Справа № 2а-1670/3978/12
Суддя: Маринчак Н.Є.
Дата ухвалення: 2014-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2014 року м.
Київ К/800/2423/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Головуючого: Маринчак Н.Є.

Суддів: Вербицької О.В., Муравйова О.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Полтавського окружного
адміністративного суду від 10 вересня
2012 року

та ухвалу Харківського апеляційного
адміністративного суду від 28 листопада
2012 року

у справі №2а-1670/3978/12

за позовом ОСОБА_1 (надалі - ОСОБА_1)

до Державної податкової інспекції у
м.Полтаві Полтавської області
Державної податкової служби (надалі -
ДПІ у м.Полтаві Полтавської області
ДПС)

про визнання дій неправомірними, -

встановив:

У червні 2012 року позивач звернувся до
суду з позовом в якому поставлено
питання про: визнання дій відповідача,
щодо відмови у включення до складу
податкової знижки витрат в сумі
5500,00грн. фактично сплачених ним за
перший семестр навчання,
протиправними, що призвело до
заниження суми податку, що підлягає
поверненню; зобов'язання відповідача
здійснити перерахунок податкової
знижки за 2011 рік.

Постановою Полтавського окружного
адміністративного суду від 10 вересня
2012 року, залишено без змін ухвалою
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 28 листопада
2012 року, в задоволенні позовних вимог
відмовлено.

Приймаючи рішення про відмову у
задоволенні позовних вимог, суд першої
інстанції, з висновками якого
погодилась колегія апеляційного суду,
виходив з того, що податковий орган
знижуючи суму витрат дозволених до
включення до податкової знижки та суму
самої знижки, діяв у відповідності із
вимогами податкового законодавства.

Не погодившись з рішеннями судів
першої та апеляційної інстанцій,
вказуючи на порушення судами норм
процесуального права та неправильне
застосування норм матеріального права,
позивач звернувся із касаційною
скаргою до Вищого адміністративного
суду України, в якій ставить питання
про скасування рішень судів попередніх
інстанцій та прийняття у справі нового
рішення, яким позовні вимоги
задовольнити.

В письмових запереченнях на касаційну
скаргу відповідач зазначає, що рішення
судів першої та апеляційної інстанцій
постановлені з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
правову оцінку обставинам справи
судами надано правильно, а доводи
касаційної скарги є необґрунтованими.
Отже, відповідач просить залишити
касаційну скаргу без задоволення, а
оскаржувані судові рішення - без змін.

Сторони в судове засідання не
з'явились, про дату, час і місце
судового засідання були повідомлені
належним чином. Відповідно до п.2 ч.1
ст.222 КАС України справа розглядається
в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши
матеріали справи та обговоривши доводи
наведені у скарзі, колегія суддів
дійшла висновку, що касаційна скарга не
підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено попередніми судовими
інстанціями, позивач подав до
контролюючого органу декларацію про
майновий стан і доходи за 2011 рік.
Відповідно до поданої податкової
звітності, у додатку 6 до рядка 11
вказаної декларації позивач
самостійно обрахував суму податку, на
яку зменшуються податкові зобов'язання
у зв'язку з використанням права на
податкову знижку. Згідно рядка 12
вказаного додатку та рядка 11
податкової декларації про майновий
стан і доходи сума, на яку зменшується
податкове зобов'язання, становить
825,00грн. У рядку 13.02 декларації про
майновий стан і доходи позивачем
зазначено сума податку, що підлягає
поверненню з бюджету, яка становить
825,00грн.

На підставі отриманої податкової
звітності контролюючим органом була
проведена камеральна перевірка
податкової декларації про майновий
стан і доходи вх.№3085 від 06.04.12р., додатку
№6 код бюдж. клас. за 2011 рік,
поданої ОСОБА_1, про що складено акт
№51/17- від 17.05.2012 року.

Під час проведення перевірки, на думку
податкового органу, було встановлено
порушення позивачем п.п.166.3.3 п.166.3 ст.166
розділу IV ПК України, а саме, при
визначенні суми витрат дозволених до
включення до податкової знижки не
враховано обмежень встановлених
зазначеною нормою права. Тобто,
контролюючий орган дійшов до висновку,
що сума витрат дозволених до включення
до податкової знижки не може
перевищувати розміру доходу
визначеного в першому абзаці п.п.169.4.1
п.169.4 ст.169 ПК України на кожну особу, яка
навчається за кожний місяць навчання у
звітному році. Такий розмір сплати за
навчання встановлено в сумі 1320,00грн. в
місяць. У 2011 році ОСОБА_1 навчався три
місяці у зв'язку з чим сума витрат
дозволених до включення до податкової
знижки не може перевищувати 3960,00грн., а
отже, сума податку з доходів фізичних
осіб, яка підлягає поверненню з бюджету
не може перевищувати 594,00грн.

Як вбачається з матеріалів справи, між
позивачем та Національною академією
внутрішніх справ був укладений договір
від 01.10.2011 року про підготовку фахівця
освітньо-кваліфікаційного рівня
«Магістр», термін дії зазначеного
правочину - з 01.10.2011 року по 30.11.2013 року
(а.с.20).

На виконання умов зазначеного договору
ОСОБА_1 здійснив оплату за перший
семестр навчання у сумі 5500,00грн.,
відповідно до квитанції ПАТ КБ «Приват
банк» №12313.30.1 від 03 жовтня 2011 року
(а.с.21).

Згідно з п.п.166.1.1 п.166.1, п.п.166.2.1 п.166.2,
п.п.166.3.3 п.166.3 ст.166 ПК України платник
податку має право на податкову знижку
за наслідками звітного податкового
року.

До податкової знижки включаються
фактично здійснені протягом звітного
податкового року платником податку
витрати, підтверджені відповідними
платіжними та розрахунковими
документами, зокрема квитанціями,
фіскальними або товарними чеками,
прибутковими касовими ордерами,
копіями договорів, що ідентифікують
продавця товарів (робіт, послуг) і їх
покупця (отримувача). У зазначених
документах обов'язково повинно бути
відображено вартість таких товарів
(робіт, послуг) і строк їх продажу
(виконання, надання).

Суму коштів, сплачених платником
податку на користь закладів освіти для
компенсації вартості здобуття
середньої професійної або вищої освіти
такого платника податку та/або члена
його сім'ї першого ступеня споріднення,
який не одержує заробітної плати. Така
сума не може перевищувати розміру
доходу, визначеного в абзаці першому
підпункту 169.4.1 пункту 169.4 статті 169
цього Кодексу, в розрахунку на кожну
особу, яка навчається, за кожний повний
або неповний місяць навчання протягом
звітного податкового року.

Підпунктом 169.4.1 пункту 169.4 статті 169
зазначеної норми права передбачено, що
податкова соціальна пільга
застосовується до доходу, нарахованого
на користь платника податку протягом
звітного податкового місяця як
заробітна плата (інші прирівняні до неї
відповідно до законодавства виплати,
компенсації та винагороди), якщо його
розмір не перевищує суми, що дорівнює
розміру місячного прожиткового
мінімуму, діючого для працездатної
особи на 1 січня звітного податкового
року, помноженого на 1,4 та округленого
до найближчих 10 гривень.

Статтею 21 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2011 рік»
визначено, що сума прожиткового
мінімуму для працездатних осіб з 1
січня 2011 року становить 941,00грн.

Отже, розмір доходу на який відповідно
до абз.1 п.п.169.4.1 п.169.1 ст.169 ПК України
нараховується соціальна пільга
становить 1320,00грн. (941,00грн.х1,4=1317,40грн.).

Тобто, як вірно зазначили суди
попередніх інстанцій, для отримання
податкової знижки платник податків має
понести витрати протягом звітного
податкового року на користь закладів
освіти та сума витрат не може
перевищувати 1320,00грн. за кожний повний
або неповний місяць навчання протягом
звітного податкового року.

Таким чином, незважаючи на те, що
витрати на навчання за період з січня
по березень 2012 року понесені ОСОБА_1 у
2011 році, вони не підлягають віднесенню
до податкової знижки, яку він може
отримати за наслідками звітного 2011
року, оскільки вони сплачені за
послуги, які позивач у звітному
податковому році не отримав.

З огляду на те, що у 2011 році ОСОБА_1
навчався впродовж 3 місяців (жовтень
2011р.-грудень 2011р.) сума витрат позивача,
що може бути включена до складу
податкової знижки становить 3960,00грн., а
отже, сума податку що підлягає
поверненню становить 594,00грн.
(1320,00грн.х3х15%=594,00грн.).

Доводи касаційної скарги не
спростовують зазначених висновків
суду.

За таких обставин, судами першої та
апеляційної інстанцій, виконано всі
вимоги процесуального законодавства,
всебічно перевірено обставини справи,
вирішено справу у відповідності з
нормами матеріального права,
постановлено обґрунтовані рішення, в
яких повно відображені обставини, що
мають значення для справи. Висновки
суду про встановлені обставини і
правові наслідки є вичерпними,
відповідають дійсності і
підтверджуються доказами,
дослідженими у судовому засіданні, а
тому підстав для їх перегляду з
мотивів, викладених в касаційній
скарзі не вбачається.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, -

ухвалив:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без
задоволення.

Постанову Полтавського окружного
адміністративного суду від 10 вересня
2012 року та ухвалу Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 28 листопада 2012 року - залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути переглянута з підстав,
встановлених статтею 237 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий:
___________________ Н.Є. Маринчак

Судді:
___________________ О.В. Вербицька

___________________ О.В. Муравйов