Справа № 591/6311/14-а
Суддя: Дюкарєва С.В.
Дата ухвалення: 2014-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2014 р.Справа №
591/6311/14-аКолегія суддів Харківського
апеляційного адміністративного суду у
складі

Головуючого судді: Дюкарєвої С.В.

Суддів: Жигилія С.П. , Перцової Т.С.

за участю секретаря судового засідання
Губарь А.С.

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на постанову Зарічного
районного суду м. Суми від 03.10.2014р. по
справі № 591/6311/14-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду
України в м. Сумах

про визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинення дій,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач - ОСОБА_1, звернувся до
Зарічного районного суду м. Суми з
адміністративним позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Сумах, в якому просив суд зобов'язати
відповідача здійснити перерахунок
пенсії з урахуванням норм ст. ст. 13, 19
Закону України "Про пенсійне
забезпечення", починаючи з 01.01.2004 року з
подальшою виплатою суми недоотриманої
пенсії, з урахуванням індексу інфляції
на суму недоотриманої пенсії.

Ухвалою Зарічного районного суду м.
Суми від 03.10.2014 року адміністративний
позов ОСОБА_1 в частині вимог до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Сумах про зобов'язання здійснити
перерахунок пенсії з урахуванням
ст.ст.13, 19 Закону України "Про пенсійне
забезпечення" з подальшою виплатою
суми недоотриманої пенсії з
урахуванням індексу інфляції за період
з 01.01.2004р. по 26.02.2014р. включно - залишено
без розгляду.

Постановою Зарічного районного суду м.
Суми від 03.10.2014 року в задоволенні
адміністративного позову ОСОБА_1 -
відмовлено.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, позивачем подано
апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі, посилаючись на
порушення судом першої інстанції, при
прийнятті оскаржуваної постанови, норм
матеріального та процесуального права,
позивач просить постанову Зарічного
районного суду м. Суми від 03.10.2014 року
скасувати та прийняти нове рішення,
яким позов задовольнити у повному
обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги позивач, зокрема, посилається на
порушення судом першої інстанції
приписів ч. 1 ст. 28, ст. 27 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування", п. 1 ст. 2, ст.ст. 8-11
Кодексу адміністративного судочинства
України, що призвело до неправильного
вирішення справи, а також на доводи та
обставини викладені в апеляційній
скарзі.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, пояснення позивача,
перевіривши, в межах апеляційної
скарги, рішення суду першої інстанції
та доводи апеляційної скарги,
дослідивши матеріали справи, вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
з 21.03.1999 року позивачу - ОСОБА_1,
призначено пенсію за віком на
пільгових умовах по Списку № 1 з
урахуванням середньомісячного
заробітку за період з 01.01.1980 р. по 31.12.1984
р. - 462,27 грн. Розмір пенсії, який
отримував позивач становив 200,00 грн.

З 01.01.2004 р., у зв'язку з набранням
чинності Законом України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", розмір пенсії
перераховано та встановлено на рівні
224,00 грн.

В подальшому пенсія позивачу
неодноразово перераховувалась у бік
збільшення на підставі Законів України
"Про Державний бюджет України" на
відповідний рік та внесених змін до
бюджету, Постанов Кабінету Міністрів
України про збільшення податкового
мінімуму; № 684 від 03.05.2007 р. "Про
поліпшення матеріального забезпечення
окремих категорій населення"; № 685 від
03.05.2007 р. "Про додаткові заходи щодо
поліпшення матеріального забезпечення
окремих категорій населення"; № 198 від
11.03.2009 р. "Про деякі питання соціального
захисту окремих категорій громадян"; №
327 від 23.04.2012р. "Про підвищення рівня
соціального захисту населення", що
судом встановлено з Листа УПФУ у м.
Сумах від 07.11.2013р. (а.с.15, 16). Підставами
для подачі позову стало те, що
первісний перерахунок пенсії станом на
01.01.2004р. було проведено без згоди ОСОБА_1
та змінено принцип обрахунку пенсії: до
змін пенсія становила чотири
мінімальних заробітних плати, після -
почала обчислюватись виходячи з
розміру прожиткового мінімуму.

Приймаючи рішення про відмову у
задоволенні позовних вимог, суд першої
інстанції виходив з їх
необґрунтованості та дійшов висновку,
що права позивача після здійснення
перерахунку пенсії на підставі Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування"
відповідачем не порушені, підстави для
здійснення перерахунку пенсії
позивачеві відсутні.

Колегія суддів погоджується з рішенням
суду першої інстанції, виходячи з
наступного.

Завданням адміністративного суду є
перевірка правомірності (легальності)
даного рішення з огляду на чіткі
критерії, які зазначені у частині 3
статті 2 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Відповідність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень, передбаченим частиною 3
статті 2 Кодексу адміністративного
судочинства України критеріям,
перевіряється судом з урахуванням
закріпленого статтею 9 Кодексу
адміністративного судочинства України
принципу законності, відповідно до
якого органи державної влади, органи
місцевого самоврядування, їхні
посадові і службові особи зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Надаючи оцінку спірним
правовідносинам, колегія суддів
зазначає наступне.

Під час судового розгляду справи
встановлено, що позивачу - ОСОБА_1, з
21.03.1999р. призначено пенсію за віком на
пільгових умовах по Списку № 1
відповідно до п. "а" ст. 13 Закону України
"Про пенсійне забезпечення" як
працівнику, зайнятому на роботах зі
шкідливими та важкими умовами праці.

Пенсія була призначена з урахуванням
страхового стажу 26 років 10 місяців 19
днів, у тому числі: 11 років 8 місяців 2
дні по Списку № 1.

До 01.01.2004 р. статтею 19 Закону України
"Про пенсійне забезпечення" було
передбачено, що пенсії за віком
призначалися в розмірі 55 процентів
заробітку (стаття 64), але не нижче
мінімального розміру пенсії. За кожний
повний рік роботи понад 25 років
чоловікам пенсія збільшувалася на 1
процент заробітку, але не менш як на 1
процент мінімального розміру пенсії.

Працівникам, зайнятим на роботах,
передбачених пунктом "а" статті 13
вищезазначеного Закону, за кожний рік
роботи, яка дає право на пенсію на
пільгових умовах, пенсія збільшувалася
на 1 процент заробітку.

Тобто, розмір пенсії гр. ОСОБА_1
обчислювався у розмірі 69% від
заробітку, а саме: 56% (за 26 років
загального стажу роботи) + 13% (за 13 років
пільгового стажу роботи по списку №1).

З 01.01.2004 р. набрав чинності Закон
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування", який
визначає принципи, засади і механізми
функціонування системи
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування, призначення,
перерахунку і виплати пенсій, надання
соціальних послуг з коштів Пенсійного
фонду, що формуються за рахунок
страхових внесків роботодавців,
бюджетних та інших джерел.

Законом України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" був визначений термін -
"коефіцієнт страхового стажу", як
величини, що визначається для
обрахування страхового стажу при
обчисленні розміру пенсії у солідарній
системі загальнообов'язкового
державного пенсійного страхування.
Формула розрахунку коефіцієнту
страхового стажу зазначена у статті 25
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування".

Враховуючи наведене, коефіцієнт
страхового стажу гр. ОСОБА_1 з 01.01.2004 р.
склав 0,39833 та був обчислений наступним
шляхом: (26 років + 13 років по Списку № 1) х
12) + 10 місяців)/1200 = 0,39833.

Слід зазначити, що 43 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" передбачено перерахунок
пенсій, призначених до набрання
чинності цим Законом. При цьому,
відповідно до частини 1 зазначеної
норми, перерахунок пенсій за віком, по
інвалідності, в разі втрати
годувальника, за вислугу років,
призначених до набрання чинності
Законом, здійснюється за нормами цього
Закону на підставі документів про вік,
страховий стаж, заробітну плату (дохід)
та інших документів, що знаходяться на
час перерахунку в пенсійній справі та
відповідають вимогам законодавства, що
діяло раніше, а також додаткових
документів, одержаних органами
Пенсійного фонду, а згідно ч. 2 цієї
норми для перерахунку пенсій,
призначених до набрання чинності
Законом, враховується заробітна плата
(дохід), з якої було раніше обчислено
пенсію, за документами, наявними в
пенсійній справі, або за вибором
пенсіонера - заробітна плата (дохід) за
період, передбачений абзацом першим
частини першої ст. 40 Закону.

При цьому заробітна плата (дохід) для
обчислення пенсії визначається
відповідно до частини другої ст. 40
Закону із застосуванням середньої
заробітної плати працівників, зайнятих
у галузях економіки України, за 2002 рік.

Таким чином, обов'язок з перерахунку
пенсії позивача був нормативно
визначений та не потребував його
додаткової згоди.

Отже, 69% від заробітку до 01.01.2004 р. та
коефіцієнт страхового стажу на рівні
0,39833 - це не рівнозначні величини, які не
підлягають порівнянню.

Також, п.4 Прикінцевих положень Закон
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування"
передбачено, що у разі якщо внаслідок
перерахунку пенсії за нормами цього
Закону її розмір зменшується, пенсія
виплачується в раніше встановленому
розмірі.

Відповідно до п. 2 Прикінцевих положень
Закону України "Про Державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України"
пенсії, призначені із застосуванням
показників середньої заробітної плати
працівників, зайнятих у галузях
економіки України за 2002-2005р.р. з 01.01.2008р.
перераховуються із застосуванням
осучасненої середньої заробітної
плати працівників, зайнятих у галузях
економіки України за 2006р., яка складала
928,81 грн.

Судом встановлено, що після проведення
осучаснення середня заробітна плата
гр. ОСОБА_1 склала 1401,08 грн. (коефіцієнт
заробітної плати 1,50847x928,81 грн. = 1401,08)

З 01.01.2008р. відповідно до Закону України
"Про Державний бюджет України на 2008 рік
та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України" проведений
перерахунок коефіцієнту страхового
стажу з урахуванням величини оцінки
одного року страхового стажу 1,2 %, а з
01.10.2008р. - 1,35 %, у зв'язку з чим, з 01.01.2008р.
розмір пенсії гр. ОСОБА_1 перерахований,
виходячи із середньої заробітної плати
1401,08 грн. та коефіцієнту страхового
стажу 0,47800 (0,39833x1,2=0,47800), і склав 735,52 грн.
(при прожитковому мінімумі 470,00 грн.).

З 01.10.2008 року розмір пенсії
розраховувався з урахуванням величини
оцінки одного року страхового стажу 1,35
% (0,39833x1,35=0,53775) і складав 829,59 грн. (при
прожитковому мінімумі 428,00 грн.).

Постановою Кабінету Міністрів України
від 23.04.2012 року № 327 "Про підвищення
рівня соціального захисту населення"
установлено, що пенсії, призначені
(перераховані) до 2008 року із
застосуванням показників середньої
заробітної плати (доходу) у середньому
на одну застраховану особу в цілому в
Україні, з якої сплачено страхові
внески, за 2005 - 2006 роки відповідно до
Законів України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" і Закону України "Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби, та деяких інших
осіб" (особам із числа
військовослужбовців строкової служби
та членам їх сімей) та із застосуванням
показника середньої заробітної плати
працівників, зайнятих у галузях
економіки України, у тому числі в
сільському господарстві, за 2003 - 2006 роки
відповідно до Закону України "Про
наукову і науково-технічну діяльність",
перераховуються із застосуванням
показників відповідно середньої
заробітної плати (доходу) у середньому
на одну застраховану особу в цілому в
Україні, з якої сплачено страхові
внески, за 2007 рік та середньої
заробітної плати працівників, зайнятих
у галузях економіки України, у тому
числі в сільському господарстві, за 2007
рік.

Вказана постанова набрала чинності 1
травня 2012 року.

Відповідно до п. 1 постанови Кабінету
Міністрів України від 23.04.2012р. № 327 „Про
підвищення рівня соціального захисту
населення" проведено осучаснення
заробітної плати із застосуванням
показника середньої заробітної плати
працівників, зайнятих у галузях
економіки України за 2008р., яка склала
1197,91 грн. (коефіцієнт заробітної плати
1,50847x1197,91 грн.=1807,01).

На підставі вищенаведених норм,
управлінням Пенсійного фонду України в
м. Суми з 01.05.2012 р. здійснено перерахунок
пенсії позивачеві виходячи із
середньої заробітної плати 1807,01 грн. та
коефіцієнта страхового стажу 0,5332, за
результатами здійснення якого розмір
пенсії позивача став 1112,79 грн. У
подальшому розмір пенсії підвищувався
з урахуванням зростання прожиткового
мінімуму в частині збільшення доплати
за понаднормативний стаж роботи 14
років.

Відповідно до Закону України "Про
Державний бюджет України на 2013 рік",
розмір пенсії ОСОБА_1 з 01.12.2013р.
перераховано виходячи з розміру
прожиткового мінімуму, встановленого
для осіб, які втратили працездатність,
на рівні 949,00 грн., у зв'язку з чим,
починаючи з 01.12.2013р. розмір пенсії
ОСОБА_1 склав 1128,63 грн., у тому числі: 963,59
грн. - основний розмір пенсії за віком,
який обчислений шляхом множення
середньомісячної заробітної плати 1807,01
грн. на коефіцієнт страхового стажу
0,53325; 132,86 грн. - доплата за
понаднормативний стаж роботи 14 років,
яка обчислена шляхом множення
мінімального розміру пенсії за віком
949,00 грн. на 14 %; 29,82 грн. - підвищення
пенсії з 01.03.2011р. у зв'язку з 20% ростом
заробітної плати відповідно до п. 2 ст. 42
Закону України „Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування"; 2,06 грн. - доплата пенсії з
01.05.2012 р. відповідно до постанови
Кабінету Міністрів України від 23.04.2012 р.
№ 327 „Про підвищення рівня соціального
захисту населення".

З огляду на встановлені у справі
обставини, колегія суддів погоджується
з висновком суду першої інстанції про
те, що відповідачем правомірно
обчислено пенсію позивача, права
ОСОБА_1, під час здійснення перерахунку
пенсії, Управлінням Пенсійного фонду
України в м. Сумах не порушено.

Також судом першої інстанції
обґрунтовано не прийнято посилання
позивача з приводу того, що до
перерахунку розмір пенсії становив
чотири мінімальних пенсії за віком,
тому на даний час цей розмір зменшено,
чим порушено права ОСОБА_1 на отримання
пенсії у належному розмірі.

Так, статтею 19 Закону України "Про
пенсійне забезпечення" встановлено, що
максимальний розмір пенсії не може
перевищувати трьох, а для працівників,
зайнятих на роботах, передбачених
пунктом "а" статті 13 і статтею 14 цього
Закону, - чотирьох мінімальних пенсій
за віком. Тобто, законодавством
визначався не мінімальний розмір
пенсії, як соціальна гарантія, а
максимальний як обмеження прав особи.

При цьому, подальша зміна розмірів
прожиткового мінімуму та мінімальної
заробітної плати, перевищення розміру
мінімальної заробітної плати над
прожитковим мінімумом не є підставою
для перерахунку раніше призначеної
пенсії.

З урахуванням вищевикладеного, колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції про те, що позовні
вимоги ОСОБА_1 до Управління Пенсійного
фонду України в м. Сумах про визнання
дій протиправними та зобов'язання
вчинити певні дії є необґрунтованими і
такими, що не підлягають задоволенню.

У відповідності до ст. 159 КАС України
судове рішення повинне бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Враховуючи наведене, колегія суддів
вважає, що постанова Зарічного
районного суду м. Суми від 03.10.2014 року
відповідає вимогам ст. 159 Кодексу
адміністративного судочинства
України, підстав для задоволення вимог
апеляційної скарги позивача колегією
суддів не встановлено.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України,
за наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право залишити апеляційну скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін.

Відповідно до ч.1 ст. 200 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову чи ухвалу суду
- без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції вірно
встановив фактичні обставини справи,
дослідив наявні докази, надав їм
належну оцінку та прийняв законне і
обґрунтоване рішення, з дотриманням
норм матеріального і процесуального
права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених
вище підстав, висновків суду першої
інстанції не спростовують, а тому
підстав для його скасування не
вбачається.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199,
ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення.

Постанову Зарічного районного суду м.
Суми від 03.10.2014р. по справі № 591/6311/14-а
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
у касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня складання ухвали у
повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Дюкарєва
С.В.Судді(підпис) (підпис) Жигилій С.П.
Перцова Т.С. Повний текст ухвали
виготовлений 02.12.2014 р.