Справа № 9101/13417/2011
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2011-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" липня 2011 р. справа № 2а-748/10

Колегія суддів Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду у
складі: головуючого судді:
Сафронової С.В.

суддів: Поплавського
В.Ю. Чепурнова Д.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Дніпропетровську
апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Добровеличківському районі
Кіровоградської області на постанову
Добровеличківського районного суду
Кіровоградської області від 13 вересня
2010 року у адміністративній справі №
2а-748/10 за позовом ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України в
Добровеличківському районі
Кіровоградської області про
зобов'язання здійснити перерахунок
щомісячної державної соціальної
допомоги "Дітям війни",-

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2009 року ОСОБА_1 звернулася до
суду з позовом до Управління
Пенсійного фонду України в
Добровеличківському районі
Кіровоградської області в якому
просив:

- визнати бездіяльність відповідача
про нарахування та виплату підвищення
її пенсії відповідно до ст.6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни», протиправними;

-зобов'язати відповідача провести
перерахунок його пенсії з підвищенням
її на 30% мінімальної пенсії за віком,
яке передбачене ст.6 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни»,
виходячи з розміру, встановленого ч.1
ст.28 зАкону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування»та провести відповідні
виплати за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007
року, а також починаючи з 22.05.2008 року по
31.12.2008 року.

В обґрунтування своїх вимог
позивач посилався на те, що має статус
"дитини війни", тому користується всіма
правами та пільгами, передбаченими
Законом України "Про соціальний захист
дітей війни " для цієї категорії осіб, і
на підставі ст.6 зазначеного Закону має
право на щомісячну доплату до пенсії у
розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.
При вирішенні питання про нарахування
вказаної доплати до пенсії позивачу
відповідач керувався положеннями
нормативних актів що на підставі
Рішень Конституційного Суду України
були визнані неконституційними, а тому
застосуванню не підлягали.

Постановою Добровеличківського
районного суду Кіровоградської
області від 13 вересня 2010 року
адміністративний позов задоволено
частково, визнано протиправною
бездіяльність відповідача в частині
нарахування та не проведення виплати
підвищення до пенсії позивачу в
розмірі 30% мінімальної пенсії за віком
щомісячно за період з 02 вересня 2008 року
по 31.12.2008 року, згідно до ст.6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни»№ 2195-IV від 18.11.2004 року,
розрахованого з урахуванням вимог ч.1
ст.28 Закону України «Про
загальнообов'язкове пенсійне
страхування " і законодавчо
визначеного розміру мінімальної
пенсії за віком , встановленого на час
виплати у період жовтня-грудня місяців
2008 року ; зобов'язано відповідача
здійснити перерахунок пенсії позивачу
згідно до ст6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни»№ 2195-IV
від 18.11.2004 року, з підвищенням її на 30%
мінімальної пенсії за віком з розміру,
встановленого ч.1 ст28 Закону України
«Про загальнообов'язкове пенсійне
страхування»та провести відповідні
виплати за період 02 вересня 2008 року по
31 грудня 2008 року, керуючись
законодавством визначеним розміром
мінімальної пенсії за віком,
встановленим на час виплати у період
вересня-грудня місяців 2008 року. В решті
позовних вимог-відмовлено.

Не погодившись з постановою суду
Управління Пенсійного фонду України
в Добровеличківському районі
Кіровоградської області звернулося з
апеляційною скаргою, в якій просило
скасувати постанову суду першої
інстанції та винести рішення яким
позивачу в позові відмовити повністю.

Перевіривши законність і
обґрунтованість постанови суду першої
інстанції, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до статті 8 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд при вирішенні справи керується
принципом верховенства права,
відповідно до якого, зокрема, людина,
її права та свободи визнаються
найвищими цінностями та визначають
зміст і спрямованість діяльності
держави.

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджено, що позивач
народився 1938 року та відповідно до абз.
1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни»має
статус дитини війни що підтверджується
наявною в матеріалах справи копією
посвідчення (а.с.4).

Згідно статті 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни»дітям
війни, пенсії або щомісячне довічне
грошове утримання чи державна
соціальна допомога, що виплачується
замість пенсії, підвищуються на 30
відсотків мінімальної пенсії за віком.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції про
наявність у позивача права на
перерахунок підвищення до пенсії як
«дитині війни»з 22 травня 2008 року,
оскільки Рішенням Конституційного
Суду України № 10-рп/08 від 22 травня 2008
року положення п.п.2 п.14 розділу ІІ
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України»,
яким було внесено зміни до ст.6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни»та встановлено з 01 січня 2008 року
інший порядок розрахунку підвищення до
пенсії або щомісячного довічного
грошового утримання, чи державної
соціальної допомоги, що виплачується
замість пенсії «дітям війни», були
визнанні неконституційними та
втратили чинність з дня прийняття
вказаного рішення.

Отже, Управління Пенсійного фонду
України в Добровеличківському районі

повинно було провести відповідний
перерахунок підвищення до пенсії
позивачу згідно вимог ст. 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни», починаючи з 22 травня 2008 року, та
сплатити на його користь
заборгованість з цих виплат.

Проте, Управління Пенсійного фонду
України в Добровеличківському районі
будь-яких дій з цього приводу не
здійснювало.

Таким чином, з урахуванням вимог ст. 99
КАС України, яка діяла в редакції на час
розгляду справи в суді першої
інстанції, суд дійшов обґрунтованого
висновку про необхідність зобов'язання
Управління Пенсійного фонду України в
Шевченківському районі м. Запоріжжя
провести перерахунок та виплатити
позивачу недоотримані суми щомісячної
надбавки до пенсії, передбаченої ст. 6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни», з 02 вересня 2008 року по 31
грудня 2008 року.

Законом України «Про Державний бюджет
України на 2009-2010 рік» не призупинено
дію ст..6 Закону України «Про соціальний
захист дітей війни», а відтак
відповідач був зобов'язаний
виплачувати позивачу підвищення до
пенсії у розмірах, які визначено ст..6
названого Закону.

Тому колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції про
зобов'язання відповідача нараховувати
та виплачувати підвищення до пенсії в
розмірі 30% мінімальної пенсії за віком
відповідно до Закону України «Про
соціальний захист дітей війни»з 02
вересня 2008 року по 31 грудня 2008 року .

Право позивача на отримання підвищення
до пенсії відповідно до вимог ст..6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни»не залежить від наявності
чи відсутності грошових коштів та
належного фінансування, таке право
надане державою і закріплено Законом
України «Про соціальний захист дітей
війни».

Оскільки таке право декларовано
державою, то відповідно держава, через
створені нею органи, в даному випадку
органи Пенсійного фонду України, і несе
обов'язок по своєчасній та повній
виплаті підвищення до пенсії саме у
розмірах, які нею ж визначені та
закріплені в Законі.

Крім цього, і практика Європейського
суду з прав людини, яка відповідно до
ст..17 Закону України «Про виконання
рішень та застосування практики
Європейського суду з прав людини»є
джерелом права, свідчить про те, що
органи державної влади не можуть
посилатися на відсутність коштів як на
причину невиконання своїх обов'язків (
справа «Кечко проти України», рішення
від 08.11.2005р.).

Доводи відповідача щодо правомірності
своїх дій з посиланням на відсутність
бюджетних коштів для повної реалізації
програми з доплат дітям війни суди
обґрунтовано до уваги не взяли,
оскільки питання фінансування цих
видатків не є предметом спору, що
розглядається. Проблеми надання
бюджетних коштів Управлінню для
виконання покладених на нього
обов'язків у справах цієї категорії
виходять за межі заявлених вимог і
судами першої інстанції не
розглядалися.

Також колегія суддів вважає за
необхідне зауважити те, що до спірних
правовідносин не підлягає
застосуванню постанова КМУ від 28.05.2008р.
№530 «Деякі питання соціального захисту
окремих категорій громадян», якою
визначено розмір виплат підвищення до
пенсії, оскільки виходячи із загальних
принципів пріоритетності законів над
підзаконними актами, при розрахунку
підвищення до пенсії, слід керуватися
Законом (Законом України «Про
соціальний захист дітей війни», а не
підзаконним нормативно-правовим актом
(Постановою КМУ від 28.05.2008р. №530).

За таких обставин, колегія суддів
дійшла висновку про те, що суд першої
інстанції в достатньому обсязі
встановив обставини справи та ухвалив
законне і обґрунтоване рішення.

Керуючись п. 1 ч.1 ст. 198, ст. ст. 200, 205, 206
КАС України колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Добровеличківському районі
Кіровоградської області залишити без
задоволення, а постанову
Добровеличківського районного суду
Кіровоградської області від 13 вересня
2010 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили
у відповідності до ч.5 ст. 254 КАС України
та може бути оскаржена в касаційному
порядку до Вищого адміністративного
суду України протягом двадцяти днів з
дня набрання чинності.

Головуючий:
С.В. Сафронова

Суддя:
В.Ю. Поплавський

Суддя:
Д.В. Чепурнов