Справа № 9101/37207/2011
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2011-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" серпня 2011 р. справа № 2а-6808/10

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого
судді: Сафронової
С.В.

суддів:
Поплавського В.Ю. Чепурнова Д.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
м.Мелітополі Запорізької області на
постанову Мелітопольського
міськрайонного суду Запорізької
області від 28 грудня 2010 року

у адміністративній справі № 2а-6808/10 за
позовом ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України в
м.Мелітополі Запорізької області про
визнання бездіяльності протиправною,
та зобов'язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и л а:

Постановою Мелітопольського
міськрайонного суду Запорізької
області від 28 грудня 2010 року задоволено
позов ОСОБА_1, визнано протиправними
дії Управління Пенсійного Фонду
України в м.Мелітополі Запорізької
області щодо відмови позивачу у
призначенні пенсії відповідно до вимог
ст.ст.50,54 Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи»по другій групі
інвалідності, у розмірі 8 мінімальних
пенсій за віком, та у призначенні
додаткової пенсії, як інваліду 2 групи
внаслідок Чорнобильської
катастострофи, у розмірі 75 % від
мінімальної пенсії за віком, з 09 травня
2010 року, та зобов’язано відповідача
призначити ОСОБА_1 державну та
додаткову пенсії у відповідності до
вимог ст.ст.50,54 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»по другій
групі інвалідності, у розмірі 8
мінімальних пенсій за віком, та
додаткову пенсію, як інваліду 2 групи
внаслідок Чорнобильської катастрофи, у
розмірі 75 % від мінімальної пенсії за
віком, з 09 травня 2010 року.

Зазначена постанова суду першої
інстанції оскаржена відповідачем по
справі з підстав порушення норм
матеріального та процесуального права,
просить її скасувати та постановити
нове рішення, яким відмовити позивачу у
задоволенні його вимог у повному
обсязі.

Судова колегія визнала за можливе
відповідно до п.1 та п.3 ч.1 ст.197 КАС
України розглянути справу в порядку
письмового провадження, оскільки
апеляційна скарга подана на рішення
суду першої інстанції, що прийняте в
порядку скороченого провадження (п.п. 1,
2 ч.1 ст.183-2 КАСУ), а особами, які беруть
участь у справі не подавалося
клопотань про розгляд справи за їх
участю.

Дослідивши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги,
перевіривши правову оцінку обставин у
справі та повноту їх встановлення,
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, судова колегія
дійшла висновку про наявність підстав
для часткового задоволення вимог
апеляційної скарги відповідача та для
скасування постанови суду першої
інстанції, з прийняттям у справі іншого
рішення по суті заявлених позивачем
вимог, виходячи з нижченаведеного.

Задовляючи позов у цій справі, суд
першої інстанції виходив з того, що
ОСОБА_1 має статус постраждалого
внаслідок аварії на ЧАЕС 1 категорії, та
як інвалід 2 групи повинен отримувати
державну пенсію у розмірі 8
мінімальних пенсій за віком, та
додаткову пенсію у розмірі 75 % від
мінімальної пенсії за віком, а захист
прав позивача підлягає захисту в межах
строку звернення до суду, тобто з 9
травня 2010 року

Судова колегія вважає, що такі висновки
суду першої інстанції зроблено без
встановлення та належної оцінки всіх
обставин, які мають значення для
правильного вирішення спору, оскільки
свої висновки суд ґрунтував на
порушенні відповідачем прав позивача,
як інваліда 2 групи постраждалого
внаслідок аварії на ЧАЕС 1 категорії, та
залишив поза увагою дійсні обставини у
справі щодо 3 групи інвалідності
позивача, що безпосередньо
підтверджується доказами у справі та
змістом позовної заяви ОСОБА_1

З урахуванням викладеного, судова
колегія вважає, що задовольняючи
вимоги позивача у цій справі, суд
дійшов помилкового висновку який
суперечить обставинам по справі, та не
надав належної оцінки наявним у справі
доказам, і вирішив справу по суті поза
межами заявлених вимог позивача.

Відповідно до статті 159 КАС України
обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з’ясованих обставин в
адміністративній справі,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Зазначене свідчить, що суд першої
інстанції не в повній мірі застосував
наведені вимоги закону, чим допустив
суттєві порушення, які призвели до
неправильного вирішення спору по суті
про які відповідач в апеляційній
скарзі не згадує. Діючи у відповідності
до вимог статті 195 КАС України, судова
колегія визнала за можливе вийти за
межі доводів апеляційної скарги у
зв’язку з встановленням під час
апеляційного провадження порушень,
допущених судом першої інстанції, які
призвели до помилкових висновків та
неповного захисту прав позивача.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач має статус особи, постраждалої
внаслідок Чорнобильської катастрофи
1-ї категорії та є інвалідом 3 групи
захворювання внаслідок Чорнобильської
катастрофи, у зв’язку з чим перебуває
на обліку в Управлінні Пенсійного
фонду України в м.Мелітополі
Запорізької області та одержує
державну пенсію по інвалідності 3
групи, призначену йому на підставі
статті 54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи»№ 796-ХІІ (далі –Закон №
796-ХІІ), а також додаткову пенсію за
шкоду, заподіяну здоров'ю, призначену
на підставі статті 50 цього Закону як
інваліду 3 групи.

Встановленим також по справі є та
обставина, що розрахунок державної і
додаткової пенсії позивачу
територіальний орган УПФ проводить
виходячи із розміру, установленого
постановою Кабінету Міністрів України
від 3 січня 2002 року № 1 «Про підвищення
розмірів пенсій та інших соціальних
виплат окремим категоріям пенсіонерів,
фінансування яких здійснюється за
рахунок коштів державного бюджету»
(далі - постанова КМУ від 3 січня 2002 року
№ 1) та постанови Кабінету Міністрів
України від 16.07.2008 року № 654 «Про
підвищення рівня пенсійного
забезпечення громадян»(далі
–постанова КМУ від 16.07.2008 року № 654).

Наведені дії відповідача при
нарахуванні та виплату позивачу
державної і додаткової пенсії
суперечать змісту статей 50, 54 Закону №
796-ХІІ (у редакції, чинній на час
виникнення спірних правовідносин)
відповідно яких: розмір державної
пенсії для інвалідів 3 групи, щодо яких
установлено зв'язок із Чорнобильською
катастрофою, не може бути нижчою шести
мінімальних пенсій за віком, а
щомісячної додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю у розмірі 50
відсотків мінімальної пенсії за віком.
При цьому, за змістом зазначених норм
закону, вихідним критерієм розрахунку
позивачу державної та додаткової
пенсій, передбачених статтями 50, 54
Закону № 796-ХІІ, виступає мінімальна
пенсія за віком, розмір якої згідно зі
статтею 28 Закону України від 9 липня 2003
року № 1058-ІV «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»(далі -
Закон № 1058-ІV) встановлюється в розмірі
визначеного законом прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність.

Відповідно застосування наведеного в
статях 50, 54 Закону № 796-ХІІ порядку
обчислення позивачу державної та
додаткової пенсій повинно
застосовуватися відповідачем до часу
внесення в редакцію зазначених норм
закону змін на законодавчому рівні.

Доводи апелянта щодо необхідності
застосування до спірних правовідносин
положень відповідних постанов КМУ,
колегією суддів до уваги не
приймаються, оскільки установлені в
урядових нормативних актах розміри
сум, з яких проводиться розрахунок
пенсій не відповідають розмірам
мінімальної пенсії за віком та
суперечать змісту статей 50, 54 Закону №
796-ХІІ.

Не вважає колегія суддів перешкодою
для розрахунку пенсій позивача з
застосуванням величини - мінімального
розміру пенсії за віком і положення
частини 3 статті 28 Закону № 1058-IV,
оскільки чинним законодавством не
встановлено іншого мінімального
розміру пенсії за віком, крім
передбаченого частиною 1 цієї статті.

Крім того, вирішуючи спір у цій справі
по суті, судова колегія вважае за
необхідне звернути увагу відповідача
на положення частини третьої статті 67
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», яка визначає, що у разі
збільшення розміру прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, визначеного законом,
підвищується розмір пенсії, визначений
відповідно до статті 54 цього Закону, а
також розмір додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров'ю, особам,
віднесеним до 1, 2, 3, 4 категорій, та
розмір щомісячної компенсації сім'ям
за втрату годувальника внаслідок
Чорнобильської катастрофи.
Перерахунок пенсії здійснюється з дня
встановлення нового розміру
прожиткового мінімуму.

Вирішуючи питання про період захисту
прав позивача на отримання пенсії,
діючи відповідно до ст.ст.99, 100 КАСУ,
тобто в межах шестимісячного строку
звернення позивача до суду за захистом
своїх права, а також з огляду на
відсутність встановлення на
законодавчому рівні строковості і
обмежень у часі пенсійних виплат, окрім
випадку, якщо певна група інвалідності
встановлена до конкретно визначеного
МСЕК часу - судова колегія дійшла
висновку про захист порушених
пенсійних прав позивача, який має
статус постраждалого внаслідок
Чорнобильської катастрофи 1-ї
категорії, та якому встановлено
безстроково 3 групу інвалідності по
захворюванню внаслідок Чорнобильської
катастрофи, починаючи з 09 травня 2010
року та без обмеження виплати
державної та додаткової пенсії
кінцевим строком, оскільки це буде
виходити за межі повноважень
адміністративного суду та обмежувати
право позивача на отримання державної
пенсії та щомісячної додаткової
пенсії, яка повинна виплачуватись йому
постійно.

Також судова колегія суддів зазначає
про те, що питання призначення пенсії,
розрахунок її розміру та інше,
відноситься до виключних повноважень
органів пенсійного фонду України.

За наведених обставин, колегія суддів
вважае рішення суду першої інстанції
таким, що підлягає скасуванню з
прийняттям у справі нової постанови
про часткове задоволення вимог
позивача.

Керуючись п.3 ч.1 ст.198, п.1-4 ч.1 ст.202, ст.205,
ст.207 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

П о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
м.Мелітополі Запорізької області
–задовольнити частково, постанову
Мелітопольського міськрайонного суду
Запорізької області від 28 грудня 2010
року –скасувати, та прийняти нову
постанову, якою

Позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного
фонду України в м.Мелітополі
Запорізької області –задовольнити
частково

Визнати протиправною бездіяльність
Управління Пенсійного фонду України в
м.Мелітополі Запорізької області щодо
нарахування та виплати ОСОБА_1
державної та додаткової пенсії в
розмірі меншому, ніж це визначено ст.50
та ч.4 ст.54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи»у період починаючи з 09.05.2010
року

Зобов’язати Управління Пенсійного
фонду України в м.Мелітополі
Запорізької області забезпечити
нарахування та виплату ОСОБА_1
починаючи з 09.05.2010 року державної
пенсії по інвалідності 3-ї групи,
захворювання якого пов’язане з
наслідками Чорнобильської катастрофи
в розмірі 6 мінімальних пенсій за віком
та додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров’ю в розмірі 50
відсотків мінімальної пенсії за віком,
розрахованих відповідно до вимог ст. 50
та ч.4 ст.54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», з урахуванням вимог ч.1
ст.28 Закону України «Про
загальнообов’язкове державне
пенсійне страхування», та законодавчо
визначеного розміру мінімальної
пенсії за віком, встановленого на час
виплати і ст.67 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», а також з
відрахуванням раніше виплачених
ОСОБА_1 сум пенсії.

Постанова Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена в
порядку та строки, визначені статтею 212
КАС України.

Головуючий:
С
.В. Сафронова

Суддя:

В.Ю. Поплавський

Суддя:

Д.В. Чепурнов