаючись
на порушення норм матеріального та
процесуального права просить
задовольнити його позовні вимоги в
повному обсязі.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши
доводи апеляційної скарги та
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, колегія суддів
прийшла до висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню
виходячи із наступного.

Судом першої інстанції встановлено та
матеріалами справи підтверджено, що
ОСОБА_1 має статус особи, яка
постраждала внаслідок Чорнобильської
катастрофи (категорія І) та є інвалідом
ІІ групи. Перебуває на обліку в
Управління пенсійного фонду України в
Самарському районі м.
Дніпропетровська та отримує пенсію
по інвалідності на підставі ст. 54
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну
здоров'ю, на підставі ст. 50 цього ж
Закону.

Відповідно до частини першої статті 46
Конституції України громадяни мають
право на соціальний захист, що включає
право на забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації
конституційного права громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, на охорону їх життя і
здоров'я, створення єдиного порядку
визначення категорій зон радіоактивно
забруднених територій, умов проживання
і трудової діяльності на них,
соціального захисту потерпілого
населення визначені та закріплені в
Законі України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Статтею 49 даного Закону визначені види
пенсій, які підлягають виплаті особам,
постраждалим внаслідок аварії на
Чорнобильській АЕС 1, 2, 3 та 4 категорій,
це зокрема, державна пенсія та
додаткова пенсія за шкоду, заподіяну
здоров'ю, яка призначається після
виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до статті 50 цього Закону (в
редакції, чинній на час виникнення
спірних правовідносин) особам,
віднесеним до категорії 1 постраждалих
від Чорнобильської катастрофи, які є
інвалідами 3-ї групи, призначається
щомісячна додаткова пенсія за шкоду,
заподіяну здоров'ю у розмірі 50
відсотків мінімальної пенсії за віком.

Згідно з ч. 4 ст. 54 Закону в усіх випадках
розмір пенсії для інвалідів 3 групи,
щодо яких встановлено зв'язок з
Чорнобильською катастрофою, не може
бути нижчим 6 мінімальних пенсій за
віком.

Частиною другою статті 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно з положеннями частини четвертої
статті 9 Кодексу адміністративного
судочинства України у разі
невідповідності нормативно-правового
акта Конституції України, закону
України, міжнародному договору, згода
на обов'язковість якого надана
Верховною Радою України, або іншому
правовому акту суд застосовує правовий
акт, який має вищу юридичну силу.

В 2010 році виплата пенсії позивачу
здійснювалась згідно положень ст. 50, 54
Закону України "Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи"в редакції від 28.12.2007 року
(Закон України "Про Державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України")

Проте, Рішенням Конституційного суду
України від 22 травня 2008 року N 10-рп/2008 у
справі N 1-28/2008 щодо предмету та змісту
закону про Державний бюджет України на
2008 рік були визнанні такими, що не
відповідають Конституції України (є
неконституційними) зміни до ст. 50,54
Закону України "Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи".

Таким чином, з 22 травня 2008 року була
відновлена дія норм статей 50, 54 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", за якими
особам постраждалим від аварії на
Чорнобильській АЕС та віднесеним до 1
категорії, інвалідам 3 групи, до яких
відноситься позивач, повинна була
призначатися та виплачуватися
відповідачем щомісячно з 22 травня 2008
року пенсія у складі державної пенсії в
розмірі 6 мінімальних пенсій за віком
та додаткова пенсія за шкоду, заподіяну
здоров'ю, в розмірі 50 відсотків
мінімальної пенсії за віком.

При визначенні розміру додаткової
пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, за
основу їх нарахування береться
мінімальна пенсія за віком.

Розмір мінімальної пенсії за віком
визначається лише за правилами,
передбаченими частиною першою статті 28
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
забезпечення" іншого
нормативно-правового акту, який би
визначав цей розмір або встановлював
інший розмір, немає.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції щодо
задоволених позовних вимог з 28 квітня
2010 року , оскільки ст.. 99 КАС України,
згідно якої адміністративний позов
може бути подано в межах строку
звернення до адміністративного суду,
встановленого цим Кодексом або іншими
законами. Для звернення до
адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи
встановлюється річний строк, який, якщо
не встановлено інше обчислюється з дня,
коли особа дізналася, або повинна була
дізнатися про порушення своїх прав,
свобод чи інтересів.

За таких обставин колегія суддів
приходить до висновку, що судом першої
інстанції було повно встановлені
обставини справи та надана правильна
юридична оцінка, у зв'язку з чим
підстави для задоволення апеляційної
скарги та скасування постанови суду
відсутні.

Керуючись ст. ст. 198, 200, 205, 206 КАС
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -залишити без
задоволення.

Постанову Самарського районного суду
м. Дніпропетровська від 11 листопада 2010
р. у справі № 2а-1198/10 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення, але може бути
оскаржена до Вищого адміністративного
суду України в порядку та строки,
встановлені статтею 212 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Повний текст ухвали виготовлено 10
травня 2011 року.

Головуючий:
Ю.М. Дадим

Суддя: