Справа № 810/6557/14
Суддя: Брагіна О.Є.
Дата ухвалення: 2014-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

810/6557/14

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2014 року справа №810/6557/14

Суддя Київського окружного адміністративного суду Брагіна О.Є.;

при секретарі судового засідання - Сакевич Ж.В.;

за участю:

представника податкового органу- Мурги Р.Я. (довіреність від 25.11.2014 р. №1949/9/10-036);

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу:

за позовом Вишгородської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Київській області

до товариства з обмеженою відповідальністю "Атлантторгпромсервіс"

про стягнення боргу,

в с т а н о в и в:

24.11.2014 р., о 12:47 годин, Вишгородська ОДПІ ГУ Міндоходів у Київській області звернулась до суду із поданням про стягнення податкового боргу з рахунків платника податків в банківських установах, обслуговуючих такого платника. Звернення обґрунтовано наявністю у відповідача податкового боргу у розмірі 569 818,57 грн. та правових підстав для його стягнення в порядку, передбаченому ст.183-3 КАСУ.

У судовому засіданні представник податкового органу підтримав доводи подання та просив його задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не з?явився. За даними оператора телеграфного зв?язку адресат за вказаною у поданні адресою не знаходиться.

Дослідивши доводи подання, проаналізувавши докази у справі, суд приходить до висновку про необхідність відмови у його задоволенні, з огляду на таке:

відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб’єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі, на виконання делегованих повноважень.

При прийнятті рішень, суд має керуватися принципами, закладеними в рішеннях Європейського суду з прав людини, в тому числі, і щодо своєчасного та справедливого розгляду справ.

При розгляді даної справи було встановлено, що за відповідачем рахується податковий борг, який виник в результаті самостійно визначеного та не сплаченого у встановлені законом строки грошового зобов?язання з податку на додану вартість в загальній сумі 569 818,57 грн. Розмір боргу підтверджується податковими деклараціями відповідача.

Надаючи правової оцінки відносинам, що склалися між сторонами, суд зважає на таке:

відповідно до п. 57.1 ст.57 ПКУ № 2755-VI від 02.12.2010 р., платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку.

Згідно із п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПКУ податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

За приписами ст. 59 ПКУ, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога надсилається також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов'язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Згідно із п.58.3 ст.58 ПКУ податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) юридичній особі, якщо його передано посадовій особі такої юридичної особи під розписку або надіслано листом з повідомленням про вручення.

Податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її законному представнику або надіслано на адресу за місцем проживання чи останнього відомого її місцезнаходження з повідомленням про вручення. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг.

Як вбачається із представлених податковим органом документів, останнім, 22.09.2014 р., згідно квитанції оператора поштового зв?язку адресату «Сервіс» був направлений лист на замовлення. Як стверджує позивач, саме у цьому листі була податкова вимога форми «С» від 04.09.2014 р. №1312-25.

Суд вважає надану позивачем інформацію недостовірною та такою, що вводить суд в оману, з метою ухвалення незаконного рішення на користь позивача.

Як слідує із положень п.58.3 ст.58 ПКУ податкова вимогам має бути направлена платнику податків за адресою його останнього місцезнаходження.

У даному випадку платник податків, у якого виникла заборгованість- це товариство з обмеженою відповідальністю «Атлантторгпромсервіс».

Проте, як видно із квитанції про відправлення листа на замовлення (а.с.23) відправлення пошти було здійснено на адресу «Сервіс».

Із наданої податковим органом копії зворотнього повідомлення у якості підтвердження начебто отримання відповідачем податкової вимоги (а.с.23) видно, що лист на замовлення був направлений за адресою вул.Шолуденка,19, м. Вишгород, що не відповідає офіційній адресі відповідача, а в квитанції оператора поштового зв?язку отримувачем такого листа зазначено «Сервіс».

Таким чином, податкова вимога від 04.09.2014 р. №1312-25 не була направлена на адресу ТОВ «Атлантторгсервіс» та не отримана ним, як це зобов?язує ст.59 ПКУ.

Натомість за даними ЄДР за адресою м.Вишгород, вул. Шолуденка,19, зареєстроване та знаходиться ТОВ «МКМ Сервіс Лтд.», яке немає жодного відношення до відповідача.

Статтею 95 ПКУ визначено, що орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги.

Оскільки законодавець пов?язує факт звернення до суду з поданням про стягнення коштів з рахунків платника податків з певними умовами, а саме сплином 60 денного строку з дня надіслання податкової вимоги, а судом встановлено, що податкова вимога на адресу відповідача не надсилась, суд не знаходить підстав для задоволення вимог подання.

Керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 159-163, 183-3, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

У задоволенні подання-відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Брагіна О.Є.

Дата виготовлення і підписання повного тексту постанови - 02 грудня 2014 р.