Справа № 804/14080/14
Суддя: Барановський Роман Анатолійович
Дата ухвалення: 2014-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

06 жовтня 2014 р. Справа № 804/14080/14
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Барановського Р. А.
розглянувши у письмовому провадженні
у місті Дніпропетровську
адміністративну справу за
адміністративним позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю "Землемір"
до Криворізької південної об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області про
визнання протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Землемір" (далі-ТОВ
«Землемір», підприємство, позивач)
звернулось до Дніпропетровського
окружного адміністративного суду із
позовом до Криворізької південної
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області, у якому просить визнати
протиправними та скасувати податкові
повідомлення-рішення № від
17.07.2014р. та № від 17.07.2014р.

В обґрунтування позовних вимог,
позивач зазначає, що прийняті
відповідачем податкові
повідомлення-рішення є протиправними
та підлягають скасуванню, мотивуючи
тим, що висновки відповідача про
порушення ТОВ «Землемір» податкового
законодавства, викладені в акті
перевірки, на підставі якого винесені
оскаржувані рішення, є безпідставними.
Так, надані до перевірки документи в їх
сукупності у повній мірі свідчать про
здійснення ТОВ «Землемір»
господарських операцій у
відповідності до укладених із
позивачем договорів.

Позиція відповідача, відображена у
запереченнях на адміністративний
позов, полягає у правомірності дій
податкового органу. Так, позивачем не
надано до перевірки жодного документа,
підтверджуючого виконання послуг за
договорами. Крім того, відповідач
стверджує, що подані позивачем
первинні документи, оформлені із
порушеннями норм чинного
законодавства, у зв'язку з чим не несуть
юридичну силу та не можуть бути
доказами проведення ТОВ «Землемір»
господарських операцій. Також про
нереальність виконання робіт свідчить
отримана відповідачем інформації від
інших податкових органів.

Дослідивши матеріали справи, судом
встановлено наступне.

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Землемір» () зареєстровано як юридичну
особу Широківською районною державною
адміністрацією від 18.05.2004р. (№
реєстраційної дії 1 220 11).

Позивач перебуває на податковому
обліку у Криворізькій південній
об'єднаній державній податковій
інспекції Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області (далі-Криворізька південна
ОДПІ, податковий орган, відповідач) як
платник податків від 09.06.2004р. за №1036.

Згідно Виписки з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців серії ААВ №432350
підприємство здійснює такі види
економічної діяльності:

71.12 діяльність у сфері інжинірингу,
геології та геодезії, надання послуг
технічного консультування в цих
сферах.

Позивач займається даним видом
господарської діяльності на підставі
Ліцензії на проведення робіт із
землеустрою серії АЕ №190999 від 07.12.2012р.,
виданої Державним агентством
земельних ресурсів України за рішенням
№623 від 30.11.2012р.

На підставі направлення Криворізької
південної ОДПІ від 28.05.2014р. №536 та
направлень на перевірку від 14.05.2014р.
№441/222 та відповідно до наказу
начальника Криворізької південної
ОДПІ від 14.05.2014р. №487 працівниками
податкового органу було проведено
позапланову виїзну документальну
перевірку ТОВ «Землемір» з питань
достовірності формування податкового
кредиту під час здійснення
фінансово-господарських відносин з ПП
«Енергосталь» () за
травень 2012р., ТОВ «Промислова група
«Венга» () за грудень
2012р. та ТОВ «ТДТП» () за
вересень 2013р.

Перевірка проводилася з 14.05.2014р. по
20.05.2014р., на підставі наказу
Криворізької південної ОДПІ від
20.05.2014р. №510, термін перевірки подовжено
до 22.05.2014р.

За результатами проведеної перевірки
відповідачем було складено Акт
№503/225/32861624 від 29.05.2014р. «Про результати
позапланової виїзної документальної
перевірки ТОВ «Землемір» з питань
достовірності формування податкового
кредиту під час здійснення
фінансово-господарських відносин з ПП
«Енергосталь» () за
травень 2012р., ТОВ «Промислова група
«Венга» () за грудень
2012р. та ТОВ «ТДТП» () за
вересень 2013р» (далі-акт перевірки).

У відповідності до акту перевірки,
податковий орган прийшов до висновку
про порушення підприємством п.44.1, п.44.3
ст.44, п.85.4 ст.85, п.185.1 ст.185, п.186.1 ст.186,
п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198 Податкового
кодексу України від 02.12.2010р. №2755-VI (зі
змінами та доповненнями), в результаті
чого ТОВ «Землемір» завищено
податковий кредит грудня 2012р. по
взаємовідносинам з ТОВ «Промислова
група «Венга» на суму ПДВ - 28 499,99 грн. та
вересня 2013р. по взаємовідносинам з ТОВ
«ТДТП» на суму ПДВ - 68 830,00 грн.

Не погодившись із зазначеними
висновками податкового органу, позивач
надав заперечення до акту перевірки.

У відповідь на отримані заперечення,
Криворізька південна ОДПІ направила до
ТОВ «Землемір» лист про результати
розгляду заперечень за вих.
№14147/10/04-82-22-05 від 15.07.2014р., згідно якого
відповідач повідомив підпримєство, що
вважає висновки, викладені в акті
перевірки правомірними.

На підставі Акту №503/225/32861624 від 29.05.2014р.,
Криворізькою південною ОДПІ винесено
податкове повідомлення-рішенння
№ від 17.07.2014р. за формою «Р» про
збільшення ТОВ «Землемір» суми
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість за основним платежем 97
329, 99 грн. та застосування штрафних
санкцій в сумі 48 665, 00 грн. та податкове
повідомлення-рішення № від
17.04.2014р. за формою «Р», про застосування
до ТОВ «Землемір» суми грошового
зобов'язання за адміністративне
правопорушення у вигляді штрафної
санкції 510 грн.

Не погодившись із винесеними
рішеннями, позивач звернувся до суду із
даним позовом.

Дослідивши чинне на момент виникнення
спірних правовідносин законодавство
та матеріали справи, суд доходить
висновку, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до пп. 14.1.56 п.14.1 ст. 14
Податкового Кодексу України доходи
-загальна сума доходу платника податку
від усіх видів діяльності, отриманого
(нарахованого) протягом звітного
періоду в грошовій, матеріальній або
нематеріальній формах як на території
України, її континентальному шельфі у
виключній (морській) економічній зоні,
так і за їх межами.

Згідно до 14.1.27 п.14.1 ст. 14 Податкового
Кодексу Українивитрати - сума будь-яких
витрат платника податку у грошовій,
матеріальній або нематеріальній
формах, здійснюваних для провадження
господарської діяльності платника
податку, в результаті яких
відбувається зменшення економічних
вигод у вигляді вибуття активів або
збільшення зобов'язань, внаслідок чого
відбувається зменшення власного
капіталу (крім змін капіталу за рахунок
його вилучення або розподілу
власником).

Відповідно до п.п.14.1.36 п.14.1 ст.14
Податкового кодексу України,
господарська діяльність - діяльність
особи, що пов'язана з виробництвом
(виготовленням) та/або реалізацією
товарів, виконанням робіт, наданням
послуг, спрямована на отримання доходу
і проводиться такою особою самостійно
та/або через свої відокремлені
підрозділи, а також через будь-яку іншу
особу, що діє на користь першої особи,
зокрема за договорами комісії,
доручення та агентськими договорами.

У відповідності до ст.134 Податкового
Кодексу України, об'єктом
оподаткування є: прибуток із джерелом
походження з України та за її межами,
який визначається шляхом зменшення
суми доходів звітного періоду,
визначених згідно зі ст.ст. 135-137 цього
Кодексу, на собівартість реалізованих
товарів, виконаних робіт, наданих
послуг та суму інших витрат звітного
податкового періоду, визначених згідно
зі ст.ст. 138-143 цього Кодексу, з
урахуванням правил, встановлених
статтею 152 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 1 Закону України від
16.07.1999 № 996-ХІУ "Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в Україні"
господарською операцією є дія або
подія, яка викликає зміни в структурі
активів та зобов'язань, власному
капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою
господарської операції є те, що вона
повинна спричиняти реальні зміни
майнового стану платника податків.

Вимога щодо реальних змін майнового
стану платника податків як обов'язкова
ознака господарської операції
кореспондує з нормами Податкового
кодексу України.

Підпунктом 139.1.9. п. 139.1 ст. 139 Податкового
Кодексу України встановлено, що не
включаються до складу витрат: витрати,
не підтверджені відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими
первинними документами, обов'язковість
ведення і зберігання яких передбачена
правилами ведення бухгалтерського
обліку та нарахування податку.

Відповідно до п. 198.1. ст.198 Податкового
кодексу України право на віднесення
сум податку до податкового кредиту
виникає у разі здійснення операцій з:

а)придбання або виготовлення товарів (у
тому числі в разі їх ввезення на митну
територію України) та послуг;

б)придбання (будівництво, спорудження,
створення) необоротних активів, у тому
числі при їх ввезенні на митну
територію України (у тому числі у
зв'язку з придбанням та/або ввезеннями
таких активів як внесок до статутного
фонду та/або при передачі таких активів
на баланс платника податку,
уповноваженого вести облік
результатів спільної діяльності);

в)отримання послуг, наданих
нерезидентом на митній території
України, та в разі отримання послуг,
місцем постачання яких є митна
територія України;

г)ввезення необоротних активів на
митну територію України за договорами
оперативного або фінансового лізингу.

Згідно до п.п. 198.2, 198.3 ст.198 Податкового
кодексу України датою виникнення права
платника податку на віднесення сум
податку до податкового кредиту
вважається: дата тієї події, що
відбулася раніше: дата списання коштів
з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг, дата
отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Згідно пункту 198.3 ст.198 Податкового
кодексу України, податковий кредит
звітного періоду визначається
виходячи з договірної (контрактної)
вартості товарів/послуг, але не вище
рівня звичайних цін, визначених
відповідно до статті 39 цього Кодексу,
та складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку;

придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до ст.39 цього
Кодексу, та складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою п. 193.1
ст.193 цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з:
придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

У відповідності до п. 201.1 ст.201
Податкового кодексу України платник
податку зобов'язаний надати покупцю
(отримувачу) на його вимогу підписану
уповноваженою платником особою та
скріплену печаткою податкову накладну,
в якій зазначаються обов'язкові
реквізити визначенні даною статтею.

Податкова накладна виписується у двох
примірниках у день виникнення
податкових зобов'язань продавця.
Оригінал податкової накладної
видається покупцю, копія залишається у
продавця товарів, послуг.

Пункт 198.6 ст.198 Податкового кодексу
України встановлює, що не відносяться
до податкового кредиту суми податку,
сплаченого (нарахованого) у зв'язку з
придбанням товарів/послуг, не
підтверджені податковими накладними
або оформлені з порушенням вимог чи не
підтверджені митними деклараціями
(іншими подібними документами згідно з
п.201.11 ст.201 цього Кодексу). У разі якщо на
момент перевірки платника податку
органом державної податкової служби
суми податку, які попередньо віднесені
до податкового кредиту, залишаються не
підтвердженими зазначеними цим
пунктом документами, платник податку
несе відповідальність відповідно до
закону.

Статтею 1 Закону України від 16.07.1999 №
996-ХІУ "Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні"
визначено, що первинний документ - це
документ, який містить відомості про
господарську операцію та підтверджує
її здійснення.

Необхідність підтвердження
господарських операцій первинними
документами визначена підпунктом 1.2
пункту 1, підпункту 2.1 пункту 2 Положення
про документальне забезпечення
записів у бухгалтерському обліку,
затвердженого наказом Міністерства
фінансів України від 24.05.95 р. № 88,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України від 05.06.95 р. за № 168/704,
первинні документи - це письмові
свідоцтва, що фіксують та
підтверджують господарські операції,
включаючи розпорядження та дозволи
адміністрації на їх проведення,
статтею 9 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" від 16.07.99 р. №
996-ХІУ, встановлені вимоги до первинних
документів, які є підставою для
бухгалтерського та податкового обліку.

Згідно з даною нормою, підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій.

Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
закінчення. Дія контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.
Такі первинні документи повинні мати
обов'язкові реквізити: назву документа
(форми); дату і місце складання; назву
підприємства, від імені якого складено
документ; зміст та обсяг господарської
операції, одиницю виміру господарської
операції; посади осіб, відповідальних
за здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

Згідно пункту 2.4 Положення про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.95 р. № 88, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 05.06.95 р. за
№ 168/704 первинні документи (на паперових
і машинозчитуваних носіях інформації)
для надання їм юридичної сили і
доказовості повинні мати такі
обов'язкові реквізити; назва
підприємства, установи, від імені яких
складений документ, назва документа
(форми), код форми, дата і місце
складання, зміст господарської
операції та її вимірники (у
натуральному і вартісному виразі),
посади, прізвища і підписи осіб,
відповідальних за дозвіл та здійснення
господарської операції і складання
первинного документа. Відповідно до
пунктів 2.15, п.2.16 вищевказаного
Положення забороняється приймати до
виконання первинні документи на
операції, що суперечать законодавчим
та нормативним актам.

Тобто, будь-які документи (у тому числі
договори, накладні, рахунки тощо) мають
силу первинних документів лише в разі
фактичного здійснення господарської
операції.

Згідно зі статтею 1 Закону України від
16.07.1999 № 996-ХІУ "Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в Україні"
господарською операцією є дія або
подія, яка викликає зміни в структурі
активів та зобов'язань, власному
капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою
господарської операції є те, що вона
повинна спричиняти реальні зміни
майнового стану платника податків.

Вимога щодо реальних змін майнового
стану платника податків як обов'язкова
ознака господарської операції
кореспондує з нормами Податкового
кодексу України.

Сама наявність або відсутність окремих
документів не с підставою для
висновків про відсутність
господарської операції, якщо з інших
даних вбачається, що фактичний рух
активів або зміни у власному капіталі
чи зобов'язаннях платника податків у
зв'язку з його господарською
діяльністю мали місце.

Відповідно до ст.638 Цивільного кодексу
України та ст.180 Господарського кодексу
України договір є укладеним, якщо
сторони в належній формі досягнуто
згоди з усіх істотних умов договору.
Істотними умовами договору є умови про
предмет договору.

Відповідно п. «г» ст.28 Закону України
«Про землеустрій» від 22.05.2003р. №858 - IV (у
відповідній редакції) - розробники
документації із землеустрою
зобов'язані виконувати роботи із
складання документації із землеустрою
у строк, передбачений договором.
Максимальний строк складання
документації із землеустрою не повинен
перевищувати шести місяців з моменту
укладення договору.

З матеріалів справи вбачається, що під
час проведення перевірки
підприємством були надані заявки,
договори, протоколи погодження ціни,
технічні завдання, акти виконаних
робіт, податкові накладні на придбання
та реалізацію робіт (послуг) за грудень
2012р. та вересень 2013р., журнали ордери по
рах.631, 361, реєстри виданих та отриманих
податкових накладних, податкова
звітність за грудень 2012р. та вересень
2013р., уставні та дозвільні документи,
відомості обліку основних засобів та
інші документи, які стосувалися
предмету перевірки та на підставі яких
формувався бухгалтерський та
податковий облік на підприємстві.

Між ТОВ «Землемір» (Замовник) та ТОВ
«Промислова група «Венга» (Виконавець)
було укладено договір №12/12/06 від
03.12.2012р. про надання послуг.

За умовами вказаного договору -
Виконавець зобов'язується на завдання
Замовника протягом визначеного у
договорі строку надати за плату
наступні роботи/ послуги:

-юридично-правове забезпечення
діяльності підприємства;

-послуги по оформленню правоустановчих
документів, формуванню та супроводу
технічної документації із землеустрою;

-супровід програмного забезпечення
«Digitals», обробка і перевірка даних
обмінних файлів формату XML.

Між ТОВ «Землемір» (Замовник) та ТОВ
«ТДТП» (Виконавець) було укладено
договір №0608/13-2 від 06.08.2013р. про надання
послуг.

За умовами вказаного договору -
Виконавець зобов'язується на завдання
Замовника протягом визначеного у
договорі строку надати за плату
наступні роботи/ послуги:

-проведення робіт з актуалізації
обмінних файлів4

-послуги по оформленню правоустановчих
документів, формуванню та супроводу
технічної документації із землеустрою;

-обробка матеріалів геодезичних
вимірювань для підготування технічної
документації.

Згідно п.п.4.1-4.2 договору №0608/13-2 від
06.08.2013р. та договору №12/12/06 від 03.12.2012р. -
виконані роботи Виконавець передає
Замовнику у вигляді звітів,
пояснювальної записки, баз даних або
рекомендацій, наданих на паперовому
або електронному носії. Виконана
робота приймається Замовником по
факту, що фіксується актом
приймання-здачі виконаної роботи.

Так, за умовами п.п. 3.3 та п.п. 3.4
договорів, укладених між ТОВ
«Землемір» та ТОВ «Промислова група
«Венга» №12/12/06 від 03.12.2012р. та ТОВ «ТДТП»
№0608/13-2 від 06.08.2013р. - Виконавець має
право укладати договори з іншими
суб'єктами підприємницької діяльності
для своєчасного та якісного виконання
робіт (послуг) обумовлених п.1 даного
Договору; Виконавець зобов'язується
використовувати інформацію, що
представлена Замовником, виключно для
виконання умов цього договору, а у
випадку укладання договорів з третіми
особами несе відповідальність за
забезпечення конфіденційності
переданої інформації та результатів
робіт (послуг).

Тобто зазначеними договорами,
укладеними між ТОВ «Землемір» та ТОВ
«Промислова група «Венга» і ТОВ «ТДТП»,
передбачено можливість укладання
Виконавцями договорів з іншими
суб'єктами підприємницької діяльності
для виконання умов договорів №12/12/06 від
03.12.2012р. та №0608/13-2 від 06.08.2013р.

Роботи виконані, кожна сторона
виконала умови договорів, на
підтвердження чого надані відповідні
видаткові накладні, податкові
накладні, платіжні доручення, акти
виконаних робіт, зокрема:

а) по взаємовідносинам ТОВ «Землемір»
із ТОВ «Промислова група «Венга» були
складені:

-податкова накладна №42 від 06.12.2012р. на
суму 3528, 00 грн. (в т.ч. ПДВ-588, 00 грн.);

-податкова накладна №247 від 11.12.2012р. на
суму 20 022, 50 грн. (в т.ч. ПДВ - 3337, 08 грн.);

-податкова накладна №304 від 13.12.2012р. на
суму 4233, 50 грн. (в .т.ч. ПДВ - 705, 58 грн.);

-податкова накладна №376 від 17.12.2012р. на
суму 54 294, 70 грн. (в т.ч. ПДВ - 9049, 12 грн.;

-податкова накладна №883 від 21.12.2012р. на
суму 53 377, 40 грн. (в т.ч. ПДВ - 8896, 33 грн.);

-податкова накладна №911 від 24.12.2012р. на
суму 35 543, 90 грн. (в т.ч. ПДВ - 5923, 98 грн.);

-технічне завдання №1 від 03.12.2012р., Акт
виконаних робіт №42 від 06.12.2012р.;

-технічне завдання №2 від 03.12.2012р., Акт
виконаних робіт №247 від 11.12.2012р.;

-технічне завдання №3 від 07.12.2012р., Акт
виконаних робіт №303 від 13.12.2012р.;

-технічне завдання №4 від 06.12.2012р., Акт
виконаних робіт №376 від 17.12.2012р.;

-технічне завдання №5 від 06.12.2012р., Акт
виконаних робіт №883 від 21.12.2012р.;

-технічне завдання №6 від 10.12.2012р., Акт
виконаних робіт №911 від 24.12.2012р.;

б) по взаємовідносинам ТОВ «Землемір»
із ТОВ «ТДТП» були складені:

-податкова накладна №289 від 09.09.2013р. на
суму 10 080, 00 грн. (в т.ч. ПДВ -1680, 00 грн.);

-податкова накладна №545 від 16.09.2013р. на
суму 19 664, 06 грн. (в т.ч. ПДВ -3277, 34 грн.);

-податкова накладна №546 від 16.09.2013р. на
суму 31 924, 00 грн (в т.ч. ПДВ - 5320, 67 грн.);

-податкова накладна №597 від 17.09.2013р. на
суму 47 500, 00 грн. (в т.ч. ПДВ - 7916, 67 грн.);

-податкова накладна №598 від 17.09.2013р. на
суму 31 372, 00 грн. (в т.ч. ПДВ - 5228, 67 грн.);

-податкова накладна №634 від 18.09.2013р. на
суму 2970, 00 грн. (в т.ч. ПДВ - 495, 00 грн.);

-податкова накладна №635 від 18.09.2013р. на
суму 13 689, 60 грн. (в т.ч. ПДВ - 2281, 60 грн.);

-податкова накладна №680 від 19.09.2013р. на
суму 31 721, 60 грн. (в т.ч. ПДВ - 5286, 93 грн.);

-податкова накладна №681 від 19.09.2013р. на
суму 17 190, 00 грн. (в т.ч. ПДВ - 2865, 00 грн.;

-податкова накладна №724 від 20.09.2013р. на
суму 7200, 00 грн. (в т.ч. ПДВ - 1200, 00 грн.);

-податкова накладна №725 від 20.09.2013р. на
суму 10 925, 00 грн. (в т.ч. ПДВ - 1820, 83 грн.);

-податкова накладна №726 від 20.09.2013р. на
суму 43 092, 80 грн. (в т.ч. ПДВ - 7182, 13 грн.);

-податкова накладна №763 від 23.09.2013р. на
суму 31 721,60 грн. (в т.ч. ПДВ - 5286, 93 грн.);

-податкова накладна №815 від 24.09.2013р. на
суму 20 700, 00 грн. (в т.ч. ПДВ - 3450, 00 грн.);

-податкова накладна №816 від 24.09.2013р. на
суму 15 295, 00 грн. (в т.ч. ПДВ - 2549, 17 грн.);

-податкова накладна №856 від 25.09.2013р. на
суму 46 368, 00 грн. (в т.ч. ПДВ - 7728, 00 грн.);

-податкова накладна №888 від 26.09.2013р. на
суму 4750, 00 грн. (в т.ч. ПДВ - 791, 67 грн.);

-податкова накладна №889 від 26.09.2013р. на
суму 7020, 00 грн. (в т.ч. ПДВ - 1170 ,00 грн.);

-податкова накладна №945 від 27.09.2013р. на
суму 8370 ,00 грн. (в т.ч. ПДВ - 1395, 00 грн.);

-податкова накладна №1061 від 30.09.2013р. на
суму 1900, 00 грн. (в т.ч. ПДВ - 316, 67 грн.);

-податкова накладна №1062 від 30.09.2013р. на
суму 9526, 34 грн. (в т.ч. ПДВ - 1587, 72 грн.);

-технічне завдання №14 від 29.08.2013р., Акт
виконаних робіт №289 від 09.09.2013р.;

-технічне завдання №15 від 29.08.2013р., Акт
виконаних робіт №545 від 16.09.2013р.;

-технічне завдання №16 від 02.09.2013р., Акт
виконаних робіт №1062 від 30.09.2013р.;

-технічне завдання №17 від 09.09.2013р., Акт
виконаних робіт №634 від 18.09.2013р.;

-технічне завдання №18 від 12.09.2013р., Акт
виконаних робіт №598 від 17.09.2013р.;

-технічне завдання №19 від 13.09.2013р., Акт
виконаних робіт №546 від 16.09.2013р.;

-технічне завдання №20 від 13.09.2013р., Акт
виконаних робіт №597 від 17.09.2013р.;

-технічне завдання №21 від 13.09.2013р., Акт
виконаних робіт №635 від 18.09.2013р.;

-технічне завдання №22 від 13.09.2013р., Акт
виконаних робіт №681 від 19.09.2013р.;

-технічне завдання №23 від 16.09.2013р., Акт
виконаних робіт №680 від 19.09.2013р.;

-технічне завдання №24 від 16.09.2013р., Акт
виконаних робіт №724 від 20.09.2013р.;

-технічне завдання №25 від 16.09.2013р., Акт
виконаних робіт №726 від 20.09.2013р.;

-технічне завдання №26 від 17.09.2013р., Акт
виконаних робіт №763 від 23.09.2013р.;

-технічне завдання №27 від 18.09.2013р., Акт
виконаних робіт №725 від 20.09.2013р.;

-технічне завдання №28 від 18.09.2013р., Акт
виконаних робіт №815 від 24.09.2013р.;

-технічне завдання №29 від 19.09.2013р., Акт
виконаних робіт №856 від 25.09.2013р.;

-технічне завдання №30 від 23.09.2013р.,Акт
виконаних робіт №816 від 24.09.2013р.;

-технічне завдання №31 від 25.09.2013р., Акт
виконаних робіт №888 від 26.09.2013р.;

-технічне завдання №32 від 25.09.2013р., Акт
виконаних робіт №889 від 26.09.2013р.;

-технічне завдання №33 від 26.09.2013р., Акт
виконаних робіт №945 від 27.09.2013р.;

-технічне завдання №34 від 27.09.2013р., Акт
виконаних робіт №1061 від 30.09.2013р.;

-платіжне доручення №455 від 15.10.2013р. на
суму 21 800, 00 грн.;

-платіжне доручення №482 від 24.10.2013р. на
суму 10 000, 00 грн.;

-платіжне доручення №515 від 12.11.2013р. на
суму 10 970, 00 грн.

Складання та надання до перевірки
вищевказаних первинних документів
підтверджується змістом акту
перевірки Криворізької ОДПІ. При цьому
в акті перевірки відсутні посилання на
наявність порушень в оформленні
податкових накладних , отриманих
позивачем від ТОВ «Промислова група
«Венга» та ТОВ «ТДТП», на підставі яких
підприємством включено до складу
податкового кредиту суми податку на
додану вартість, визначені податковими
накладними.

Перевіряючими Криворізької південної
ОДПІ в акті перевірки також зазначено,
що ТОВ «Землемір» не було надано до
перевірки підтверджуючих документів
виконання послуг, щодо погодження
власників (користувачів) суміжних
ділянок для встановлення меж земельної
ділянки, а також, щодо можливісті
виконання робіт на об'єктах, а також
відсутність у ТОВ «Землемір» ліцензій
ТОВ «Промислова група «Венга» та ТОВ
«ТДТП», на підставі яких зазначені
підприємства-контрагенти здійснюють
свою діяльність.

Слід зазначити, що договори укладені
ТОВ «Землемір» із ТОВ «Промислова
група «Венга» і ТОВ «ТДТП» не
передбачають в собі послуги (роботи),
які потребують ліцензійну діяльність,
а включають в себе: збір та
систематизацію інформації, послуги
узгодження з суміжними користувачами
та іншими інстанціями, актуалізація
обмінних файлів.

Одним з предметів наданих послуг із ТОВ
«Промислова група «Венга» - супровід
програмного забезпечення «Digitals»,
обробка та перевірка обмінних файлів у
форматі XML. Тобто обмінний файл
перевірявся на відповідність даних з
паперовим носієм, що включало в себе
перевірку логічної структури елемента
електронного документа, для можливості
їх коректного використання у складі
автоматизованої системи державного
земельного кадастру.

Крім того в акті перевірки на стор. 15, 33
зазначено, що в окремих первинних
документах (актах виконаних робіт,
протоколах погодження ціни, технічних
завданнях) не вказано місце складання,
не вказано посаду та прізвище особи яка
складала данні документи. Акти
виконаних робіт не дають можливості
встановити необхідність для отримання
такого виду послуг та не
конкретизовано фактичний зміст послуг.
Акти виконаних робіт не містять
інформації щодо площі та адреси, за
якою надано послуги.

При цьому в порушення п. 6 розділу II
Порядку оформлення результатів
документальних перевірок з питань
дотримання податкового, валютного та
іншого законодавства, затвердженого
наказом Державної податкової
адміністрації України від 22.12.2010 р. № 984,
в акті перевірки відсутнє посилання в
яких саме окремих актах виконаних
робіт, протоколах погодження ціни,
технічних завданнях відсутнє не
вказано місце складання, не вказано
посаду та прізвище особи яка складала
данні документи.

Так, згідно п. 6 розділу II Порядку
оформлення результатів документальних
перевірок з питань дотримання
податкового, валютного та іншого
законодавства, затвердженого наказом
Державної податкової адміністрації
України від 22.12.2010 р. № 984 - факти
виявлених порушень податкового,
валютного та іншого законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладено на органи державної
податкової служби, викладаються в акті
документальної перевірки чітко,
об'єктивно та повною мірою, із
посиланням на первинні або інші
документи, які зафіксовані в
бухгалтерському та податковому обліку,
що підтверджують наявність зазначених
фактів.

Факт порушення позивачем норм
податкового законодавства по
взаємовідносинам з контрагентами ТОВ
«Промислова група «Венга» та ТОВ
«ТДТП» базується на висновках,
відображених в Акті ДПІ у
Красногвардійському районі
м.Дніпропетровська ГУ Міндоходів у
Дніпропетровській від 07.05.2013р.
№1154/22.05-08/38361620 «Про результати
проведення документальної
позапланової невиїзної перевірки з
питань дотримання вимог податкового
законодавства України ТОВ «Промислова
група «Венга» () під час
здійснення господарських відносин з
ТОВ ОРСП «Орільський» за грудень 2012р.»
та Акті Дергачівської ОДПІ ГУ
Міндоходів у Харківській області від
16.12.2013р. №532/20-11-22-01/38813932 «Про результати
документальної позапланової виїзної
перевірки ТОВ «ТДТП» (податковий номер
38813932) з питань дотримання вимог
податкового законодавства з податку на
додану вартість їх реальності та
повноти відображення в обліку за
період вересень 2013р.».

Так, з Акту ДПІ у Красногвардійському
районі м.Дніпропетровська ГУ
Міндоходів у Дніпропетровській від
07.05.2013р. №1154/22.05-08/38361620 вбачається, що
перевірка проводилась з питань
дотримання ТОВ «Промислова група
«Венга» вимог податкового
законодавства під час здійсння
господарських відносин з ТОВ ОРСП
«Орільський», однак предмет даної
перевірки не має відношення до
правовідносин між ТОВ «Промислова
група «Венга» та ТОВ «Землемір».

В Акті Дергачівської ОДПІ ГУ
Міндоходів у Харківській області від
16.12.2013р. №532/20-11-22-01/38813932 наведений
перелік актів про неможливість
проведення зустрічних звірок з
контрагентами ТОВ «ТДТП». У
зазначеному акті перевіряючий орган
прийшов до висновкущодо відсутності
факту отримання ТОВ «ТДТП» товарів від
контрагентів-продавців.

Слід зазначити, що укладений між ТОВ
«Землемір» та ТОВ «ТДТП» правочин не
стосувався придбання товару, а
відносився до виконання певних
робіт/послуг.

Межі юридичної відповідальності
кожного платника податку на додану
вартість, яка відповідно до ст. 61
Конституції України має
індивідуальний характер, поширюються
на діяння, що визнаються законом
протиправними та були вчинені саме цим
платником. Притягнення суб'єкта права
до юридичної відповідальності за
діяння, що було вчинено іншою особою,
згідно з законом є неможливим.

Дана правова позиція узгоджується із
позицією Вищого адміністративного
суду України, відображеною у листі
№1112/11/13-10 від 20.07.2010р.

Крім того, рішенням Європейського суду
з прав людини від 22.01.2009 р. у справі
"Булвес АД" проти Болгарії (заява №3991/03)
було встановлено, що у разі якщо
національні органи за відсутності
будь-яких вказівок на безпосередню
участь фізичної або юридичної особи у
зловживанні, пов'язаним зі сплатою ПДВ,
який нараховується у ланцюгу поставок,
або будь-яких вказівок на обізнаність
про таке порушення, все ж таки
застосовують негативні наслідки до
отримувача оподатковуваної ПДВ
поставки, який повністю виконав свої
зобов'язання, за дії або бездіяльність
постачальника, який перебував поза
межами контролю отримувача і у
відношенні якого у нього не було
засобів перевірки та забезпечення його
виконання, то такі владні органи
порушують справедливий баланс, який
має підтримуватися між вимогами
суспільних інтересів та вимогами
захисту права власності.

Частиною першою статті 215 Цивільного
кодексу України передбачено, що
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені частинами
першою-третьою, п'ятою та шостою статті
203 Цивільного кодексу України.

Статтею 204 Цивільного кодексу України
та статтею 207 Господарського кодексу
України закріплено принцип презумпції
правомірності правочину, згідно якого
будь-який правочин є правомірним, якщо
його недійсність прямо не встановлена
законом або якщо він не визнаний судом
недійсним.

Слід мати на увазі, що в розумінні
Цивільного та Господарського кодексів
України необхідною умовою для висновку
про нікчемність правочину є докази
наміру сторін на протизаконний
результат. При цьому намір юридичної
особи визначається умислом особи, яка
підписала відповідний договір.

Відповідно до п.п.1 п.7 Постанови Пленуму
Верховного суду України від 06.11.2009р.
«Про судову практику розгляду
цивільних справ про визнання
правочинів недійсними», правочин може
бути визнаний недійсним лише з підстав,
визначених законом, та із
застосуванням наслідків недійсності,
передбачених законом.

У відповідності до ч.1 ст.207
Господарського кодексу України -
господарське зобов'язання, що не
відповідає вимогам закону, або вчинено
з метою, яка завідомо суперечить
інтересам держави і суспільства, або
укладено учасниками господарських
відносин з порушенням хоча б одним з
них господарської компетенції
(спеціальної правосуб'єктності), може
бути на вимогу однієї із сторін, або
відповідного органу державної влади
визнано судом недійсним повністю або в
частині.

Так, одним з основних завдань органів
державної податкової служби є
здійснення контролю дотримання
податкового законодавства і надання
роз'яснень законодавства з питань
оподаткування платників податків.
Жодним законом не передбачено право
органу державної податкової служби
самостійно, в позасудовому порядку,
визначати нікчемними правочини і дані,
вказані платником податків в
податковій звітності.

В Акті перевірки не наведено
інформації про наявність судових
рішень щодо визнання укладених
правочинів недійсними як боку його
учасників, так і з боку третіх осіб.
Жодних документальних доказів про
неможливість роботи контрагентів ТОВ
«Землемір» та його контрагентами у
перевіряємий період не надано.

Так, на стор. 31 акту перевірки
зазначено, що посадові особи ТОВ
«Землемір» - ОСОБА_3 та головний
бухгалтер ОСОБА_4 в порушення п.п.20.1.6,
п.20.1, ст.20 та п.85.4 ст.85 Податкового
кодексу України відмовились отримати
запит Криворізької південної ОДПІ від
21.05.2014р. №9095/10/04-82-22-05, про що головним
державним ревізором-інспектором
Журбою Т.В. складено акт від 21.05.2014р. про
відмову отримання запиту про надання
документів та акт від 21.05.2014р. про
відмову від надання документів для
перевірки.

Внаслідок вищезазначеного
відповідачем в акті перевірки
повідомляється про накладання штрафу у
розмірі 510, 00 грн. на підставі п. 121.1 ст.121
Податкового кодексу України.

Так, у відповідності до п.п.20.1.6, п.20.1,
ст.20 Податкового кодексу України, для
здійснення функцій, визначених
податковим законодавством контролюючі
органи мають право отримувати
безоплатно від платників податків, у
тому числі благодійних та інших
неприбуткових організацій, у порядку,
визначеному цим Кодексом, інформацію,
довідки, копії документів (засвідчені
підписом платника податків або його
посадовою особою та скріплені печаткою
(за наявності) про
фінансово-господарську діяльність,
отримувані доходи, видатки платників
податків та іншу інформацію, пов'язану
з обчисленням та сплатою податків,
дотриманням вимог іншого
законодавства, здійснення контролю за
яким покладено на органи державної
податкової служби, а також фінансову та
статистичну звітність, в порядку та на
підставах, визначених цим Кодексом.

Пунктом 121.1. ст. 121 Податкового кодексу
України встановлено обов'язок платника
податків і забезпечення зберігання
первинних документів облікових та
інших регістрів, бухгалтерської та
статистичної звітності, інших
документів з питань обчислення і
сплати податків та зборів протягом
установлених статтею 44 цього Кодексу
строків їх зберігання та/або ненадання
платником податків контролюючим
органам оригіналів документів чи їх
копій при здійсненні податкового
контролю у випадках, передбачених цим
Кодексом.

Згідно із п.85.2 ст.85 Податкового
кодексуУкраїни - платник податків
зобов'язаний надати посадовим
(службовим) особам органів державної
податкової служби у повному обсязі всі
документи, що належать або пов'язані з
предметом перевірки. Такий обов'язок
виникає у платника податків після
початку перевірки.

Відповідно до п.85.4. ст.85 Податкового
кодексу України - при проведенні
перевірок посадові особи органу
державної податкової служби мають
право отримувати у платників податків
належним чином завірені копії
первинних фінансово-господарських,
бухгалтерських та інших документів, що
свідчать про приховування (заниження)
об'єктів оподаткування, несплату
податків, зборів (обов'язкових
платежів), порушення вимог іншого
законодавства, контроль за дотриманням
якого покладено на органи державної
податкової служби.

Згідно п.42.1. ст.42 Податкового кодексу
України - податкові повідомлення -
рішення, податкові вимоги або інші
документи, адресовані контролюючим
органом платнику податків, повинні
бути складені у письмовій формі,
відповідним чином підписані та у
випадках, передбачених законодавством,
завірені печаткою такого
контролюючого органу.

Відповідно п.42.2. ст.42 Податкового
кодексу України - документи вважаються
належним чином врученими, якщо вони
надіслані за адресою
(місцезнаходженням, податковою
адресою) платника податків
рекомендованим листом з повідомленням
про вручення або особисто вручені
платнику податків або його законному
чи уповноваженому представникові.

В акті перевірки відповідачем
зафіксовано, що ТОВ «Землемір» надано
всі документи, що належать або
пов'язані з предметом перевірки, а саме:
заявки, договори, протоколи погодження
ціни, технічні завдання, акти виконаних
робіт, податкові накладні на придбання
та реалізацію робіт (послуг) за грудень
2012р. та вересень 2013р., журнали ордери по
рах.631, 361, реєстри виданих та отриманих
податкових накладних, податкова
звітність за грудень 2012р. та вересень
2013р., уставні та дозвільні документи,
відомості обліку основних засобів та
інші документи, які стосувалися
предмету перевірки та на підставі яких
формувався бухгалтерський та
податковий облік на підприємстві.

При цьому перевіряючими працівниками
Криворізької ОДПІ при проведенні
перевірки не виявлено жодного факту, що
свідчить про приховування (заниження)
об'єктів оподаткування, несплату
податків, зборів (обов'язкових
платежів), порушення вимог іншого
законодавства ТОВ «Землемір».

Частиною 2 ст. 19 Конституції України
передбачено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Стаття 71 Кодексу адміністративного
судочинства України передбачає, що
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, в адміністративних справах
про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідно до ст.11, 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, а суд згідно ст.86
цього Кодексу, оцінює докази, які є у
справі, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні.

Таким чином, суд доходить висновку, що
відповідачем - суб'єктом владних
повноважень не доведено правомірність
оскаржуваних рішень, а, отже прийняті
податковим органом податкові
повідомлення-рішення є протиправними
та підлягають скасуванню.

З огляду на вкладене, позов Товариства
з обмеженою відповідальністю
"Землемір" до Криворізької південної
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень - підлягає
задоволенню.

Керуючись ст. 158 - 163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити
повністю.

Визнати протиправними та скасувати
податкові повідомлення-рішення
Криворізької південної об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області № від
17.07.2014р. та № від 17.07.2014р.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «Землемір» () судові витрати у розмірі
293, 01 грн. (двісті дев'яносто три гривні
одна копійка).

Копію постанови направити сторонам по
справі.

Постанова суду набирає законної сили
та може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду в порядку та
строки, передбачені статтями 186 та 254
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Постанова або ухвала суду першої
інстанції, якщо інше не встановлено цим
Кодексом, набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого цим Кодексом,
якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Суддя Р.А.
Барановський