Справа № 9101/55996/2012
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2012-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" травня 2012 р. справа № 2а-5611/2011

Колегія суддів Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду у
складі: головуючого судді:
Семененка Я.В.

суддів: Бишевської Н.А.
Добродняк І.Ю

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Дніпропетровську
апеляційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Жовтневого
районного суду м. Дніпропетровська від
16 грудня 2011 року у справі №2а-5611/2011 за
позовом ОСОБА_1 до управління
Пенсійного фонду України в Жовтневому
районі м. Дніпропетровська

про зобов'язання вчинити певні
дії, -

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2011 року позивач
звернувся до суду з позовом, в якому
просив визнати незаконними дії та
бездіяльність відповідача; зобов'язати
відповідача здійснити перерахунок
пенсії з 01.10.2010 року і в процесі
перерахунку застосувати показник
середньої заробітної плати
працівників, у середньому на одну
застраховану особу в цілому по Україні,
яка враховується для обчислення
пенсії, за 2009 рік.

Постановою Жовтневого районного
суду м. Дніпропетровська від 16 грудня
2011 року, ухваленою в порядку
скороченого провадження, в задоволені
позовних вимог ОСОБА_1 до управління
Пенсійного фонду України в Жовтневому
районі м. Дніпропетровська відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду
першої інстанції, позивач подав
апеляційну скаргу, в якій просив
скасувати оскаржувану постанову та
постановити нове рішення, яким
задовольнити позовні вимоги у повному
обсязі.

Перевіривши законність і
обґрунтованість постанови суду першої
інстанції, суд апеляційної інстанції
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що
відповідачем на підставі заяви
позивача було проведено перерахунок
пенсії позивача на підставі постанови
КМУ № 530 від 28 травня 2008 року із
застосуванням показника середньої
заробітної плати працівників, зайнятих
у галузях економіки України за 2007 рік.

Позивач вважає такі дії
відповідача протиправними та
наполягає на перерахунку пенсії із
застосуванням показника середньої
заробітної плати працівників в
середньому на одну застраховану особу
в цілому по Україні, за календарний рік,
що передує року зверненню за
перерахунком пенсії.

Відмовляючи у задоволені
позовних вимог суд першої інстанції
виходив з того, що частина 1 статті 40
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" передбачає, що для
обчислення пенсії враховується
заробітна плата (дохід) за будь-які 60
календарних місяців страхового стажу
підряд до 01 липня 2000 року, незалежно від
перерв, та за весь період страхового
стажу, починаючи з 01 липня 2000 року.
Відповідно частині четвертої статті 42
Закону № 1058-IV при перерахунку пенсії
застосовується заробітна плата (дохід)
пенсіонера, яку він отримував до
призначення пенсії, або яку він
отримував за період роботи, який є
періодом страхового стажу.

Тобто працюючий пенсіонер має
право на перерахунок пенсії в будь-який
час після її призначення, однак не
раніш як через два роки після
здійснення попереднього. При цьому під
час перерахунку пенсії величина
середньої заробітної плати (доходу)
враховується та, яка використовувалася
під час призначення пенсії, тобто це
-середня заробітна плата працівників,
зайнятих у галузях економіки України,
за календарний рік, що передує року
звернення за призначенням пенсії
(абзац четвертий частини другої статті
40 Закону № 1058-IV).

Проте, постановою Кабінету
Міністрів України "Деякі питання
соціального захисту окремих категорій
громадян" від 28 травня 2008 року № 530
встановлено порядок перерахунку
пенсій особам, які після її призначення
продовжували працювати, відмінний від
того порядку, який визначений частиною
четвертою статті 42 Закону № 1058-IV у
редакції Закону від 9 липня 2003 року.

Відповідно до частини другої
статті 19 Конституції України органи
державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Відповідно до пункту 6 статті 92
Конституції України виключно законами
України визначаються, зокрема, форми і
види пенсійного забезпечення. Такими
законами є Закон України "Про пенсійне
забезпечення"від 5 листопада 1991 року N
1788-XII та Закон України "Про
загальнообов'язкове пенсійне
страхування"від 9 липня 2003 року № 1058.

Згідно з положеннями частини
четвертої статті 9 Кодексу
адміністративного судочинства України
у разі невідповідності
нормативно-правового акта Конституції
України, закону України, міжнародному
договору, згода на обов'язковість якого
надана Верховною Радою України, або
іншому правовому акту суд застосовує
правовий акт, який має вищу юридичну
силу.

Отже, за конституційними нормами,
виходячи з пріоритетності законів над
підзаконними актами, під час розгляду
та вирішення справ зазначеної
категорії застосуванню підлягає Закон
№ 1058-IV, а саме нормативні положення
статті 42 цього Закону. Зі змісту цих
положень випливає, що під час
перерахунку пенсії величина середньої
заробітної плати (доходу) враховується
та, яка використовувалася під час
призначення пенсії.

При цьому слід зауважити, що
ототожнювати визначення як "середня
заробітна плата працівників, зайнятих
в галузях економіки України"та
"показник середньої заробітної плати
працівників в середньому на одну
застраховану особу в цілому по Україні,
з якої сплачено страхові внески та яка,
відповідно до цього закону
враховується для обчислення пенсії за
календарний рік, що передує року
перерахунку пенсії", не можливо,
оскільки ці поняття є різними
правовими категоріями, основу яких
становлять різні економічні критерії.

У зв'язку з вищевикладеним, суд
приходить до висновку, що середня
заробітна плата працівників, зайнятих
в галузях економіки України, за
календарний рік, що передує року
звернення за призначенням пенсії,
використовується як складова для
призначення пенсії відповідно до ч. 2
ст. 40 Закону № 1058 і є величиною
постійною незмінною при перерахунку
пенсії, на відміну від інших
показників, які використовуються при
визначенні заробітної плати
(доходу)застрахованої особи для
обчислення пенсії.

Таким чином, правові підстави для
перерахунку пенсії позивача із
застосуванням показника середньої
заробітної плати працівників, зайнятих
у галузях економіки за 2009 рік відсутні.

За таких обставин, суд
апеляційної інстанції дійшов висновку
про те, що суд першої інстанції в
достатньому обсязі встановив
обставини справи та ухвалив законне і
обґрунтоване рішення.

Керуючись п. 1 ч.1 ст. 198, ст. ст. 200,
205, 206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
залишити без задоволення, а постанову
Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 16 грудня 2011 року
у справі №2а-5611/2011-без змін.

Ухвала суду апеляційної
інстанції набирає законної сили з
моменту постановлення та відповідно
до ч.10 ст.183-2 КАС України є остаточною і
оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Я.В. Семененко

Суддя:
Н.А. Бишевська

Суддя:
І.Ю. Добродняк