Справа № 9101/74701/2011
Суддя: Бишевська Н.А.
Дата ухвалення: 2012-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" березня 2012 р.справа № 2а/0470/2105/11

Колегія суддів Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду у
складі: головуючого судді:
Бишевської Н.А.

суддів: Добродняк І.Ю
Семененка Я.В.

при секретарі судового засідання:
Шкуропадській В.М.

представників сторін:

позивача : Решетнік О.Ю. дов.
від 05.01.12р. №55/10/10-10;

відповідача: Сідоркін А.М.
прот.№04-11 від 06.07.11р.;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні

апеляційну скаргу
Верхньодніпровської об`єднаної
державної податкової інспекції
Дніпропетровської області

на постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 11
квітня 2011 р. у справі № 2а/0470/2105/11

за позовом Верхньодніпровської
об`єднаної державної податкової
інспекції Дніпропетровської області

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Верхньодніпровський
сирзавод"

про надання дозволу на погашення суми
податкового боргу, -

ВСТАНОВИВ:

Верхньодніпровська об'єднана державна
податкова інспекція звернулась з
позовом, в якому просила надати дозвіл
на погашення усієї суми податкового
боргу товариства з обмеженою
відповідальністю "Верхньодніпровський
сирзавод" в розмірі 800874грн. 98коп. за
рахунок майна платника податків, що
перебуває у податковій заставі, згідно
із актом опису активів товариства з
обмеженою відповідальністю
"Верхньодніпровський сирзавод" №4/240
-2008.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 11
квітня 2011 р. у справі № 2а/0470/2105/11 в
задоволенні адміністративного позову
Верхньодніпровської об'єднаної
державної податкової інспекції до
товариства з обмеженою
відповідальністю "Верхньодніпровський
сирзавод" про надання дозволу на
погашення усієї суми податкового боргу
товариства з обмеженою
відповідальністю "Верхньодніпровський
сирзавод" в розмірі 800874грн. 98коп. за
рахунок майна платника податків, що
перебуває у податковій заставі, згідно
із актом опису активів товариства з
обмеженою відповідальністю
"Верхньодніпровський сирзавод" №4/240 -2008
відмовлено повністю.

Постанову суду мотивовано тим, що
позивачем, як суб'єктом владних
повноважень, не доведено правомірності
підстав застосування до відповідача -
юридичної особи, методу стягнення
податкового зобов'язання шляхом
погашення усієї суми податкового боргу
товариства з обмеженою
відповідальністю "Верхньодніпровський
сирзавод" в розмірі 800874грн. 98коп. за
рахунок майна платника податків, що
перебуває у податковій заставі, згідно
із актом опису активів товариства з
обмеженою відповідальністю
"Верхньодніпровський сирзавод" №4/240
-2008.

Не погодившись з постановою суду,
подано апеляційну скаргу
Верхньодніпровської об`єднаної
державної податкової інспекції
Дніпропетровської області , згідно
якої особа, яка подає апеляційну скаргу
просить скасувати постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 11 квітня 2011
р. у справі № 2а/0470/2105/11, як таку що
винесена з порушенням норм
матеріального та процесуального права.
Вважає, що суд невірно використав
положення Закону України "Про порядок
погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами" від 21.12.2000р. №2181-ІІІ
до даних правовідносин, оскільки при
зверненні з позовом вже діяли норми
Податкового кодексу України.

Перевіривши законність та
обґрунтованість постанови суду в межах
доводів апеляційної скарги, заслухавши
пояснення представників, дослідивши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом попередньої
інстанції та підтверджено матеріалами
справи, ТОВ "Верхньодніпровський
сирзавод" зареєстровано згідно рішення
Верхньодніпровської районної
державної реєстрації
Дніпропетровської області від 21.02.2002р.,
присвоєно та взято на
облік платників податків згідно
довідки Верхньодніпровської ОДПІ від
15.01.2010р. - 04.03.2002р. за №667.

Відповідачем, протягом часу своєї
фінансової діяльності, подавались до
Верхньодніпровської ОДПІ податкові
декларації з ПДВ, податку на прибуток,
податку з власників наземних
транспортних засобів, оренди плати з
юридичних осіб, комунального податку,
збору за спеціальне водокористування
загальнодержавного значення та збору
за забруднення навколишнього
природного середовища, в яких
декларувалися відповідні суми
податків, які необхідно сплачувати до
державного бюджету.

На виконання вимог ст.8, 11 Закону
України №2181-ІІІ "Про погашення
зобов'язання платників податків перед
бюджетом та державними цільовими
фондами" та розпорядження КМУ №565-р від
15.11.2006р. "Про заходи щодо забезпечення
скорочення податкового боргу",
позивачем 25.11.2008р. направлено лист на
адресу відповідача, в якому
запропоновано надати затверджений
перелік підприємства, що не належить до
цілісного майнового комплексу ТОВ
"Верхньодніпровський сирзавод", для
подальшої реалізації в рахунок
погашення існуючого податкового боргу.

На виконання вимог ст.8 Закону №2181,
податковим керуючим Супряга Т.В.
25.11.2008р. з метою визначення переліку
активів підприємства, що не належать до
цілісного комплексу ТОВ
"Верхньодніпровський сирзавод", для
подальшої реалізації в рахунок
погашення існуючого податкового боргу,
складений акт опису активів
підприємства №4/240 -2008.

Відповідно до зазначеного акту опису
активів підприємства, загальна
залишкова балансова вартість активів
становить 165002 грн.

У зв'язку з несплатою в добровільному
порядку ТОВ "Верхньодніпровський
сирзавод" самостійно визначених та
узгоджених сум податкових зобов'язань,
відповідно до податкових декларацій,
поданих до Верхньодніпровської ОДПІ,
позивачем, відповідно до вимог п.6.2 ст.6
Закону №2181, на адресу відповідача
направлена перша податкова вимога №1/58
від 24.11.2008р. та друга податкова вимога
№2/68 від 24.12.008р., отримані представником
відповідача відповідно 24.11.2008р. та
26.12.2008р.

Таким чином, як підтверджено
матеріалами справи та не
спростовується відповідачем, станом на
10.02.2011р. ТОВ "Верхньодніпровський
сирзавод" має податковий борг перед
державним бюджетом в розмірі 800874грн.
98коп., з них:

- по податку на додану вартість на суму
400343грн. 58коп.;

- по податку на прибуток на суму 252162грн.
42коп.;

- по податку власників наземних
транспортних засобів на суму 1866грн.
22коп.;

- по податку з орендної плати з
юридичних осіб на суму 143609грн. 47коп.;

- по комунальному податку на суму 771грн.
22коп.;

- збору за спеціальне водокористування
на суму 1538грн. 31коп.;

- збору за забруднення навколишнього
природного середовища на суму 583грн.
76коп.

Враховуючи наявність заборгованості,
своєчасно не сплаченої в установленому
порядку, позивач, звернувшись до суду з
вимогами, згідно яких просить надати
дозвіл на погашення усієї суми
податкового боргу товариства з
обмеженою відповідальністю
"Верхньодніпровський сирзавод" в
розмірі 800874грн. 98коп. за рахунок майна
платника податків, що перебуває у
податковій заставі, згідно із актом
опису активів товариства з обмеженою
відповідальністю "Верхньодніпровський
сирзавод" №4/240 -2008, посилаючись при
цьому на норми Податкового кодексу
України, який набрав чинності 01.01.02011р.,
зокрема на вимоги ч.2, 3 п.95.3 ст.95
Податкового кодексу України,
відповідно до яких, орган державної
податкової служби звертається до суду
щодо надання дозволу на погашення
усієї суми податкового боргу за
рахунок майна платника податків, що
перебуває у податковій заставі.
Рішення суду щодо надання вказаного
дозволу є підставою для прийняття
органом державної податкової служби
рішення про погашення усієї суми
податкового боргу. Рішення органу
державної податкової служби
підписується його керівником та
скріплюється гербовою печаткою органу
державної податкової служби. Перелік
відомостей, які зазначаються у такому
рішенні, встановлюється центральним
органом державної податкової служби.

Суд першої інстанції, відмовляючи в
задоволенні позову зазначив, що
позивачем не доведено правомірність
застосування вимог, з якими позивач
звернувся, правомірність застосування
положень Податкового Кодексу України
до правовідносин, які виникли до вступу
зазначеного нормативного-правового
акту в дію.

Колегія суддів Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
вважає можливим погодитись з
висновками суду першої інстанції з
огляду на наступне.

Статтею 19 Конституції України
визначено, що органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Матеріали справи та пояснення
представників сторін підтверджують, що
позивач просить надати дозвіл на
погашення суми податкового боргу
відповідача, який виник в 2007 році.

Зокрема, спірні правовідносини сторін
щодо заходів забезпечення скорочення
податкового боргу на момент складання
податковим керуючим Супряга Т.В. акту
опису активів ТОВ "Верхньодніпровський
сирзавод" №4/240 -2008 від 25.11.2008р.
регулювались нормами Закону України
№2181-ІІІ "Про погашення зобов'язання
платників податків перед бюджетом та
державними цільовими фондами" (надалі
-Закон 2181) та Закону України №1251-XII "Про
систему оподаткування". Права
податкового органу на звернення до
суду з вимогами про стягнення
податкового боргу регулювались
нормами Закону України "Про державну
податкову службу" від 04.12.90р. N 509-XII
(надалі -Закон №509)

З 01.01.2011р. набрав чинності Податковий
Кодекс України від 02.12.2010 р №2755-VI
(надалі -ПК України), який регулює
відносини, що виникають у сфері
справляння податків і зборів, зокрема,
визначає вичерпний перелік податків та
зборів, що справляються в Україні, та
порядок їх адміністрування, платників
податків та зборів, їх права та
обов'язки, компетенцію контролюючих
органів, повноваження і обов'язки їх
посадових осіб під час здійснення
податкового контролю, а також
відповідальність за порушення
податкового законодавства.

Однак, відповідно до частини першої
статті 58 Конституції України закони та
інші нормативно-правові акти не мають
зворотної дії в часі, крім випадків,
коли вони пом'якшують або скасовують
відповідальність особи.

Як випливає з Рішення Конституційного
Суду України від 9 лютого 1999 року №
1/99-рп, частину першу статті 58
Конституції України щодо дії
нормативно-правового акта в часі треба
розуміти так, що вона починається з
моменту набрання цим актом чинності і
припиняється з втратою ним чинності,
тобто до події, факту застосовується
той закон або інший
нормативно-правовий акт, під час дії
якого вони настали або мали місце.

Відповідно правомірність поведінки
особи, зокрема дотримання нею норм
податкового законодавства, слід
визначати із застосуванням
законодавства, яке діяло на момент
вчинення відповідних дій або
бездіяльності такої особи.

У свою чергу, заходи відповідальності,
які можуть бути застосовані до
особи-порушника, слід визначати на
підставі законодавства, яке є чинним на
момент виявлення та застосування
відповідних санкцій.

Таким чином, оцінка правомірності
поведінки платників податків
здійснюється на підставі норм
податкового та іншого законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладено на контролюючі органи, що
діяло на момент вчинення відповідних
дій. Водночас заходи відповідальності,
які підлягають застосуванню за вчинені
платниками податків порушення, повинні
визначатися згідно з
нормативно-правовими актами, чинними
на час виникнення відповідних
правовідносин.

При цьому слід ураховувати, що
відповідно до частини другої статті 58
Конституції України ніхто не може
відповідати за діяння, які на час їх
вчинення не визнавалися законом як
правопорушення.

З викладеного випливає, що
врегульоване законом правило
поведінки визначається тим
нормативно-правовим актом, який був
чинним на час вчинення відповідної дії
(бездіяльності).

Відповідно, зміст правовідносин,
зокрема прав та обов'язків особи, не
може змінюватися разом із зміною
законодавчих норм. Отже, склад
правопорушення та відповідальність за
його вчинення визначаються за змістом
тих законодавчих норм, які були чинними
на час вчинення відповідного
правопорушення та не можуть бути
змінені разом із зміною законодавчих
норм (зокрема, в разі втрати чинності
нормативно-правовим актом або набрання
чинності новим нормативно-правовим
актом, який регулює ті самі суспільні
відносини).

Водночас зворотна дія
нормативно-правового акта полягає в
тому, що запроваджені ним нові норми
застосовуються до правовідносин, які
існували до набрання ним чинності,
тобто приписи нового
нормативно-правового акта змінюють
правило поведінки, яке було
встановлено попередніми
нормативно-правовим актами.

Збільшення розміру відповідальності
новим нормативно-правовим актом
порівняно з попереднім, що регулював ті
самі відносини, є фактично зворотною
дією нормативно-правового акта, тому що
передбачає зміну правила поведінки в
разі вчинення певного діяння. Таке за
відсутності відповідного застереження
у самому нормативно-правовому акті
суперечить статті 58 Конституції
України.

Так, п.95.1 ст.95 Податкового кодексу
України орган державної податкової
служби здійснює за платника податків і
на користь держави заходи щодо
погашення податкового боргу такого
платника податків шляхом стягнення
коштів, які перебувають у його
власності, а в разі їх недостатності -
шляхом продажу майна такого платника
податків, яке перебуває у податковій
заставі

Відповідно до п.95.2 ст.95 Податкового
кодексу України стягнення коштів та
продаж майна платника податків
провадяться не раніше ніж через 60
календарних днів з дня надіслання
такому платнику податкової вимоги

Згідно з п.95.3 ст.95 Податкового кодексу
України стягнення коштів з рахунків
платника податків у банках,
обслуговуючих такого платника
податків, здійснюється за рішенням
суду, яке направляється до виконання
органам державної податкової служби, у
розмірі суми податкового боргу або
його частини.

Орган державної податкової служби
звертається до суду щодо надання
дозволу на погашення усієї суми
податкового боргу за рахунок майна
платника податків, що перебуває у
податковій заставі.

Рішення суду щодо надання вказаного
дозволу є підставою для прийняття
органом державної податкової служби
рішення про погашення усієї суми
податкового боргу. Рішення органу
державної податкової служби
підписується його керівником та
скріплюється гербовою печаткою органу
державної податкової служби. Перелік
відомостей, які зазначаються у такому
рішенні, встановлюється центральним
органом державної податкової служби.

З огляду на викладене, є правомірним
висновок суду першої інстанції,
стосовно того, що оскільки
правовідносини щодо наслідків
несплати податкового зобов'язання
виникли до набрання чинності
Податкового кодексу України, до даних
правовідносин необхідно застосовувати
норми Закону України "Про погашення
зобов'язання платників податків перед
бюджетом та державними цільовими
фондами" та Закону України "Про систему
оподаткування", що були чинними на
момент виникнення спірних
правовідносин.

Зокрема, згідно із п.2 ч.1 ст.11 Закону №509,
органи державної податкової служби у
випадках, в межах компетенції та у
порядку, встановлених законами
України, мають право здійснювати
контроль за додержанням порядку
проведення готівкових розрахунків за
товари (послуги) у встановленому
законом порядку.

У відповідності до п.11 ч.1 ст.10 Закону
№509, державні податкові інспекції в
районах, містах без районного поділу,
районах у містах, міжрайонні та
об'єднані державні податкові інспекції
подають до судів позови до підприємств,
установ, організацій та громадян про
визнання угод недійсними і стягнення в
доход держави коштів, одержаних ними за
такими угодами, а в інших випадках
-коштів, одержаних без установлених
законом підстав, а також про стягнення
заборгованості перед бюджетом і
державними цільовими фондами за
рахунок їх майна.

Пунктом 3 ч.1 ст.9 Закону України "Про
систему оподаткування" визначено, що
платники податків і зборів
(загальнообов'язкових платежів)
зобов'язані сплачувати належні суми
податків і зборів (обов'язкових
платежів) у встановлені законом
терміни.

Нормами пункту 1.2 ст.1 Закону №2181
визначено, що податковим зобов'язанням
є зобов'язання платника податків
сплатити до бюджетів або державних
цільових фондів відповідну суму коштів
у порядку та у строки, визначені цим
Законом або іншими законами України.

Відповідно до п.п.5.3.1, п.5.3 ст.5 Закону
№2181, платник податків зобов'язаний
самостійно сплатити суму податкового
зобов'язання, зазначену у поданій ним
податковій декларації, протягом десяти
календарних днів, наступних за
останнім днем відповідного граничного
строку, передбаченого підпунктом 4.1.4
пункту 4.1 статті 4 цього Закону для
подання податкової декларації.

Відповідно до ст.5 п.5.1, п.п.5.4.1 п.5.4 Закону
№2181, податкове зобов'язання,
самостійне визначене платником
податків у податковій декларації,
вважається узгодженим з дня подання
такої податкової декларації. Узгоджена
сума податкового зобов'язання, не
сплачена платником податків у строки,
визначені цією статтею, вважається
сумою податкового боргу платника
податків.

У відповідності до п.1.3 ст.1 Закону №2181,
податковий борг (недоїмка) - податкове
зобов'язання (з урахуванням штрафних
санкцій за наявності), самостійно
узгоджене платником податків або
узгоджене в адміністративному чи
судовому порядку, але не сплачене у
встановлений строк, а також пеня,
нарахована на суму такого податкового
зобов'язання.

Згідно п.п.3.1.1 п.3.1 ст.3 Закону №2181,
активи платників податків можуть бути
примусово стягненні в рахунок
погашення його податкового боргу
виключено за рішенням суду. Пункт 1.7 ст.1
Закону №2181 визначає активи платників
податків, як кошти, матеріальні та
нематеріальні цінності, що належать
юридичній або фізичній особі за правом
власності або повного господарського
відання.

Оскільки матеріали справи не містять
рішення суду про примусове стягнення
активів платника податків в рахунок
погашення його податкового боргу, яке
набрало законної сили, внаслідок чого,
за висновком колегії суддів, суд першої
інстанції відмовляючи в задоволенні
позову вірно визначився з обставинами
справи.

Зокрема, в даному позові позивач
просить суд надати дозвіл на погашення
усієї суми податкового боргу за
рахунок майна платника податків, що
перебуває в податковій заставі, а не з
вимогою про стягнення з відповідача
суми податкового боргу шляхом надання
дозволу на погашення усієї суми
податкового боргу за рахунок майна
платника податків, що перебуває у
податковій заставі, при визначенні
підстав для звернення посилається на
норми податкового кодексу, а не на
норми, яки передбачали право на
звернення станом на момент виникнення
спірних відносин.

Також, як вірно враховано судом першої
інстанції при вирішенні справи,
підстави для застосування до ТОВ
"Верхньодніпровський сирзавод"
законодавчого акту, який погіршує
становище платника податків, до
правовідносин, які виникли до набрання
ним чинності відсутні через
конституційний принцип незворотності
дії закону в часі (крім імперативно
визначених законом випадків).

Таким чином, суд першої інстанції вірно
визначився з тим фактом, що позивачем,
як суб'єктом владних повноважень, не
доведено правомірності підстав
застосування до відповідача -
юридичної особи методу стягнення
податкового зобов'язання, шляхом
погашення усієї суми податкового боргу
товариства з обмеженою
відповідальністю "Верхньодніпровський
сирзавод" в розмірі 800874грн. 98коп. за
рахунок майна платника податків, що
перебуває у податковій заставі, згідно
із актом опису активів товариства з
обмеженою відповідальністю
"Верхньодніпровський сирзавод" №4/240
-2008, доводи апеляційної скарги підстав
для скасування чи зміни рішення суду
першої інстанції не містять, внаслідок
чого, з урахуванням положення ст.200 КАС
України, апеляційна скарга підлягає
залишенню без задоволення, а постанова
суду першої інстанції -без змін.

Керуючись ст.ст. 196, 198, 200, 205, 206 КАС
України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Верхньодніпровської
об`єднаної державної податкової
інспекції Дніпропетровської області
на постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
11 квітня 2011 р. у справі № 2а/0470/2105/11 -
залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
11 квітня 2011 р. у справі № 2а/0470/2105/11 -
залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили
відповідно до ст. 254 КАС України та може
бути оскаржена відповідно до ст. 212 КАС
України.

Головуючий:
Н.А. Бишевська

Суддя:
І.Ю. Добродняк

Суддя:
Я.В. Семененко