Справа № 206/5031/14-а
Суддя: Маштак К. С.
Дата ухвалення: 2014-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 206/5031/14-а
Провадження № 6-а/206/53/14
УХВАЛА

08 серпня 2014
року
Самарський
районний суд м. Дніпропетровська

у складі:

головуючого судді
Маштак К.С.

при секретарі
Таран А.О.

розглянувши в порядку письмового
провадження подання Управління
державної виконавчої служби Головного
управління юстиції у
Дніпропетровській області в особі
відділу примусового виконання рішень
про зміну способу і порядку виконання
рішення суду по адміністративній
справі за позовом ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України
в Самарському районі м.
Дніпропетровська про визнання
бездіяльності протиправною та
зобов’язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

16 травня 2011 року Самарським районним
судом м. Дніпропетровська винесено
постанову, якою вимоги позивача було
задоволено.

11 грудня 2012 року ухвалою
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду постанову від 16
травня 2011 року винесену Самарським
районним судом м. Дніпропетровська
було залишено без змін.

31 липня 2014 року управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у
Дніпропетровській області в особі
відділу примусового виконання рішень
звернулась до суду з поданням про зміну
чи встановлення способу і порядку
виконання судового рішення,
посилаючись на те, що на примусовому
виконанні у Головному управлінні
юстиції у Дніпропетровській області
перебуває виконавче провадження №
40699066 з виконання виконавчого листа
№ 2а-1853/11, виданого 14.11.2013 року
Самарським районним судом м.
Дніпропетровська про зобов’язання
Управління Пенсійного фонду України в
Самарському районі м. Дніпропетровська
перерахувати та виплачувати ОСОБА_1, як
дитині війни, недоплачену щомісячну
державну соціальну допомогу в розмірі
30 відсотків мінімальної пенсії за
віком, відповідно до ст. 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни», виходячи з розміру мінімальної
пенсії за віком, встановленої ч.1 ст. 28
Закону України «Про
загальнообов’язкове державне
пенсійне страхування»та з урахуванням
встановленого законодавством
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, починаючи з 19
жовтня 2010 року та в подальшому до змін в
діючому законодавстві, з урахуванням
фактично виплачених сум. В поданні
зазначили, що на виконання зазначеної
постанови суду ОСОБА_1 звернулась до
виконавчої служби для виконання
рішення суду в примусовому порядку,
однак грошові кошти їй по теперішній
час виплачені не були, у зв'язку із
відсутністю належного фінансування з
боку держави. Посилаючись на
вищевикладене просять суд змінити
порядок та спосіб виконання рішення
суду по адміністративній справі №
2а-1853/11 з зобов'язання Управління
пенсійного фонду України в Самарському
районі м. Дніпропетровську на
примусове стягнення суми в розмірі
1598,69 грн.

Ознайомившись з поданням, вивчивши та
дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що дане подання про зміну та
встановлення порядку виконання
рішення суду підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до постанови від 16 травня 2011
року було зобов’язано Управління
Пенсійного фонду України в Самарському
районі м. Дніпропетровська
перерахувати та виплачувати ОСОБА_1, як
дитині війни, недоплачену щомісячну
державну соціальну допомогу в розмірі
30 відсотків мінімальної пенсії за
віком, відповідно до ст. 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни», виходячи з розміру мінімальної
пенсії за віком, встановленої ч.1 ст. 28
Закону України «Про
загальнообов’язкове державне
пенсійне страхування»та з урахуванням
встановленого законодавством
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, починаючи з 19
жовтня 2010 року та в подальшому до змін в
діючому законодавстві, з урахуванням
фактично виплачених сум (а.с. 8).

Ухвалою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 11 грудня 2012 року постанову суду
першої інстанції залишено без змін (а.с.
16).

На підставі даної постанови було
видано виконавчий лист, який було
отримано позивачем 12.11.2013 року (а.с. 19).

10.04.2014 року державним виконавцем
винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження, копії якої
направлено сторонам виконавчого
провадження. Разом з цим державним
виконавцем боржнику надано строк для
самостійного виконання рішення.

Боржником рішення суду у встановлений
строк виконано лише в чатині
здійснення перерахунку (нарахування)
недоплаченої державної допомоги в сумі
1598,69 грн., але зазначені грошові кошти
не виплачено.

Невиконання рішення суду боржником в
частині виплати нарахованої суми
обумовлено наступним.

Відповідно до статті 63 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» та статті
7 Закону України «Про соціальний захист
дітей війни» визначено, що
фінансування витрат, пов'язаних з
реалізацією цих законів, здійснюється
за рахунок коштів державного бюджету.

Згідно ст. 7 Закону
України «Про гарантії держави щодо
виконання судових рішень»
державний виконавець зобов'язаний
звернутися до суду із заявою про
зміну способу і порядку
виконання рішення, якщо рішення про
зобов'язання вчинити певні дії
не виконано протягом 2-х місяців
з дня винесення постанови про
відкриття.

Зазначене рішення, яке
підлягає виконанню є зобов'язального
характеру, за яким боржник зобов'язаний
особисто вчинити певні дії, у зв'язку з
чим організація його виконання
визначена ст. 75 Закону України «Про
виконавче провадження».

З 1 січня 2013 року набрав
чинності Закон України «Про гарантії
держави щодо виконання судових рішень»
№ 4901-VI, який встановлює гарантії
держави щодо виконання судових рішень
та виконавчих документів, визначених
Законом України "Про виконавче
провадження", та особливості їх
виконання.

Зазначеним Законом визначено порядок
виконання рішень суду про стягнення
коштів з державного органу.

Так, статтею 3 визначено, що
виконання рішень суду про стягнення
коштів, боржником за якими є державний
орган, здійснюється Державною
казначейською службою України в межах
відповідних бюджетних призначень
шляхом списання коштів з рахунків
такого державного органу, а в разі
відсутності у зазначеного державного
органу відповідних призначень - за
рахунок коштів, передбачених за
бюджетною для забезпечення виконання
рішень суду.

На даний час для повного виконання
рішення суду в питанні виплати
вказаної суми необхідно надати
виконавчий лист до державної
казначейської служби України. Але для
цього необхідно виконати умови
вищезазначеного закону, а саме змінити
порядок виконання рішення в
частині виплати зазначеної суми на
її стягнення з відповідача, що й
стало підставою звернення до суду.

Відповідно до інформаційного листа
ВАС України від 13.06.2013 року № 846/12/13-13
зв'язку з набранням чинності Законом
України « Про гарантії держави щодо
виконання судових рішень» Законом
України «Про гарантії держави щодо
виконання судових рішень» виникли
труднощі з виконанням судових рішень,
ухвалених у справах, пов'язаних із
соціальними виплатами.

Водночас судові рішення у справах,
пов'язаних із соціальними виплатами,
які мають зобов'язальний характер щодо
проведення таких виплат, не належать до
зазначених у згаданій статті видів
рішень, що унеможливлює їх виконання
без зміни його способу.

Згідно до ч. 1 ст. 263 КАС України, за
наявності обставин, що ускладнюють
виконання судового рішення
(відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, що
видав виконавчий лист, із поданням, а
особа, яка бере участь у справі, та
сторона виконавчого провадження - із
заявою про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення. Питання
про відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення може бути розглянуто також за
ініціативою суду.

Ця норма не містить виключного
переліку обставин, що є підставою для
вирішення питання про зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення.

Необхідною умовою для зміни чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення є наявність
обставин, що роблять виконання
судового рішення неможливим. Тобто,
зміною способу та порядку виконання
судового рішення є вжиття судом нових
заходів для реалізації рішення. Ці
заходи повинні забезпечити виконання
конкретного судового рішення і не
поширюються на відносини, які виникли
після його ухвалення.

Як видно із матеріалів справи, УПФУ в
Самарському районі м. Дніпропетровська
стягувачу було проведено перерахунок
згідно постанови Самарського
районного суду м. Дніпропетровська та
ухвали Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду,
тобто рішення суду, що містить
зобов'язальну норму, стосовно
здійснення перерахунку пенсії,
виконане управлінням добровільно,
однак не виплатило їх у зв'язку із
відсутністю фінансування з Державного
бюджету.

Таким чином, зміни у правовому
регулюванні порядку виконання судових
рішень, боржником за якими є державний
орган, яким не передбачено виконання
рішень зобов'язального характеру,
унеможливлюють їх виконання. Така
обставина є підставою для зміни чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення.

Під зміною способу і порядку виконання
рішення слід розуміти вжиття судом
нових заходів для реалізації рішення.
Ці заходи повинні забезпечити
виконання конкретного судового
рішення і не поширюватися на відносини,
які виникли після його ухвалення.

У цій категорії справ зміна способу і
порядку виконання рішення можлива
шляхом зміни зобов'язання здійснити
виплати на стягнення цих виплат. Така
зміна можлива лише у разі виконання
боржником зобов'язальної частини
рішення про нарахування соціальних
виплат.

Крім того, реалізація особою права, яке
пов`язане з отриманням бюджетних
коштів, котра базується на спеціальних
та чиннихна час виникнення спірних
правовідносин нормативно-правових
актів національного законодавства, не
може бути поставлена у залежність від
бюджетних асигнувань, тобто посилання
органами державної влади на
відсутність коштів, як на причину
невиконання своїх зобов'язань судом не
приймається до уваги, про що зазначено
Європейським Судом з прав людини, яка
відповідно до ст. 17 Закону України “Про
виконання рішень та застосування
практики Європейського суду з прав
людини” є джерелом права, свідчить про
те, що органи державної влади не можуть
посилатися на відсутність коштів, як на
причину невиконання своїх обов'язків.

Отже, саме від бюджетних призначень на
відповідний рік цілком залежить
виконання рішень судів, за якими
боржником виступає орган державної
влади. Відсутність належних бюджетних
асигнувань або коштів та відсутність
відповідних процедур, які б дозволяли
забезпечити фінансування одразу ж, як
тільки постала проблема відповідних
виплат, призводить до невиконання або
тривалого виконання судових рішень.

Такі обставини встановлені
і Європейським судом з прав людини. Так,
рішенням Європейського суду з прав
людини «Войтенко проти України»
визнано, що виконання рішення, про
стягнення коштів з державної установи
могло бути здійснено лише за умови,
якщо б такі витрати були попередньо
передбачені у законі про державний
бюджет. Причина невиконання судового
рішення про стягнення коштів з
державної установи полягає саме у
відсутності відповідних законодавчих
заходів, які б забезпечували виконання
цього рішення, а не у бездіяльності
органу державної виконавчої служби.

До аналогічного висновку
дійшов Європейський суд у справі
«Ромашов проти України». Зокрема Суд
зазначив, що виконання у відношенні
державного органу може бути здійснене
лише в тому випадку, якщо державою
передбачені та визначені асигнування
на відповідні видатки Державного
бюджету України шляхом здійснення
відповідних законодавчих заходів.
Факти справи свідчать про те, що
виконанню відповідного судового
рішення перешкоджала саме відсутність
законодавчих заходів, а не неналежне
виконання своїх обов'язків державними
виконавцями.

У цьому контексті слід
зауважити, що рішення Європейського
суду свідчать, що у багатьох випадках
причиною невиконання рішень
національних судів була саме
відсутність коштів або належного
бюджетного фінансування, включаючи
відсутність відповідних процедур
забезпечення фінансування, як тільки
виявляється проблема з виплатою. У
цьому зв'язку Європейський суд
наголошував, що держава не може
посилатись на відсутність коштів як на
виправдання невиконання рішень
національних судів, винесених проти
неї, її органів та установ, а також
підприємств, якими вона володіє або які
контролює, (див., серед багатьох інших,
"Шмалько проти України" (И 60750/00) (980_226),
рішення від 20 липня 2004 року, пункт 44.)

За таких обставин, враховуючи, що
відповідачем здійснено перерахунок
пенсії позивачу, а тому суд знаходить
підстави для зміни способу і порядку
виконання судового рішення шляхом
стягнення з боржника коштів у сумі 1598,69
грн.

Керуючись ст. ст. 159, 160, 263
Кодексу адміністративного
судочинства
України,-

УХВАЛИВ:

Подання Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у
Дніпропетровській області в особі
відділу примусового виконання рішень
про зміну чи встановлення способу і
порядку виконання судового рішення по
адміністративній справі за позовом
ОСОБА_1 до Управління Пенсійного
фонду України в Самарському районі
м. Дніпропетровська про визнання
бездіяльності протиправною та
зобов’язання вчинити певні дії -
задовольнити.

Змінити спосіб та порядок виконання
постанови Самарського районного суду
м. Дніпропетровська від 16.05.2011 року, на
підставі якого видано виконавчий лист
№ 2а-1853/11.

Стягнути з Управління пенсійного фонду
України в Самарському районі м.
Дніпропетровську на користь ОСОБА_1, як
дитині війни, недоплачену щомісячну
державну соціальну допомогу в розмірі
30 відсотків мінімальної пенсії за
віком, відповідно до ст. 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни», виходячи з розміру мінімальної
пенсії за віком, встановленої ч.1 ст. 28
Закону України «Про
загальнообов’язкове державне
пенсійне страхування»та з урахуванням
встановленого законодавством
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, починаючи з 19
жовтня 2010 року та в подальшому до змін в
діючому законодавстві, з урахуванням
фактично виплачених сум в сумі 1598,69 грн.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може
бути подана до Апеляційного суду
Дніпропетровської області шляхом
подачі через Самарський районний суд м.
Дніпропетровська протягом п'яти днів з
дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу
було постановлено без виклику особи,
яка її оскаржує, апеляційна скарга
подається протягом п'яти днів з дня
отримання копії ухвали.

Суддя

К.С. Маштак