Справа № 810/6225/14
Суддя: Щавінський В.Р.
Дата ухвалення: 2014-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2014 року 810/6225/14

Київський окружний адміністративний
суд у складі головуючого-судді
Щавінського В.Р. при секретарі судового
засідання - Наталенко Ю.О. за участю
представника позивача, представника
відповідача, розглянувши у відкритому
судовому засіданні у м. Києві
адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління
Держземагенства у Київській області

про визнання протиправною відмову у
наданні дозволу на розробку
документації землеустрою щодо
відведення земельної ділянки, -

В С Т А НО В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
ГУ Держземагенства у Київській області
та просить:

- визнати протиправною відмову ГУ
Держземагенства у Київській області
щодо надання дозволу на розробку
документації землеустрою щодо
відведення земельної ділянки у
власність для ведення особистого
селянського господарства орієнтовною
площею 2,0 га, яка розташована на
території Іванівської сільської ради
Богуславського району Київської
області;

- зобов'язати ГУ Держземагенства у
Київській області розглянути питання
щодо надання дозволу на розробку
документації землеустрою щодо
відведення земельної ділянки у
власність для ведення особистого
селянського господарства орієнтовною
площею 2,0 га, яка розташована на
території Іванівської сільської ради
Богуславського району Київської
області.

У обґрунтування своїх вимог вказує, що
01.08.2014 р. та 12.09.2014 р. ним направлено на
адресу ГУ Держземагенства у Київській
області клопотання на отримання
дозволу на розробку документації
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки у власність для ведення
особистого селянського господарства
орієнтовною площею 2,0 га, яка
розташована на території Іванівської
сільської ради Богуславського району
Київської області.

За результатами розгляду моїх
клопотань йому надіслано листи від
27.08.2014 р. та 10.10.2014 р. відповідно, з
відмовою на підставі того, що згідно
наданого графічного матеріалу
земельної ділянки не можливо
встановити місце розташування бажаної
до відведення земельної ділянки.

Вважає, що дії відповідача
протиправними та такими що суперечать
чинному законодавству.

У судових засіданнях позивач
підтвердив обставини викладені у
позовній заяві, позовні вимоги
підтримав у повному обсязі, просив їх
задовольнити.

Відповідач - ГУ Держкомагенство у
Київській області проти позову
заперечував, просив відмовити у його
задоволенні. У обґрунтування своєї
правової позиції вказує, що 01.08.2013 р. №
31-6535/0/16-14-ксг Головним управлінням
зареєстровано клопотання позивача про
надання дозволу на розробку
документації із землеустрою щодо
відведення земельної ділянки у
власність для ведення особистого
селянського господарства орієнтовною
площею 2 га на території Іванівської
сільської ради до якого було додано
викопіювання місця знаходження
земельної ділянки.

Листом Головного управління
Держземагенства у Київській області
від 27.08.2014 р. за № 31-10-0.3-3097/0/17-14-сг в
місячний термін надано відповідь, якою
позивачу рекомендовано надати більш
уточнені дані про місце знаходження
земельної ділянки, оскільки доданий до
клопотання графічний матеріал не дає
можливості ідентифікувати місце
розташування бажаної для відведення
земельної ділянки.

12.09.2014 р. до Головного управління
повторно надійшло клопотання від
позивача, яке зареєстровано за номером
31-9804/0/16-14 ксг до якого доданий графічний
матеріал з попереднього клопотання,
який виключає можливість з'ясувати
місце розташування земельної ділянки.

Оскільки до повторного клопотання було
додано той самий графічний матеріал, що
й до попереднього, Головним
управлінням повторно направлено лист
заявнику від 10.10.2014 № 31-10-0.31-4273/0/17-14-сг
про можливість розгляду клопотання
після внесення уточнень до графічних
матеріалів.

Вважає, що клопотання позивача
розглянуто в межах компетенції та
відповідно до чинного законодавства
України

У судовому засіданні представник
відповідача проти позову заперечував,
просив відмовити у його задоволенні.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши матеріали справи,
суд приходить до висновку, що позов
підлягає задоволенню виходячи з
наступного.

Судом встановлено, що 01.08.2013 р. позивач
направив на адресу ГУ Держземагенства
у Київській області клопотання про
надання дозволу на розробку
документації із землеустрою щодо
відведення земельної ділянки у
власність для ведення особистого
селянського господарства орієнтовною
площею 2 га на території Іванівської
сільської ради до якого було додано
викопіювання місця знаходження
земельної ділянки.

Листом Головного управління
Держземагенства у Київській області
від 27.08.2014 р. за № 31-10-0.3-3097/0/17-14-сг надано
відповідь, якою позивачу рекомендовано
надати більш уточнені дані про місце
знаходження земельної ділянки,
оскільки доданий до клопотання
графічний матеріал не дає можливості
ідентифікувати місце розташування
бажаної для відведення земельної
ділянки.

12.09.2014 р. позивачем повторно направлено
до Головного управління п клопотання
про надання дозволу на розробку
документації із землеустрою щодо
відведення земельної ділянки у
власність для ведення особистого
селянського господарства орієнтовною
площею 2 га на території Іванівської
сільської ради до якого було додано
викопіювання місця знаходження
земельної ділянки.

Головним управлінням повторно
направлено лист заявнику від 10.10.2014 №
31-10-0.31-4273/0/17-14-сг про можливість
розгляду клопотання позивача після
внесення уточнень до графічних
матеріалів.

Надаючи правову оцінку вказаним
правовідносинам суд вважає за
необхідне зазначити наступне.

Відповідно ч. 1 ст. 33 ЗК України
громадяни України можуть мати на праві
власності та орендувати земельні
ділянки для ведення особистого
селянського господарства.

Згідно ч. 1 ст. 116 ЗК України громадяни та
юридичні особи набувають права
власності та права користування
земельними ділянками із земель
державної або комунальної власності за
рішенням органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування в
межах їх повноважень, визначених цим
Кодексом або за результатами аукціону.

Пунктом "в" ч. 3 ст. 116 ЗК України
визначено, що безоплатна передача
земельних ділянок у власність громадян
провадиться у разі одержання земельних
ділянок із земель державної і
комунальної власності в межах норм
безоплатної приватизації, визначених
цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ЗК України
громадяни України мають право на
безоплатну передачу земельних ділянок
із земель державної або комунальної
власності для ведення особистого
селянського господарства - не більше 2,0
гектара.

Частиною 4 ст. 122 ЗК України визначено,
що центральний орган виконавчої влади
з питань земельних ресурсів у галузі
земельних відносин та його
територіальні органи передають
земельні ділянки
сільськогосподарського призначення
державної власності, крім випадків,
визначених частиною восьмою цієї
статті, у власність або у користування
для всіх потреб.

Наказом Міністерства аграрної
політики та продовольства України від
25.01.2013 року № 40, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 14.02.2013
року за №260/22792, внесено зміни до
Положення про Головне управління
Держземагентства в області, яким
передбачено, що Головне управління
відповідно до покладених на нього
завдань: передає відповідно до закону
земельні ділянки
сільськогосподарського призначення
державної власності у власність або в
користування для всіх потреб в межах
області.

Відповідно ч. 6 ст. 118 ЗК України
громадяни, зацікавлені в одержанні
безоплатно у власність земельної
ділянки із земель державної або
комунальної власності для ведення
фермерського господарства, ведення
особистого селянського господарства,
ведення садівництва, будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд
присадибної ділянки), індивідуального
дачного будівництва, будівництва
індивідуальних гаражів у межах норм
безоплатної приватизації, подають
клопотання до відповідного органу
виконавчої влади або органу місцевого
самоврядування, який передає земельні
ділянки державної чи комунальної
власності у власність відповідно до
повноважень, визначених статтею 122
цього Кодексу. У клопотанні
зазначаються цільове призначення
земельної ділянки та її орієнтовні
розміри. До клопотання додаються
графічні матеріали, на яких зазначено
бажане місце розташування земельної
ділянки, погодження землекористувача
(у разі вилучення земельної ділянки, що
перебуває у користуванні інших осіб) та
документи, що підтверджують досвід
роботи у сільському господарстві або
наявність освіти, здобутої в аграрному
навчальному закладі (у разі надання
земельної ділянки для ведення
фермерського господарства). У разі якщо
земельна ділянка державної власності
розташована за межами населених
пунктів і не входить до складу певного
району заява подається до Ради
міністрів Автономної Республіки Крим.
Верховній Раді Автономної Республіки
Крим, Раді міністрів Автономної
Республіки Крим, органам виконавчої
влади або органам місцевого
самоврядування, які передають земельні
ділянки державної чи комунальної
власності у власність відповідно до
повноважень, визначених статтею 122
цього Кодексу, забороняється вимагати
додаткові матеріали та документи, не
передбачені цією статтею.

Згідно ч. 7 ст. 118 ЗК України відповідний
орган виконавчої влади або орган
місцевого самоврядування, який передає
земельні ділянки державної чи
комунальної власності у власність
відповідно до повноважень, визначених
статтею 122 цього Кодексу розглядає
клопотання у місячний строк і дає
дозвіл на розроблення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки або надає мотивовану відмову у
його наданні. Підставою відмови у
наданні такого дозволу може бути лише
невідповідність місця розташування
об'єкта вимогам законів, прийнятих
відповідно до них нормативно-правових
актів, генеральних планів населених
пунктів та іншої містобудівної
документації, схем землеустрою і
техніко-економічних обґрунтувань
використання та охорони земель
адміністративно-територіальних
одиниць, проектів землеустрою щодо
впорядкування територій населених
пунктів, затверджених у встановленому
законом порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

За таких обставин суд вважає, що
відповідачем було протиправно
відмовлено позивачу щодо надання
дозволу на розробку документації
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки у власність для ведення
особистого селянського господарства
орієнтовною площею 2,0 га, яка
розташована на території Іванівської
сільської ради Богуславського району
Київської області.

За таких обставин суд вважає, що
відновити порушене право позивача
можна шляхом зобов'язання ГУ
Держземагенства у Київській області
розглянути питання щодо надання
дозволу на розробку документації
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки у власність для ведення
особистого селянського господарства
орієнтовною площею 2,0 га, яка
розташована на території Іванівської
сільської ради Богуславського району
Київської області.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст.2,69, 71-72, 86, 94, 158- 163, 167, 254 КАС України,
суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати протиправною відмову
Головного управління Держземагенства
у Київській області щодо надання
дозволу ОСОБА_1 на розробку
документації землеустрою щодо
відведення земельної ділянки у
власність для ведення особистого
селянського господарства орієнтовною
площею 2,0 га, яка розташована на
території Іванівської сільської ради
Богуславського району Київської
області.

3. Зобов'язати Головне управління
Держземагенства у Київській області
розглянути питання щодо надання ОСОБА_1
дозволу на розробку документації
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки у власність для ведення
особистого селянського господарства
орієнтовною площею 2,0 га, яка
розташована на території Іванівської
сільської ради Богуславського району
Київської області.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо скаргу не було подано в
установлені строки. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після повернення апеляційної скарги,
відмови у відкритті апеляційного
провадження або набрання законної сили
рішенням за наслідками апеляційного
провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду
подається до Київського апеляційного
адміністративного суду через
Київський окружний адміністративний
суд протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя
Щавінський В.Р.

Дата виготовлення і підписання повного
тексту постанови - 01 грудня 2014 р.