Справа № 9101/37316/2011
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2011-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" вересня 2011 р. справа № 2а-218/11

Колегія суддів Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду у
складі: головуючого судді:
Сафронової С.В.

суддів: Поплавського
В.Ю. Чепурнова Д.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу управління праці та
соціального захисту населення
Долинської райдержадміністрації на
постанову Долинського районного суду
Кіровоградської області від 04 лютого
2011 року

по адміністративній справі № 218/11 за
позовом ОСОБА_1 до управління праці та
соціального захисту населення
Долинської райдержадміністрації про
визнання неправомірними дій та
зобов'язання нарахування та виплату
допомоги на оздоровлення, -

в с т а н о в и л а :

01.11.2011 року ОСОБА_1 (надалі -позивач)
звернувся до суду з позовом до
Управління праці та соціального
захисту населення Долинської районної
державної адміністрації
Кіровоградської області (надалі по
тексту - відповідач), в якому просив суд:
визнати дії відповідача щодо відмови у
виплаті йому, щорічної допомоги на
оздоровлення у розмірі п'яти
мінімальних заробітних плат,
передбаченому ст.48 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», за 2010 рік,
неправомірними, та зобов'язати
відповідача здійснити йому
нарахування щорічної допомоги на
оздоровлення відповідно до ст.48 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
у розмірі п'яти мінімальних заробітних
плат за 2010 рік виходячи із розрахунку
мінімальної заробітної плати станом на
момент виплати та провести відповідні
виплати з врахуванням проведених
виплат.

Постановою Долинського районного суду
Кіровоградської області від 04.02.2011 року
позовні вимоги задоволено, визнано дії
Управління праці та соціального
захисту населення Долинської районної
державної адміністрації
Кіровоградської області
неправомірними, та зобов'язано
Управління праці та соціального
захисту населення Долинської районної
державної адміністрації
Кіровоградської області здійснити
перерахунок та виплату ОСОБА_1
недоотриманих сум щорічної допомоги на
оздоровлення за 2010 рік у розмірі п'яти
мінімальних заробітних плат, як
учаснику ЧАЕС 2 категорії. Судові
витрати віднесено на рахунок держави.

Відповідач не погодившись з постановою
суду першої інстанції подав апеляційну
скаргу, в якій просить оскаржувану
постанову скасувати та прийняти нове
рішення про відмову в задоволенні
позову.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги відповідач посилається на
неповне встановлення судом обставин,
що мають значення для справи, а також на
прийняття судом рішення з порушенням
норм матеріального та процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи.

Виходячи з приписів 197 КАСУ справа
розглядається в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами. Згідно з приписами ч. 1 ст.
195 КАС України справа розглядається в
межах апеляційної скарги.

Судова колегія заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши рішення
суду першої інстанції та доводи
апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, вважає, що вимоги
апеляційної скарги не підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивач є учасником ліквідації
наслідків аварії на ЧАЕС 2 категорії та
має захворювання, пов'язане з
ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС.

Відповідачем у 2010 році щорічна разова
грошова допомогу на оздоровлення
проведена позивачу в розмірі
встановленому постановою Кабінету
Міністрів України № 562 від 12.07.2005 р. «Про
щорічну допомогу на оздоровлення
громадянам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», тобто сума
виплати відповідачем 15.10.2010 року
допомоги на оздоровлення позивача
складала -100 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку, що позивач
має право на отримання щорічної
допомоги на оздоровлення в розмірі,
встановленому ст.48 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», і судова
колегія з такими висновками
погоджується, оскільки ст..48 Закону
України № 796-ХІІ в редакції до 01.01.2007
року, діючої на час виникнення спірних
правовідносин, передбачалося, що
щорічна допомога на оздоровлення
учасникам ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС 2 категорії
виплачується в розмірі 5 мінімальних
розмірів заробітних плат.

Посилання відповідача, як на
правомірність свої дій щодо проведення
виплати щорічної разової грошової
допомоги на оздоровлення позивачу
відповідно до постанови Кабінету
Міністрів України №562 від 12.07.2005 року є
безпідставним, оскільки дана постанова
була прийнята Кабінетом Міністрів
України в той час, коли такі
повноваження у нього були відсутні.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції
України та ч.1 ст.9 КАСУ, органи
державної влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові чи
службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачено Конституцією та
законами України.

Відповідно до ст.70 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2010 рік»
надано право Кабінету Міністрів
України у 2010 році встановлювати
розміри соціальних виплат, які
відповідно до законодавства
визначаються в залежності від розміру
мінімальної заробітної плати, в
абсолютних сумах у межах асигнувань,
передбачених за відповідними
бюджетними програмами.

Кабінет Міністрів України у 2010 році не
скористався наданим йому правом і не
прийняв жодного нормативно-правового
акту щодо проведення виплат щорічної
разової грошової допомоги на
оздоровлення відповідно до ст. 48 Закону
України №796.

Таким чином, відповідач, провівши
виплату щорічної допомоги на
оздоровлення позивачу у 2010 році в
розмірі визначеному постановою
Кабінету Міністрів України № 562 від
12.07.2005 р. діяв всупереч вимогам чинного
законодавства.

За наведених обставин, судова колегія
прийшла до висновку, що суд першої
інстанції дійшов вірного висновку, що
виплата позивачу щорічної разової
грошової допомоги на оздоровлення
повинна бути виплачена в розмірі
встановленому ч.4 ст. 48 Закону України №
796.

Враховуючи особливий статус громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи, та
обумовлену цим необхідність їх
адекватного соціального захисту,
Верховна Рада у 2006 році доповнила Закон
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
ст.71, якою встановлено, що дія положень
цього Закону не може призупинятися
іншими законами, крім законів про
внесення змін до цього Закону (Закон N
231-V від 05.10.2006 року «Про внесення змін до
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи»).

Отже, за конституційними нормами
виходячи з пріоритетності законів над
підзаконними актами суд першої
інстанції дійшов правильного висновку,
що при визначенні розміру разової
грошової допомоги на оздоровлення
застосуванню підлягають положення ст.
48 Закону України № 796-ХІІ, а не
постанови Кабінету Міністрів України,
які істотно звужують обсяг
встановлених законом прав.

З огляду на вищезазначене, судова
колегія суддів дійшла висновку про
обґрунтованість позовних вимог в
частині зобов'язання відповідача
здійснити перерахунок щорічної
допомоги на оздоровлення відповідно до
ст. 48 Закону України № 796-ХІІ у 2010 році.

Доводи апеляційної скарги щодо
правомірності дій по нарахуванню та
виплаті допомоги позивачеві у 2010 році є
безпідставними з вище наведених
підстав і висновків суду першої
інстанції не спростовують.

Враховуючи викладене, судва колегія
суддів дійшла висновку, що постанова
суду підлягае залишенню без змін, а
апеляційна скарга відповідача без
задоволення

Керуючись ст.183-2, п.1 ч.1 ст.198, ст.200, ст.205,
ст.206 КАС України, судова колегія, -

у х в а л и л а:

У задоволенні апеляційної скарги
Управління праці та соціального
захисту населення Долинської
райдержадміністрації - відмовити.

Постанову Долинського районного
суду Кіровоградської області від 04
лютого 2011 року -залишити без змін

Ухвала Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
набирає законної сили з моменту
прийняття та не підлягає оскарженню.

Головуючий:
С.В. Сафронова

Суддя:
В.Ю. Поплавський

Суддя:
Д.В. Чепурнов