Справа № 13/379/06-АП
Суддя: Голубєва Г.К.
Дата ухвалення: 2014-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2014 року
м. Київ К/9991/1253/12

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Головуючого
Голубєвої Г.К.

Суддів
Борисенко І.В.

Карася О.В.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу Державної
податкової інспекції у Заводському
районі міста Запоріжжя на ухвалу
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 01.12.2011 року
та постанову Господарського суду
Запорізької області від 03.11.2010 року по
справі № 13/379/06-АП за позовом Приватного
підприємця ОСОБА_2 до Державної
податкової інспекції у Заводському
районі міста Запоріжжя про визнання
нечинним податкового
повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Приватний підприємець ОСОБА_2
звернувся до суду з позовною заявою до
Державної податкової інспекції у
Заводському районі міста Запоріжжя про
визнання нечинним податкового
повідомлення-рішення № /2003 від
15.12.2004 року.

Постановою Господарського суду
Запорізької області від 03.11.2010 року,
залишеною без змін ухвалою
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 01.12.2011 року
у даній справі позов задоволено
частково: податкове
повідомлення-рішення №/2003 від
15.12.2004 року визнано нечинним в частині
визначення суми податку у розмірі 522050,45
грн., у тому числі податку на додану
вартість - 309020,00 грн. та штрафні
(фінансові) санкції - 213030,45 грн.; в іншій
частині позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішеннями судів
попередніх інстанцій, відповідач подав
касаційну скаргу, в якій просить їх
скасувати та прийняти нове рішення,
яким повністю відмовити позивачу в
задоволенні позовних вимог, оскільки
вважає, що постанову та ухвалу було
прийнято з порушенням норм
матеріального права та без належного
врахування всіх обставин справи.

Перевіривши правильність застосування
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
юридичної оцінки обставин справи,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що працівниками ДПА у
Запорізькій області проведено
позапланову документальну перевірку
господарської діяльності позивача з
питань повноти нарахування та
своєчасності сплати податку на додану
вартість, за результатами якої
встановлено порушення пп.7.4.5 п.7.4 ст.7
Закону України від 03.04.1997 року № 168/97-ВР
«Про податок на додану вартість» (далі -
Закон № 168/97-ВР), що призвело до
заниження податку на додану вартість в
сумі 411821,00 грн.

На підставі зазначеного ДПІ у
Заводському районі м. Запоріжжя
прийнято спірне податкове
повідомлення-рішення від 15.12.2004 року №
/2003, яким визначено суму
податкового зобов'язання у розмірі
695861,60 грн., у тому числі: 411821,00 грн. -
основний платіж, 284 040,60 грн. - штрафні
(фінансові) санкції

Задовольняючи позов частково, суди
виходили з наступних мотивів, з чим
погоджується суд касаційної інстанції.

Податковий кредит - сума, на яку платник
податку має право зменшити податкове
зобов'язання звітного періоду,
визначена згідно з цим Законом (пункт 1.7
статті 1 Закону № 168/97-ВР).

Згідно з підпунктом 7.4.5 пункту 7.4 статті
7 Закону № 168/97-ВР не підлягають
включенню до складу податкового
кредиту суми сплаченого (нарахованого)
податку у зв'язку з придбанням товарів
(послуг), не підтверджені податковими
накладними чи митними деклараціями.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що в матеріалах справи
наявні всі необхідні первинні
документи, які складені у
відповідності до вимог підпункту 7.2.1
пункту 7.2 статті 7 Закону № 168/97-ВР, що
підтверджують право позивача на
податковий кредит у відповідний
період. На час укладання договору із
позивачем, його контрагент був
платником ПДВ згідно чинного
законодавства та належним чином
зареєстрованим у Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців, тобто мав достатній
об'єм правоздатності для укладення
спірної угоди.

За таких обставин та з урахуванням
вимог ч. 3 ст. 2, ч. 2 ст. 71 КАС України, суди
дійшли обґрунтованого висновку щодо
наявності підстав для часткового
задоволення позову.

Відповідно до п. 3 ст. 2201 КАС
України суд касаційної інстанції
відхиляє касаційну скаргу і залишає
рішення без змін, якщо відсутні
підстави для скасування судового
рішення.

Отже, колегія суддів вважає, що в
межах касаційної скарги порушень
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права
при вирішенні цієї справи не допущено.
Правова оцінка обставин у справі дана
вірно, а тому касаційну скаргу слід
відхилити, а оскаржувані судові
рішення залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 210 - 232 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної
податкової інспекції у Заводському
районі міста Запоріжжя відхилити.

Ухвалу Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 01.12.2011 року та постанову
Господарського суду Запорізької
області від 03.11.2010 року по справі №
13/379/06-АП залишити без змін.

Справу повернути до суду першої
інстанції.

Ухвала набирає законної сили та
може бути переглянута Верховним Судом
України в порядку передбаченому ст. ст.
235 - 239, ч. 5 ст. 254 КАС України.

Головуючий підписГолубєва Г.К.Судді
підписБорисенко І.В. підписКарась О.В.