Справа № 9101/11271/2011
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2011-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" липня 2011 р. справа № 2а-8063/10

Колегія суддів Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду у
складі: головуючого
судді: Сафронової
С.В.

суддів:
Поплавського В.Ю. Чепурнова Д.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м.
Мелітополі Запорізької області на
постанову Мелітопольського
міськрайонного суду Запорізької
області від 03 грудня 2010 року у
адміністративній справі № 2а-8063/10 за
позовом ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України в м.
Мелітополі Запорізької області про
перерахунок пенсії,-

в с т а н о в и л а:

18 листопада 2010 року ОСОБА_1 звернулась
до суду з позовом до Управління
Пенсійного фонду України в м.
Мелітополі Запорізької області та
просить визнати дії відповідача
неправомірними; зобов’язати
відповідача провести перерахунок
пенсії, як учаснику ліквідації аварії
на ЧАЕС згідно до вимог чинного
законодавства та відповідно до ст.
ст.49,50 ч.4 ст.54 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян
постраждалих внаслідок Чорнобильської
катастрофи»з моменту встановлення
статусу особи, яка постраждала
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
тобто з 05.08.2005 року.

Постановою Мелітопольського
міськрайонного суду Запорізької
області від 03 грудня 2010 року позовні
вимоги задоволені: визнано дії
відповідача щодо перерахунку пенсії
позивачу протиправними; зобов’язано
відповідача зробити перерахунок
пенсії позивачу як учаснику ліквідації
аварії на ЧАЕС згідно чинного
законодавства відповідно до ст.ст. 49,50
ч.4,54 Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян
постраждалих внаслідок Чорнобильської
катастрофи»з моменту встановлення
статусу особи, яка постраждала
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
тобто з 05.08.2005 року.

Не погодившись з постановою суду,
відповідач звернувся з апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
оскаржувану постанову, відмовити в
задоволенні позову.

Перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість
постанови суду в межах доводів
апеляційної скарги і заявлених
позовних вимог, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню частково з
наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 має статус
особи, яка постраждала внаслідок
Чорнобильської катастрофи (категорія
І) та є інвалідом ІІ групи, захворювання
якого пов’язано з роботами по
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильської катастрофи. Позивач
перебуває на обліку в управлінні
Пенсійного фонду України в м.
Мелітополі Запорізької області та
отримує пенсію по інвалідності та
додаткову пенсію за шкоду, заподіяну
здоров'ю, на підставі ст. 50 цього ж
Закону.

Відповідно до ст. 49 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»пенсії
особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4,
встановлюються у вигляді: державної
пенсії; додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, яка призначається
після виникнення права на державну
пенсію.

Відповідно до частини першої статті 50
зазначеного Закону особам, віднесеним
до категорії 1, які є інвалідами II групи,
призначається щомісячна додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у
розмірі 75 процентів мінімальної пенсії
за віком.

Згідно з частиною четвертою статті 54
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи" в
усіх випадках розмір пенсій для
інвалідів II групи, щодо яких
встановлено зв'язок з Чорнобильською
катастрофою, не може бути нижчим 8
мінімальних пенсій за віком.

Таким чином, позивач має право на
призначення пенсії в розмірі, не
нижчому 8 мінімальних пенсій за віком,
та щомісячної додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров’ю, у розмірі 75
процентів мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до частини другої статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Згідно з положеннями частини четвертої
статті 9 Кодексу адміністративного
судочинства України у разі
невідповідності нормативно-правового
акта Конституції України, закону
України, міжнародному договору, згода
на обов'язковість якого надана
Верховною Радою України, або іншому
правовому акту суд застосовує правовий
акт, який має вищу юридичну силу.

Отже, за конституційними нормами,
виходячи з пріоритетності законів над
підзаконними актами, при визначенні
розміру пенсій позивачеві
застосуванню підлягають частина перша
статті 50 та частина четверта статті 54
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи",
а не постанови Кабінету Міністрів
України, яка істотно звужує обсяг
встановлених законом прав.

Не беруться до уваги посилання
відповідача на частину п'яту статті 54
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи",
якою передбачено, що порядок
обчислення пенсії по інвалідності, що
настала внаслідок каліцтва чи
захворювання, і пенсії у зв'язку з
втратою годувальника внаслідок
Чорнобильської катастрофи
визначається Кабінетом Міністрів
України, оскільки надання законодавцем
такого права Кабінету Міністрів
України не означає, що останній,
встановлюючи такий порядок, може
допустити звуження змісту та обсягу
прав позивача, встановлених цим же
Законом. Тобто, Кабінет Міністрів
України повинен був встановити
зазначений порядок, не порушуючи
положень цього Закону, в тому числі й
інших законів, якими встановлено
розміри мінімальної пенсії за віком.

Зі статей 50 та 54 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" випливає,
що під час визначення розміру пенсії та
щомісячної додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, за основу їх
нарахування береться мінімальна
пенсія за віком.

За чинним законодавством розмір
мінімальної пенсії за віком
визначається лише за правилами,
передбаченими частиною першою статті 28
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", іншого
нормативно-правового акта, який би
визначав цей розмір або встановлював
інший розмір, немає.

Незважаючи на положення частини
третьої статті 28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", з якої випливає, що
мінімальний розмір пенсії за віком,
встановлений абзацом першим частини
першої цієї статті, застосовується
виключно для визначення розмірів
пенсій, призначених згідно з цим
Законом, наявність такої норми за
відсутності іншого мінімального
розміру пенсії за віком не є підставою
для відмови в реалізації позивачем
конституційної гарантії та права на
отримання пенсії і щомісячної
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, виходячи з розміру
мінімальної пенсії за віком, як це
встановлено статтями 50 та 54 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

Безпідставними визнано посилання
відповідача на відсутність коштів щодо
забезпечення виплати зазначених
пенсій у таких розмірах, оскільки
органи державної влади не можуть
посилатися на відсутність коштів як на
причину невиконання своїх зобов'язань,
які встановлені статтею 45 Конституції
України та статтями 50 та 54 Закону
України "Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи",
щодо визначення розміру та виплати
пенсій.

Відповідно до частини третьої статті 67
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи",
яка набрала чинності 31 жовтня 2006 року, у
разі збільшення розміру прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, визначеного законом,
підвищується розмір пенсії, визначений
відповідно до статті 54 цього Закону, а
також розмір додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров'ю, особам,
віднесеним до 1, 2, 3, 4 категорій, та
розмір щомісячної компенсації сім'ям
за втрату годувальника внаслідок
Чорнобильської катастрофи.
Перерахунок пенсії здійснюється з дня
встановлення нового розміру
прожиткового мінімуму.

Аналіз зазначеної норми, яка є
імперативною, свідчить, що підставою
для перерахунку пенсії є встановлення
нового розміру прожиткового мінімуму,
і цей перерахунок здійснюється з дня
встановлення цього мінімуму.

Відповідно до частини першої статті 28
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" мінімальний розмір пенсій
за віком встановлюється у розмірі
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, визначеного
законом.

Таким чином, новий мінімальний розмір
пенсії за віком залежить від нового
розміру прожиткового мінімуму.

Оскільки позивачеві слід визначати
пенсію, виходячи з мінімальної пенсії
за віком, яка встановлюється в розмірі
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, то в разі
збільшення розміру цього прожиткового
мінімуму перерахунок пенсії
позивачеві повинен проводитись,
виходячи з нового розміру мінімальної
пенсії за віком.

Проте з урахуванням норм ст.ст. 99, 100
Кодексу адміністративного судочинства
України адміністративний позов подано
з пропуском строку звернення до суду,
тому задоволенню підлягає частина
вимог щодо перерахунку та виплати
пенсії в межах шестимісячного строку
звернення до суду.

Таким чином, задоволенню підлягають
позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного
фонду України в м. Мелітополі
Запорізької області в частині позовних
вимог щодо перерахунку та виплати
пенсії відповідно до ст. 50 та ч.4 ст. 54, ч.
3 ст. 67 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи»за період з 18 травня 2010
року.

Для повного захисту прав, свобод та
інтересів позивача та з урахуванням ч. 2
ст. 11 Кодексу адміністративного
судочинства України Управлінням
Пенсійного фонду України має бути
перераховано та виплачено пенсію
відповідно до ст. 50 та ч.4 ст. 54, ч. 3 ст. 67
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи»до зміни законодавчих норм,
що регулюють призначення цього виду
пенсії.

З огляду на викладене, колегія суддів
вважає за необхідне скасувати
постанову суду першої інстанції та
залишити без розгляду позовні вимоги в
частині визнання дії відповідача щодо
перерахунку пенсії позивачу
протиправними та зобов’язання
відповідача зробити перерахунок
пенсії позивачу як учаснику ліквідації
аварії на ЧАЕС згідно чинного
законодавства відповідно до ст.ст. 49,50
ч.4,54 Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян
постраждалих внаслідок Чорнобильської
катастрофи»з моменту встановлення
статусу особи, яка постраждала
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
за період з 05.08.2005 року по 17.05.2010 року.

Керуючись ст. 195, ст. 197, п. 3 ч. 1 ст. 198, п. 4
ч. 1 ст. 202, ст. 207 КАС України колегія
суддів,-

п о с т а
н о в и л а :

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в м.
Мелітополі Запорізької області
задовольнити частково.

Постанову Мелітопольського
міськрайонного суду Запорізької
області від 03 грудня 2010 року у
адміністративній справі № 2а-8063/10 в
частині визнання дії управління
Пенсійного фонду України в м.
Мелітополі Запорізької області щодо
перерахунку пенсії позивачу
протиправними та зобов’язання
відповідача зробити перерахунок
пенсії позивачу як учаснику ліквідації
аварії на ЧАЕС згідно чинного
законодавства відповідно до ст.ст. 49,50
ч.4,54 Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян
постраждалих внаслідок Чорнобильської
катастрофи»з моменту встановлення
статусу особи, яка постраждала
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
за період з 05.08.2005 року по 17.05.2010 року
включно - скасувати та залишити без
розгляду позовні вимоги в цій частині.

В іншій частині постанову
Мелітопольського міськрайонного суду
Запорізької області від 03 грудня 2010
року у адміністративній справі №
2а-8063/10 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили
через п'ять днів після направлення її
копій особам, які беруть участь у
справі, але може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів.

Головуючий:
С
.В. Сафронова

Суддя:

В.Ю. Поплавський

Суддя:

Д.В. Чепурнов