Справа № 806/2185/14
Суддя: Стрелець Т.Г.
Дата ухвалення: 2014-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2014 року м. Київ
К/800/44118/14

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого судді: суддів: Стрелець
Т.Г., Голяшкіна О.В., Зайця В.С.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу
Житомирської митниці Міндоходів

на постанову Житомирського
окружного адміністративного суду від 02
червня 2014 року

та постанову Житомирського
апеляційного адміністративного суду
від 22 липня 2014 року

у справі № 806/2185/14

за позовом Приватного
підприємства "Фармацевтична фабрика
"Науково-виробниче

об'єднання "Ельфа"

до Житомирської митниці
Міндоходів,

третя особа - Головне управління
Державної казначейської служби
України у Житомирській області,

про скасування рішення та
стягнення коштів, -

ВСТАНОВИЛА:

В травні 2014 року Приватне підприємство
"Фармацевтична фабрика
"Науково-виробниче об'єднання "Ельфа"
звернулось до суду з позовом до
Житомирської митниці Міністерства
доходів і зборів України, Головного
управління Державної казначейської
служби України в Житомирській області
просило визнати протиправними та
скасувати картку відмови від 12 лютого
2014 року №101030000/2014/00017 та рішення про
коригування митної вартості товарів
від 12 лютого 2014 року №101030000/2014/300001/1,
стягнути надмірно сплачені митні
платежі у сумі 28032 грн. 54 коп..

Постановою Житомирського окружного
адміністративного суду від 02 червня 2014
року у справі № 806/2185/14, позов
задоволено.

Постановою Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 22 липня 2014
року у справі № 806/2185/14 постанову
Житомирського окружного
адміністративного суду від 02 червня
2014року у зазначеній справі скасовано в
частині. Прийнято нове рішення, яким в
задоволені позовних вимог в частині
стягнення на користь ПП "Фармацевтична
фабрика "Науково-виробниче об'єднання
"Ельфа" з державного бюджету України
через Головне управління державної
казначейської служби України в
Житомирській області надмірно
сплачених сум митних платежів
відмовлено. В решті постанову залишено
без змін.

Не погоджуючись з рішеннями судів
попередніх інстанцій, Житомирська
митниця Міндоходів звернулась до
Вищого адміністративного суду України
з касаційною скаргою, в якій,
посилаючись на порушення судами норм
матеріального та процесуального права,
просить вищезазначені судові рішення
скасувати та прийняти нове, яким в
задоволенні позовних вимог відмовити в
повному обсязі.

ПП "Фармацевтична фабрика
"Науково-виробниче об'єднання "Ельфа"
подало до Вищого адміністративного
суду України заперечення на касаційну
скаргу, в якому наголошувало на
відповідності судових рішень
обставинам справи та вимогам
законодавства України, просить
залишити касаційну скаргу без
задоволення, судові рішення - без змін.

Справу розглянуто в попередньому
судовому засіданні з врахуванням
повноважень суду, встановлених
частиною 3 статті 220-1 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши і обговоривши доводи
касаційної скарги та заперечень на неї,
перевіривши правильність застосування
судами норм матеріального та
процесуального права і наданої ними
правової оцінки обставин у справі,
дослідивши матеріали справи, колегія
суддів дійшла висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Згідно частини 2 статті 220 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції
переглядає судові рішення судів першої
та апеляційної інстанцій в межах
касаційної скарги.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що 01 листопада 2013 року між
БАСФ СЕ (Німеччина) (Продавець) та ПП
«Фармацевтична фабрика
«Науково-виробниче об'єднання «Ельфа»
(Покупець) укладено договір
купівлі-продажу №0115/SE-EMBEMO/2013, за яким
продавець зобов'язувався поставити, а
покупець зобов'язувався прийняти та
оплатити товар на умовах визначених
цим договором.

12.02.2014 року позивачем заявлено до
митного оформлення товар отриманий від
БАСФ СЕ (Німеччина): продукт TEXAPON №70 - в
кількості 22060 кг, загальною вартістю
22721,80 Євро із розрахунку 1,03 Євро за один
кілограм.

Митна вартість товару позивачем
визначена за ціною договору (контракту)
щодо товарів, які імпортуються.

На підтвердження заявленої митної
вартості товару за ціною договору
декларант подав до митного оформлення
наступні документи: договір
купівлі-продажу №0115/SE-EMB ЕМО/2013 від 01
листопада 2013 року; облікову картку
суб'єкта зовнішньоекономічної
діяльності ПП «Фармацевтична фабрика
«Науково-виробниче об'єднання «Ельфа»
№101/2012/0000298 від 29 липня 2013 року;
міжнародну автомобільну накладну (CMR)
№0000760 від 07 лютого 2014 року; книжку МДП
(Carnet TIR) - XN 76442954 від 07 лютого 2014 року;
прайс-лист виробника товару - БАСФ СЕ
від 01 листопада 2013 року;
рахунок-фактуру (інвойс) № від 06
лютого 2014 року; доповнення № 1 до
зовнішньоекономічного договору
№0115/SE-EMB ЕМО/2013 від 01 листопада 2013 року;
сертифікат відповідності товару №17-
32/142 від 11 лютого 2014 року; сертифікат
про походження товару загальної форми,
виданий в країні виробника - А №725831;
експертний висновок ДП «Державний
інформаційно-аналітичний центр
моніторингу зовнішніх товарних
ринків» №11/136 від 11 лютого 2014 року;
копія митної декларації країни
відправлення - MRN 13DE49E4 від 06 лютого
2014 року.

За результатами розгляду поданих ПП
«Фармацевтична фабрика
«Науково-виробниче об'єднання «Ельфа»
документів, 12 лютого 2014 року митним
органом прийнято рішення про
коригування митної вартості товарів
№101030000/2014/300001/1.

Згідно з рішенням митниці митна
вартість товарів не може бути
визначена за ціною договору (контракту)
щодо товарів, які імпортуються
(вартість операції), оскільки
документи, зазначені у частині 2 статті
53 Митного кодексу України, подані для
митного оформлення, не містять всіх
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за товар
(а саме: відсутня попередня оплата
вантажу), а також наявні розбіжності
(прайс-лист не містить реквізитів
виробника та не містить строку дії
вказаних у ньому цін, тому не може бути
використано в якості підтвердження
заявленої митної вартості) та
ненаданням декларантом відповідно до
частини 3 статті 53 Митного кодексу
України документів, що підтверджують
заявлену митну вартість товару, а саме:
- каталоги, специфікації.

За інформацією, яка наявна у митного
органу, вартість схожих товарів є вищою
в порівнянні з митною вартістю
оцінюваних товарів.

Проведено процедуру консультацій між
митним органом та декларантом з метою
обґрунтованого вибору другорядних
методів визначення митної вартості
товарів відповідно до вимог статей 59-64
Митного кодексу України.

Митну вартість визначено за методом 2а
на підставі наявної у митного органу
інформації митної декларації
№101030000/2014/001542 від 4 лютого 2014 року, з
урахуванням коригувань на обсяг партії
подібних товарів, умов поставки,
комерційних умов тощо, що відповідає
принципам і критеріям, визначеним
Угодою про застосування статті VII
Генеральної угоди з тарифів і торгівлі
1994 року Джерело інформації: інформація
цінової бази ЄАІС Міністерства доходів
і зборів України щодо товарів, митне
оформлення яких вже здійснено, Митний
кодекс України. Декларант має право
звернутися до митного органу з
проханням випустити товари, що
декларуються, у вільний обіг за умови
надання гарантій відповідно до розділу
Х Митного кодексу України. Декларант
має право оскаржити рішення про
коригування заявленої митної вартості
у митному органі вищого рівня
відповідно до глави 4 Митного кодексу
України або до суду.

Товар випущений відповідачем у вільний
обіг під гарантії у відповідності до
частини 7 статті 55 Митного кодексу
України.

Митним органом 12 лютого 2014 року
винесено картку відмови №101030000/2014/00017 у
прийнятті митної декларації, оскільки
декларантом заявлена митна вартість
товарів не може бути визначена за ціною
договору (контракту) щодо товарів, які
імпортуються.

Згідно статті 49 Митного кодексу
встановлено, що митною вартістю
товарів, які переміщуються через
митний кордон України, є вартість
товарів, що використовується для
митних цілей, яка базується на ціні, що
фактично сплачена або підлягає сплаті
за ці товари.

Частинами 1, 2 статті 52 МК України
встановлено, що заявлена митна
вартість товарів здійснюється
декларантом або уповноваженою ним
особою під час декларування товарів у
порядку, встановленому розділом VIII
цього Кодексу та цією главою.

Декларант або уповноважена ним особа,
які заявляють митну вартість товару,
зобов'язані: 1) заявляти митну
вартість, визначену ними самостійно, у
тому числі за результатами
консультацій з митним органом; 2)
подавати митному органу достовірні
відомості про визначення митної
вартості, які повинні базуватися на
об'єктивних, документально
підтверджених даних, що піддаються
обчисленню; 3) нести всі додаткові
витрати, пов'язані з коригуванням
митної вартості або наданням митному
органу додаткової інформації.

Згідно із частинами 1, 2 статті 53 МК
України у випадках, передбачених цим
Кодексом, одночасно з митною
декларацією декларант подає митному
органу документи, що підтверджують
заявлену митну вартість товарів і
обраний метод її визначення.
Документами, які підтверджують митну
вартість товарів, є: декларація митної
вартості, що подається у випадках,
визначених у частинах п'ятій і шостій
статті 52 цього Кодексу, та документи, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості, на підставі
яких проводився розрахунок митної
вартості; зовнішньоекономічний
договір (контракт) або документ, який
його замінює, та додатки до нього у разі
їх наявності; рахунок-фактура (інвойс)
або рахунок-проформа (якщо товар не є
об'єктом купівлі-продажу); якщо рахунок
сплачено, - банківські платіжні
документи, що стосуються оцінюваного
товару; за наявності - інші платіжні
та/або бухгалтерські документи, що
підтверджують вартість товару та
містять реквізити, необхідні для
ідентифікації ввезеного товару;
транспортні (перевізні) документи, якщо
за умовами поставки витрати на
транспортування не включені у вартість
товару, а також документи, що містять
відомості про вартість перевезення
оцінюваних товарів; копія імпортної
ліцензії, якщо імпорт товару підлягає
ліцензуванню; якщо здійснювалося
страхування, - страхові документи, а
також документи, що містять відомості
про вартість страхування.

Відповідно до частини 3 статті 53
Кодексу у разі якщо документи,
зазначені у частині другій цієї статті,
містять розбіжності, наявні ознаки
підробки або не містять всіх
відомостей, що підтверджують числові
значення складових митної вартості
товарів, чи відомостей щодо ціни, що
була фактично сплачена або підлягає
сплаті за ці товари, декларант або
уповноважена ним особа на письмову
вимогу митного органу зобов'язані
протягом 10 календарних днів надати (за
наявності) такі додаткові документи,
визначені цією ж статтею.

Частиною 4 статті 53 МК України
визначено, що у разі якщо митний орган
має обґрунтовані підстави вважати, що
існуючий взаємозв'язок між продавцем і
покупцем вплинув на заявлену
декларантом митну вартість, декларант
або уповноважена ним особа на письмову
вимогу митного органу, крім документів,
зазначених у частинах другій та третій
цієї статті, подає (за наявності) такі
документи: виписку з бухгалтерських та
банківських документів покупця, що
стосуються відчуження оцінюваних
товарів, ідентичних та/або подібних
(аналогічних) товарів на території
України; довідкову інформацію щодо
вартості у країні-експортері товарів,
що є ідентичними та/або подібними
(аналогічними) оцінюваним товарам;
розрахунок ціни (калькуляцію).

Згідно із частиною 1 статті 54 Кодексу
контроль правильності визначення
митної вартості товарів здійснюється
митним органом під час проведення
митного контролю і митного оформлення
шляхом перевірки числового значення
заявленої митної вартості.

Відповідно до частини 1 статті 55 МК
України рішення про коригування
заявленої митної вартості товарів, які
ввозяться на митну територію України з
поміщенням у митний режим імпорту,
приймається митним органом у письмовій
формі під час здійснення контролю
правильності визначення митної
вартості цих товарів як до, так і після
їх випуску, якщо митним органом у
випадках, передбачених частиною шостою
статті 54 цього Кодексу, виявлено, що
заявлено неповні та/або недостовірні
відомості про митну вартість товарів, у
тому числі невірно визначено митну
вартість товарів.

Статтею 57 Митного кодексу України
встановлено, що визначення митної
вартості товарів, які ввозяться в
Україну відповідно до митного режиму
імпорту, здійснюється за такими
методами: 1) основний - за
ціною договору (контракту) щодо
товарів, які імпортуються (вартість
операції); 2) другорядні: а) за
ціною договору щодо ідентичних
товарів; б) за ціною договору щодо
подібних (аналогічних) товарів; в) на
основі віднімання вартості; г) на
основі додавання вартості (обчислена
вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної
вартості товарів, які ввозяться на
митну територію України відповідно до
митного режиму імпорту, є перший метод -
за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується
лише у разі, якщо митна вартість
товарів не може бути визначена шляхом
застосування попереднього методу
відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів
передує процедура консультацій між
митним органом та декларантом з метою
визначення основи вартості згідно з
положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу.
Під час таких консультацій митний
орган та декларант можуть здійснити
обмін наявною у кожного з них
інформацією за умови додержання вимог
щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної
вартості товарів згідно з положеннями
статей 59 і 60 цього Кодексу за
основу для її визначення може братися
або ціна, за якою ідентичні або подібні
(аналогічні) товари були продані в
Україні не пов'язаному із продавцем
покупцю відповідно до статті 62 цього
Кодексу, або вартість товарів,
обчислена відповідно до статті 63 цього
Кодексу.

При цьому кожний наступний метод
застосовується, якщо митна вартість
товарів не може бути визначена шляхом
застосування попереднього методу.

З матеріалів справи вбачається, що
перелік товару, його кількість - 22060 кг
та загальна ціна, становить 22721,80 Євро
із розрахунку 1,03 Євро за один кілограм
погоджена сторонами відповідно до
рахунку-фактури (інвойсу) № від 06
лютого 2014 року.

Позивач надав до суду також документ
про оплату товару, а саме: платіжне
доручення в іноземній валюті №199 від 18
квітня 2014 року, відповідно до якого
позивачем оплачено 22721,80 Євро за
поставлений товар.

Доводи митного органу, про відсутність
у прайс-листі реквізитів виробника та
строку дій цін на товар, є помилковими,
оскільки на його першому аркуші
міститься назва виробника «ВАSF» та
ідентифікаційні номери товарних
позицій, за якими БАСФ СЕ веде облік
продукції власного виробництва, другий
аркуш містить печатку «ВАSF SЕ» та
підпис уповноваженої на це особи, а
також про те що у прас-листі зазначено
дату 01 листопада 2013 року, також дата
проставлена напроти ціни кожного
продукту.

Позивачем, подано відповідачу
достатній пакет документів на
підтвердження кількісних і вартісних
показників імпортованого товару,
повноти і достовірності митної
вартості товару, заявленої позивачем
за першим методом, тому заявлена
позивачем митна вартість товарів за
ціною договору відповідає вимогам
статті 58 Митного кодексу України.

Аналіз наведених норм дає підстави
дійти висновку, що митні органи мають
виключну компетенцію в питаннях
перевірки та контролю правильності
обчислення декларантом митної
вартості.

Однак, законом чітко встановлено умову,
за наявності якої у митного органу
виникає право на застосування таких
повноважень, як витребування
додаткових документів та відмови у
митному оформленні. Такою умовою є
наявність обґрунтованих сумнівів у
правильності зазначеної декларантом
митної вартості товарів.

Відтак, приписи вказаних статей
зобов'язують митний орган зазначити
конкретні обставини, які викликали
відповідні сумніви, причини
неможливості їх перевірки на підставі
наданих декларантом документів, а
також обґрунтувати необхідність
перевірки спірних відомостей.

Враховуючи той факт, що для митного
оформлення товару позивач надав
митниці належні та допустимі докази в
підтвердження ціни договору, а
документи не містять розбіжності та
вказують, що їх данні піддаються
обчисленню, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
та апеляційної інстанцій що
Житомирська митниця Міндоходів
прийняла рішення про коригування
митної вартості товарів та оформила
картку відмови в прийнятті митних
декларацій, митному оформлені за
відсутністю обґрунтованих підстав
вважати, що заявлено неповні та/або
недостовірні відомості про митну
вартість товарів, у тому числі без
обґрунтування причин того, що
позивачем невірно визначено митну
вартість товарів. Тому митний орган під
час здійснення митного контролю
правильності визначення позивачем
митної вартості товарів і митного
оформлення діяв у спосіб, який не
відповідає вимогам Митного кодексу
України.

Разом з тим, судова колегія Вищого
адміністративного суду України вважає,
що суд апеляційної інстанції дійшов до
вірного висновку про помилковість
висновків суду першої інстанції щодо
задоволення позовних вимог ПП
"Фармацевтична фабрика
"Науково-виробниче об'єднання "Ельфа" в
частині стягнення на його користь
надмірно сплаченої суми митних
платежів.

Відповідно до правової позиції
Верховного Суду України, викладеної
ним в постанові від 17 грудня 2013
року у справі № 21-439а13, суди,
встановивши протиправність рішень
митного органу про визначення митної
вартості товару за тим чи іншим
методом, не вправі підміняти митний
орган, стягуючи з державного бюджету
надмірно сплачену з такої вартості
суму ПДВ, фактично визначаючи при цьому
інший метод обчислення митної
вартості.

Таким чином, встановлена судами
неправомірність рішення митного
органу, прийнятого з порушенням
встановленої Митним кодексом України
процедури, не є достатньою підставою
для підтвердження факту надмірної
сплати позивачем митних платежів.

Відповідно до Порядку повернення
платникам податків коштів, що
обліковуються на відповідних рахунках
митного органу як передоплата, і митних
та інших платежів, помилково та/або
надмірно сплачених до бюджету,
контроль за справлянням яких
здійснюється митними органами,
затвердженого наказом Державної
митної служби України від 20 липня 2007
року N618, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 25 вересня
2007 року, для повернення з Державного
бюджету України митних та інших
платежів, помилково та/або надмірно
сплачених до бюджету, контроль за
справлянням яких здійснюється митними
органами, платником податків до
загального відділу митного органу,
яким здійснювало оформлення митної
декларації, подається заява довільної
форми, яка підписується керівником і
головним бухгалтером суб'єкта
господарської діяльності або фізичною
особою. Вказана заява з пакетом
документів передається до Відділу для
перевірки обґрунтованості повернення
заявлених сум, який перевіряє факт
перерахування митних та інших платежів
з відповідного рахунку до Державного
бюджету України та наявність
переплати. А у разі підтвердження факту
надмірно зарахованих до бюджету митних
платежів складається Висновок.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач не скористався такою
процедурою.

Враховуючи викладене, судова колегія
Вищого адміністративного суду України
вважає, що доводи касаційної скарги не
спростовують висновків, викладених в
постанові Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 22 липня 2014
року, вона ґрунтується на вимогах норм
матеріального та процесуального
законодавства, підстав для її
скасування не вбачається.

Згідно частини 3 статті 220-1 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції
відхиляє касаційну скаргу і залишає
рішення без змін, якщо відсутні
підстави для скасування судового
рішення.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Житомирської митниці
Міндоходів - відхилити.

Постанову Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 22 липня 2014
року у справі №806/2185/14 - залишити без
змін.

Ухвала може бути переглянута Верховним
Судом України з підстав, у строки та у
порядку, передбачені статтями 237, 238, 239-1
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Судді: