Справа № 9101/1650/2012
Суддя: Нагорна Л.М.
Дата ухвалення: 2012-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" листопада 2012 р. справа № 2а-1739/10
Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого
судді: Нагорної
Л.М.

суддів:
Мельника В.В. Чепурнова
Д.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження у м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Компаніївському районі
Кіровоградської області

на постанову Компаніївського
районного суду Кіровоградської
області від 03 листопада 2010 року ,
прийняту у порядку скороченого
провадження у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
Компаніївському районі
Кіровоградської області про визнання
бездіяльності незаконною та
зобов`язання здійснити перерахунок
недоплаченої щомісячної державної
соціальної допомоги «Дітям війни», -

в с т а н о в и в:

11 жовтня 2010 року позивач звернувся до
суду з позовом, в якому просив визнати
незаконною бездіяльність відповідача
щодо нарахування підвищення до пенсії
у меншому розмірі, ніж це передбачено
ст.6 Закону України “Про соціальний
захист дітей війни” та зобов’язати
відповідача здійснити перерахунок
підвищення до пенсії та виплатити
різницю у період з 09 липня 2007 року по 31
грудня 2007 року та з 01 січня 2010 року по 30
вересня 2010 року .

Постановою Компаніївського районного
суду Кіровоградської області від 03
листопада 2010 року адміністративний
позов позивача було задоволено .
Визнано протиправними дії відповідача
щодо нездійснення перерахунку та
виплати позивачу підвищення до пенсії
згідно ст.6 Закону України “Про
соціальний захист дітей війни” у
розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком,
зобов’язано відповідача здійснити
перерахунок та виплатити позивачу
підвищення до пенсії згідно ст.6 Закону
України “Про соціальний захист дітей
війни” за період з 01 січня 2010 року по 30
вересня 2010 року в розмірі 30%
мінімальної пенсії за віком з
урахуванням проведених виплат .

Не погодившись з рішенням суду,
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій просив скасувати постанову та
відмовити в задоволені позовних вимог
посилаючись при цьому на порушення
судом норм матеріального права.

Позивач апеляційну скаргу до суду не
подавав, постанову суду не оскаржував.

Перевіривши законність і
обґрунтованість постанови суду першої
інстанції, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню частково з наступних
підстав.

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджено, що позивач
відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 1 Закону
України “Про соціальний захист дітей
війни” має статус дитини війни, що
підтверджується відміткою в
пенсійному посвідченні і має право
відповідно до ст. 6 Закону України “Про
соціальний захист дітей війни” на
підвищення до пенсії в розмірі 30
відсотків мінімальної пенсії за віком.

У 2008 році дія ст.6 Закону України “Про
соціальний захист дітей війни”
відновлена рішенням Конституційного
Суду України № 10-рп від 22 травня 2008 року
та у подальшому не призупинялася, а
застосування відповідачем положень
постанови КМ України № 530 від 28.05.2008
року щодо визначення розміру
підвищення пенсії є безпідставним,
оскільки розмір підвищення пенсії
визначений Законом України “Про
соціальний захист дітей війни”, який
має вищу юридичну силу, ніж постанова
КМ України.

Однак, вирішуючи спірні правовідносини
суд першої інстанції не прийняв до
уваги дату звернення позивача до суду
та те, що позивач звернувся до суду
після внесення змін Законом України
“Про судоустрій і статус суддів” та до
КАС України, якими змінено строки
звернення до адміністративного суду за
захистом порушених прав, свобод чи
інтересів.

Відповідно до частини першої статті 99
КАС України адміністративний позов
може бути подано в межах строку
звернення до адміністративного суду,
встановленого цим Кодексом або іншими
законами. Частиною другою вказаної
статті визначено, що для звернення до
адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи
встановлюється шестимісячний строк,
який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 100 КАС України,
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд за заявою особи, яка його подала, не
знайде підстав для поновлення строку,
про що постановляється ухвала.

Практика Європейського суду з прав
людини, яка відповідно до ст.17 Закону
України “Про виконання рішень та
застосування практики Європейського
суду з прав людини” є джерелом права,
також свідчить про те, що право на
звернення до суду не є абсолютним і
може бути обмеженим, в тому числі і
встановленням строків для звернення до
суду за захистом порушених прав
(наприклад, справа “Стаббігс та інші.
Проти Великобританії” рішення від
22.10.1996 р., “Девеер проти Бельгії”
рішення від 27.02.1980р.).

Тому, враховуючи дату звернення
позивача до суду першої інстанції з
адміністративним позовом, а саме 11
жовтня 2010 року, суд першої інстанції
повинен був зобов`язати відповідача
здійснити нарахування та виплату
підвищення до пенсії позивачу саме з 11
квітня 2010 року .

Статтею 52 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2010 рік 2154-VI
від 27.04.2010 встановлено, що у 2010 році
прожитковий мінімум на одну особу в
розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня
- 825 гривень, з 1 квітня - 839 гривень, з 1
липня - 843 гривень, з 1 жовтня - 861 гривні,
з 1 грудня - 875 гривень та для тих, хто
відноситься до основних соціальних і
демографічних груп населення.

Згідно статті 21 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2011
рік»встановлено прожитковий мінімум
на одну особу в розрахунку на місяць у
розмірі : з 1 січня - 894 гривні, з 1 квітня -
911 гривень, з 1 жовтня - 934 гривні, з 1
грудня - 953 гривні та для тих, хто
відноситься до основних соціальних і
демографічних груп населення.

Керуючись п.3 ч.1 ст.198, п.4 ч.1ст. 202, 205, 207
КАС України,суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Компаніївському районі
Кіровоградської області
–задовольнити частково.

Постанову Компаніївського районного
суду Кіровоградської області від 03
листопада 2010 року - скасувати та
прийняти нову постанову.

Позовні вимоги ОСОБА_1 в частині
зобов’язання Управління Пенсійного
фонду України в Компаніївському районі
Кіровоградської області здійснити
перерахунок та виплатити підвищення до
пенсії, як дитині війни у розмірі 30 %
мінімальної пенсії за віком, як
передбачено ст. 6 Закону України “Про
соціальний захист дітей війни” за
період з 09 липня 2007 року по 10 квітня 2010
року включно - залишити без розгляду у
зв’язку із пропуском строку звернення
до суду.

Визнати дії Управління Пенсійного
фонду України в Компаніївському районі
Кіровоградської області щодо не
нарахування та невиплати ОСОБА_1
підвищення до пенсії, як дитині війни у
розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком,
як передбачено ст. 6 Закону України
“Про соціальний захист дітей війни”
–протиправними

Зобов’язати Управління Пенсійного
фонду України в Компаніївському районі
Кіровоградської області нарахувати
ОСОБА_1, відповідно до ст. 6 Закону
України “Про соціальний захист дітей
війни”, підвищення до пенсії у розмірі
30 % мінімальної пенсії за віком, та з
урахуванням норм ч.1 ст. 28 Закону
України “Про загальнообов’язкове
державне пенсійне страхування»за
період з 11 квітня 2010 року по 30 вересня
2010 року та забезпечити її виплату за
мінусом сум, отриманих за вказаний
період.

Постанова Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
набирає законної сили через п`ять днів
після направлення її копії, є
остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Л
.М. Нагорна

Суддя:

В.В. Мельник

Суддя:

Д.В. Чепурнов