Справа № 28076/10
Суддя: Дадим Ю.М.
Дата ухвалення: 2011-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" травня 2011 р. справа № 2а-881/10

Колегія суддів Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду у
складі: головуючого судді:
Дадим Ю.М.

суддів: Нагорної Л.М.
Уханенка С.А.

при секретарі судового засідання:
Цьокі І.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційні скарги ОСОБА_1 та
Управління Пенсійного фонду України в
Красногвардійському районі на
постанову Красногвардійського
районного суду м. Дніпропетровська від
20 липня 2010 р. у справі № 2а-881/10 за
позовом ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України в
Красногвардійському районі про
визнання дій Управління Пенсійного
Фонду України в Красногвардійському
районі м. Дніпропетровська незаконними
та зобов`язання вчинити дію,-

В С Т А Н О В И Л А :

У січні 2010 року ОСОБА_1 звернувся з
позовом до Управління Пенсійного фонду
України в Красногвардійському районі
про визнання дій протиправними,
зобов'язання виконати певні дії. Просив
визнати дії відповідача по нарахуванню
та виплаті пенсії -незаконними. Просив
зобов'язати відповідача здійснити йому
перерахунок пенсії у відповідності з
вимогами ст.ст. 50, 54 Закону України №
796-ХІІ «Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи з 01 січня 2002
року. Також просив, зобов'язати
відповідача здійснити перерахунок
пенсії позивачу у період з 18 листопада
2004 року суми пенсії, підвищеної на 30 %
мінімальної пенсії за віком згідно ст. 6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни», розрахованої з
урахуванням вимог ч. 1 ст. 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»і
законодавчо визначеного розміру
мінімальної пенсії за віком.

В обґрунтування своїх вимог посилався
на те, що він має статус постраждалого
внаслідок чорнобильської катастрофи 1
категорії та є інвалідом 3 групи, а тому
має право на зазначені вище виплати.
Крім того, ОСОБА_1 має статус дитини
війни.

Постановою Красногвардійського
районного суду м. Дніпропетровська від
20 липня 2010 р. у справі № 2а-881/10 позов
було задоволено частково. Визнано дії
Управління Пенсійного фонду України в
Красногвардійському районі щодо
своєчасного перерахунку та виплати
основної та додаткової пенсії
неправомірними за період з 01 січня 2006
року по 01 липня 2009 року. Зобов'язано
Управління Пенсійного фонду України в
Красногвардійському районі здійснити
відповідний перерахунок та виплату
основної та додаткової пенсії
позивачу з урахуванням ч.1ст. 28 Закону
України «Про загально обов'язкове
державне пенсійне страхування»з 01
січня 2006 року по 01 липня 2009 року. В
іншій частині відмовлено.

Не погодившись з постановою суду,
позивач та відповідач подали
апеляційні скарги.

Управління Пенсійного фонду України в
Красногвардійському районі просило
скасувати постанову суду, оскільки
вона винесена з порушенням норм
матеріального права та ухвалити нову
постанову по справі, якою відмовити в
задоволенні позовних вимог в повному
обсязі.

ОСОБА_1 також подав апеляційну скаргу
на постанову суду, де зазначив, що суд
першої інстанції прийняв незаконне
рішення відмовляючи позивачу у
задоволенні позовних вимог з 01 січня 2002
року по 01 січня 2006 року, також судом
першої інстанції не були розглянуті
його позовні вимоги щодо перерахунку
пенсії згідно ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни».

Перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість
постанови суду в межах доводів
апеляційних скарг і заявлених позовних
вимог, колегія суддів приходить до
висновку, що апеляційні скарги
підлягають частковому задоволенню з
наступних підстав.

Сторони в судове засідання не
з'явились, були належним чином
повідомленні про дату, час та місце
розгляду справи, тому у відповідності
до положень ст..41 КАС України
фіксування судового процесу не
здійснюється.

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджується, що позивач є
інвалідом 3 групи, учасником ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
та віднесений до 1 категорії осіб, що
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, одержує пенсію по
інвалідності на підставі статті 54
Закону № 796-ХІІ. Також позивач має
статус дитини війни та має право на
отримання пенсії відповідно до ст. 6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни».Позивач просить при
розрахунку пенсії застосовувати
розмір прожиткового мінімуму для осіб,
які втратили працездатність,
установлений у законі про Державний
бюджет України на відповідний рік,
виходячи з якого визначається
мінімальний розмір пенсії за віком.

Частково задовольняючи позов, суд
першої інстанції виходив з того, що
відповідач повинен провести
нарахування та виплату пенсій позивачу
виходячи з їх розмірів, встановлених
законами України «Про статус та
соціальний захист громадян, що
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи»та «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту», а не постановою Кабінету
Міністрів України від 28.05.2008року №530
«Деякі питання соціального захисту
окремих категорій громадян»та
постановою Кабінет Міністрів України
від 03.01.2002 року №1 «Про підвищення
розмірів пенсій та інших соціальних
виплат окремим категоріям пенсіонерів,
фінансування яких здійснюється за
рахунок коштів державного бюджету».

Статтею 49 Закону № 796-ХІІ передбачено,
що пенсії особам, віднесеним до
категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у
вигляді: а) державної пенсії; б)
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, яка призначається після
виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до статті 50 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»( в
редакції, чинній на час виникнення
спірних правовідносин) особам,
віднесеним до першої категорії, що
постраждали від Чорнобильської
катастрофи, які є інвалідами 3-ї групи,
призначається щомісячна додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у
розмірі 50 відсотків мінімальної пенсії
за віком.

Згідно з частиною четвертою статті 54
Закону № 796 в усіх випадках розмір
пенсій для інвалідів третьої групи,
щодо яких встановлено зв'язок з
Чорнобильською катастрофою, не може
бути нижчим шести мінімальних пенсій
за віком.

Таким чином, вихідним критерієм
розрахунку державної та додаткової
пенсії виступає мінімальна пенсія за
віком, розмір якої згідно зі статтею 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування»встановлюється в розмірі
визначеного законом прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність.

Отже, за конституційними нормами,
виходячи із пріоритетності Законів над
підзаконними актами, при визначенні
розміру пенсії позивачеві
застосуванню підлягають статті 50 та 54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи»( в редакції, чинній на час
виникнення спірних правовідносин), а не
постанова Кабінету Міністрів України
№ 654 від 16.07.2008 року та інші постанови
КМУ, які істотно звужують обсяг
встановлених законом прав позивача.

При цьому колегія суддів зазначає, що
положення ч.3 ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування»де визначено, що вказаний
розмір мінімальної пенсії за віком
застосовується виключно до пенсій, що
призначаються на умовах цього Закону,
не може слугувати перешкодою для
застосування даної величини
мінімального розміру пенсії за віком
до обрахування інших пенсій чи доплат,
пов'язаних мінімальною пенсією за
віком, оскільки чинним законодавством
не встановлено іншого, крім
передбаченого частиною 1 ст. 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»,
мінімального розміру пенсії за віком.

Крім того, згідно положень частини 3
статті 67 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», передбачено, що у разі
збільшення розміру прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, визначеного законом,
підвищується розмір пенсії, визначений
відповідно до статті 54 цього Закону, а
також розмір додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров'ю, особам,
віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4, та
розмір щомісячної компенсації сім'ям
за втрату годувальника внаслідок
Чорнобильської катастрофи.
Перерахунок пенсії здійснюється з дня
встановлення нового розміру
прожиткового мінімуму.

Колегія суддів апеляційної інстанції
не погоджується з висновками суду
першої інстанції стовно задоволених
позовних вимог за 2006, 2007, 2008 роки,
оскільки.

Управління Пенсійного фонду України в
Красногвардійському районі в своїх
запереченнях наполягає на
застосування ст.. 99 КАС України.

Частиною другою статті 99 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що для звернення до
адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи
встановлюється річний строк, який ,
якщо не встановлено інше, обчислюється
з дня , коли особа дізналася або повинна
була дізнатися про порушення своїх
прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч.1 ст.100 КАС України пропущення
строку звернення до адміністративного
суду є підставою для відмови у
задоволенні адміністративного позову
лише за умови, якщо на цьому наполягає
одна із сторін.

Відповідач при розгляді справи у суді
першої інстанції просив відмовити
позивачу у задоволенні вимог у зв'язку
з пропуском ним строку звернення до
суду. З цих же підстав оскаржував і
постанову суду від 20 липня 2010 року.

Позивач не надав ніяких доказів щодо
поважності причин пропуску строку
звернення до суду, не заявляв про це у
судовому засіданні, що не дає суду
апеляційної інстанції підстав
вирішувати питання про можливість
застосування положення ч.2 ст. 100 КАС
України.

За таких обставин колегія суддів
вважає за необхідне застосовувати
положення частини 1 статті 100 КАС
України.

Оскільки позивач звернувся до суду за
захистом порушеного права 26 січня 2010
року, його права підлягають поновленню
лише з 26 січня 2009 року.

При визначенні кінцевих строків
зобов'язання відповідача щодо
проведення нарахування та виплати
позивачу пенсії, колегія суддів
враховує, що друга група інвалідності
позивачу встановлена довічно, пенсія
також нарахована довічно, а згідно
положень частини 3 статті 67 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
відповідач зобов'язаний здійснювати
перерахунок пенсії кожен раз з дня
встановлення нового розміру
прожиткового мінімуму, що не
протирічить положенням ч.2 ст.19
Конституції України.

Стосовно позовних вимог про
перерахунок пенсії згідно ст. 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни», то суд першої інстанції у цьому
випадку не розглядав ці позовні вимоги
позивача при розгляді даної справи, а
отже колегія суддів вважає за
необхідне зазначити наступне.

У відповідності до ст. 6 Закону України
«Про соціальний захист дітей
війни»дітям війни пенсії або щомісячне
довічне грошове утримання чи державна
соціальна допомога, що виплачується
замість пенсії, підвищуються на 30
відсотків мінімальної пенсії за віком.

Дію статті 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» було
зупинено на 2006 рік згідно з Законом
України від 20.12.2005 р. N 3235-IV (пункт 17 ст. 77).
Законом України «Про внесення змін до
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2006 рік»п. 17 ст. 77 виключений,
встановлено поетапне запровадження
пільг дітям війни, передбачених
статтею 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни»за
результатами виконання бюджету у
першому півріччі, у порядку,
визначеному Кабінетом Міністрів
України за погодженням з Комітетом
Верховної Ради України з питань
бюджету.

Однак, такий порядок у 2006 році не був
визначений. А отже, підстав для
задоволення позовних вимог за 2006 рік не
має.

Пунктом 12 ст. 71 Закону України «Про
Державний бюджет України за 2007 рік»дію
ст. 6 Закону України «Про соціальний
захист дітей війни»було зупинено на 2007
рік.

Рішенням Конституційного суду України
від 09.07.2007 року N 6-рп/2007 визнана такою, що
не відповідає Конституції України (є
неконституційною), та втратила
чинність з 09.07.2007 року ст. 71 Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2007 рік», якою зупинено дію ст. 6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни»на 2007 рік.

До набрання законної сили рішеннями
Конституційного Суду України від 09
липня 2007 року підстави для перерахунку
підвищення до пенсії позивачу як
дитині війни за період з 01 січня 2007 року
по 09 липня 2007 року відсутні, оскільки
зазначене рішення не має зворотної дії.

Підпунктом 2 пункту 41 розділу ІІ Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України»статтю 6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни»викладено в новій
редакції, відповідно до якої дітям
війни до пенсії виплачується
підвищення у розмірі надбавки,
встановленої для учасників війни.

Частиною четвертою статті 14 Закону
України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту»
передбачено, що учасникам війни,
нагородженим орденами і медалями
колишнього Союзу РСР за самовіддану
працю і бездоганну військову службу в
тилу в роки Великої Вітчизняної війни,
пенсії або щомісячне довічне грошове
утримання чи державна соціальна
допомога, що виплачується замість
пенсії, підвищуються на 15 процентів
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, іншим
учасникам війни - на 10 процентів
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність.

Оскільки з 01.01.2008 року прожитковий
мінімум для непрацездатних осіб
складав 470 грн., то відповідач з січня 2008
року правильно виплачував надбавку
позивачу в розмірі 47 грн.

Рішенням Конституційного Суду України
від 22 травня 2008 року №10-рп/2008 положення
пункту 41 розділу ІІ Закону України "Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України" визнані
неконституційними з дня ухвалення
Конституційним Судом України цього
рішення.

До набрання законної сили рішеннями
Конституційного Суду України від 22
травня 2008 року підстави для
перерахунку підвищення до пенсії
позивачу як дитині війни за період з 01
січня 2008 року по 22 травня 2008 року
відсутні, оскільки зазначене рішення
не має зворотної дії.

При цьому, враховуючи пріоритет закону
над підзаконним нормативно-правовим
актом, суд першої інстанції
обґрунтовано не взяв до уваги
постанову Кабінету Міністрів України
від 28.05.2008 року № 530, якою встановлені
менші розміри підвищення до пенсії
дітям війни, ніж передбачені ст. 6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни».

Колегія суддів вважає за необхідне ,
відмовити позивачу у поновленні
пропущеного строку звернення до суду,
так як згідно з ч.1 ст. 100 КАС України,
пропущення строку звернення до
адміністративного суду є підставою для
відмови у задоволенні
адміністративного позову за умови,
якщо на цьому наполягає одна із сторін
(в редакції Закону чинного на час
постановлення оскарженого рішення), і
як видно з матеріалів справи,
відповідач на цьому наполягав.

Зміст статті 6 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни»у
2009 році не змінювався та розмір
підвищення не корегувався.

З урахуванням наведених обставин,
а також з урахуванням дати звернення
позивача до суду першої інстанції -26
січня 2010 року, то суд апеляційної
інстанції зобов'язує відповідача
зробити перерахунок та виплати
позивачу підвищення до пенсії згідно
статті 6 ЗУ «Про соціальний захист
дітей війни»за період з 26 січня 2009 року
в розмірі 30 % мінімальної пенсії за
віком з урахуванням виплачених сум.

Згідно з частиною 1 статті 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»від
09.07.2003, №1058-IV мінімальний розмір пенсії
за віком встановлюється у розмірі
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, визначеного
законом.

Положення ч. 3 ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування»не є перешкодою для
застосування даної величини
(мінімального розміру пенсії за віком)
до обрахування інших пенсій чи доплат
пов'язаних з мінімальною пенсією за
віком, оскільки чинним законодавством
не встановлено іншого, крім
передбаченого частиною першою статті,
мінімального розміру пенсії за віком.

Посилання відповідача на
відсутність бюджетних коштів не може
бути взято до уваги з огляду на статтю 69
Закону України «Про Конституційний Суд
України», згідно з якою рішення і
висновки Конституційного Суду України
є обов'язковими до виконання.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга Управління
Пенсійного фонду України в Жовтневому
районі м.Дніпропетровська , постанова
Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 13 серпня 2009 р. у
справі № 2а-542/09 підлягає частковому
скасуванню .

Керуючись п.3 ч.1 ст.198, ст. 202, ст..205, 207 КАС
України, колегія суддів,-

П о с т а н о в и л а:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та
Управління Пенсійного фонду України в
Красногвардійському районі -
задовольнити частково.

Постанову Красногвардійського
районного суду м. Дніпропетровська від
20 липня 2010 р. у справі № 2а-881/10
-скасувати, та прийняти нову постанову .

Визнати протиправними дії Управління
Пенсійного фонду України в
Красногвардійському районі щодо
відмови у перерахунку пенсії ОСОБА_1 у
розмірах, передбачених п.4 ст.54, ст..50,
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Красногвардійському
районі провести перерахунок та виплату
державної пенсії та додаткової пенсії
ОСОБА_1 за шкоду, заподіяну здоров'ю,
відповідно до вимог п.4 ст.54, ст..50, п.3 ст.
67 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи»за період з 26 січня 2009 року
з урахуванням отриманих ним сум за
вказані періоди та забезпечити її
виплату.

Визнати протиправною бездіяльність
Управління Пенсійного фонду України в
Красногвардійському районі щодо
ненарахування та невиплати підвищення
до пенсії позивачу у період з 26 січня 2009
року суми пенсії, підвищеної на 30 %
мінімальної пенсії за віком згідно ст. 6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни», розрахованої з
урахуванням вимог ч. 1 ст. 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»і
законодавчо визначеного розміру
мінімальної пенсії за віком,
встановленого на час виплати.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Красногвардійському
районі нарахувати та виплатити на
користь позивача суми пенсії,
підвищеної на 30 % мінімальної пенсії за
віком за період з 26 січня 2009 року,
розрахованої з урахуванням вимог ч. 1
ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування»і законодавчо визначеного
розміру мінімальної пенсії за віком,
встановленого на час виплати.

У задоволенні решти позовних вимог
ОСОБА_1 -відмовити.

Постанова набирає законної
сили через п'ять днів після направлення
її копій особам, які беруть участь у
справі, але може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня набрання
чинності.

Головуючий:
Ю.М. Дадим

Суддя:
Л.М. Нагорна

Суддя:
С.А. Уханенко