Справа № 802/3051/14-а
Суддя: Драчук Т. О.
Дата ухвалення: 2014-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 802/3051/14-а

Головуючий у 1-й інстанції: Альчук М.П.

Суддя-доповідач: Драчук Т. О.

03 грудня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Драчук Т. О.

суддів: Залімського І. Г. Полотнянка
Ю.П.

за участю секретаря судового
засідання: Муса Т.Н.

за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_2

представника позивача - ОСОБА_3

представника відповідача - Федоришина
Ю.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_5 на
постанову Вінницького окружного
адміністративного суду від 25 вересня
2014 року у справі за адміністративним
позовом Фізичної особи-підприємеця
ОСОБА_2 до Інспекціії з питань захисту
прав споживачів у Вінницькій області,
треті особи: ОСОБА_5, Товариство з
обмеженою відповідальністю
"Туроператор Ільтур" про визнання
протиправним та скаксування рішення ,

В С Т А Н О В И В :

13.08.2014 року позивач - фізична
особа-підприємець ОСОБА_2 звернулась до
Вінницького окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Інспекціії з питань захисту прав
споживачів у Вінницькій області, треті
особи: ОСОБА_5, Товариство з обмеженою
відповідальністю "Туроператор Ільтур"
про визнання протиправним та
скасування рішення.

Постановою Вінницького окружного
адміністративного суду від 25.09.2014 року
адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої
інстанції, третя особа - ОСОБА_5
звернулась з апеляційною скаргою, в
якій просить скасувати постанову
Вінницького окружного
адміністративного суду від 25.09.2014 року
та прийняти нове рішення, яким
відмовити в задоволенні позовних
вимог.

В судовому засіданні позивач та його
представник заперечили проти
апеляційної скарги, представник
відповідача, в свою чергу, частково
підтримав доводи апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши доводи апеляційної скарги
наявними в матеріалах справи
письмовими доказами, колегія суддів
вважає, що в задоволенні апеляційної
скарги необхідно відмовити з наступних
підстав.

Як досліджено з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
фізична особа - підприємець ОСОБА_2
зареєстрована виконавчим комітетом
Вінницької міської ради,
ідентифікаційний код НОМЕР_1, та
здійснює турагентську діяльність на
підставі ліцензії серії НОМЕР_2.

На підставі направлення на проведення
перевірки № 1122 від 29.07.2014р., посадовою
особою інспекції з питань захисту прав
споживачів у Вінницькій області
проведено позапланову перевірку ФОП
ОСОБА_2, результат якої відображено в
акті перевірки дотримання
законодавства про захист прав
споживачів від 29.07.2014р. за № 1099.
Відповідно до якого, встановлено
недотримання п. 2.1.3 договору на
туристичне обслуговування № 80 від
10.06.2014р., що є порушенням ст. 10 Закону
України "Про захист прав споживачів".

За результатами перевірки,
відповідачем прийнято постанову про
накладення стягнень, передбачених
статтею 23 Закону України "Про захист
прав споживачів" за № 93 від 06.08.2014р.,
згідно з яким, до ОСОБА_2 застосовано
штраф у розмірі 64190,00 грн.

На думку позивача вище вказана
постанова про накладення
адміністративно-господарських санкцій
є протиправною та порушує його законні
права та охоронювані інтереси, що стало
причиною для звернення до суду.

За результатом розгляду справи, суд
першої інстанції, керуючись
положеннями Закону України "Про захист
прав споживачів", Закону України "Про
туризм", прийшов до висновку про
наявність підстав для задоволення
позовних вимог.

Даючи правову оцінку спірним
правовідносинам, що виникли між
сторонами та висновкам суду першої
інстанції, колегія суддів враховує
наступне.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 5 Закону
України "Про туризм", учасниками
відносин, що виникають при здійсненні
туристичної діяльності, є юридичні та
фізичні особи, які створюють
туристичний продукт, надають
туристичні послуги (перевезення,
тимчасового розміщення, харчування,
екскурсійного, курортного,
спортивного, розважального та іншого
обслуговування) чи здійснюють
посередницьку діяльність із надання
характерних та супутніх послуг, а також
громадяни України, іноземці та особи
без громадянства (туристи, екскурсанти,
відвідувачі та інші), в інтересах яких
здійснюється туристична діяльність.

Суб'єктами, що здійснюють та/або
забезпечують туристичну діяльність
(далі - суб'єкти туристичної
діяльності), є:

туристичні оператори (далі -
туроператори) - юридичні особи,
створені згідно із законодавством
України, для яких виключною діяльністю
є організація та забезпечення
створення туристичного продукту,
реалізація та надання туристичних
послуг, а також посередницька
діяльність із надання характерних та
супутніх послуг і які в установленому
порядку отримали ліцензію на
туроператорську діяльність;

туристичні агенти (далі - турагенти) -
юридичні особи, створені згідно із
законодавством України, а також
фізичні особи - суб'єкти
підприємницької діяльності, які
здійснюють посередницьку діяльність з
реалізації туристичного продукту
туроператорів та туристичних послуг
інших суб'єктів туристичної
діяльності, а також посередницьку
діяльність щодо реалізації
характерних та супутніх послуг.

Згідно з ч. 1 ст. 20 Закону України "Про
туризм" за договором на туристичне
обслуговування одна сторона
(туроператор, який укладає договір
безпосередньо або через турагента)
зобов'язується надати за замовленням
іншої сторони (туриста) комплекс
туристичних послуг (туристичний
продукт), а турист зобов'язується
оплатити його.

Частиною 8 статті 20 Закону України "Про
туризм" передбачено, що туроператор
(турагент) зобов'язаний не пізніш як
через один день з дня, коли йому стало
відомо про зміну обставин, якими
сторони керувалися під час укладення
договору на туристичне обслуговування,
та не пізніш як за три дні до початку
туристичної подорожі повідомити
туриста про таку зміну обставин з метою
надання йому можливості відмовитися
від виконання договору без
відшкодування шкоди туроператору
(турагенту) або внести зміни до
договору, змінивши ціну туристичного
обслуговування.

Відповідно до ч. 12 ст. 20 Закону України
"Про туризм", туроператор несе перед
туристом відповідальність за
невиконання або неналежне виконання
умов договору на туристичне
обслуговування, крім випадків
визначених цим законом.

Права і обов'язки, відповідальність
сторін та інші умови договору між
туроператором і турагентом
визначаються відповідно до загальних
положень про агентський договір, якщо
інше не передбачено договором,
укладеним між ними, а також цим Законом.

Як вбачається з матеріалів справи,
15.01.2014р. між ТОВ "Туроператор "Ільтур"
(далі - туроператор) та ФОП ОСОБА_2 (далі -
турагент) укладено Агентський договір
№ 352 .

Відповідно до п. 1.1 вказаного Договору
турагент від імені, за дорученням та за
рахунок туроператора за винагороду
надає посередницькі послуги з
реалізації туристичних послуг
туроператора шляхом укладення
договорів.

Пунктами 2.1.3, 2.1.4 Договору передбачено
обов'язок туроператора приймати,
обробляти і підтверджувати заявки
турагента на туристичні послуги. У разі
неможливості підтвердження заявки на
бронювання, інформувати про це
турагента і надати по можливості
альтернативний варіант туристичного
продукту (туристичних послуг). Крім
того, туроператор зобов'язаний
своєчасно інформувати турагента про
всі зміни, умови продажу та вартості
туристичних послуг.

Пунктом 2.1.6 Договору визначено, що у
випадку неможливості виконання
обов'язків по наданню туристичного
обслуговування, туроператор
зобов'язаний негайно, як тільки йому
стане про це відомо, повідомити
турагента, для узгодження останнім із
туристом рішень про зміну умов
відповідного договору (в тому числі,
але не обмежуючись, зміни тривалості
маршруту туру, класу обслуговування,
зміни вартості замовлених туристичних
послуг тощо) чи розірвання такого
договору із туристом з наступним
поверненням грошових коштів, якщо такі
вже були передані туристу в якості
оплати вартості туристичного
обслуговування.

Згідно з п. 2.2.1 Договору, турагент
здійснює реалізацію туристичних
послуг відповідно до вимог цього
Договору та українського
законодавства, доводить до відома
туриста достовірну та повну інформацію
про пропоновані послуги.

Положення п. 6.4.1. Договору визначають,
що туроператор несе відповідальність
за надання повного і якісного
обслуговування туристів, згідно раніше
обумовлених туристичних послуг та
категорії обслуговування на рівні
стандартів, встановлених у країні
перебування. У випадку ненадання
повного/часткового обслуговування по
замовленому туру, туроператор повертає
повну вартість ненаданих послуг.

Згідно з матеріалами справи, 10.06.2014 року
між ФОП ОСОБА_2 як турагентом, що діє від
імені та в інтересах ТОВ "Туроператор
Ільтур", який є туроператором, та ОСОБА_5
як туристом, укладено Договір № 80 на
туристичне обслуговування.

Загальна вартість туристичних послуг,
замовлених туристом складає 64190,00 грн.,
що визначено п. 6.1. Договору.

Як свідчать матеріали справи, третьою
особою ОСОБА_5 було замовлено у ТОВ
"Туроператор Ільтур" туристичний
продукт - туристичну подорож до
Туреччини в період 21.06.2014р.-02.07.2014р.
авіатранспортом.

Таким чином, в даному випадку ФОП
ОСОБА_2 фактично виступила
посередником між туроператором ТОВ
"Туроператор Ільтур", який надає
туристичні послуги, та туристом ОСОБА_5,
яка такі послуги замовляє.

На виконання умов Договору № 80, ОСОБА_5
здійснила оплату вартості туру. Кошти,
сплачені нею за туристичний продукт,
перераховані позивачем туроператору в
день їх отримання, що підтверджується
квитанціями на суму 28868,79 грн. від
18.06.2014р. та на суму 32672,9 грн. від 19.06.2014р.,
отримувачем за якими є ТОВ "Туроператор
Ільтур".

В подальшому туроператор ТОВ
"Туроператор Ільтур" підтвердив заявку
турагента ФОП ОСОБА_2 та надав ваучери
на відпочинок у готелі, медичні
страховки та інформаційні листи
відповідно до умов Договору № 80 на
туристичне обслуговування від 10.06.2014р.

По прибуттю до місця відпочинку
туристу ОСОБА_5 було відмовлено у
розміщенні в готелі через те, що
туроператором не оплачено готельних
послуг. Як встановлено в суді першої
інстанції, після багато численних
телефонних розмов з туроператором, до
готелю її поселили лише на три дні. За
решту відпочинку турист доплатив
додаткові кошти.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 26 Закону
України "Про захист прав споживачів",
органи Держспоживінспекції України
мають право накладати на суб'єктів
господарювання стягнення, передбачені
статтею 23 цього закону.

В силу вимог п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України
"Про захист прав споживачів", у разі
порушення законодавства про захист
прав споживачів суб'єкти
господарювання сфери торговельного та
інших видів обслуговування, у тому
числі ресторанного господарства,
несуть відповідальність за порушення
умов договору між споживачем і
виконавцем про виконання роботи,
надання послуги - у розмірі ста
відсотків вартості виконаної роботи
(наданої послуги), а за ті самі дії,
вчинені щодо групи споживачів, - у
розмірі від одного до десяти відсотків
вартості виконаних робіт (наданих
послуг) за попередній календарний
місяць, але не менше п'яти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян.

Таким чином, за змістом вищевказаної
норми закону відповідальність несе
виконавець робіт (надавач послуг), яким
порушено умови договору із споживачем.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про
захист прав споживачів" виконавець - це
суб'єкт господарювання, який виконує
роботи або надає послуги.

При цьому, надавачем туристичних
послуг за Договором № 80 від 10.06.2014р. на
туристичне обслуговування був
туроператор ТОВ "Туроператор "Ільтур",
тоді як турагент ФОП ОСОБА_2 у
відносинах між туроператором і
туристом ОСОБА_5 виступав посередником
і здійснював посередницьку діяльність
з реалізації туристичного продукту
туроператора та виконав покладені на
нього обов'язки.

Таким чином, відповідачем було
безпідставно притягнуто до
відповідальності ФОП ОСОБА_2, оскільки
вона не є виконавцем туристичних
послуг.

Відповідно до ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно з ч. 3ст. 2 КАС України у справах
щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
всім формам дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

З урахуванням вищевикладених норм
чинного законодавства, що регулюють
спірні правовідносини сторін, та
встановлених обставин даної справи,
колегія суддів дійшла висновку про
обгрунтованість заявлених позивачем
вимог.

Апелянтом не надано достатніх доказів
в підтвердження доводів апеляційної
скарги, у зв'язку з чим остання
задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч.1 ст.200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду -без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

З огляду на викладене колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції при
ухваленні оскаржуваного рішення
правильно встановив фактичні
обставини справи, дослідив наявні
докази, надав їм належну оцінку, та
прийняв законне і обґрунтоване
рішення, з дотриманням норм
матеріального і процесуального права,
а тому підстави для задоволення вимог
апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без
задоволення, а постанову Вінницького
окружного адміністративного суду від 25
вересня 2014 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в
порядку та в строки, передбачені ст. ст.
212, 254 КАС України.

Головуючий
Драчук Т. О.

Судді
Залімський І. Г.

Полотнянко Ю.П.