Справа № 813/5558/14
Суддя: Кухар Наталія Андріївна
Дата ухвалення: 2014-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 листопада 2014 року
№ 813/5558/14
Львівський окружний адміністративний
суд,
головуючого-судді
секретар судового засідання
за участю прокурора - Клак Ю.Г.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Львові
адміністративну справу за позовом
Прокурора Городоцького району
Львівської області в інтересах держави
в особі Фонду державного майна України
до Великолюбінської селищної ради
Городоцького району Львівської
області, треті особи ДП "Санаторій
Любінь Великий, ЗАТ ЛОЗПУ
"Укрпрофоздоровниця" про визнання
незаконним та скасування рішення № 80
Прокурор Городоцького району
Львівської області звернувся до
Львівського окружного
адміністративного суду в інтересах
держави в особі Фонду державного майна
України до Великолюбінської селищної
ради Городоцького району Львівської
області, треті особи - ДП «Санаторій
«Любінь Великий» ЗАТ ЛОЗПУ
«Укрпрофоздоровниця», в якому просить
визнати незаконним та скасувати
рішення виконавчого комітету
Великолюбінської селищної ради
Львівської області №80 від 14.09.1999 року
«Про оформлення права власності на
об'єкт нерухомого майна (водонапірна
башта), що знаходиться в с-щі В. Любінь
по вул. Львівській, 16».

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
оскаржуване рішення Виконавчого
комітету Великолюбінської селищної
ради прийнято на підставі клопотання
адміністрації ДП «Санаторію «Любінь
Великий» ЗАТ ЛОЗПУ
«Укрпрофоздоровниця», що, з
врахуванням положень Інструкції про
реєстрацію права власності юридичних
та фізичних осіб, не може вважатись
правовстановлюючим документом. А
відтак, дане рішення органу місцевого
самоврядування є незаконним та
підлягає скасуванню.

В судовому засіданні представник
прокуратури позов підтримав повністю,
посилаючись на обставини викладені в
позовній заяві, просить його
задовольнити, оскільки спірне майно є
державною власністю.

Представник Фонду державного майна
України в судове засідання не з'явився,
хоча був належним чином повідомлений
про дату, час та місце судового
засідання, про причини неявки суд не
повідомив.

Відповідач не забезпечив явки
представника в судове засідання, подав
клопотання про розгляд справи у його
відсутності.

Представники третіх осіб в судове
засідання також не з'явились.

Дослідивши наявні у справі матеріали,
всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини справи на яких
ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд приходить
до висновку, що позов слід задовольнити
повністю з наступних підстав.

Постановою Ради Міністрів УРСР № 606 від
23.04.1960 року "Про передачу профспілкам
санаторіїв і будинків відпочинку
Міністерства охорони здоров'я УРСР" усі
діючі госпрозрахункові санаторії (крім
туберкульозних), будинки відпочинку,
санаторні пансіонати, курортні
поліклініки, а також санаторії (крім
туберкульозних) і будинки відпочинку,
що будуються, Міністерство охорони
здоров'я УРСР було зобов'язано передати
Українській республіканській раді
профспілок в строк до 01.05.1960 року з
метою дальшого поліпшення організації
відпочинку і санаторно-курортного
обслуговування трудящих і підвищення
ролі профспілок. Відповідно до п. 2 цієї
постанови майно передавалося
профспілковим органам у відання, а не у
власність. У переліку санаторіїв,
будинків відпочинку і пансіонатів, що
передаються Українській
республіканській раді профспілок
Міністерством охорони здоров'я УРСР, що
є додатком № 1 до вказаної постанови,
містяться об'єкти правонаступників.

Після розпаду СРСР правонаступником
Української республіканської Ради
профспілок стала Рада Федерації
незалежних профспілок України, а
правонаступником останньої є
Федерація професійних спілок України.
Частка майна даної Федерації,
переданого до статутного фонду
Товариства, становить 92,92% розміру
статутного фонду.

Рішенням виконавчого комітету
Ленінської районної ради народних
депутатів міста Києва № 9971 від 23.12.1991
року зареєстровано Закрите акціонерне
товариство "Укрпрофоздоровниця".
Вказане підприємство є
правонаступником Української
республіканської ради по управлінню
курортами профспілок, оздоровниць і
господарств, об'єднань
санаторно-курортних закладів
профспілок України і створене на майні
засновників Федерації профспілок
України та Фонду соціального
страхування України з тимчасової
втрати працездатності.

Згідно з актом від 24.01.1992 року на
підставі Постанови Президії Ради
Федерації незалежних профспілок
України від 22.11.1991 року "Про створення
акціонерного товариства
лікувально-оздоровчих закладів
профспілок України
"Укрпрофоздоровниця"у власність
останнього було передано майно
територіальних санаторно-куротних
установ, санаторіїв, будинків
відпочинку, тощо, в тому числі цілісний
майновий комплекс Санаторію "Любінь
Великий", що в смт. Великий Любінь, вул.
Львівська, 16.

Після проголошення незалежності
України Законом України «Про
підприємства, установи та організації
союзного підпорядкування,
розташованих на території України» від
10.09.1991 року встановлено, що майно та
фінансові ресурси підприємств, установ
і організацій та інших суб'єктів
союзного підпорядкування, розташовані
на території України, залишено у
державній власності.

Таким чином, нерухоме майно цілісного
майнового комплексу ЗАТ
"Укрпрофоздоровниця", до моменту його
реєстрації за Прикарпатським ДП ЗАТ
лікувально-оздоровчих закладів
профспілок України
"Укрпрофоздоровниця", перебувало у
державній власності.

Судом встановлено, що 15.03.2000 року
Прикарпатське дочірнє підприємство
ЗАТ "Укрпрофоздоровниця" видало наказ
№ 28 "Про створення філій
Прикарпатського дочірнього
підприємства ЗАТ
"Укрпрофоздоровниця"та затвердження
положень про них", яким було створено
філію Прикарпатського дочірнього
підприємства ЗАТ "Укрпрофоздоровниця"-
"Санаторій "Любінь Великий".

За викладених обставин, майно, яке
передано ЗАТ «Укрпрофоздоровниця» до
статутного фонду ДП «Санаторію «Любінь
Великий» ЗАТ ЛОЗПУ
«Укрпрофоздоровниця» є державною
власністю.

Згідно з ст.1 Тимчасового Положення
«Про Фонд державного майна України»,
затверджено постановою Верховної Ради
України від 07.07.1992 року, Фонд державного
майна України здійснює державну
політику у сфері приватизації
державного майна та виступає
орендодавцем майнових комплексів, що є
загальнодержавною власністю.

Проведеною прокуратурою Городоцького
району перевіркою встановлено, що
рішенням виконавчого комітету
Великолібнської селищної ради
Львівської області №80 від 14.09.1999 року
«Про оформлення права власності на
об'єкт нерухомого майна (водонапірна
башта), що знаходиться в с-щі В.Любінь по
вул. Львівській, 16» вирішено доручити
Самбірському міжміському бюро
технічної інвентаризації оформити
право влансоіт та видати свідоцтво про
право власності на водонапірну башту,
що знаходиться в селищі В.Любінь по вул.
Львівська, 16 в цілому ЗАТ ЛОЗПУ
«Укрпрофоздоровниця» на об'єкти
нерухомого майна, що знаходяться на
вул. Львівській, 16 в смт. Великий Любінь
Городоцького району, а саме на
водонапірну башту.

Судом встановлено, що підставою для
прийняття зазначеного рішення було
клопотання адміністрації санаторію
«Любінь Великий» ДП ЗАТ ЛОЗПУ
«Укрпрофоздоровниця».

23.11.2001 року Самбірським бюро технічної
інвентаризації на підставі рішення
виконавчого комітет Великолюбінської
селищної ради №80 від 14.09.1999 року
проведено реєстрацію права власності
на приміщення водонапірної башти ЗАТ
ЛОЗПУ «Укрпрофоздоровниця», про що
зроблено запис в реєстрову книгу за
реєстровим №57 та видано свідоцтво на
право власності на будівлі та споруди,
якими користувався «Санаторій «Любінь
Великий».

Як передбачено ч.2 ст.19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Порядок здійснення державної
реєстрації права власності на об'єкти
нерухомого майна в Україні визначався
Інструкцією про порядок державної
реєстрації права власності на об'єкти
нерухомого майна, що перебувають у
власності юридичних та фізичних осіб,
затвердженою наказом Державного
комітету будівництва, архітектури та
житлової політики України від 09.06.1998
року за №121 та зареєстрованою в
Міністерстві юстиції України 26.06.1998
року за №399/2839 (в редакції чинній на
момент прийняття спірного рішення).

Відповідно до п. 1.7 Інструкції про
реєстрацію права власності на об'єкти
нерухомого майна, що перебувають у
власності юридичних та фізичних осіб,
затвердженого Наказом Державного
комітету будівництва, архітектури та
житлової політики України від 09.06.1998
року № 121, реєстрація права власності
на об'єкти нерухомого майна
проводиться на підставі
правовстановлюючих документів, за
рахунок коштів власників нерухомого
майна.

Як вбачається з свідоцтва про право
власності від 23.11.2001 року, виданого
Самбірським міжміським бюро технічної
інвентаризації, право власності на
водонапірну башту за ЗАТ ЛОЗПУ
«Укрпрофоздоровниця» зареєстровано на
підставі рішення виконавчого комітету
Великолюбінської селищної ради
Львівської області №80 від 14.09.1999 року,
прийнятого на підставі клопотання
адміністрації санаторію «Любінь
Великий».

Згідно постанови Городоцького
районного суду Львівської області від
22.07.2011 року у справі № 1п-77/11 Бублик
Богдан Григорович перебуваючи на
посаді Великолюбінського селищного
голови Городоцького району, будучи
службовою особою органу місцевого
самоврядування, вчинив службове
підроблення та зловживання службовим
становищем, що спричинило тяжкі
наслідки склав та видав завідомо
неправдивий документ, а саме рішення
виконкому Великолюбінської селищної
ради № 35 від 28.05.1999 р. та № 80 від 14.09.1999 р.
оформлення права власності на об'єкти
нерухомого майна санаторію «Любінь
Великий», в якому вказав завідомо
неправдиві дані щодо підстав для
оформлення права власності на об'єкти
нерухомого майна санаторію «Любінь
Великий» та підписав вказане рішення.

Відповідно до ч.4 ст.72 Кодексу
адміністративного судочинства України
вирок суду у кримінальному провадженні
або постанова суду у справі про
адміністративний проступок, які
набрали законної сили, є обов'язковими
для адміністративного суду, що
розглядає справу про правові наслідки
дій чи бездіяльності особи, щодо якої
ухвалений вирок або постанова суду,
лише в питаннях, чи мало місце діяння та
чи вчинене воно цією особою.

Частиною 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлені критерії, якими керується
адміністративний суд при перевірці
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень. Відповідність
рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта
владних повноважень передбаченим
частиною 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
критеріям перевіряється судом з
урахуванням закріпленого статтею 9
Кодексу адміністративного судочинства
України принципу законності,
відповідно до якого органи державної
влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові і
службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Враховуючи те, що оспорюване рішення
було прийнято не на підставі
передбачених законодавством
правовстановлюючих документів, суд
приходить до висновку про незаконність
такого рішення та про необхідність
його скасувати.

Таким чином, позовні вимоги є
підставними та обгрунтованими, а тому
адміністративний позов належить
задовольнити повністю.

Керуючись ст.ст. 7-14, 69-71, 158-163, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити
повністю.

Визнати протиправним та скасувати
рішення виконавчого комітету
Великолюбінської селищної ради
Львівської області №80 від 14.09.1999 року
про оформлення права власності на
об'єкт нерухомого майна (водонапірна
башта, що знаходиться за адресою
с.Великий Любінь по вул.Львівська,16).

Постанова суду набирає законної
сили після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо таку скаргу
не було подано. У разі подання
апеляційної скарги судове рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.
Якщо строк апеляційного оскарження
буде поновлено, то вважається, що
постанова не набрала законної сили.

Апеляційна скарга на постанову
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії повного тексту
постанови до Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Львівський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до Львівського апеляційного
адміністративного суду.

Суддя
Кухар Н.А.

Повний текст постанови виготовлено
02.12.2014 року.