Справа № 227/4005/14-а
Суддя: Чалий І.С.
Дата ухвалення: 2014-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2014 р.Справа № 227/4005/14-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Чалого І.С.

Суддів: Зеленського В.В. , П'янової Я.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Управління Пенсійного фонду
України в м. Добропіллі та
Добропільському районі Донецької
області на постанову Добропільського
міськрайонного суду Донецької області
від 15.09.2014р. по справі № 227/4005/14-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду
України в м. Добропіллі та
Добропільському районі Донецької
області

про визнання неправомірними дій та
зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернулась до суду з
позовом, в якому просила визнати
протиправним і неправомірним рішення
№3417 від 13.08.2014 року Управління
Пенсійного фонду України в м.
Добропіллі та Добропільському районі
Донецької області про відмову у
включенні у склад середньомісячної
заробітної плати при обчисленні
розміру пенсії державного службовця
матеріальної допомоги на оздоровлення
та на вирішення соціально-побутових
питань, індексації заробітної плати, з
яких справляються страхові внески на
державне пенсійне страхування, а з
01.01.2011 року - єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, та призначення
пенсії в розмірі 70 відсотків суми
заробітної плати, замість 90 відсотків
(на момент призначення пенсії, тобто на
25.07.2011 року). Скасувати рішення №3417 від
13.08.2014 року Управління Пенсійного фонду
України в м. Добропіллі та
Добропільському районі Донецької
області. Зобов'язати відповідача
прийняти нову довідку для розрахунку
та здійснити перерахунок та виплату
пенсії з 25.07.2011 року згідно вимоги ч.1
ст.37 Закону України «Про державну
службу» в розмірі 90 відсотків, з
урахуванням сум матеріальної допомоги
на оздоровлення та на вирішення
соціально-побутових питань, індексації
заробітної плати, які враховуються при
обчисленні пенсії та з яких сплачено
страхові внески з урахуванням фактично
отриманих сум відповідно до Закону
України «Про державну службу».

Постановою Добропільського
міськрайонного суду Донецької області
від 15.09.2014 року позовні вимоги
задоволені частково. Визнано
протиправним і не правомірним та
скасовано рішення №3417 від 13.08.2014 року
Управління Пенсійного фонду України в
м. Добропіллі та Добропільському
районі Донецької області про відмову
позивачу у включенні матеріальної
допомоги на оздоровлення та на
вирішення соціально-побутових питань,
індексації заробітної плати в
заробітну плату для перерахунку
пенсії. Зобов'язано Управління
Пенсійного фонду України в м.
Добропіллі та Добропільському районі
Донецької області здійснено
перерахунок та виплату з 01.08.2014 року
позивачу пенсії з урахуванням
матеріальної допомоги на оздоровлення
та на вирішення соціально-побутових
питань, індексації заробітної плати за
роботу на державній службі, які
враховуються при обчисленні пенсії та
з яких сплачено страхові внески з
урахуванням фактично отриманих сум із
застосуванням відсотку розрахунку
пенсії 90 відсотків. В задоволенні іншої
частини позовних вимог відмовлено.

Виходячи з приписів п.3 ч.1 ст.197 КАС
України вищезазначена апеляційна
скарга розглядається в порядку
письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши рішення
суду першої інстанції, доводи
апеляційної скарги, дослідивши докази
по справі, вважає, що апеляційна скарга
відповідача не підлягає задоволенню,
виходячи з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено в суді апеляційної
інстанції, що позивач перебуває на
обліку в Управління Пенсійного фонду
України в м. Добропіллі та
Добропільському районі Донецької
області та отримує пенсію з 25.07.2011 року,
на підставі Закону України «Про
державну службу». Позивач до виходу на
пенсію працювала на посаді державного
службовця заступника начальника
управління-начальника відділу
фінансової звітності та
бухгалтерського обліку операцій з
виконання бюджетів, головного
бухгалтера управління Державного
казначейства у м. Добропіллі ГУДКСУ у
Донецькій області.

Для призначення пенсії, позивачкою до
Управлінням Пенсійного фонду України в
м. Добропіллі та Добропільському
районі Донецької області були надані
управлінням Державного казначейства у
м. Добропіллі ГУДКСУ у Донецькій
області довідки про складові
заробітної плати від 21.07.2011 року №
39/04-55/1443 та №39/04-55/1444. (а.с. 13, 14)

При нарахуванні розміру пенсії
Управлінням Пенсійного фонду України в
м. Добропіллі та Добропільському
районі Донецької області не
враховувалась матеріальна допомога на
оздоровлення та на вирішення
соціально-побутових питань, індексації
заробітної плати.

11.08.2014 року позивач звернулась до
відповідача з заявою про перерахунок
призначеної пенсії з урахуванням інших
виплат (матеріальної допомоги на
оздоровлення та на вирішення
соціально-побутових питань, індексації
заробітної плати), визначених у довідці
від 07.08.2014 року № 04-53/1595 про заробітну
плату за відповідний період. (а.с.15)

Рішенням від 13.08.2014 року № 3417
Управлінням Пенсійного фонду України в
м. Добропіллі та Добропільському
районі Донецької області відмовлено в
перерахунку пенсії, оскільки зазначені
позивачем доплати є одноразовими
виплатами і не зазначені в переліку
складових заробітної плати,
передбаченого ст..33 Закону України «Про
державну службу», а й отже не
підлягають включенню під час
обчислення пенсії державного
службовця. (а.с. 23)

Не погодившись із вищезазначеними
діями відповідача, позивачка для
захисту своїх прав звернулася до суду з
адміністративним позовом.

Приймаючи рішення про задоволення
позову, суд першої інстанції виходив з
того, що відповідач помилково дійшов до
висновку про те, що матеріальна
допомога на оздоровлення та на
вирішення соціально побутових-питань
не включається до складу заробітної
плати державного службовця, яка
враховується при обчисленні розміру
його пенсії, а тому позовні вимоги
позивача є обґрунтованими та
підлягають задоволенню.

Колегія суддів погоджується з даним
висновком суду першої інстанції з
огляду на наступне.

Згідно довідок про складові
заробітної плати (надбавки та премії за
останні 24 календарні місяці роботи або
за 60 календарних місяців роботи підряд
перед зверненням за пенсією), що
подається для призначення пенсії
відповідно до Закону України «Про
державну службу» від 21.07.2011 року №
39/04-55/1443 та від 07.08.2014 року № 04-53/1595 року,
наданих управлінням Державного
казначейства у м. Добропіллі ГУДКСУ у
Донецькій області, позивачка
отримувала щомісячні надбавки, премії
та інші виплати за період з липня 2009
року по червень 2011 року, на які були
нараховані страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, а з 01.01.2011 року - єдиний
внесок на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування.

Відповідно до протоколу 698 від 02.08.2011
року, Управлінням Пенсійного фонду
України в м. Добропіллі та
Добропільському районі Донецької
області позивачці була призначена
пенсія у розмірі 90 відсотків від
заробітку як державному службовцю з
загальним стажем державної служби 35
років. (а.с. 22)

Згідно частини 7 статті 21 Закону
України "Про службу в органах місцевого
самоврядування" від 7 червня 2001 року N
2493-III в редакції, чинній на час
призначення пенсії позивачці, пенсійне
забезпечення посадових осіб місцевого
самоврядування, які мають стаж служби в
органах місцевого самоврядування
та/або державної служби не менше 10
років, здійснюється у порядку,
визначеному законодавством України
про державну службу.

Згідно частини 2 статті 37 Закону
України "Про державну службу" (в
редакції, чинній на час призначення
пенсії позивачці) (далі - Закон № 3723-XII),
на одержання пенсії державних
службовців мають право особи, які
досягли встановленого законодавством
пенсійного віку, за наявності
страхового стажу для чоловіків - не
менше 25 років, для жінок - не менше 20
років, у тому числі стажу державної
служби - не менше 10 років, та які на час
досягнення пенсійного віку працювали
на посадах державних службовців, а
також особи, які мають не менше 20 років
стажу роботи на посадах, віднесених до
категорій посад державних службовців, -
незалежно від місця роботи на час
досягнення пенсійного віку. Пенсія
державним службовцям призначається в
розмірі 80 відсотків від сум їх
заробітної плати, на які нараховуються
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування, а
особам, які на час звернення за
призначенням пенсії не є державними
службовцями, - у розмірі 80 відсотків
заробітної плати працюючого
державного службовця відповідної
посади та рангу за останнім місцем
роботи на державній службі.

У частині першій статті 1 Закону
України від 24 березня 1995 року №108/95ВР
"Про оплату праці" (далі Закон №108/95-ВР)
встановлено, що заробітна плата - це
винагорода, обчислена, як правило, у
грошовому виразі, яку за трудовим
договором роботодавець виплачує
працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено
структуру заробітної плати, до якої
входить: основна та додаткова
заробітна плата, а також заохочувальні
та компенсаційні виплати.

Згідно до Наказу Державного комітету
статистики України № 5 «Про
затвердження інструкції зі статистики
заробітної плати» від 13.01.2004 року,
структура заробітної плати
складається з основної, додаткової та
інших заохочувальних та
компенсаційних виплат, до яких
належать виплати у тому числі
компенсаційні та інші грошові і
матеріальні виплати, суми виплат,
пов'язані з індексацією заробітної
плати, матеріальна допомога, яка
надається всім або більшості
працівників, та виплати соціального
характеру.

Частиною другою статті 33 Закону № 3723-XII
передбачено, що заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплати за
ранги, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених положень дає підстави
для висновку, що матеріальна допомога
на оздоровлення та допомога для
вирішення соціально-побутових питань
входила до системи оплати праці
державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України від
5 листопада 1991 року №1788-XII "Про пенсійне
забезпечення" (далі Закон № 1788-XII)
врегульовано види оплати праці, що
враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої статті 66
цього Закону до заробітку для
обчислення пенсії включаються всі види
оплати праці (виплат, доходу), на які
відповідно до Закону України "Про збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування" нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, в межах максимальної
величини фактичних витрат на оплату
праці найманих працівників,
оподатковуваного доходу (прибутку),
сукупного оподатковуваного доходу
(граничної суми заробітної плати
(доходу), з яких справляються страхові
внески (збори) до соціальних фондів, що
діяла на день одержання зазначеного
заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України від 9 липня 2003
року № 1058-IV "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" (далі
Закон № 1058-IV) визначає виплати (доходи),
що враховуються в заробітну плату
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії. Так, зокрема до
такого доходу (заробітної плати)
враховуються: суми виплат, отримуваних
застрахованою особою після набрання
чинності цим Законом, з яких згідно з
цим Законом були фактично нараховані
(обчислені) та сплачені страхові
внески; суми виплат, отримуваних
застрахованою особою до набрання
чинності цим Законом, у межах сум, на
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, нараховувалися внески на
державне соціальне страхування або
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування.

За змістом наведених норм отримувані
застрахованою особою суми виплат, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

Таким чином, висновок суду першої
інстанції про те, що індексація
грошових доходів та матеріальна
допомога, на які нараховувався збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, повинні враховуватись при
обчисленні розміру пенсії позивачки, є
обґрунтованим.

Посилання відповідача у апеляційній
скарзі на відсутність підстав для
проведення перерахунку пенсії
позивачу, оскільки зазначені види
виплат не можуть зараховуватись до
складу заробітної плати при обчисленні
розміру пенсії, є безпідставними з
огляду на норми ст. 33, 37 Закону України
"Про державну службу", ст. 66 Закону
України "Про пенсійне забезпечення" та
ст. 41 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування".

З матеріалів справи вбачається, що
підставою для проведення перерахунку
пенсії позивачці є отримані нею
довідки про про складові заробітної
плати (за останні 24 календарні місяці
роботи або будь-які 60 календарних
місяців роботи підряд перед зверненням
за пенсією), що подається для
призначення пенсії відповідно до
Закону України "Про державну службу"
від 21.07.2011 року № 39/04-55/1443 та від 07.08.2014
року № 04-53/1595 року. Зазначені документи
дають право для проведення перерахунку
раніше призначеної пенсії.

Відповідно до ч.1 ст. 195 КАС України, суд
апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в
межах апеляційної скарги. Суд
апеляційної інстанції може вийти за
межі доводів апеляційної скарги в разі
встановлення під час апеляційного
провадження порушень, допущених судом
першої інстанції, які призвели до
неправильного вирішення справи.

Отже, колегія суддів вважає, що
постанова суду першої інстанції
ухвалена з дотриманням норм
процесуального права, у відповідності
до вимог норм матеріального права, тому
колегія суддів вважає, що підстав для
її скасування немає.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, ст. 198, ст.200, п.1
ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м.
Добропіллі та Добропільському районі
Донецької області залишити без
задоволення.

Постанову Добропільського
міськрайонного суду Донецької області
від 15.09.2014р. по справі № 227/4005/14-а
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення їх копій
особам, які беруть участь у справі, є
остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя (підпис)Чалий
І.С.Судді(підпис) (підпис) Зеленський
В.В. П’янова Я.В.