Справа № 2а-1970/277/12
Суддя: Попко Я.С.
Дата ухвалення: 2014-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

02 грудня 2014 року Справа № 71032/12/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді
Попка Я.С.

суддів
Хобор Р.Б., Сеника Р.П.

за участю секретаря судового засідання
Мартинишина Р.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Львові апеляційну скаргу
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в Гусятинському
районі Тернопільської області на
постанову Тернопільського окружного
адміністративного суду від 1 березня 2012
року у справі за позовом Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в Гусятинському
районі Тернопільської області до
Державної фінансової інспекції в
Тернопільській області про визнання
незаконною та скасування вимоги,-

В С Т А Н О В И В:

У січні 2012 року позивач - Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в Гусятинському
районі Тернопільської області
звернулося до суду з позовом до
Державної фінансової інспекції в
Тернопільській області, в якому, із
урахуванням уточнення позовних вимог,
просить скасувати п. 1 вимоги
Тернопільської об'єднаної державної
фінансової інспекції Державної
фінансової інспекції в Тернопільській
області, викладеної у її листі від
13.01.2012 року № 19-17-13-14/78 «Про усунення
порушень законодавства, виявлених
ревізією», в частині нарахування і
виплати потерпілим особам та особам,
які мають на це право, індексації
страхових виплат та вжиття заходів
стосовно утримання зайво виплачених
сум індексації, визнати неправомірним
в повному обсязі і скасувати п. 2
зазначеної вимоги.

Постановою Тернопільського окружного
адміністративного суду від 1 березня 2012
в задоволенні позовних вимог
відмовлено.

Постанова суду першої інстанції
мотивована тим, що оскільки проведеною
відповідачем ревізією Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в Гусятинському
районі Тернопільської області було
встановлено порушення недонарахування
щомісячних страхових виплат
потерпілим особам внаслідок невірного
визначення базового місяця в загальній
сумі 90 319,02 грн., позивачу було
пред'явлено вимоги від 13.01.2012 року №
19-17-13-14/79, п. 2 яких його було зобов'язано
провести донарахування індексації
щомісячних страхових виплат
потерпілим особам та особам, які мають
на це право на зазначену суму та
здійснити їх виплату.

Суд першої інстанції дійшов до
висновку, що оскаржена вимога
Тернопільської об'єднаної державної
фінансової інспекції винесена на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені чинним
законодавством.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, вважаючи її
незаконною, винесеною із неповним
з'ясуванням обставин справи, що мають
значення для вирішення справи,
порушенням норм матеріального та
процесуального права, Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в Гусятинському
районі Тернопільської області
оскаржило її, подавши апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову Тернопільського окружного
адміністративного суду від 1 березня 2012
року та прийняти нову постанову, якою
повністю задовольнити позовні вимоги.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної
скарги апелянт зазначає, що оскаржена
вимога винесена з порушенням вимог
Порядку здійснення державного нагляду
у сфері загальнообов'язкового
державного соціального страхування
від нещасного випадку на виробництві
та професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності,
затвердженої постановою Кабінету
Міністрів України від 26 листопада 2003 р.
№1845 компетенції, оскільки перевірка
додержання встановленого порядку
здійснення застрахованим та особам,
які перебувають на їх утриманні,
страхових виплат і надання соціальних
послуг віднесена до компетенції
Мінпраці. Тому, відповідно до п.19
«Порядку проведення інспектування
Державною фінансовою інспекцією, її
територіальними органами до
компетенції Державної фінансової
інспекції» затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 20
квітня 2006 року №550, відповідач повинен
був інформувати про виявлені порушення
Мінпраці для відповідного реагування,
а не самостійно виносити вимогу.

Крім того, апелянт вважає
безпідставним висновок суду про те, що
сума індексації страхових виплат
потерпілим та особам, які мають на це
право, підтверджена обґрунтованим
розрахунком відповідача. Проведений
фінансовою інспекцією розрахунок суми
недоотриманих страхових виплат
внаслідок неправильного проведення їх
індексації є необґрунтований, так як не
вказано на підставі яких показників
проводився розрахунок: розмір
заробітку (пенсії), ступінь втрати
працездатності, кількість утриманців,
індекс споживчих цін, тощо.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши повноту встановлення
обставин справи, правильність їх
юридичної оцінки, обговоривши доводи
апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, суд апеляційної
інстанції дійшов висновку, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав:

Із змісту ст. 19 Конституції України
вбачається, що правовий порядок в
Україні ґрунтується на засадах,
відповідно до яких ніхто не може бути
примушений робити те, що не передбачено
законодавством. Органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Розглядаючи спір, суд апеляційної
інстанції вважає, що висновки суду
першої інстанції не відповідають
нормам матеріального та
процесуального права та фактичним
обставинам справи.

Судом встановлено, підтверджено
матеріалами справи, що у період з 31.10.2011
року по 19.12.2011 року
Контрольно-ревізійним відділом в м.
Тернополі та Тернопільському районі
відповідно до п.2.7 Плану роботи
Державної фінансової інспекції
України на 2011 рік, проведено ревізію
цільового та законного використання
коштів відділенням виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у Гусятинському
районі за період з 01.07.2010 року по 30.09.2011
року, а питання дотримання вимог
чинного законодавства при розрахунку
сум індексації щомісячних виплат
потерпілим особам та особам, які мають
на це право, за період з 01.01.2008 року по
30.09.2011 року.

За результатами проведеної ревізії
складено акт від 23.12.2011 року № 17-22/162,
згідного якого ревізією встановлено,
що в порушення п.18 ст.34 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності», п. 1.16 Порядку
призначення, перерахування та
проведення страхових виплат,
затвердженого постановою правління
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України від
27.04.2007 року № 24, ст.4 та ст.6 Закону
України «Про індексацію грошових
доходів населення» від 03.07.1991 року №
1282-ХІІ (у редакції від 06.02.2003 року № 491-ІV)
та п.1, п.4, п.5 Порядку проведення
індексації грошових доходів населення,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078,
при розрахунку сум індексації
щомісячних страхових виплат
потерпілим особам та особам, які мають
на це право, не вірно визначено базовий
місяць для її проведення, внаслідок
чого ними (потерпілими особами)
недоотримано доходів на загальну суму
90 319,20 грн., в тому числі в 2008 році - 8 561,94
грн., в 2009 році - 23 255,96 грн., в 2010 році - 29
584,9 грн. та в 2011 році - 28 916,22 грн.

З метою усунення виявлених під час
ревізії порушень законодавства
відповідачем направлено позивачу лист
від 13.01.2012 року № 19-17-13-14/79 «Про усунення
порушень законодавства, виявлених
ревізією», в якому вимагається:
опрацювати матеріали ревізії та вжити
заходи щодо усунення виявлених
порушень, розглянути питання щодо
притягнення до відповідальності
винних осіб; провести донарахування
індексації щомісячних страхових
виплат потерпілим особам та особам, які
мають на це право в сумі 90 319,02 грн. та
здійснити її виплату.

Положенням про Державну фінансову
інспекцію її визначено як центральний
орган виконавчої влади, діяльність
якого спрямовується і координується
Кабінетом Міністрів України через
Міністра фінансів України та який
входить до системи органів виконавчої
влади і забезпечує реалізацію
державної політики у сфері державного
фінансового контролю.

Державна фінансова інспекція утворена
шляхом реорганізації Головного
контрольно-ревізійного управління
України відповідно до Указу Президента
України від 9 грудня 2010 року № 1085/2010.

Частиною першою статті 2 Закону №
2939-ХІІ встановлено, що головним
завданням державної
контрольно-ревізійної служби є
здійснення державного фінансового
контролю за використанням і
збереженням державних фінансових
ресурсів, необоротних та інших активів,
правильністю визначення потреби в
бюджетних коштах та взяття зобов'язань,
ефективним використанням коштів і
майна, станом і достовірністю
бухгалтерського обліку і фінансової
звітності в міністерствах та інших
органах виконавчої влади, в державних
фондах, у бюджетних установах і у
суб'єктів господарювання державного
сектору економіки, а також на
підприємствах і в організаціях, які
отримують (отримували в періоді, який
перевіряється) кошти з бюджетів усіх
рівнів та державних фондів або
використовують (використовували у
періоді, який перевіряється) державне
чи комунальне майно, виконанням
місцевих бюджетів, розроблення
пропозицій щодо усунення виявлених
недоліків і порушень та запобігання їм
у подальшому.

Пункт 7 статті 10 Закону України «Про
основні засади здійснення державного
фінансового контролю в Україні»
закріплює право контролюючого органу
пред'являти керівникам та іншим
службовим особам підконтрольних
установ, що ревізуються, вимоги щодо
усунення виявлених порушень
законодавства з питань збереження і
використання державної власності та
фінансів.

Процедуру здійснення державного
нагляду у сфері загальнообов'язкового
державного соціального страхування
від нещасного випадку на виробництві
та професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності (далі
- ст.рахування від нещасного випадку),
визначає Порядок нагляду у сфері
соціального страхування (пункт 1 цього
Порядку).

За правилами пункту 2 зазначеного
Порядку державний нагляд у сфері
соціального страхування від нещасного
випадку здійснюють Мінпраці,
Держпромгірнагляд, Держфінінспекція
та їхні територіальні органи.

Згідно з абзацом першим пункту 3
Порядку нагляду у сфері соціального
страхування контроль за додержанням
страхувальниками законодавства про
страхування від нещасного випадку
здійснюється органами державного
нагляду відповідно до законодавства та
їх компетенції. У межах своєї
компетенції такі органи надають і
обов'язкові до виконання подання щодо
усунення порушень, виявлених під час
перевірки (пункт 14 цього Порядку).

Пунктом 8 зазначеного Порядку до
компетенції Держфінінспекції по
нагляду у сфері соціального
страхування віднесено перевірку
фінансової діяльності виконавчої
дирекції Фонду та її робочих органів, а
саме: перерахування, облік і цільове
використання страхових коштів,
матеріальних цінностей, їх збереження,
стан і достовірність бухгалтерського
обліку та фінансової звітності;
розміщення тимчасово вільних коштів, у
тому числі резерву коштів Фонду;
використання і збереження державного
та комунального майна, в тому числі
переданого в користування.

Головним органом у системі органів
державного нагляду щодо забезпечення
здійснення державного нагляду за
додержанням Фондом законодавства про
страхування від нещасного випадку
відповідно до абзацу третього пункту 3
Порядку нагляду у сфері соціального
страхування є Мінпраці. Саме до його
компетенції пунктом 6 цього Порядку
віднесено перевірку питань додержання
встановленого порядку щодо: управління
страхуванням від нещасних випадків;
здійснення страхування від нещасних
випадків та проведення реєстрації
страхувальників; розрахунку розміру,
збирання та акумулювання страхових
внесків страхувальників, у тому числі
щодо обґрунтованості встановлення
знижки до страхових внесків (за низький
рівень травматизму, професійної
захворюваності та належний стан
охорони праці) чи надбавки (за високий
рівень травматизму, професійної
захворюваності та неналежний стан
охорони праці) страхувальників;
здійснення застрахованим та особам,
які перебувають на їх утриманні,
страхових виплат і надання соціальних
послуг; виконання обов'язків,
пов'язаних з координацією страхової
діяльності.

За змістом частини шостої статті 2
Закону України «Про основні засади
здійснення державного фінансового
контролю в Україні» порядок
проведення Держфінінспекцією
державного фінансового аудиту та
інспектування встановлюється
Кабінетом Міністрів України.

Так, за правилами пунктів 45, 46 Порядку
проведення інспектування у міру
виявлення ревізією порушень
законодавства посадові особи органу
державної контрольно-ревізійної
служби, не чекаючи закінчення ревізії,
мають право усно рекомендувати
керівникам об'єкта контролю
невідкладно вжити заходів для їх
усунення та запобігання у подальшому.
Якщо ж вжитими в період ревізії
заходами не забезпечено повне усунення
виявлених порушень, контролюючим
органом у строк не пізніше ніж 10
робочих днів після реєстрації акта
ревізії, а у разі надходження
заперечень (зауважень) до нього - не
пізніше ніж 3 робочих дні після
надіслання висновків на такі
заперечення (зауваження) надсилається
об'єкту контролю письмова вимога щодо
усунення виявлених ревізією порушень
законодавства із зазначенням строку
зворотного інформування.

Разом із тим пунктом 19 Порядку
проведення інспектування встановлено,
що якщо під час ревізії
Держфінінспекцією виявлено факти
порушення законодавства, вжиття
заходів щодо яких не належить до
компетенції контролюючого органу
(зокрема, з питань обігу готівки,
валютних операцій, формування об'єкта
та/або бази оподаткування,
ціноутворення, управління державним
майном, дотримання антимонопольного
законодавства та інших), посадові особи
контролюючого органу невідкладно
письмово повідомляють про це керівнику
контролюючого органу чи його
заступнику, які забезпечують
інформування відповідних державних
органів про такі факти.

З огляду на встановлене у статті 10
Закону України «Про основні засади
здійснення державного фінансового
контролю в Україні» право
Держфінінспекції пред'являти вимоги
щодо усунення виявлених порушень
законодавства лише з питань збереження
і використання державної власності та
фінансів, а також на межі компетенції
Держфінінспекції щодо контролю за
додержанням страхувальниками
законодавства про страхування від
нещасного випадку, визначені Порядком
нагляду у сфері соціального
страхування, суд апеляційної інстанції
дійшов висновку про відсутність у
Держфінінспекції повноважень заявляти
вимогу про усунення виявлених у ході
ревізії цільового та законного
використання коштів Фонду порушень
порядку індексації страхових виплат
шляхом перерахунку і донарахування сум
індексації.

Аналогічна правова позиція була
висловлена Верховним Судом України у
постанові суду від 08.07.2014 р. у справі
№21-251а14 та у постанові від 30.09.2014 року у
справі №21-409а14, а відповідно до ч. 1 ст.
244-2 КАС України суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

За таких обставин, суд апеляційної
інстанції вважає, що висновок суду
першої інстанції у справі, що
розглядається, про правомірність п.п. 1,
2 оскаржуваної вимоги Інспекції,
викладеної у її листі від 13.01.2012 року №
19-17-13-14/78 «Про усунення порушень
законодавства, виявлених ревізією»,
ґрунтується на неправильному
застосуванні норм матеріального права,
що відповідно до ст. 202 КАС України є
підставою для її скасування та
прийняття нової постанови про
задоволення позовних вимог.

Отже, оскаржувана постанова суду
першої інстанції прийнята з порушенням
норм матеріального та процесуального
права, що відповідно до ст. 202 КАС
України є підставою для скасування та
прийняття нової постанови.

Керуючись ч.3 ст.160, ст.ст. 195, 196, п.3 ч.1
ст.198, п. 4 ст. 202, 205, 207, 254 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в Гусятинському
районі Тернопільської області
задовольнити.

Постанову Тернопільського окружного
адміністративного суду від 1 березня 2012
року у справі №2а-1970/277/12 скасувати та
прийняти нову постанову, якою позовні
вимоги Відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в
Гусятинському районі Тернопільської
області до Державної фінансової
інспекції в Тернопільській області про
визнання незаконною та скасування
вимоги задовольнити.

Визнати неправомірним і скасувати п. 1
вимоги Тернопільської об'єднаної
державної фінансової інспекції
Державної фінансової інспекції в
Тернопільській області, викладеної у
її листі від 13.01.2012 року № 19-17-13-14/78 «Про
усунення порушень законодавства,
виявлених ревізією», в частині
нарахування і виплати потерпілим
особам та особам, які мають на це право,
індексації страхових виплат та вжиття
заходів стосовно утримання зайво
виплачених сум індексації.

Визнати неправомірним і скасувати п. 2
вимоги Тернопільської об'єднаної
державної фінансової інспекції
Державної фінансової інспекції в
Тернопільській області, викладеної у
її листі від 13.01.2012 року № 19-17-13-14/78 «Про
усунення порушень законодавства,
виявлених ревізією».

Постанова набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена до Вищого адміністративного
суду України протягом двадцяти днів з
дня складання у повному обсязі шляхом
подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий суддя
Я.С. Попко

Судді
Р.Б. Хобор

Р.П. Сеник

Повний текст постанови виготовлено та
підписано 02.12.2014 року.