Справа № 826/15411/14
Суддя: Добрянська Я.І.
Дата ухвалення: 2014-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

Окружний адміністративний суд м. Києва у складі:

Судді Добрянської Я.І,

відповідно до вимог ст. 183-2 КАС України, без виклику сторін, розглянув в порядку скороченого провадження справу

за позовом Київського міського відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Еліос»

про стягнення коштів у розмірі 3 822,60 грн.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшла позовна заява Київського міського відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності до Товариства з обмеженою відповідальністю «Еліос» про стягнення коштів у розмірі 3 822,60 грн.

Відповідно до ч. 8 ст. 35 КАС України вважається, що повістку вручено юридичній особі, якщо вона доставлена за адресою, внесеною до відповідного державного реєстру, або за адресою, яка зазначена її представником, і це підтверджується підписом відповідної службової особи.

Однак, судова кореспонденція, що скеровувалася відповідачу на адресу його реєстрації, що підтверджується актуальним витягом з ЄДРПОУ, була 11.11.2014 р. повернута до суду з відміткою поштового відділення «за закінченням встановленого строку зберігання».

Таким чином, ні станом на 20.10.2014 р., ні станом на час розгляду справи по суті 03.12.2014 р., жодних заперечень на позовну заяву та/або заяв чи клопотань від відповідача до суду не надходило.

Згідно вимог ч. 4 ст. 183-2 КАС України, суддя розглядає справу в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі. За результатами розгляду справи у скороченому провадженні суддя, оцінивши повідомлені позивачем, відповідачем обставини, за наявності достатніх підстав приймає законне та обґрунтоване судове рішення.

Таким чином, розглянувши подані позивачем документи і матеріали, всебічно і повно з’ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об’єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд м. Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Еліос» зареєстроване як платник страхових внесків на загальнообов’язкове державне соціальне страхування з тимчасової втрати працездатності у Лівобережній міжрайонній виконавчій дирекції Київського міського відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності (далі – Лівобережна дирекція) 03.12.2001 року за № 1317.

Київське міське відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності (далі - позивач) у своїй діяльності керується Законом України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням" від 18.01.2001 р. № 2240 (далі - Закон № 2240).

Згідно статті 9 Закону № 2240 Фонд соціального страхування з тимчасової втрати працездатності (далі - ФСС з ТВП) є органом, який здійснює керівництво та управління загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, провадить акумуляцію страхових внесків та інших коштів, призначених для фінансування матеріального забезпечення та соціальних послуг, забезпечує їх надання, а також здійснює контроль за використанням цих коштів.

Відповідно до останнього поданого письмового в звіту по формі Ф4-ФСС з ТВП за 2010 рік. Відповідач має заборгованість зі сплати страхових внесків на загальнообов’язкове державне соціальне страхування у зв’язку із тимчасовою втратою працездатності, що виникла до 01.01.2011 року в сумі 3 822,60 грн.

Абзацом 5 ч. 7 Перехідних положень Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 р. № 2464 визначено, що стягнення заборгованості із сплати страхових внесків за діючими видами загальнообов’язкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 1 січня 2011 року, в тому числі страхові внески, строк сплати яких на 1 січня 2011 року не настав, здійснюється фондами загальнообов’язкового державного соціального страхування відповідно до законодавства, що діяло на момент виникнення такої заборгованості або застосування штрафних санкцій.

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 27 Закону України 2240 (в редакції, що діяла до введення в дію Закону № 2464) страхувальник зобов’язаний нараховувати і сплачувати страхові внески в установлені строки та в повному обсязі. А строком сплати страхових внесків є день, встановлений для одержання в установах банку коштів на оплату праці за відповідний період (ч. 1 ст. 23 Закону № 2240).

Відповідно до ст. 115 Кодексу законів про працю, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні не рідше двох разів на місяця через проміжок часу, що не перевищує шістнадцять календарних днів.

Оскільки відповідача в установлені строки не сплатив страхові внески Київське міське відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності вимушене звернутися до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.

Відповідно до ч. 2 ст. 30 Закону № 2240 (в редакції, що діяла на момент виникнення заборгованості) не сплачені в строк страхові внески, пеня і штраф стягуються в дохід Фонду із страхувальника у безпосередньому порядку. Строк давності в разі стягнення страхових внесків, пені та фінансових санкцій не застосовується.

Згідно вимог п. 4 ч. 1 ст. 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, скорочене провадження застосовується в адміністративних справах щодо стягнення грошових сум, які ґрунтуються на рішеннях суб'єкта владних повноважень, щодо яких завершився встановлений цим Кодексом строк оскарження.

Враховуючи, що обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними конкретними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування, суд прийшов до висновку, що в позовній заяві наведені обставини, які підтверджуються достатніми доказами, які свідчать про обґрунтованість позовних вимог. Докази, подані позивачем підтверджують обставини, на які позивач посилається на їх обґрунтування.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Оскільки позивач, як суб’єкт владних повноважень, довів правомірність заявлених позовних вимог, а відповідач (що був належним чином повідомлений про відкриття скороченого провадження в даній справі) жодних заперечень щодо наявності такого боргу суду не надав, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог позивача шляхом стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Еліос» заборгованості у розмірі 3 822,60 грн.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 69-71, 158-163, ст. 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд м. Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

Строк і порядок набрання судовим рішенням законної сили встановлені у статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України.

Суддя Я.І. Добрянська