Справа № 24968/10
Суддя: Дадим Ю.М.
Дата ухвалення: 2011-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" лютого 2011 р. справа № 2а-47/2010

Колегія суддів Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду у
складі: головуючого
судді: Дадим Ю.М.

суддів:
Нагорної Л.М. Уханенка С.А.

розглянувши в письмовому провадженні
в м.Дніпропетровську апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України
Жовтневого району м. Кривого Рогу на
постанову Жовтневого районного суду
м.Кривого Рогу від 09 вересня 2010 року у
адміністративній справі за позовом
ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду
України Жовтневого району м. Кривого
Рогу про визнання неправомірними дій
відповідача ,-

ВСТАНОВИЛА:

20 жовтня 2008 року ОСОБА_1 звернувся з
позовом до суду , в якому просив визнати
неправомірними дії відповідача у
відмові про перерахування основної
пенсії та додаткової пенсії за шкоду
заподіяну здоров’ю згідно чинного
законодавства. Просив зобов’язати
відповідача зробити відповідні
донарахування основної пенсії та
додаткової пенсії за шкоду заподіяну
здоров’ю згідно чинного
законодавства. Також просив
зобов’язати відповідача виплатити
йому різницю в нарахуванні основної
пенсії та додаткової пенсії за шкоду
заподіяну здоров’ю за період з 01.10.2007 р.
по 01.10. 2008 р. у сумі 34093 грн. 09 коп. Крім
того, просив зобов’язати відповідача
починаючи з 01.10.2008 року провадити
відповідні нарахування.

Постановою Жовтневого районного суду
м.Кривого Рогу від 09 вересня 2010 року
позовні вимоги ОСОБА_1 були задоволені
частково. Зобов’язано Управління
Пенсійного фонду України Жовтневого
району м. Кривого Рогу здійснити
нарахування та провести відповідні
виплати підвищення до пенсії ОСОБА_1 у
відповідності до ст.. 49,50,54, п.3 ст. 67
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи»за період з 01 жовтня 2007 року
по 01 жовтня 2008 року та з 01.10.2008 року. У
задоволенні решти позовних вимог було
відмовлено.

З вказаною постановою не погодилось
Управління Пенсійного фонду України
Жовтневого району м. Кривого Рогу,
подало апеляційну скаргу, в якій
просило постанову суду в частині
задоволених вимог скасувати та
прийняти нову постанову про відмову у
задоволенні позову у повному обсязі.
Посилались на те, що розмір мінімальної
пенсії за віком, який застосовувався
ними для нарахування державної пенсії,
додаткової пенсії був обрахований
відповідно до постанови Кабінету
Міністрів України №1 від 03.01.2002 року та
постановою Кабінету Міністрів України
№894 від 13.07.2004 року. Вважають, що їх дії
є правомірні, оскільки відповідають
чинному законодавству.

Перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість
постанови суду першої інстанції в
межах доводів апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга Управління Пенсійного фонду
України Жовтневого району м. Кривого
Рогу підлягає частковому задоволенню,
виходячи із наступного.

Судом встановлено, матеріалами справи
підтверджено, та сторонами по справі
визнано, що ОСОБА_1 є особою, що
постраждала внаслідок Чорнобильської
катастрофи як учасник ліквідації
наслідків аварії на ЧАЕС першої
категорії , йому встановлена 2 група
інвалідності, щодо якої встановлений
зв’язок з Чорнобильською катастрофою
та він отримує пенсію по інвалідності
внаслідок Чорнобильської катастрофи 2
групи, що підтверджується відповідними
розпорядженнями – а.с.5.

Частина 2 статті 19 Конституції України
визначає, що органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Статтею 49 Закону № 796 визначені види
пенсій, які підлягають виплаті особам,
постраждалим внаслідок аварії на
Чорнобильській АЕС 1,2,3 та 4 категорій.

Відповідно до статті 50 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»( в
редакції, чинній на час виникнення
спірних правовідносин за період з
01.10.2007 року по 01.10.2008 року та з 01 жовтня
2008 року ) особам, віднесеним до першої
категорії, що постраждали від
Чорнобильської катастрофи, які є
інвалідами 2-ї групи, призначається
щомісячна додаткова пенсія за шкоду,
заподіяну здоров’ю, у розмірі 75
відсотків мінімальної пенсії за віком.

Частиною четвертою статті 54 Закону № 796
передбачено, що в усіх випадках розмір
пенсій для інвалідів другої групи, щодо
яких встановлено зв’язок з
Чорнобильською катастрофою, не може
бути нижчим восьми мінімальних пенсій
за віком.

За конституційними нормами, виходячи
із пріоритетності Законів над
підзаконними актами, при визначенні
розміру пенсії позивачеві
застосуванню підлягають норми,
передбачені статтями 50 та 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»(
в редакції, чинній на час виникнення
спірних правовідносин), а не постанова
Кабінету Міністрів України №1 від
03.01.2002 року, яка істотно звужує обсяг
встановлених законом прав позивача.

Посилання апелянта на те, що оскільки
пенсія позивачу призначалась і
виплачувалась у відповідності до
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», але з урахуванням
частини 5 цього Закону, тобто, порядок
обчислення пенсії по інвалідності ними
проводився так, як це визначив Кабінет
Міністрів України у відповідні роки,
отже, їх дії є правомірними, визнається
колегією суддів безпідставними, так як
спростовуються вищевказаним та
протирічить положенням ст..22
Конституції України та частині 4 статті
9 КАС України, де зазначено, що у разі
невідповідності нормативно-правового
акту Конституції України, закону
України, міжнародному договору, згода
на обов’язковість якого надана
Верховної Радою України, або іншому
правовому акту, суд застосовує
правовий акт, що має вищу юридичну силу.

При цьому колегія суддів зазначає, що
положення ч.3 ст. 28 Закону України «Про
загальнообов’язкове державне
пенсійне страхування», де визначено,
що вказаний розмір мінімальної пенсії
за віком застосовується виключно до
пенсій, що призначаються на умовах
цього Закону, не може слугувати
перешкодою для застосування даної
величини мінімального розміру пенсії
за віком до обрахування інших пенсій чи
доплат, пов’язаних мінімальною
пенсією за віком, оскільки чинним
законодавством не встановлено іншого,
крім передбаченого частиною 1 ст. 28
Закону України «Про
загальнообов’язкове державне
пенсійне страхування», мінімального
розміру пенсії за віком.

Крім того, згідно положень частини 3
статті 67 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», передбачено, що у разі
збільшення розміру прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, визначеного законом,
підвищується розмір пенсії, визначений
відповідно до статті 54 цього Закону, а
також розмір додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров'ю, особам,
віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4, та
розмір щомісячної компенсації сім'ям
за втрату годувальника внаслідок
Чорнобильської катастрофи.
Перерахунок пенсії здійснюється з дня
встановлення нового розміру
прожиткового мінімуму.

Враховуючи те, що державна пенсія та
додаткова пенсія за шкоду, заподіяну
здоров’ю, передбачені статтею 49 Закону
№ 796 , призначаються одночасно та на
один і той же період , що пенсія ОСОБА_1
за вищевказаним Законом призначена
довічно, що після 22 травня 2008 року
ніяких змін до статей ст.54, ст.50, п.3 ст.67
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи»не вносилось, у
відповідності до положень ст.. 162 КАС
України, порушені права позивача слід
поновити шляхом зобов’язання
відповідача нарахувати та виплатити
ОСОБА_1 державну пенсію у розмірі
восьми мінімальних пенсій за віком та
додаткову пенсію за шкоду, заподіяну
здоров’ю –у розмірі 75 відсотків
мінімальної пенсії за віком,
відповідно до п.4 ст.54, ст.50, п.3 ст.67
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи»та з урахуванням положень
п.1 ст. 28 Закону України «Про
загальнообов’язкове державне
пенсійне страхування», за період з 01
жовтня 2007 року по 31 грудня 2007 року , та з
22 травня 2008 року, з урахуванням сум,
отриманих позивачем за вказаний
період.

Отже, суд першої інстанції
дійшов обґрунтованого висновку про
наявність у позивача права на
перерахунок пенсії, у розмірах, які
визначено Законом України «Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Разом з тим, колегія суддів вважає, що у
період з 01.01.2008 року по 22 травня 2008 року
дії відповідача були правомірними з
наступних підстав.

Так, Законом України «Про Державний
бюджет України на 2008 рік та про
внесення змін до деяких законодавчих
актів України»було внесено зміни до
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», які набрали чинності з
01.01.2008р. Статтею 54 Закону № 796-ХІІ з
01.01.2008р. передбачено, що розмір пенсії
для інвалідів, щодо яких встановлено
причинний зв'язок інвалідності з
Чорнобильською катастрофою, не може
бути нижчим для інвалідів, щодо яких
встановлено зв'язок інвалідності з
Чорнобильською катастрофою по ІІ групі
інвалідності –200 процентів
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність. А ст..50
названого Закону передбачає, що особам
, віднесеним до категорії 1,
призначається щомісячна додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров’ю,
відповідно до Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»і
виплачується для осіб, що належать до
категорії 1: інвалідам ІІ групи –20
процентів прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність.

Отже, з 01.01.2008 р. Законом України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»визначено
інші розміри пенсії та додаткової
пенсії за шкоду, заподіяну здоров’ю.

Рішенням Конституційного Суду України
від 22.05.2008р. №10-рп/2008 вказані зміни до
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи»визнані неконституційним.

Таким чином, Закон України «Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи»із змінами, які внесено
Законом України «Про Державний бюджет
на 2008 рік та внесення змін до деяких
законодавчих актів України», діяв в
період часу з 01.01.2008р. по 22.05.2008р.

У період з 01.01.2008р. по 22.05.2008р. ОСОБА_1
отримував пенсію, як особа, що
постраждала внаслідок Чорнобильської
катастрофи та додаткову пенсію у
розмірах не менших, ніж ті, які були
встановлені Законом України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»із змінами,
які внесено Законом України «Про
Державний бюджет на 2008 рік та внесення
змін до деяких законодавчих актів
України».

Отже, у період з 01.01.2008р. по 22.05.2008р.
управління ПФУ діяло на підставі
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

З огляду на викладене, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції,
вирішуючи спірні правовідносини за
період з 01.01.2008р. по 22.05.2008р., ухвалив
судове рішення з порушенням норм
матеріального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.

За таких обставин, колегія суддів
вважає за необхідне постанову суду, в
частині задоволених позовних вимог за
період з 01.01.2008р. по 22.05.2008р., скасувати
та прийняти нову постанову про відмову
у задоволені позову в цій частині.

Керуючись ст.198, ст..201, 202, 205, 207 КАС
України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України Жовтневого
району м. Кривого Рогу –задовольнити
частково.

Постанову Жовтневого районного суду
м.Кривого Рогу від 09 вересня 2010 року в
частині зобов’язання Управління
Пенсійного фонду України Жовтневого
району м. Кривого Рогу здійснити
перерахунок пенсії ОСОБА_1 відповідно
до вимог ст..ст..50, 54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»за період з
01 січня 2008 року по 22 травня 2008 року -
скасувати та в цій частині позовних
вимог відмовити.

В іншій частині постанову суду
залишити без змін.

Постанова Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
набирає законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України
протягом 20 днів .

Головуючий:
Ю
.М. Дадим

Суддя:

Л.М. Нагорна

Суддя:

С.А. Уханенко