Справа № 2а-7484/11/1370
Суддя: Тракало В.В.
Дата ухвалення: 2014-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" листопада 2014 р. м.
Київ К/9991/28083/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

головуючого - судді суддівТракало
В.В., Іваненко Я.Л., Мойсюка М.І.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні касаційну скаргу ОСОБА_4 на
постанову Львівського апеляційного
адміністративного суду від 27 березня
2012 року у справі за позовом ОСОБА_4 до
відділу державної виконавчої служби
Пустомитівського районного управління
юстиції Львівської області, головного
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Пустомитівського районного управління
юстиції Львівської області Пакош Ольги
Олексіївни, треті особи Публічне
акціонерне товариство
«Кредитпромбанк», Приватне
підприємство «Нива-В.Ш.», ОСОБА_6 про
визнання дій неправомірними та
скасування акту про проведення
прилюдних торгів,

в с т а
н о в и л а :

У липні 2011 року позивач звернувся
до суду із зазначеним позовом до
відповідачів. Просив визнати
неправомірними дії відділу державної
виконавчої служби Пустомитівського
районного управління юстиції
Львівської області та головного
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Пустомитівського районного управління
юстиції Пакош О.О. щодо незупинення
виконавчого провадження та подачі
заявки на реалізацію арештованого
майна. Скасувати акт державного
виконавця про реалізацію арештованого
нерухомого майна від 17 червня 2011 року,
виданий на підставі протоколу від 19
червня 2011 року № 1411098-2 про проведення
прилюдних торгів з реалізації
нерухомого майна - земельної ділянки,
кадастровий номер :01:008:0014 площа
0,1000 га, що розташована за адресою:
АДРЕСА_1.

Посилався на те, що державний
виконавець не повинен був вчиняти дії з
виконання виконавчого напису
нотаріуса, оскільки ухвалою судді
Личаківського районного суду м.
Львова від 5 липня 2010 року у цивільній
справі № 2-4578/10 у зв'язку з
забезпеченням поданого ним позову про
визнання виконавчого напису недійсним
виконання за виконавчим написом
приватного нотаріуса Львівського
міського нотаріального округу
ОСОБА_7 від 26 травня 2010 року № 1005
зупинено до вирішення спору по суті.
Вказана ухвала була направлена для
виконання до відділу державної
виконавчої служби Пустомитівського
районного управління юстиції
Львівської області для виконання та
надійшла туди 13 липня 2010 року. Проте
державний виконавець продовжив
виконання виконавчого напису
нотаріуса

Постановою Львівського
окружного адміністративного суду від 7
вересня 2011 року позов задоволено
частково. Визнано протиправною
бездіяльність відділу державної
виконавчої служби Пустомитівського
районного управління юстиції
Львівської області щодо не зупинення
виконавчого провадження ВП № 19517786 із
примусового виконання виконавчого
напису від 26 травня 2010 року № 1005,
вчиненого приватним нотаріусом
Львівського міського нотаріального
округу ОСОБА_7 Визнано протиправними
дії відповідача щодо подачі заявки на
реалізацію арештованого майна -
земельної ділянки, кадастровий номер
:01:008:0014 площа 0,1000 га, що
розташована за адресою: АДРЕСА_1.
Визнано протиправним та скасовано акт
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Пустомитівського районного управління
юстиції Львівської області про
реалізацію арештованого нерухомого
майна від 17 червня 2011 року, виданий на
підставі протоколу від 10 червня 2011 року
№ 1411098-2 про проведення прилюдних
торгів з реалізації нерухомого майна -
земельної ділянки, кадастровий номер
:01:008:0014 площа 0,1000 га, що
розташована за адресою: АДРЕСА_1. В
решті позову відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 27 березня
2012 року скасовано постанову суду
першої інстанції та прийнято нову
постанову про відмову у задоволенні
позову.

У касаційній скарзі ставиться питання
про скасування постанови суду
апеляційної інстанції з підстав
порушення норм матеріального та
процесуального права та залишення в
силі постанови суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення осіб, які беруть участь у
справі, перевіривши правильність
застосування судом апеляційної
інстанції норм матеріального та
процесуального права у межах доводів
касаційної скарги, правової оцінки
обставин у справі, колегія суддів
приходить до висновку, що касаційна
скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції
встановлено, що 31 травня 2010 року
державним виконавцем відділу
державної виконавчої служби
Пустомитівського районного управління
юстиції Львівської області Пакош О.О.
було відкрите виконавче провадження за
№ 19517786 із примусового виконання
виконавчого напису № 1005 від 26 травня 2010
року, вчиненого приватним нотаріусом
Львівського міського нотаріального
округу ОСОБА_7, про звернення стягнення
на заставлене майно, а саме: земельну
ділянку, кадастровий номер :01:008:0014
площею 0,1000 га, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1 та належить боржнику
ОСОБА_4, на загальну суму 1014520 грн. 96 коп.
Боржнику було надано термін для
добровільного виконання виконавчого
документа до 6 червня 2010 року. Копія
зазначеної постанови була направлена
сторонам виконавчого провадження.

У зв'язку з невиконанням
виконавчого напису нотаріуса в
добровільному порядку, державний
виконавець здійснював примусове його
виконання.

Так, 18 лютого 2011 року державним
виконавцем проведено опис належного
боржнику майна, про що складено акт від
18 лютого 2011 року серії АА № 923632.
Постановою від 23 лютого 2011 року
призначено експерта для оцінки даного
майна, 11 травня 2011 року надіслано
заявку разом з пакетом документів для
передачі описаного й арештованого
майна на реалізацію, а 10 червня 2011 року
о 14 годині в приміщенні відділу
державної виконавчої служби
Пустомитівського районного управління
юстиції Львівської області філією № 14
ПП «Нива - В.Ш.» як організатором
прилюдних торгів проведено прилюдні
торги з реалізації арештованого
нерухомого майна. Згідно протоколу від
10 червня 2011 року № 1411098-2 про проведення
прилюдних торгів з реалізації
вказаного майна переможцем цих торгів
стала ОСОБА_6, яка запропонувала за
вказану земельну ділянку (лот № 2) 188037
грн. 00 коп.

Також судом встановлено, що 2
липня 2010 року ОСОБА_4 звернувся до
Личаківського районного суду м. Львова
із позовною заявою про визнання
виконавчого напису нотаріуса про
звернення стягнення на заставлене
майно таким, що не підлягає виконанню.
Одночасно подав заяву про забезпечення
позову шляхом зупинення стягнення.

Ухвалами Личаківського
районного суду м. Львова від 5 липня 2010
року відкрито провадження у цивільній
справі № 2-4578/10 за вказаним позовом та
зупинено стягнення за вищевказаним
виконавчим написом нотаріуса. Ухвала
про забезпечення позову була надіслана
до відділу державної виконавчої служби
Пустомитівського районного управління
юстиції Львівської області. Згідно
запису у журналі вхідної
кореспонденції та штампу реєстрації
вхідної кореспонденції на
супровідному листі отримана
відповідачем 13 липня 2010 року.

Задовольняючи позовні вимоги
частково, суд першої інстанції виходив
з того, що оскільки судовим рішенням
зупинено виконання виконавчого напису
нотаріуса, факт надсилання
Личаківським районним судом м. Львова
до відділу державної виконавчої служби
Пустомитівського районного управління
юстиції Львівської області у липні 2010
року копії ухвали про забезпечення
позову доведено, то дії державного
виконавця щодо не зупинення
виконавчого провадження та вчинення
подальших дій стосовно примусового
виконання виконавчого напису
нотаріуса є протиправними.

Скасовуючи постанову суду першої
інстанції та відмовляючи у задоволені
позову, суд апеляційної інстанції
виходив з того, що ухвала суду від 5
липня 2010 року про забезпечення позову
до відділу державної виконавчої служби
Пустомитівського районного управління
юстиції Львівської області не
надходила, а замість неї надійшла
ухвала про відкриття провадження у
справі за позовом ОСОБА_4 про визнання
виконавчого напису нотаріуса таким, що
не підлягає виконанню. Крім того,
боржник (ОСОБА_4) про наявність ухвали
про забезпечення позову повідомив лише
після проведення прилюдних торгів, хоч
повідомлявся про їх проведення. До того
ж, на час проведення прилюдних торгів
заходи по забезпеченню позову, які були
вжиті ухвалою Личаківського районного
суду м. Львова від 5 липня 2010 року,
скасовані ухвалою Пустомитівського
районного суду від 10 червня 2011 року про
залишення позовної заяви ОСОБА_8 без
розгляду.

Проте повністю погодитися з такими
висновками суду апеляційної інстанції
не можна.

Згідно ст. 159 КАС України судове
рішення повинно бути законним та
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Всупереч вищенаведеній нормі закону
висновки суду апеляційної інстанції
зроблені без повного та всебічного
з'ясування обставин справи.

Так, згідно п. 4 ч. 1 ст. 37 Закону України
«Про виконавче провадження» виконавче
провадження підлягає обов'язковому
зупиненню у разі зупинення судом
стягнення на підставі виконавчого
документа.

Ч. 1 ст. 39 вказаного Закону передбачено,
що державний виконавець виносить
вмотивовану постанову про зупинення
виконавчого провадження з підстав,
передбачених статтями 37 і 38 цього
Закону, яка затверджується начальником
або заступником начальника відділу,
якому підпорядкований державний
виконавець. Постанову про зупинення
виконавчого провадження з підстав,
передбачених статтею 37 цього Закону,
державний виконавець виносить не
пізніше наступного робочого дня, коли
йому стало відомо про такі обставини.
Копія постанови надсилається сторонам
у триденний строк.

Скасовуючи постанову суду першої
інстанції та відмовляючи у задоволенні
позову, суд апеляційної інстанції цих
вимог закону не врахував. А визнаючи
доведеним факт не надходження до
відділу державної виконавчої служби
Пустомитівського районного управління
юстиції Львівської області ухвали
Личаківського районного суду м. Львова
від 5 липня 2010 року, суд апеляційної
інстанції не спростував висновків суду
першої інстанції, який досліджував
матеріали виконавчого провадження,
з'ясовував зазначені обставини шляхом
надсилання запиту до суду першої
інстанції, та всупереч вимог ст.207 КАС
України не навів мотивів неврахування
доказів, на які посилався суд першої
інстанції.

Крім того, зазначаючи в рішенні про те,
що на час проведення прилюдних торгів
вжиті ухвалою Личаківського районного
суду м. Львова від 5 липня 2010 року заходи
забезпечення позову були скасовані
ухвалою Пустомитівського районного
суду від 10 червня 2011 року про
залишення позовної заяви ОСОБА_8 без
розгляду, суд апеляційної інстанції,
всупереч вимог ст. 159 КАС України, не
з'ясував, чи набрала ухвала
Пустомитівського районного суду від 10
червня 2011 року законної сили на час
проведення прилюдних торгів.

У касаційній скарзі є посилання на те,
що ухвалу Пустомитівського районного
суду Львівської області від 10 червня 2011
року про залишення позовної заяви
ОСОБА_8 без розгляду скасовано ухвалою
апеляційного суду Львівської області
від 8 грудня 2011 року. Вирішуючи спір 27
березня 2012 року та приймаючи нову
постанову, суд апеляційної інстанції
цих обставин не з'ясував.

Відповідно до вимог частини 1 статті 220
КАС України суд касаційної інстанції
не може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Згідно ч. 2 ст. 227 цього Кодексу
підставою для скасування судових
рішень судів першої та (або)
апеляційної інстанцій і направлення
справи на новий судовий розгляд є
порушення норм процесуального права,
які унеможливили встановлення
фактичних обставин, що мають значення
для правильного вирішення справи.

За таких обставин, коли суд апеляційної
інстанції порушив вищенаведені норми
процесуального права, зокрема, ст.ст. 79,
86, 159, 207 КАС України, що унеможливило
встановлення фактичних обставин, які
мають значення для вирішення справи, а
суд касаційної інстанції в силу вимог
ст. 220 КАС України позбавлений
можливості встановлювати обставини
справи, рішення суду апеляційної
інстанції не може залишатися без змін
та підлягає скасуванню на підставі ч. 4
ст. 227 КАС України з направленням справи
на новий розгляд до суду апеляційної
інстанції.

Керуючись статтями 220, 221, 223, 227, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а
л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити
частково.

Постанову Львівського апеляційного
адміністративного суду від 27 березня
2012 року скасувати, справу направити на
новий розгляд до суду апеляційної
інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, оскарженню не підлягає.

Головуючий: Судді:В.В. Тракало Я.Л.
Іваненко М.І. Мойсюк