Справа № 2-а-05207/11
Суддя: Шелудяков Л. В.
Дата ухвалення: 2012-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"14" лютого 2012 р. суддя Полтавського
районного суду Полтавської області
Шелудяков Л.В., розглянувши в порядку
письмового провадження в приміщенні
суду м. Полтава адміністративну справу
за позовом ОСОБА_1 до Головного
управління Пенсійного фонду України в
Полтавській області про визнання дій
неправомірними, зобов’язання
обчислити, перерахувати та виплатити
пенсію з розміру грошового
забезпечення за останньою штатною
посадою перед звільненням, враховуючи
відповідні оклади за посадою,
військовим (спеціальним) званням,
процентну надбавку за вислугу років,
щомісячні додаткові види грошового
забезпеченні та премії в розмірах,
визначених законом, -

у с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом до
Головного Управління Пенсійного фонду
України в Полтавській області про
визнання дій неправомірними,
зобов’язання обчислити, перерахувати
та виплатити пенсію з розміру
грошового забезпечення за останньою
штатною посадою перед звільненням,
враховуючи відповідні оклади за
посадою, військовим (спеціальним)
званням, процентну надбавку за вислугу
років, щомісячні додаткові види
грошового забезпеченні та премії в
розмірах, визначених законом. В
обґрунтування позовних вимог зазначив,
що він 29.12.2010 року був звільнений з
військової служби в органах МВС
України йому призначена пенсія за
вислугу років відповідно до п.
“а”статті 12 Закону України “Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби та деяких інших
осіб”з урахуванням п. “а”статті 13
цього ж Закону. Проте, відповідач, діючи
в порушення статті 43 Закону України
“Про пенсійне забезпечення осіб,
звільнених з військової служби, та
деяких інших осіб”(в редакції Закону
від 04 квітня 2006 року № 3591-ІУ), керуючись
пунктом 7 постанови Кабінету Міністрів
України від 07 липня 1992 року № 393 “Про
порядок обчислення вислуги років,
призначення та виплати пенсій і
грошової допомоги особам офіцерського
складу, прапорщикам, мічманам,
військовослужбовцям надстрокової
служби та військової служби за
контрактом, особам начальницького і
рядового складу органів внутрішніх
справ та членам їх сімей”(діла -
Постанова № 393), у розрахунок суми
грошового забезпечення для обчислення
його пенсії додаткові види грошового
забезпечення та премію включив у
середньому розмірі за останні фактичні
місяці служби перед звільненням
починаючи з грудня 2008 року. У листопаді
2011 року із мотивованою заявою про
проведення перерахунку пенсії позивач
звернувся до Головного управління
Пенсійного фонду України в Полтавській
області. Проте відповідач з посиланням
на Постанову № 393 відмовив у проведенні
перерахунку. Вважає дії відповідача
неправомірними та просить зобов’язати
Головне управління Пенсійного Фонду
України в Полтавській області
обчислити пенсію з розміру грошового
забезпечення за останньою штатною
посадою перед звільненням,
перерахувати та виплатити суму
недоплаченої пенсії відповідно до ч. 3
ст. 43 ЗУ “Про пенсійне забезпечення
осіб, звільнених з військової служби та
деяких інших осіб” в редакції закону
від 04.04.2006 року .

Позовні вимоги за період з 29.12.2010 року
по 24.05.2011 року ухвалою суду від 28.11.2011
року залишено без розгляду, оскільки
подані після закінчення строків,
встановлених ч. 2 ст. 99 КАС України.

Позивач в удове засідання не з’явився,
заявивши в позовній заяві клопотання
про розгляд справи без його участі,
заявлені вимоги підтримав та просив
задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача - Головного
управління Пенсійного фонду України в
Полтавській області, будучи належним
чином повідомленим про час, день та
місце розгляду справи в судове
засідання не з’явився.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 128 КАС
України , у разі неприбуття відповідача
–суб”єкта владних повноважень,
належним чином повідомленого про дату,
час і місце судового розгляду, без
поважних причин або без повідомлення
ним причини неприбуття розгляд справи
не відкладається і справу може бути
вирішено на підставі наявних у ній
доказів.

Згідно ч. 6 ст. 128 КАС України якщо не має
перешкод для розгляду справи у
судовому засіданні, визначених цією
статтею, але прибули не всі особи, які
беруть участь у справі, хоча і були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового розгляду, суд має
право розглянути справу у письмовому
проваджені у разі відсутності потреби
заслухати свідка чи експерта.

За таких обставин, суд приходить до
висновку про розгляд справи в порядку
письмового провадження у відсутності
відповідача за наявних доказів у
справі.

Дослідивши матеріали справи суд
приходить до висновку про задоволення
позовних вимог в повному обсязі з таких
підстав.

Судом встановлено, що 29 грудня 2010 року
ОСОБА_1 звільнено з військової служби в
органах МВС України та на час
звільнення розмір його грошового
забезпечення за останньою штатною
посадою відповідно до грошового
атестату від 13 січня 2011 № 2 виданого ПМУ
УМВС України в Полтавській області
складав 3555 грн. 24 коп. ( а. с. 12).

У зв’язку з наявністю вислуги років на
військовій службі 20 років 02 місяців 24
дні, пенсія ОСОБА_1 призначена Головним
управлінням Пенсійного фонду України в
Полтавській області за вислугу років
відповідно до п. “а”статті 12 Закону
України “Про пенсійне забезпечення
осіб, звільнених з військової служби,
та деяких інших осіб”з урахуванням п.
“а”статті 13 цього ж Закону - 50 %
відповідних сум грошового
забезпечення.

Частиною 3 статі 43 Закону ( в редакції
Закону від 4 квітня 2006 року №3591-IV), яка
була чинною на час звільнення ОСОБА_1 з
військової служби та призначення
пенсії, визначено, що пенсії особам
офіцерського складу, прапорщикам і
мічманам, військовослужбовцям
надстрокової служби та військової
служби за контрактом, особам, які мають
право на пенсію за цим Законом, та
членам їх сімей обчислюються з розміру
грошового забезпечення за останньою
штатною посадою перед звільненням,
враховуючи відповідні оклади за
посадою, військовим (спеціальним )
званням, процентну надбавку за вислугу
років, щомісячні додаткові види
грошового забезпечення (надбавки,
доплати, підвищення) та премії в
розмірах, установлених законодавством.

Відповідно до 3акону України "Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України”,
підпунктом 4 пункту 29 розділу II якого
були внесені зміни до частини 3 статті 43
Закону України "Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб” .

З урахуванням внесених змін частина 3
статті 43 викладена в такій редакції:
"Пенсії особам офіцерського складу,
прапорщикам і мічманам,
військовослужбовцям надстрокової
служби та військової служби за
контрактом, особам, які мають право на
пенсію за цим Законом, та членам їх
сімей обчислюються з розміру грошового
забезпечення, враховуючи відповідні
оклади за посадою, військовим
(спеціальним) званням, процентну
надбавку за вислугу років, щомісячні
додаткові види грошового забезпечення
(надбавки, доплати, підвищення) та
премії в розмірах, установлених
законодавством, та у порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
України".

Рішенням Конституційного Суду України
від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 положення
пункту 29 розділу II Закону України "Про
Державний бюджет України на 2008 рік"
визнано такими, що не відповідають
Конституції України (є
неконституційними).

Рішення Конституційного Суду України
має преюдиціальне значення для судів
загальної юрисдикції при розгляді ними
позовів у зв'язку з правовідносинами,
які виникли внаслідок дії положень
Закону України "Про Державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України",
визнаних неконституційними.

Відповідно до частини 2 статті 152
Конституції України, Закони, інші
правові акти або їх окремі положення,
що визнані неконституційними,
втрачають чинність з дня ухвалення
Конституційним Судом України рішення
про їх неконституційність.

Отже, з ухваленням рішення
Конституційного Суду України від 22
травня 2008 року № 10-рп/2008, втратила
чинність частина З статті 43 Закону
України "Про пенсійне забезпечення
осіб, звільнених з військової служби,
та деяких інших осіб" (в редакції Закону
від 28.12.2007 р. N 107-УІ), та поновлена дія
частини 3 статті 43 Закону України "Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби, та деяких інших
осіб" (в редакції Закону від 04 квітня 2006
року № 3591-IV).

Таким чином, виходячи із системного
аналізу редакцій Закону України "Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби та деяких інших
осіб" суд дійшов до висновку щодо
обґрунтованості вимог позивача щодо
перерахунку пенсії, оскільки на час
виникнення у позивача права на пенсію
Закон України “Про пенсійне
забезпечення військовослужбовців,
осіб начальницького і рядового складу
органів внутрішніх справ та деяких
інших осіб діяв у редакції від 04.04.2006
року, та не передбачав будь-яких
обмежень щодо дії ч. З ст. 43 Закону.

На підставі вищевикладеного та
керуючись ч. 3 статті 43 Закону України
"Про пенсійне забезпечення осіб,
звільнених з військової служби, та
деяких інших осіб" (в редакції Закону
від 04 квітня 2006 року № 3591-IV), ст. ст. 10, 11,
69, 71, 99, 100, 104, 160, 161, 162, 163 КАС України, суд,
-

п о с т а н о в и в :

Позовні вимоги задовольнити в повному
обсязі.

Визнати не правомірними дії Головного
управління Пенсійного Фонду України в
Полтавській області щодо призначення
пенсії ОСОБА_1 в частині визначення
розміру пенсії.

Зобов'язати Головне управління
Пенсійного Фонду України в Полтавській
області обчислити ОСОБА_1 пенсію з
розміру грошового забезпечення за
останньою штатною посадою перед
звільненням, враховуючи відповідні
оклади за посадою, військовим
(спеціальним) званням, процентну
надбавку за вислугу років, щомісячні
додаткові види грошового забезпечення
(надбавки, доплати,підвищення) та
премії в розмірах, встановлених ч. 3 ст.
43 Закону України “Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших осіб
з 25.05.2011 року.

Зобов’язати Головне управління
Пенсійного Фонду України в Полтавській
області перерахувати та виплатити
ОСОБА_1 суму недоплаченої пенсії,
виходячи з розміру грошового
забезпечення за останньою штатною
посадою перед звільненням, враховуючи
відповідні оклади за посадою,
військовим (спеціальним) званням,
процентну надбавку за вислугу років,
щомісячні додаткові види грошового
забезпечення (надбавки,
доплати,підвищення) та премії в
розмірах, встановлених ч. 3 ст. 43 Закону
України “Про пенсійне забезпечення
осіб, звільнених з військової служби,
та деяких інших осіб з 25.05.2011 року з
врахуванням проведених виплат.

Постанова може бути
оскаржена в апеляційному порядку до
Харківського апеляційного
адміністративному суду через
Полтавський районний суд Полтавської
області суд шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня її
проголошення, в разі застосування
судом частини третьої статті 160 КАС
України, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови. Якщо
суб'єкта владних повноважень, в порядку
ч. 4 ст. 167 КАС України, було повідомлено
про можливість отримання копії
постанови суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Постанова надрукована суддею
власноручно і є оригіналом.

Суддя ОСОБА_2