Справа № 872/140/13
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2014-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

"22" квітня 2014 р. справа № 0870/9309/12

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Панченко
О.М. (доповідач),

суддів: Чередниченко
В.Є., Коршуна А.О.,

при секретарі судового засідання
Чепурко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
апеляційною скаргою Відкритого
акціонерного товариства «Вуглецевий
композит»

на постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 30.10.2012 р. у
справі № 0870/9309/12

за позовом Управління Пенсійного фонду
України в Орджонікідзевському районі
м. Запоріжжя

до Відкритого акціонерного товариства
«Вуглецевий композит»

про відшкодування витрат на виплату та
доставку пенсій, -

встановив:

26 вересня 2012 року позивач звернувся до
Запорізького окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом, в якому
просив стягнути з відповідача
заборгованість у розмірі 39129,2 грн. по
відшкодуванню фактичних витрат на
виплату та доставку пенсій,
призначених відповідно до пункту «б»
ст. 13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення».

Ухвалою Запорізького окружного
адміністративного суду від 30 жовтня 2012
року позовні вимоги позивача в частині
стягнення з відповідача
заборгованості в сумі 10133,33 грн.
залишено без розгляду.

Постановою Запорізького окружного
адміністративного суду від 30 жовтня 2012
року позов задоволено повністю.

Постанова суду вмотивована тим, що
відповідач в порушення приписів
чинного законодавства України не
відшкодував позивачу витрати на
виплату та доставку пільгових пенсій,
призначених відповідно до ст. 13 Закону
України "Про пенсійне забезпечення" з
березня 2012 року по серпень 2012 року, у
зв'язку із чим заборгованість
відповідача складає 28995,87 грн.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, відповідач оскаржив
її в апеляційному порядку, посилаючись
на порушення судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права.

Просить скасувати постанову суду та
відмовити у задоволенні позову в
повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги відповідач зазначив, що
відповідач знаходиться в процедурі
банкрутства, а позивачем пропущено
30-денний строк для заявлення грошових
вимог до боржника, а також те, що
позивачем дані позовні вимоги не були
заявлені в межах справи про
банкрутство, яку порушено
господарським судом Запорізької
області 11.04.2011 року.

У судове засідання представники
учасників процесу не з'явилися, про
дату, час і місце судового розгляду
були повідомлені належним чином.

Дослідивши обставини справи,
перевіривши дотримання судом першої
інстанції норм матеріального і
процесуального права в межах доводів
апеляційної скарги, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
не підлягає задоволенню виходячи з
наступного.

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджено, що відповідач
перебуває на обліку у позивача та є
платником збору на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування
відповідно до Закону України «Про збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування», а також платником
страхових внесків відповідно до Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування».

Відповідач отримав розрахунки
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій, призначених
відповідно до частини 2 Прикінцевих
положень Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" в частині пенсій,
призначених відповідно до п.п. "б"-"з" ст.
13 Закону України "Про пенсійне
забезпечення" за період з березня по
серпень 2012 року, що були складені
позивачем, та згідно якого за рахунок
підприємства підлягали відшкодуванню
суми, що покривають фактичні витрати на
виплату і доставку пенсій, здійснені
позивачем громадянам ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 на
загальну суму 28995,87 грн.

Відповідно до п. 15 Положення про
Пенсійний фонд України, затвердженого
Указом Президента України від 01.03.2001р.
за № 121/2001, повноваження Пенсійного
фонду України здійснюється через
утворені в установленому порядку
відповідні управління та відділи.

Згідно з абз. 4 п. 1 ст. 2 Закону України
«Про збір на обов'язкове державне
пенсійне страхування», для платників
збору, визначених п. 1 та 2 ст. 1 Закону,
об'єктом оподаткування є також
фактичні витрати на виплату та
доставку пенсій, призначених
відповідно до пп. «б» - «з» ст.. 13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»,
до досягнення працівниками пенсійного
віку, передбаченого ст.. 12 цього Закону.

Відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень
Закону України № 1058-V пенсійне
забезпечення застрахованих осіб, які
працювали або працюють на підземних
роботах, на роботах з особливо
шкідливими і особливо важкими умовами
праці за списком №1 та на інших роботах
із шкідливими і важкими умовами праці
за списком № 2 виробництв, робіт,
професій, посад і показників,
затверджених Кабінетом Міністрів
України, та за результатами атестації
робочих місць, на посадах, що дають
право на признання пенсії за віком на
пільгових умовах або за вислугу років,
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, мали право на пенсію на
пільгових умовах або за вислугу років
здійснюється згідно з окремим
законодавчим актом через професійні та
корпоративні фонди.

Таким чином, відшкодування витрат на
виплату і доставку пільгових пенсій до
досягнення працівником пенсійного
віку, призначених за списком №2, мають
здійснюватись відповідно до ч. 2
Прикінцевих положень Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» та п. «б» - «з» ст.
13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення»

Згідно з абз. 4 п. 1 ст. 2 Закону України
"Про збір на обов'язкове державне
пенсійне страхування" від 26.06.1997р. для
платників збору, крім тих, які є
платниками фіксованого
сільськогосподарського податку,
об'єктом оподаткування є також
фактичні витрати на виплату і доставку
пенсій, призначених відповідно до
пунктів "б"-"з" статті 13 Закону. України
"Про пенсійне забезпечення" до
досягнення працівниками пенсійного
віку передбаченого статтею 12 Закону
України "Про пенсійне забезпечення".

До запровадження пенсійного
забезпечення через професійні та
корпоративні фонди зберігається
порядок покриття витрат на виплату і
доставку вищевказаних пільгових
пенсій.

Порядок відшкодування підприємствами
витрат Пенсійного фонду України на
виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах
визначений розділом 6 Інструкції про
порядок обчислення і сплати
страхувальниками та застрахованими
особами внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування до
Пенсійного фонду України, затвердженої
Постановою правління Пенсійного фонду
України №21-1 від 19.12.2003 року,
зареєстрованої в Міністерстві юстиції
України 16.01.2004 року за № 64/8663.

У відповідності до п. 6 Інструкції "Про
порядок обчислення та сплати
підприємствами, установами,
організаціями та громадянами збору на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, інших платежів, а також
обліку їх надходження до Пенсійного
фонду України" № 21-1 від 31.12.2003 р.
відшкодуванню підлягають витрати
Пенсійного фонду на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах відповідно до частини
2 "Прикінцевих положень" Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" в таких розмірах:
100 відсотків фактичних витрат на
виплату і доставку пенсій, призначених
відповідно до абзацу першого частини 2
Прикінцевих положень Закону

України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»
застрахованим особам, які працювали
або працюють на роботах із шкідливими і
важкими умовами праці за списком №2
виробництв робіт, професій, посад і
показників, затверджених кабінетом
Міністрів України та за результатами
атестації робочих місць, на посадах, що
дають право на призначення пенсії за
віком на пільгових умовах.

За приписами пункту 6.4 Інструкції № 21-1
розмір сум до відшкодування на
поточний рік визначається відділами
доходів органів Пенсійного фонду
України щорічно у повідомленнях про
розрахунок сум фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій,
призначених відповідно до частини 2
Прикінцевих положень Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування", які
надсилаються підприємствами до 20-го
січня поточного року протягом десяти
днів з новопризначених (перерахованих)
пенсій.

Відповідно до абз.1 п. 6.8 Інструкції № 21-1
підприємства щомісяця до 25-го числа
вносять до Пенсійного фонду зазначену
в повідомленні місячну суму фактичних
витрат на виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах.

Оскільки відповідно до норм Інструкції
№ 21-1 обов'язок щодо відшкодування сум
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій пов'язаний з
отриманням розрахунків, що
надсилаються органами Пенсійного
фонду України на початку року,
платникам не надано право ухилятись
від виконання цього обов'язку з
посиланням на не підтвердження
органами Пенсійного фонду України
фактично понесених витрат, а саме -
відсутність доказів виплати цих коштів
пенсіонерам.

Окрім того Інструкцією № 21-1
передбачено можливість звірки з
органами Пенсійного фонду України по
фактичним виплатам, та покладено
обов'язок на органи Пенсійного фонду
України щодо своєчасного внесення змін
у розрахунки, пов'язані із зміною
обставин, що впливають на розмір
витрат.

Колегія суддів вважає за необхідне
зазначити, що посилання відповідача на
ст. 14 Закону України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом» не можуть
бути прийняті до уваги колегією суддів
через те, що відповідно до вимог ч. 5 ст.
19 Закону України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом» дія мораторію
на задоволення вимог кредиторів не
поширюється на вимоги поточних
кредиторів; на виплату заробітної
плати та нарахованих на ці суми
страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
та інше соціальне страхування;
відшкодування шкоди, заподіяної
здоров'ю та життю громадян; на виплату
авторської винагороди, аліментів, а
також на вимоги за виконавчими
документами немайнового характеру, що
зобов'язують боржника вчинити певні
дії чи утриматися від їх вчинення.

За таких обставин, колегія суддів
доходить висновку, що суд першої
інстанції об'єктивно, повно, всебічно
дослідив обставини, які мають суттєве
значення для вирішення справи, та
постановив судове рішення без
порушення норм матеріального і
процесуального права, доводи
апеляційної скарги суперечать
матеріалами справи, та не спростовують
висновків суду першої інстанції, а
тому постанову слід залишити без змін,
а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст.198, ст.200, ст.206 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ухвалив:

Апеляційну скаргу Відкритого
акціонерного товариства «Вуглецевий
композит» залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 30.10.2012 р. у
справі № 0870/9309/12 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили відповідно до ст. 254 КАС
України та може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів, відповідно до
ст. 212 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Головуючий суддя:
О.М. Панченко

Суддя:
В.Є. Чередниченко

Суддя:
А.О. Коршун