Справа № К/9991/1410/12-С
Суддя: Рибченко А.О.
Дата ухвалення: 2014-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2014 року
м. Київ К/9991/1410/12

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача
Рибченка А.О.

суддів:
Голубєвої Г.К.

Карася О.В.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3

на постанову Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 22 грудня 2010 року

у справі № 2-а-4188/09/0470

за позовом Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_3

до Західно-Донбаської об'єднаної
державної податкової інспекції у
Дніпропетровській області

про визнання недійсним рішення про
застосування штрафних (фінансових)
санкцій, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
25 січня 2010 року
адміністративний позов Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3 (далі - ФОП
ОСОБА_3; позивач) до Західно-Донбаської
об'єднаної державної податкової
інспекції у Дніпропетровській області
(далі - Західно-Донбаська ОДПІ у
Дніпропетровській області; відповідач)
задоволено. Визнано недійсним рішення
№ від 09 січня 2009 року про
застосування штрафних (фінансових)
санкцій.

Рішення суду першої інстанції
мотивовано правомірністю невнесення
позивачем до книги обліку доходів і
витрат інформації про спірну
розрахункову операцію 23 грудня 2008 року
з огляду на те, що фактично товар
(салютну установку) передано покупцю 24
грудня 2008 року.

Не погодившись з рішенням суду
першої інстанції, відповідач оскаржив
його в апеляційному порядку.

Постановою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 22 грудня 2010 року
апеляційну скаргу Західно-Донбаської
ОДПІ у Дніпропетровській області
задоволено. Постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 25 січня 2010
року скасовано. В позові відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним
судовим рішенням у справі, позивач
оскаржив його в касаційному порядку до
Вищого адміністративного суду України.

В поданій касаційній скарзі, з
посиланням на порушення судом
апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права,
ставиться питання про скасування
постанови Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 22 грудня 2010 року та
залишення в силі постанови
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 25 січня 2010
року.

В запереченні на касаційну скаргу
відповідач просить відмовити в її
задоволенні в повному обсязі, а рішення
суду апеляційної інстанції залишити
без змін.

Крім того, Західно-Донбаською ОДПІ у
Дніпропетровській області заявлено
клопотання про заміну відповідача у
справі - Західно-Донбаської ОДПІ у
Дніпропетровській області на
Західно-Донбаську об'єднану державну
податкову інспекцію Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області у зв'язку з
реорганізацією, яке згідно із статтею 55
Кодексу адміністративного судочинства
України підлягає задоволенню.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
перевіривши правильність застосування
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
юридичної оцінки обставин справи,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України дійшла
висновку, що касаційну скаргу слід
відхилити, виходячи з таких підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій
встановлено, що посадовими особами
Західно-Донбаської ОДПІ у
Дніпропетровській області проведено
перевірку павільйону, що належить ФОП
ОСОБА_3, з питань дотримання суб'єктами
господарювання порядку проведення
розрахунків за товари (послуги), вимог з
регулювання обігу готівки, наявності
торгових патентів і ліцензій, за
результатами якої складено акт № 00002682
від 24 грудня 2008 року.

На підставі зазначеного акту перевірки
відповідачем прийнято рішення
№ від 09 січня 2009 року, яким до
позивача застосовано суму штрафних
(фінансових) санкцій у розмірі 8 000,00 грн.

Перевіркою встановлено порушення ФОП
ОСОБА_3 пункту 1.2 глави 1, пунктів 2.2, 2.6
глави 2 Положення про ведення касових
операцій у національній валюті в
Україні, затвердженого постановою
Правління Національного банку України
від 15 грудня 2004 року № 637, (далі -
Положення) у зв'язку з
неоприбуткуванням готівкових коштів у
розмірі 1 600,00 грн. за 23 грудня 2008 року в
книзі обліку доходів і витрат.

Скасовуючи постанову суду першої
інстанції про задоволення
адміністративного позову та
відмовляючи в його задоволенні, суд
апеляційної інстанції виходив з
наступних мотивів, з якими
погоджується суд касаційної інстанції.

Відповідно до пункту 2.6 глави 2
Положення уся готівка, що надходить до
кас, має своєчасно (у день одержання
готівкових коштів) та в повній сумі
оприбутковуватися.

Пунктом 1.2 глави 1 Положення визначено,
що оприбуткування готівки - це
проведення підприємствами і
підприємцями обліку готівки в касі на
повну суму її фактичних надходжень у
касовій книзі, книзі обліку доходів і
витрат, книзі обліку розрахункових
операцій; книга обліку доходів і витрат
- це документ установленої форми, що
застосовується відповідно до
законодавства України для
відображення руху готівки. Форму
відповідної книги обліку доходів і
витрат установлено Державною
податковою адміністрацією України.

Згідно з пунктом 1 Порядку ведення
книги обліку доходів і витрат,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 26 вересня 2001 року
№ 1269, (в редакції, чинній на
час виникнення спірних правовідносин;
далі - Порядок) книга обліку доходів і
витрат ведеться суб'єктами
підприємницької діяльності-фізичними
особами, оподаткування доходів яких
здійснюється згідно із законодавством
з питань оподаткування суб'єктів
малого підприємництва (у тому числі
шляхом отримання свідоцтва про сплату
єдиного податку), а також особами, які
мають пільговий торговий патент для
продажу товарів (крім підакцизних)
(надання послуг) відповідно до
законодавства з питань патентування
деяких видів підприємницької
діяльності, якщо такі особи не є
платниками податку на додану вартість
згідно із законодавством.

Пунктом 5 Порядку передбачено, що
суб'єктом підприємницької діяльності
до книги обліку доходів і витрат
заносяться такі відомості: порядковий
номер запису; дата здійснення операції,
пов'язаної з проведеними витратами
і/або отриманим доходом; сума витрат за
фактом їх здійснення, в тому числі
заробітна плата найманого працівника;
сума вартості товарів, отриманих для їх
продажу (надання послуг); сума виручки
від продажу товарів (надання послуг) - з
підсумком за день.

Таким чином, оприбуткування готівки
суб'єктом малого
підприємництва-фізичною особою, якому
надано право проводити розрахунки
готівкою із споживачами без
використання реєстратора
розрахункових операцій та
розрахункової книжки, передбачає,
зокрема, відображення ним у книзі
обліку доходів і витрат усієї суми
отриманої виручки за результатами
робочого дня.

А відтак, враховуючи, що кошти в розмірі
1 600,00 грн., отримані позивачем 23 грудня
2008 року, що підтверджується наявним в
матеріалах справи товарним чеком, не
оприбутковано в книзі обліку до ходів і
витрат цього ж дня, суд апеляційної
інстанції дійшов цілком
обґрунтованого висновку про
правомірність застосування
контролюючим органом до ФОП ОСОБА_3
суми штрафних (фінансових) санкцій у
розмірі 8 000,00 грн. оскаржуваним актом
індивідуальної дії.

Доводи касаційної скарги про порушення
органом державної податкової служби
порядку проведення перевірки колегія
суддів відхиляє, оскільки недотримання
податковим органом вимог
законодавства під час здійснення
перевірки, у разі допуску його
посадових осіб до проведення такої
перевірки, не звільняє суб'єкта
господарювання від передбаченої
чинним законодавством
відповідальності за допущені ним
порушення вимог податкового та іншого
законодавства, що виявлені в ході її
проведення.

При цьому в розглядуваній ситуації
позивачем працівників
Західно-Донбаської ОДПІ у
Дніпропетровській області до
проведення перевірки допущено, що не
заперечується ФОП ОСОБА_3 та свідчить
про фактичну згоду на проведення такої
перевірки.

За наведених обставин, колегія суддів
Вищого адміністративного суду України
вважає постанову Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 22 грудня 2010 року такою, що
прийнята з правильним застосуванням
норм матеріального та процесуального
права, а тому суд касаційної інстанції
не знаходить підстав, які могли б
призвести до її зміни чи скасування.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230,
231 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Замінити в даній справі
відповідача - Західно-Донбаську
об'єднану державну податкову інспекцію
у Дніпропетровській області її
правонаступником - Західно-Донбаською
об'єднаною державною податковою
інспекцією Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області.

Касаційну скаргу Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3 відхилити, а
постанову Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 22 грудня 2010 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
переглянута Верховним Судом України з
підстав і в порядку, встановленими
главою 3 розділу IV Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий
Рибченко А.О.

Судді
Голубєва Г.К.

Карась О.В.