Справа № 2-а/489/172/14
Суддя: Шляхтицький О.І.
Дата ухвалення: 2014-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2014 р.м.ОдесаСправа №
2-а/489/172/14

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції:
Коваленко І.В.

Колегія суддів Одеського апеляційного
адміністративного суду

у складі: судді доповідача -
головуючого - Шляхтицького О.І.,

суддів: Джабурія О.В., Крусяна А.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
Ленінському районі міста Миколаєва на
постанову Ленінського районного суду
м. Миколаєва від 16 травня 2014 року за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
Ленінському районі міста Миколаєва про
визнання неправомірним рішення та
зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2014 року позивач звернувся до
суду з адміністративним позовом, в
якому просив визнати неправомірними
відмову УПФ з призначення йому пенсії
на пільгових умовах за Списком 2 та
рішення від 12.02.2014 № 12/1; зобов'язати
відповідача здійснити призначення,
нарахування і виплату пенсії за віком
на пільгових умовах за Списком 2,
починаючи з 07.11.2013.

В обґрунтування позовних вимог
зазначалось, що 07.11.2013 звернувся до УПФУ
із заявою про призначення пенсії за
віком на пільгових умовах за Списком №
2, але рішенням відповідача йому було
відмовлено через відсутність
необхідного страхового стажу роботи.

Постановою Ленінського районного суду
м. Миколаєва від 16 травня 2014 року
адміністративний позов було
задоволено частково.

Визнано неправомірним рішення
Управління пенсійного фонду України в
Ленінському районі м. Миколаєва від
12.02.2013 № 12/1.

Зобов'язано Управління пенсійного
фонду України в Ленінському районі м.
Миколаєва призначити, нарахувати і
виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком на
пільгових умовах за Списком №2 за
період з 07.11.2013 по 25.02.2014.

Не погоджуючись з рішенням суду першої
інстанції відповідач звернувся з
апеляційною скаргою, в якій просив його
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким в задоволенні позовних вимог
відмовити.

Розглянувши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши
законність і обґрунтованість судового
рішення в межах позовних вимог і
доводів апеляційної скарги, колегія
суддів приходить до висновку про
відсутність підставі для її
задоволення.

Судом першої інстанції встановлено, що
07.11.2013 позивач звернувся до УПФ із
заявою про призначення пенсії за віком
на пільгових умовах за Списком №2
відповідно до пункту "б" статті 13 Закону
України "Про пенсійне забезпечення".

Рішенням УПФ від 12.02.2014 № 12/1 в
призначенні пенсії позивачу
відмовлено.

Як на підставу відмови в призначенні
пільгової пенсії відповідач в своєму
рішенні вказав, що з урахуванням усіх
наданих документів, зокрема записів в
трудовій книжці та індивідуальних
відомостей про застраховану особу за
2000-2013 роки станом на 05.02.2014, страховий
стаж ОСОБА_1 складає 24 роки 11 місяців 3
дні.

Із пояснень сторін та даних трудової
книжки позивача встановлено, що стаж
роботи позивача на роботах із
шкідливими і важкими умовами праці за
Списком №2 перевищує 12 років 6 місяців,
а загальний стаж 25 років.

Представники відповідача пояснили, що
із-за заборгованості перед позивачем
по заробітній платі ПАТ "Миколаївській
суднобудівний завод "Океан", де він
працював, не сплатило страхові внески
до Пенсійного фонду України. У зв'язку
із цим, відповідно до статті 24 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування"
страховий стаж ОСОБА_1 менший 25 років, а
тому він не мав права на призначення
пільгової пенсії.

Також встановлено, що після сплати
ОСОБА_1 в добровільному порядку
страхових внесків за один місяць та
повторному поданні 26.02.2014 до УПФ заяви
про призначення пільгової пенсії йому
пенсію призначити з вказаної дати.

Факт атестації робочого місця
позивача, умови роботи на якому
віднесені до Списку № 2, представниками
відповідача не оскаржувались, крім
того матеріали справи містять письмові
докази такої атестації, а тому дані
обставини дослідженню і оцінці судом
не потребують.

Частково задовольняючи позовні вимоги,
суд першої інстанції виходив з того, що
відповідальним за несплату або
несвоєчасну чи не повну сплату
страхових внесків є роботодавець
(страхувальник), а тому позбавлення
громадянина конституційного права на
соціальний захист через ненадходження
до Пенсійного фонду страхових внесків
є неправомірним.

За змістом ст. 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» на пільгових
умовах мають право на пенсію за віком,
незалежно від місця останньої роботи
працівники, зайняті повний робочий
день на інших роботах із шкідливими і
важкими умовами праці, - за списком № 2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджуваним Кабінетом
Міністрів України, і за результатами
атестації робочих місць:

- чоловіки - після досягнення 55 років і
при стажі роботи не менше 25 років, з них
не менше 12 років 6 місяців на зазначених
роботах.

Працівникам, які мають не менш половини
стажу роботи із шкідливими і важкими
умовами праці, пенсії на пільгових
умовах призначаються із зменшенням
віку, передбаченого статтею 12 Закону,
на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої
роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої
роботи - жінкам. Постановою Ради
Міністрів РСР від 22 серпня 1956 року № 1175
затверджено списки виробництв, цехів,
професій та посад, робота на яких дає
право на державну пенсію на пільгових
умовах та в пільгових розмірах.

Наказом Міністерства праці та
соціальної політики України від 18
листопада 2005 року № 383 затверджено
Порядок застосування списків № 1 і № 2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників при обчисленні стажу
роботи, що дає право на пенсію за віком
на пільгових умовах, пунктом 3 якого
визначено, що при визначенні права на
пенсію за віком на пільгових умовах
застосовуються списки, що чинні на
період роботи особи. При цьому до
пільгового стажу зараховується весь
період роботи на відповідних посадах
або за професіями незалежно від дати
внесення цієї посади чи професії до
Списків.

Професія маляра міститься в списку №2
виробництв, цехів, професій та посад,
робота на яких дає право на державну
пенсію на пільгових умовах та у
пільгових розмірах, затвердженого
постановою кабінету Міністрів України
від 16.01. 2003 року № 36 яка дає право на
отримання пенсії.

За правилами ст. 62 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» визначено, що
основним документом, що підтверджує
стаж роботи є трудова книжка, а вразі
відсутності її чи відповідних записів
у ній наявність трудового стажу
підтверджується в порядку
встановленому Кабінетом Міністрів
України.

Відповідно до Списку № 2 виробництв,
робіт, професій, посад і показників на
роботах із шкідливими і важкими
умовами праці, зайнятість в яких повний
робочий день дає право на пенсію за
віком на пільгових умовах,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України №36 від 16.01.2003 року,
зазначена посада - маляра дає право на
отримання пільгової пенсії.

Отже, позивач має право на отримання
пенсії на пільгових умовах по Списку №
2, починаючи з 07.11.2013 року, тобто з часу
звернення до Управління Пенсійного
фонду України в Ленінському районі
міста Миколаєва.

Згідно ст.62 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» основним
документом, що підтверджує стаж роботи,
є трудова книжка. Необхідність
підтвердження трудового стажу виникає
у разі відсутності трудової книжки.
Зазначені положення також викладені у
Порядку підтвердження наявного
трудового стажу для призначення пенсій
за відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів № 627 від 12.08.1993 року.

Таким чином, відповідачем неправомірно
було відмовлено позивачу у призначенні
пенсії за віком на пільгових умовах.

Суд першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку, що дії
Управління Пенсійного фонду України в
Ленінському районі міста Миколаєва
щодо відмови позивачу у призначення
пенсії на пільгових умовах є
протиправними, а відтак, вимоги
позивача про зобов`язання відповідача
призначити йому пенсію на пільгових
умовах є правомірними та
обґрунтованими.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються
на суб'єктивній оцінці фактичних
обставин справи та доказів, а також на
невірному тлумаченні норм
матеріального права. Зазначені доводи
не містять посилань на конкретні
обставини чи факти або на нові докази,
які б давали підстави для скасування
рішення суду першої інстанції.

Враховуючи все вищевикладене, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
порушень матеріального і
процесуального права при вирішенні
справи не допустив, а наведені в скарзі
доводи правильність висновків суду не
спростовують. За таких обставин,
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає.

Керуючись ч. 1 ст. 195, 197, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст.
200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. 206, ч.5 ст. 254 КАС
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Ленінському
районі міста Миколаєва залишити без
задоволення, а постанову Ленінського
районного суду м. Миколаєва від 16
травня 2014 року у справі № 2-а/489/172/14 -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення їх копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена у касаційному
порядку протягом двадцяти днів після
набрання законної сили судовим
рішенням шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий:
О.І. Шляхтицький

Суддя:
О.В. Джабурія

Суддя:
А.В. Крусян