Справа № 807/2968/14
Суддя: Дору Ю.Ю.
Дата ухвалення: 2014-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

28 листопада 2014 рокум. Ужгород№ 807/2968/14

Закарпатський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Дору Ю.Ю.

при секретарі Пирожук Н.П.,

за участю:

позивача: ОСОБА_1 - представник ОСОБА_2,

відповідача: Головного управління
Міндоходів у Закарпатській області -
представник Пензов С.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до Головного
управління Міндоходів у Закарпатській
області про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1(далі - ОСОБА_1, Позивач) звернувся
до Закарпатського окружного
адміністративного суду з позовною
заявою до Головного управління
Міндоходів у Закарпатській
області(далі - ГУ Міндоходів у
Закарпатській області, Відповідач) про
визнання протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень №
від 15.08.2014 року та № від 15.08.2014
року.

У позовній заяві вказав наступне.
Відповідачем було проведено невиїзну
документальну перевірку стану
дотримання мною законодавства України
з питань державної митної справи при
митному оформленні товару - легкового
автомобіля марки VOLKSWAGEN PASSAT, 2010 року
випуску, кузов НОМЕР_1 за ВМД IM 40 ДЕ
№305080000/2013/003801 від 04.03.2013 року.
Результати даної перевірки
відображено в акті перевірки від 05.08.2014
року за № н 0001/4/0716/НОМЕР_2. Перевіркою
встановлено порушення статті 279
Митного кодексу України у частині
достовірності визначення митної
вартості товарів, що, у свою чергу,
спричинило несплату до Державного
бюджету України належних податків.
Відтак, виходячи з висновку
Відповідача, Позивач надав митному
органу документ, а саме контракт
купівлі-продажу від 26.02.2013 року, який
містить неправдиві дані щодо вартості
автомобіля. Митна вартість автомобіля
заявлена у ВМД є на 62 243,88 грн. нижчою за
митну вартість, розраховану у
відповідності до Митного кодексу
України на основі документів,
отриманих від митних органів
Німеччини. На думку Позивача, висновок
про те, що контракт купівлі-продажу
містить недостовірні дані є
безпідставним і належними доказами не
підтверджений. Лист Центрального
митного управління Німеччини від 17
березня 2014 року про недостовірність
документів, поданих ОСОБА_1 при
розмитненні автомобіля в Україні не
може бути належним доказом. Також в
акті перевірки зазначено, що в листі,
отриманому від Центрального митного
управління Німеччини встановлено, що
підробленим є рахунок №241/2012 від 26.02.2013
року, а в самому висновку акті
перевірки зазначено, що не рахунок, а
наданий ОСОБА_1 контракт
купівлі-продажу містить неправдиві
відомості. Виходячи з викладеного
Позивач вважає оскаржувані податкові
повідомлення-рішення протиправними та
просить суд такі скасувати.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримала в
повному обсязі та просила суд такі
задовольнити з вищевикладених підстав.

Представник Відповідача в судовому
засіданні проти позовних вимог
заперечив та просив суд у задоволенні
таких відмовити, посилаючись на подані
ним письмові заперечення(30-34).

Розглянувши матеріали справи, всебічно
і повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які
мають юридичне значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, суд
приходить висновку про
необґрунтованість позовних вимог та
відмову і задоволенні позову з огляду
на наступне.

Судом встановлено, 01.03.2013 р. Позивачем
був ввезений на митну територію
України транспортний засіб марки
«VOLKSWAGEN PASSAT», 2010 року випуску.

Під час митного оформлення
транспортного засобу, декларантом
(позивачем) було самостійно визначено
митну вартість товару у розмірі 100791,73
грн. (9700 євро).

Митна вартість Транспортного засобу
визначалась з використанням основного
методу - за ціною договору (контракту)
щодо товарів, які імпортуються
(вартість операції). Так, з врахуванням
офіційного курсу Національного банку
України на дату митного оформлення
(10.3909 грн. на 1 євро), враховуючи
задекларовану фактурну вартість - 9500
євро, та враховуючи задекларовані
витрати на транспортування (1558,635 грн. -
гр.20 декларації митної вартості) та
витрати на страхування - 519,545 грн. - гр.22
декларації митної вартості), митна
вартість була задекларована у розмірі
100791,73.

24.03.2013, при митному оформленні
транспортного засобу по МД
№305080000/2013/003801 позивачем були подані,
зокрема, документи - договір
куплі-продажу від 26.02.2013, що вказували
на придбання товару від фірми "AUTOHAUS - BAS"
(41564, Kaarst Rurstr, 13) (Німеччина) за ціною 9500,00
євро.

Так, подана гр. ОСОБА_1 до митного
оформлення німецька експортна
декларація MRN 13DE44E2, під кодом N380
містила посилання на рахунок №241/2012,
який був відсутній в поданому до
митного оформлення пакеті документів.

На підставі викладеного, згідно ч.1
ст.320, п.5 ст.334, ч.8 ст.336, ст.361 МК України,
та відповідно до Угоди між Урядом
України та ЄС про партнерство та
взаємодопомогу від 14.06.1994 року,
Чопською митницею 01.11.2013 було
ініційовано направлення запиту до
митних органів Німеччини щодо
отримання документів, що стосуються
продажу та експорту Транспортного
засобу(а.с.46-48).

На вказаний запит, Центральне митне
управління ФРН листом від 17.03.2014 №111 1U-Z
4663 В-UA-94/13 повідомило, що наданий при
оформленні імпорту в Україні рахунок
був підроблений та вартість його
занижена.

До вказаного листа був доданий рапорт
про встановлення обставин справи від
27.01.2014 №SVL 104/2013-F22(а.с.54-57), відповідно до
якого: «фірма Autohaus Bas, Rurstrasse 13, 41564 Neuss,
продала автомобіль марки Фольксваген
Пассат 2.0 TDI. (ідентифікаційний номер
автомобіля НОМЕР_1. експортний
супровідний документ MRN 13DE44E2) з
рахунком №241/2012 від 26.02.2013 за загальною
вартістю нетто 13017,00 євро особі ОСОБА_1,
АДРЕСА_1. Податок на додану вартість у
розмір 2473,23 євро був відшкодований
покупцем відповідно до наданої
квитанції фірми Autohaus Bas. Отже покупець
пан ОСОБА_1 сплатив фірмі Autohaus Bas, Rurstrasse
13, 41564 Neuss загальний платіж у розмірі
15490,23 евро. Ця загальна сума була 26.02.2013
занесена до дебету основного рахунку
за № документа КА602.»

Як встановлено судом, 26.02.2013
транспортний засіб було продано фірмою
Autohaus Bas, Rurstrasse 13, 41564 Neuss гр. ОСОБА_1,
загальним платежем у розмірі 15490,23 євро,
що підтверджується також копією
рахунку №241/2012 від 26.02.2013(а.с.58),
квитанцією та рапортом митних органів
Німеччини рапорт про встановлення
обставин справи від 27.01.2014 №SVL
104/2013-F22(а.с.57).

Крім того, 26.02.2013 митним органом
Німеччини було оформлено експортну
декларацію MRN 13DE44E2(а.с.60-61) згідно
якої експортером транспортного засобу
було зазначено фірму «Autohaus Bas», а
покупцем - ОСОБА_1, (АДРЕСА_1). Також,
вказана декларація містить посилання
на номер рахунка №241/2012.

Так, сукупність документів (як поданих
до митного оформлення позивачем,
зокрема німецька експортна
декларація), так і отриманих від
іноземних митних органів) вказували, що
транспортний засіб був проданий
гр.ОСОБА_1 за загальною ціною 15490,23 евро.

На підставі вищевикладеного, 05 серпня
2014 року працівниками ГУ Міндоходів у
Закарпатській області було проведено
невиїзну документальну перевірку
стану дотримання платником податків
ОСОБА_1 законодавства України з питань
державної митної справи при митному
оформленні товару - легкового
автомобіля марки «VOLKSWAGEN PASSAT», 2010 року
випуску, кузов НОМЕР_1 за ВМД IM 40ДЕ
№305080000/2013/003801 від 04.03.2013 року, про що
складено Акт від 05.08.2014 року за №
н0001/4/0716/НОМЕР_2(а.с.5-13).

Як вбачається із вищевказаного Акту,
перевіркою встановлено, що платник
податків - ОСОБА_1, надав митному органу
документ, а саме контракт
купівлі-продажу від 26.02.2013, який містять
неправдиві дані щодо його вартості.
Митна вартість даного товару, заявлена
у ВМД, є на 62243,88 гривень нижчою за митну
вартість, розраховану у відповідності
до Митного кодексу України на основі
документів, отриманих від митних
органів Німеччини.

Відповідно до пунктів 1 та 4 статті 50
Митного кодексу України від 13.03.12 №
4495-VI: „Відомості про митну вартість
товарів використовуються для: 1)
нарахування митних платежів; 4)
розрахунку податкового зобов'язання,
визначеного за результатами
документальної перевірки", подання
неправдивих даних про митну вартість
транспортного засобу, ввезеного на
митну територію України платником
податків ОСОБА_1, призвело до порушення
вимог пункту 2 частини другої статті 52
та пункту 1 частини першої статті 279
Митного кодексу України від 13.03.12 №
4495-VI, із змінами та доповненнями, пункту
185.1 (в) статті 185 та пункту 190.1 статті 190
Податкового кодексу України від 2
грудня 2010 року № 2755-VI, із змінами та
доповненнями, що діяли на день подання
до митного оформлення товару за ВМД від
04.03.13 № 305080000/2013/003801, та, як наслідок,
призвело до несплати митних платежів в
повному обсязі та заниження податкових
зобов'язань на загальну суму 19918,04 грн.,
з яких 6224,39 грн. - ввізне мито та 13693,65
грн. - ПДВ.

Податкове зобов'язання в сумі 19918,04 грн.,
в тому числі по ввізному миту - 6224,39 грн.,
ПДВ - 13693,65 грн., підлягає сплаті до
державного бюджету платником податків
ОСОБА_1

Позивачем порушено ст. 279 Митного
кодексу України у частині
достовірності визначення митної
вартості товарів, що, у свою чергу,
спричинило несплату до Державного
бюджету України належних податків.
Сума заниження податкового
зобов'язання складає 19 918,04 грн. (з них
мито - 6 224,39 грн., ПДВ - 13 693,65 грн.). Кошти у
сумі 19 918, 04 грн., підлягають сплаті до
Державного бюджету України.

На підставі висновків акту перевірки
від 05.08.2014 року за №н 0001/4/0716/НОМЕР_2
відповідачем прийняті податкові
повідомлення-рішення форми "Р" від
15.08.2014 року № , яким ОСОБА_1
визначено суму податкового
зобов'язання 17117,06 грн., з них за
платежем "податок на додану вартість" 13
693,65 грн. та "штраф" 3 423,41 грн. та №
визначено суму податкового
зобов'язання 7 780,49 грн. з них за платежем
"ввізне мито" 6 224,39 грн. та "штраф" 1556,10
грн.(а.с.17)

Отже, під час митного оформлення
Транспортного засобу позивач, надав
Чопській митниці документи, які
містять неправдиві дані щодо його
вартості, а саме контракт
купівлі-продажу від 26.02.2013, що призвело
до заниження митної вартості товару на
62243,88 гривень, що в свою чергу
спричинило недобір митних платежів на
суму 19918,04 грн., з яких ввізне мито - 6224,39
грн., ПДВ- 13693,65 грн.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні
покази в якості свідка давати
відмовився на підставі ст.. 63
Конституції України. Проте, пояснив, що
він всі кошти на придбання даного
автомобіля віддав своєму зятю ОСОБА_6,
який і розраховувався за автомобіль.
Наскільки відомо позивачу, вартість
автомобіля становила 9500 євро, проте,
при розрахунку він присутній не був.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_6
пояснив, що він із своїм тестем ОСОБА_1
придбав у Німеччині вищевказаний
автомобіль за 9500 євро. Звідки дані у
німецької митниці щодо більшої
вартості автомобіля йому не відомо.

Проте, такі дані суперечать поясненням
ОСОБА_1, які останній давав у Чопській
митниці, де вказав, що саме він придбав
автомобіль, орієнтовною ціною 13000 євро.
(а.с.112-114).

Допитаний в якості свідка співробітник
Чопської митниці ОСОБА_7 пояснив, що він
відбирав вищевказані пояснення в
ОСОБА_1 в присутності його дружини. В
даних поясненнях ОСОБА_1 вказав, що ним
було придбано автомобіль за 13017 євро.
Чому в поданому при оформленні
договорі була вказана сума 9500 євро,
якщо оплата становила 13017 євро, ОСОБА_1
повідомив, що йому не відомо, оскільки
оформленням документів при
розмитненні він не займався.

У відповідності до положень ст. 41
Митного кодексу України встановлено
форму митного контролю у вигляді
перевірки системи звітності та обліку
товарів, що переміщуються через митний
кордон України, а також своєчасності,
достовірності, повноти нарахування та
сплати податків і зборів, які
відповідно до законів справляються при
переміщенні товарів через митний
кордон України.

Згідно зі ст. 69 цього Кодексу незалежно
від закінчення операцій митного
контролю, оформлення та пропуску
товарів і транспортних засобів митний
контроль за ними може здійснюватися,
якщо є достатні підстави вважати, що
мають місце порушення законодавства
України чи міжнародного договору
України, укладеного в установленому
законом порядку, контроль за
виконанням яких покладено законом на
митні органи. Такий контроль
здійснюється на підставі письмового
розпорядження керівника митного
органу або особи, яка його заміщує.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 МК України
декларування здійснюється шляхом
заявлення за встановленою формою
(письмовою, усною, шляхом вчинення дій)
точних відомостей про товари і
транспортні засоби, мету їх
переміщення через митний кордон
України, а також відомостей, необхідних
для здійснення їх митного контролю та
митного оформлення.

Згідно положень пп. 54.3.6 п. 54.3 ст. 54
Податкового кодексу України
контролюючий орган зобов'язаний
самостійно визначити суму грошових
зобов'язань платника податків, якщо
результати митного контролю, отримані
після закінчення процедури митного
оформлення та випуску товарів,
свідчать про заниження або завищення
податкових зобов'язань, визначених
платником податків у митних
деклараціях.

У відповідності до п. 58.1 ст. 58 ПК України
у разі коли сума грошового зобов'язання
платника податків, передбаченого
податковим або іншим законодавством,
контроль за дотриманням якого
покладено на контролюючі органи,
розраховується контролюючим органом
відповідно до статті 54 цього Кодексу
(крім декларування товарів,
передбаченого для громадян), або у разі
коли за результатами перевірки
контролюючий орган встановлює факт
невідповідності суми бюджетного
відшкодування сумі, заявленій у
податковій декларації, або зменшує
розмір задекларованого від'ємного
значення об'єкта оподаткування
податком на прибуток або від'ємного
значення суми податку на додану
вартість, розрахованого платником
податків відповідно до розділу V цього
Кодексу, такий контролюючий орган
надсилає (вручає) платнику податків
податкове повідомлення-рішення.

Митна вартість товарів, які
переміщуються громадянами через
митний кордон України, для цілей
нарахування податків і зборів
визначається на підставі заяви
власника цих товарів чи уповноваженої
ним особи за умови надання
підтверджувальних документів
(товарних чеків, ярликів тощо), які
можна ідентифікувати з наявними
товарами. При визначенні митної
вартості товарів, які переміщуються у
несупроводжуваному багажі та
вантажному відправленні, крім вартості
самих товарів враховується вартість їх
страхування та перевезення (фрахту) до
моменту перетинання ними митного
кордону України. За відсутності таких
підтверджень або у разі наявності
обґрунтованих сумнівів щодо
достовірності відомостей стосовно
заявленої вартості митні органи
визначають митну вартість самостійно,
на підставі ціни на ідентичні або
подібні (аналогічні) товари та
відповідно до вимог цього Кодексу (ст.
249 МК України).

Відповідно до п. 4 Постанови Кабінету
Міністрів України № 80 від 01.02.2006 «Про
перелік документів, необхідних для
здійснення митного контролю та митного
оформлення товарів і транспортних
засобів, що переміщуються через митний
кордон України»обов'язковими до
подання митному органу є рахунок
(інвойс) або інший документ, який
визначає вартість товару.

Згідно зі ст. 259 Митного кодексу України
митною вартістю товарів, які
переміщуються через митний кордон
України, є їх ціна, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари, обчислена відповідно до
положень цього Кодексу.

Оскільки, в судовому порядку
встановлено порушення декларантом
вимог митного законодавства щодо
декларування вартості товару, в
результаті чого занижено митні
платежі, тому донарахування податкових
зобов'язань спірними податковими
повідомленнями-рішеннями № від
15.08.2014 року та № від 15.08.2014 року є
правомірними.

Дана позиція суду відповідає практиці
ВАСУ та ВСУ(а.с.65-78, 98-102) зокрема по
справі №К800/49372/13 (ухвала від 19.05.2014 р.),
№К/9991/57089/12 (ухвала від 18.03.2013 р.).

Під час звернення до суду позивачем
було сплачено судовий збір в розмірі
182,70 грн. згідно квитанції №ПН23548 від
15.09.2014 року.

Згідно ст..94 КАС України та відповідно
до ч.3 ст.4 Закону України "Про судовий
збір", з позивача слід стягнути, з
врахуванням ставки збору (встановленої
пп.1 п.3. ч.2 ст.4 Закону України "Про
судовий збір") та суми сплаченого
позивачем при зверненні до суду
судового збору (згідно квитанції
№ПН23548 від 15.09.2014 року) на користь
Державного бюджету України судовий
збір у розмірі 1644,30 грн.

Керуючись статтями 11, 70, 71, 86, 94, 128, 160-163
КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

1.У задоволенні позову ОСОБА_1 до
Головного управління Міндоходів у
Закарпатській області про визнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень №
від 15.08.2014 року та № від 15.08.2014
року. - відмовити повністю.

2. Стягнути з ОСОБА_1(АДРЕСА_1,
ідент.номер - НОМЕР_2) на користь
Державного бюджету України судовий
збір у розмірі 1644,30 грн.(одну тисячу
шістсот сорок чотири гривні 30копійок)
на наступні платіжні реквізити: Банк
одержувача: ГУДКСУ у Закарпатській
області; МФО 812016; Рах.: 4002;
Отримувач: УК у м. Ужгороді 22030001; Код
одержувача: 38015610.

3. Постанова суду може бути оскаржена до
Львівського апеляційного
адміністративного суду протягом
десяти днів з дня її проголошення, а у
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Апеляційна
скарга подається через Закарпатський
окружний адміністративний суд з
одночасним надсиланням її копії до
суду апеляційної інстанції. У разі
подання апеляційної скарги судове
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

СуддяЮ.Ю. Дору