Справа № 2а-173/10 (2а-729/09)
Суддя: Мороз В.Ф.
Дата ухвалення: 2014-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2014 року м. Київ
К/800/48577/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Головуючого: судді Мороза В.Ф.

Суддів: Логвиненко
А.О.

Донець О.Є.

розглянувши в попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу ОСОБА_2 на
постанову Львівського апеляційного
адміністративного суду від 11 вересня
2013 року у справі за позовом ОСОБА_2 до
Пустомитівської районної державної
адміністрації Львівської області,
Зимноводівської сільської ради, треті
особи - Відділ регіонального розвитку
містобудування та архітектури м.
Пустомит, ОСОБА_3, про скасування
рішення та зобов'язання вчинити дії,

встановила:

У липні 2009 року ОСОБА_2 звернувся до
Пустомитівської районної державної
адміністрації, Зимноводівської
сільської ради Пустомитіського району
Львівської області з позовом про
скасування рішення виконавчого
комітету Пустомитівської районної
ради народних депутатів Львівської
області № 44 від 16.02.1984 року «Про
відкриття проїзду до господарства гр.
ОСОБА_4 в с. Водяне» та зобов'язання
вчинити дії.

Постановою Пустомитівського районного
суду Львівської області від 21 вересня
2010 року позов задоволено. Визнано
незаконним рішення виконавчого
комітету Пустомитівської районної
ради народних депутатів Львівської
області № 44 від 16 лютого 1984 року «Про
відкриття проїзду до господарства гр.
ОСОБА_4 в с. Водяне»; зобов'язано
Зимноводівську сільську раду
відновити в натурі межі земельної
ділянки в АДРЕСА_1, які були передбачені
генеральним планом забудови та які
існували до 01.01.1984 року, в наступних
розмірах: зі сторони АДРЕСА_1 - шириною
15,3 м; довжиною 60 м; зі сторони
прибудинкової земельної ділянки гр.
ОСОБА_4 - шириною 17,5 м; зобов'язано
Зимноводівську сільську раду
Пустомитівського району видати ОСОБА_2
акт встановлення реальних меж в натурі
щодо прибудинкової земельної ділянки в
АДРЕСА_1 Пустомитівського району;
зобов'язано Зимноводівську сільську
раду Пустомитівського району вирішити
питання про видачу ОСОБА_2 дозволу на
приватизацію земельної ділянки в с.
Зимна Вода, площею 0,098 га, в наступних
розмірах: зі сторони АДРЕСА_1 - шириною
15,3 м; довжиною 60 м; зі сторони
прибудинкової земельної ділянки гр.
ОСОБА_4 - шириною 17,5 м.

Постановою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 11 вересня
2013 року рішення суду першої інстанції
скасовано та прийнято нове про відмову
у задоволенні позову.

У касаційній скарзі ОСОБА_2,
посилаючись на порушення судом
апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права,
просить оскаржуване рішення скасувати,
та залишити в силі рішення суду першої
інстанції.

На дану касаційну скаргу надійшло
заперечення ОСОБА_3, у якому останній
рішення суду апеляційної інстанції
вважає таким, що ухвалене із
дотриманням норм матеріального та
процесуального права, та просить
залишити касаційну скаргу без
задоволення.

Судова колегія не вбачає передбачених
законом підстав для задоволення
касаційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що
згідно з договором дарування житлового
будинку від 24.02.1996 року ОСОБА_5
подарувала позивачу ОСОБА_2 житловий
будинок, що знаходиться в АДРЕСА_1 (із
господарськими будівлями).

Рішенням виконавчого комітету
Пустомитівської районної ради
народних депутатів від 16.02.1984 року №44,
яке є предметом оскарження у даній
справі, було затверджено схему
організації проїзду шириною 3,1 м. до
господарства гр.. ОСОБА_4 в АДРЕСА_2.

Суд апеляційної інстанції скасовуючи
рішення суду першої інстанції дійшов
висновку про порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права,
необґрунтованість заявлених позовних
вимог та оскарження рішення
виконавчого комітету щодо організації
проїзду з порушенням строків звернення
до адміністративного суду. При цьому
зазначив, що відповідно до статті 100 КАС
України в редакції чинній на момент
звернення позивача з позовом,
пропущення строку звернення до
адміністративного суду є підставою для
відмови у задоволенні
адміністративного позову за умови,
якщо на цьому наполягає одна із сторін.
Якщо суд визнає причину пропущення
строку звернення до суду поважною,
адміністративна справа розглядається
і вирішується в порядку, встановленому
цим Кодексом. Позовні заяви
приймаються до розгляду
адміністративним судом незалежно від
закінчення строку звернення до
адміністративного суду.

Суд апеляційної інстанції встановив
відсутність поважних причин пропуску
строку звернення до суду та зазначив
про обізнаність позивача про
оскаржуване рішення у 1984 році.

Доводи касаційної скарги таких
висновків не спростовують і не можуть
бути підставою для скасування рішення
апеляційного суду та залишення в силі
рішення суду першої інстанції.

Відповідно до частини третьої статті
220-1 Кодексу адміністративного
судочинства України суд касаційної
інстанції відхиляє касаційну скаргу і
залишає рішення без змін, якщо відсутні
підстави для скасування судового
рішення.

Керуючись статтями 220, 220-1, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів -

ухвалила:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити, а
постанову Львівського апеляційного
адміністративного суду від 11 вересня
2013 року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили через 5
днів після направлення його копії
особам, які беруть участь у справі і
може бути переглянуте Верховним Судом
України з підстав передбачених ст.ст.
237-239 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Судді:
В.Ф. Мороз

О.Є. Донець

А.О. Логвиненко