Справа № 814/3431/14
Суддя: Желєзний І. В.
Дата ухвалення: 2014-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Миколаїв.

04 грудня 2014 року
Справа № 814/3431/14

Миколаївський окружний
адміністративний суд у складі
головуючого судді Желєзного І.В.
секретар судового засідання Зощак В.В.
розглянувши адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою
відповідальністю "Миколаївдортранс",
вул.Новозаводська,34,Миколаїв,54028

доДержавної податкової інспекції у
Ленінському районі м. Миколаєва
Головного управління Міндоходів у
Миколаївській області, вул. Гмирьова,
1/1,Миколаїв,54028

провизнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень, ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "МИКОЛАЇВДОРТРАНС"
(далі по тексту також - позивач,
Товариство), посилаючись на
незаконність оспорюваних
повідомлень-рішень, звернулось до
адміністративного суду з позовом про
визнання протиправними та про
скасування податкових
повідомлень-рішень ДПІ у Ленінському
районі м. Миколаєва ГУ Міндоходів у
Миколаївській області (далі по тексту
також - відповідач, ДПІ, контролюючий
орган) від 07.11.2014 року № про
збільшення грошового зобов'язання з
податку на прибуток у сумі 202 226,0 грн. за
основним платежем та 101 113,0 грн. за
штрафними санкціями та від 07.11.2014 року
№ про збільшення грошового
зобов'язання з ПДВ у сумі 342 544,0 грн. за
основним платежем та 171 272,0 грн. за
штрафними санкціями.

Відповідач позов не визнав, зазначивши,
що підставою визначення підприємству
податкових зобов'язань слугував
висновок контролюючого органу про
безтоварність господарських операцій
між позивачем та його постачальниками -
ТОВ «ДИЗЕЛЬ ПЛЮС» за серпень 2012 року, ПП
«КУПОЛ», ТОВ «ДИЗЕЛЬ ПЛЮС» за вересень
2012 року, ТОВ «ЮТА-СОФТ» за жовтень 2012
року, ТОВ «ЕНЕРГО АЛЬТЕРНАТИВА» за
липень-серпень 2013 року, ТОВ «НІК-НАФТА»
за грудень 2013 року.

Дослідивши матеріали справи та
оцінивши наявні в них фактичні дані,
суд встановив наступне.

Товариство з обмеженою
відповідальністю "МИКОЛАЇВДОРТРАНС"
зареєстровано виконавчим комітетом
Миколаївської міської ради 28.07.2011 року
та як платник податків взято на облік
ДПІ у Ленінському районі м. Миколаєва
29.07.2011 року. Основним видом діяльності
товариства є КВЕД 49.41 («Вантажний
автомобільний транспорт»). З метою
здійснення цього виду діяльності
позивач орендує транспортні засоби на
підставі договору оренди транспортних
засобів від 30.03.2012 року № 1 між
позивачем та ТОВ «Миколаївтранспорт
плюс (30 вантажних автомобілів та 15
причепів до них)

В вересні 2014 року ДПІ проведено
документальну позапланову виїзну
перевірку позивача з питань
правомірності формування податкового
кредиту та податкових зобов'язань,
доходів та витрат, що враховані при
визначенні об'єкту оподаткування
податком на прибуток по
взаємовідносинам з ТОВ «ДИЗЕЛЬ ПЛЮС»
за серпень 2012 року, ПП «КУПОЛ», ТОВ
«ДИЗЕЛЬ ПЛЮС» за вересень 2012 року, ТОВ
«ЮТА-СОФТ» за жовтень 2012 року, ТОВ
«ЕНЕРГО АЛЬТЕРНАТИВА» за
липень-серпень 2013 року, ТОВ «НІК-НАФТА»
за грудень 2013 року, результати якої
оформлено актом № 3793/14-02-22-01/37758656 від
26.09.2014 року (далі по тексту також - акт).

В акті перевірки контролюючим органом
зазначено про порушення суб'єктом
господарювання п.138.2 ст.138, пп.139.1.9 п.139.1
ст.139, п.185.1 ст.185, п.188.1 ст.188, п.198.2, п.198.3,
п.198.6 ст.198, п.201.1 ст.201 Податкового
кодексу України, що призвело до
заниження підприємством податку на
прибуток на загальну суму 202 226,0 грн., в
т.ч. за три квартали 2012 року в сумі 14 577,0
грн., у т.ч. за ІІІ квартал 2012 року у сумі
14 577,0 грн., за 2012 рік у сумі 202 226,0 грн., у
т.ч. за ІV квартал 2012 року у сумі 187 649,0
грн.; заниження податку на додану
вартість на суму 342 544,0 грн., в т.ч. за
липень 2012 року на суму 34 271,0 грн., за
вересень 2012 року на суму 198 112,0 грн., за
жовтень 2012 року на суму 13 883,0 грн., за
липень 2013 року на суму 33 873,0 грн., за
серпень 2013 року на суму 52 405,0 грн., за
липень 2014 року на суму 10 000,0 грн.

За результатами перевірки 07.11.2014 року
відповідачем прийняті податкові
повідомлення-рішення № про
збільшення грошового зобов'язання з
податку на прибуток у сумі 202 226,0 грн. за
основним платежем та 101 113,0 грн. за
штрафними санкціями та № про
збільшення грошового зобов'язання з
ПДВ у сумі 342 544,0 грн. за основним
платежем та 171 272,0 грн. за штрафними
санкціями.

Підставою прийняття оспорюваних
податкових повідомлень-рішень
слугував висновок контролюючого
органу про безтоварність
господарських операцій між позивачем
та його постачальниками - ТОВ «ДИЗЕЛЬ
ПЛЮС» за серпень 2012 року, ПП «КУПОЛ»,
ТОВ «ДИЗЕЛЬ ПЛЮС» за вересень 2012 року,
ТОВ «ЮТА-СОФТ» за жовтень 2012 року, ТОВ
«ЕНЕРГО АЛЬТЕРНАТИВА» за
липень-серпень 2013 року, ТОВ «НІК-НАФТА»
за грудень 2013 року.

Досліджуючи обставини, з якими закон
пов'язує наявність або відсутність в
діях суб'єкта господарювання
податкового правопорушення, суд
виходить з такого.

Відповідно до ст.1 ЗУ "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" господарською
операцією є дія або подія, яка викликає
зміни в структурі активів та
зобов'язань, власному капіталі
підприємства. Таким чином визначальною
ознакою господарської операції є те, що
вона повинна спричиняти реальні зміни
майнового стану платника податків.
Первинним документом є документ, якій
містить відомості про господарську
операцію та підтверджує її здійснення.

Статтею 9 ЗУ "Про бухгалтерський облік
та фінансову звітність в Україні"
встановлено, що підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій. Первинні
документи повинні бути складені під
час здійснення господарської операції,
а якщо це неможливо - безпосередньо
після її закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.
Первинні та зведені облікові документи
можуть бути складені на паперових або
машинних носіях і повинні мати такі
обов'язкові реквізити: назву документа
(форми); дату і місце складання; назву
підприємства, від імені якого складено
документ; зміст та обсяг господарської
операції, одиницю виміру господарської
операції; посади осіб, відповідальних
за здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

Відповідно до підпункту 134.1.1 пункту 134.1
статті 134 ПК України (в редакції, що
була чинною у відповідних податкових
періодах), об'єктом оподаткування є
прибуток із джерелом походження з
України та за її межами, який
визначається шляхом зменшення суми
доходів звітного періоду, визначених
згідно зі статтями 135-137 цього Кодексу,
на собівартість реалізованих товарів,
виконаних робіт, наданих послуг та суму
інших витрат звітного податкового
періоду, визначених згідно зі статтями
138-143 цього Кодексу, з урахуванням
правил, встановлених статтею 152 цього
Кодексу;

Приписами п.135.2 ПК України визначено,
що доходи визначаються на підставі
первинних документів, що підтверджують
отримання платником податку доходів,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачено правилами ведення
бухгалтерського обліку, та інших
документів, встановлених розділом II
цього Кодексу.

Згідно з п.137.1 ПК України дохід від
реалізації товарів визнається за датою
переходу покупцеві права власності на
такий товар. Дохід від надання послуг
та виконання робіт визнається за датою
складення акта або іншого документа,
оформленого відповідно до вимог
чинного законодавства, який
підтверджує виконання робіт або
надання послуг.

Відповідно до п.138.1 ПК України
витрати, що враховуються при
обчисленні об'єкта оподаткування,
складаються із: витрат операційної
діяльності, які визначаються згідно з
пунктами 138.4, 138.6-138.9, підпунктами
138.10.2-138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї
статті: інших витрат, визначених згідно
з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6
пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї
статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею
141 цього Кодексу; крім витрат,
визначених у пунктах 138.3 цієї статті та
у статті 139 цього Кодексу.

Із п.138.2 ПК України слідує, що витрати,
які враховуються для визначення
об'єкта оподаткування, визнаються на
підставі первинних документів, що
підтверджують здійснення платником
податку витрат, обов'язковість ведення
і зберігання яких передбачено
правилами ведення бухгалтерського
обліку, та інших документів,
встановлених розділом II цього Кодексу.
У разі якщо платник податку здійснює
виробництво товарів, виконання робіт,
надання послуг з довготривалим (більше
одного року) технологічним циклом
виробництва за умови, що договорами,
укладеними на виробництво таких
товарів, виконання робіт, надання
послуг, не передбачено поетапної їх
здачі, до витрат звітного податкового
періоду включаються витрати, пов'язані
з виробництвом таких товарів,
виконанням робіт, наданням послуг у
цьому періоді. Платник податку для
визначення об'єкта оподаткування має
право на врахування витрат,
підтверджених документами, що складені
нерезидентами відповідно до правил
інших країн.

Згідно з п.139.1.9 ПК України витрати не
підтверджені відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими
первинними документами, обов'язковість
ведення і зберігання яких передбачена
правилами ведення бухгалтерського
обліку та нарахування податку. У
відповідності до пп. "а" п. 198.1 ст. 198 ПК
України, право на віднесення сум
податку до податкового кредиту
виникає, зокрема, у разі здійснення
операцій з придбання або виготовлення
товарів.

Відповідно до п.187.1 ст. 187 ПК України
датою виникнення податкових
зобов'язань з постачання
товарів/послуг вважається дата, яка
припадає на податковий період,
протягом якого відбувається будь-яка з
подій, що сталася раніше: а) дата
зарахування коштів від
покупця/замовника на банківський
рахунок платника податку як оплата
товарів/послуг, що підлягають
постачанню, а в разі постачання
товарів/послуг за готівку - дата
оприбуткування коштів у касі платника
податку, а в разі відсутності такої -
дата інкасації готівки у банківській
установі, що обслуговує платника
податку; б) дата відвантаження товарів,
а в разі експорту товарів - дата
оформлення митної декларації, що
засвідчує факт перетинання митного
кордону України, оформлена відповідно
до вимог митного законодавства, а для
послуг - дата оформлення документа, що
засвідчує факт постачання послуг
платником податку.

Приписами п.198.1 ст.198 ПК України
визначено, що право на віднесення сум
податку до податкового кредиту виникає
у разі здійснення операцій, зокрема з
придбання або виготовлення товарів (у
тому числі в разі їх ввезення на митну
територію України) та послуг.

Датою виникнення права платника
податку на віднесення сум податку до
податкового кредиту вважається дата
тієї події, що відбулася раніше: дата
списання коштів з банківського рахунка
платника податку на оплату
товарів/послуг; дата отримання
платником податку товарів/послуг, що
підтверджено податковою накладною (п.
198.2 ст. 198 ПК України).

Відповідно до п. 198.3 ст. 198 ПК України
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу, та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з:
придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку; придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари/послуги та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду.

Згідно п. 201.1 ст. 201 ПК України
платник податку зобов'язаний надати
покупцю (отримувачу) на його вимогу
підписану уповноваженою платником
особою та скріплену печаткою (за
наявності) податкову накладну.

Податкова накладна складається у двох
примірниках у день виникнення
податкових зобов'язань продавця. Один
примірник видається покупцю, а другий
залишається у продавця. Податкова
накладна є податковим документом і
одночасно відображається у податкових
зобов'язаннях і реєстрі виданих
податкових накладних продавця та
реєстрі отриманих податкових
накладних покупця.

Податкова накладна видається
платником податку, який здійснює
операції з постачання товарів/послуг,
на вимогу покупця та є підставою для
нарахування сум податку, що
відносяться до податкового кредиту
(п.201.4, п. 201.6, п. 201.10 ст. 201 ПК України).

Системний аналіз правових норм, якими
регулюються правовідносини, що є
предметом судового дослідження,
вказує, що визначальною ознакою
господарської операції є те, що вона
повинна спричиняти реальні зміни
майнового стану платника податків. Не
можуть бути включені до складу валових
витрат та податкового кредиту витрати
на придбання товарів (робіт, послуг) не
підтверджені дійсними розрахунковими,
платіжними та іншими документами.
Документом, який підтверджує сплату
покупцем податку на додану вартість в
ціні товару, зокрема є податкова
накладна.

Для віднесення відповідних сум до
складу валових втрат та податкового
кредиту в розумінні ПК України не
передбачається умова відслідкування
та контролю платником податку
(добросовісним набувачем товару,
послуг та ін.) реальної сплати цих сум
до бюджету контрагентом, а тим більше
контрагентів безпосереднього
контрагента суб'єкта господарювання.
Чинним законодавством на сторону в
господарському зобов'язанні не
покладено обов'язок з'ясування
обставин сплати податків та зборів
контрагентом.

До того ж суб'єкт господарювання
(добросовісний учасник угод та
господарських операцій) не наділений
можливістю контролю (навіть за власною
ініціативою) за сплатою податків
іншими суб'єктами підприємницької
діяльності. Якщо контрагент не виконав
свого зобов'язання як платник податку
до бюджету, то це тягне
відповідальність та негативні
наслідки саме щодо цієї особи, оскільки
юридична відповідальність особи має
індивідуальний характер (ст.61
Конституції України). Зазначена
обставина (недобросовісність учасника
угоди щодо сплати податків та зборів)
не є підставою для позбавлення
платника податку права на відображення
в складі валових витрат та податкового
кредиту понесені витрати на придбання
товарів (послуг), якщо останній виконав
усі передбачені законом умови та має
всі документальні підтвердження
понесених витрат та фактичного
здійснення господарських операцій.

Чинним законодавством України не
встановлено обов'язку покупця
сплачувати ПДВ ще й безпосередньо до
бюджету, коли такий податок не буде
сплачений продавцем або іншою особою, з
урахуванням суми податку, отриманого
від покупця в ціні товару. Якщо
контрагент не виконав свого
зобов'язання по сплаті податку до
бюджету, то це тягне відповідальність з
негативними наслідками саме щодо цієї
особи. Зазначена правова позиція,
зокрема, викладена у постановах
Верховного Суду України від 01.06.2010 за
позовом ПП "Армавір" до ДПІ у
Печерському районі м. Києва, від 19.11.2010 у
справі за позовом ВАТ "Кременчуцький
завод технічного вуглецю" до
Кременчуцької ОДПІ, від 31.01.2011 за
позовом ЗАТ "Мукачівський
лісокомбінат" до Мукачівської ОДПІ, а
також у Рішенні Європейського суду з
прав людини від 22.01.09 по справі "Булвес"
проти Болгарії. Отже, Європейський суд
з прав людини чітко визначає правило
індивідуальної відповідальності
платника податків. Тобто,
добросовісний платник податків не має
зазнавати негативних наслідків через
порушення з боку його контрагентом.

Як вбачається з матеріалів справи, між
позивачем та ТОВ «Дизель Плюс» 27. 06.2012 р.
укладено договір № 0423/В про постачання
паливно-мастильних матеріалів,
відповідно до якого ТОВ «Дизель Плюс»
здійснювало заправку транспортних
засобів ТОВ «МИКОЛАЇВДОРТРАНС»
дизпаливом.

Поставка товару в адресу позивача
підприємством ТОВ « Дизель Плюс»
підтверджується:

- Видатковою накладною на
нафтопродукти від 13.08.2012 року №
РНП-003424 (710 літрів дизельного пального
всього на суму 6 958,00 грн. (в т.ч. ПДВ 1 159,67
грн.);

- Податковою накладною від 13.08.2012
року № 3137 всього на суму 6 958,00 грн. (в
т.ч. ПДВ 1 159,67 грн.);

- Видатковою накладною на
нафтопродукти від 13.08.2012 року №
РНП-003437 (5 937,17 літрів дизельного
пального всього на суму 58 184,27 грн. (в
т.ч. ПДВ 9 697, 38 грн.);

- Податковою накладною від 13.08.2012
року № 3137 всього на суму 58 184,27 грн. (в
т.ч. ПДВ 9 697, 38 грн.);

- Видатковою накладною на
нафтопродукти від 13.08.2012 року №
РНП-003436 (925 літрів дизельного пального
всього на суму 9 065,00 грн. (в т.ч. ПДВ 1
510,83 грн.);

- Податковою накладною від 13.08.2012
року № 3138 всього на суму 9 065,00 грн. (в
т.ч. ПДВ 1 510,83 грн.);

- Видатковою накладною на
нафтопродукти від 20.08.2012 року №
РНП-003518 (800 літрів дизельного пального
всього на суму 7 880,00 грн. (в т.ч. ПДВ 1313,33
грн.);

- Податковою накладною від 20.08.2012
року № 3298 всього на суму 7 880,00 грн. (в
т.ч. ПДВ 1 313,33 грн.);

- Видатковою накладною на
нафтопродукти від 20.08.2012 року №
РНП-003519 (120 літрів дизельного пального
всього на суму 1 182,00 грн. (в т.ч. ПДВ 197,00
грн.);

- Податковою накладною від 20.08.2012
року № 3299 всього на суму 1 182,00 грн. (в
т.ч. ПДВ 197,00 грн.);

- Видатковою накладною на
нафтопродукти від 20.08.2012 року №
РНП-003521 (1941 літрів дизельного пального
всього на суму 19 118,85 грн. (в т.ч. ПДВ 3
186,47 грн.);

- Податковою накладною від 20.08.2012
року № 3300 всього на суму 19 118,85 грн. (в
т.ч. ПДВ 3 186,47 грн.);

- Видатковою накладною на
нафтопродукти від 27.08.2012 року №
РНП-003611 ( 5990 літрів дизельного пального
всього на суму 58 402,50 грн. (в т.ч. ПДВ 9
733,75 грн.);

- Податковою накладною від 27.08.2012
року № 3382 всього на суму 58 402,50 грн. (в
т.ч. ПДВ 9 733,75 грн.);

- Видатковою накладною на
нафтопродукти від 30.08.2012 року №
РНП-003680 (4795 літрів дизельного пального
всього на суму 44 833,25 грн. (в т.ч. ПДВ 7
472,21 грн.);

- Податковою накладною від 30.08.2012
року № 3444 всього на суму 44 833,25 грн. (в
т.ч. ПДВ 7 472,21 грн.);

- Видатковою накладною на
нафтопродукти від 03.09.2012 року №
РНП-003747 (6305,38 літрів дизельного
пального всього на суму 61 477,46 грн. (в
т.ч. ПДВ 10 246,24 грн.);

- Видатковою накладною на
нафтопродукти від 03.09.2012 року №
РНП-003746 (1821,0 літрів дизельного пального
всього на суму 17 754,75 грн. (в т.ч. ПДВ 2
959,12 грн.);

- Податковою накладною від 03.09.2012
року № 3502 всього на суму 79 232,21 грн. (в
т.ч. ПДВ 13 205,37 грн.);

- Видатковою накладною на
нафтопродукти від 10.09.2012 року № РНП-
004046 (1500 літрів дизельного пального
всього на суму 14 625,00 грн. (в т.ч. ПДВ 2
437,50 грн.);

- Видатковою накладною на
нафтопродукти від 10.09.2012 року №
РНП-004043 (2311 літрів дизельного пального
всього на суму 22 532,25 грн. (в т.ч. ПДВ 3
755,37 грн.);

- Податковою накладною від 10.09.2012
року № 3711 всього на суму 37 157,25 грн. (в
т.ч. ПДВ 6 192,87 грн.);

Позивачем перераховані ТОВ «Дизель
Плюс» у якості оплати за поставлений
товар грошові кошти, що
підтверджується платіжними
дорученнями:

- від 07.08.2012 р.№ 110 на суму 30 000,00
грн.;

- від 08.08.2012 р. № 114 на суму 40 000,00
грн.;

- від 17.08.2012 р. № 126 на суму 5 000,00 грн.;

- від 29.08.2012р. № 139 на суму 50 000,00
грн.;

- від 30.08.2012 р. № 141 на суму 20 000,00
грн.;

- від 03.09.2012 р. № 130 на суму 46 000,00
грн.;

- від 05.09.2012 р. № 133 на суму 50 000,00
грн.;

- від 14.09.2012 р. № 150 на суму 50 000,00
грн.;

Суми податків за вищезазначеною
поставкою відображені у декларації з
ПДВ за серпень та вересень 2012 року та у
декларації з податку на прибуток за 2012
рік.

Отримання товару зі складу покупця
підтверджується довіреністю від 02.08.2012
р. № 49 та довіреністю від 03.09.2012 р. №62,
факт заправки автотранспорту позивача
на АЗС, що належить ТОВ «Дизель Плюс»,
підтверджується відомостями на видачу
дизпалива водіям у розрізі
автомобілів.

Дизпаливо, отримане від ТОВ «Дизель
Плюс», використане позивачем для
заправки орендованих транспортних
засобів.

01.09.2012 р. між позивачем та ПП «Купол»
укладено договір купівлі-продажу №51,
відповідно до якого ПП «Купол»
здійснювало поставку автомобільних
шин (спеціалізованих вантажних
розміром 315х80, середня ринкова ціна -
4000,0 грн., ціна ПП «Купол» - 3750,0 грн. без
ПДВ) та акумулятору (авто) для ТОВ
«МИКОЛАЇВДОРТРАНС».

Поставка товару позивачем в адресу ТОВ
«Миколаївдортранс» підтверджується:

- Накладною від 30.09.2012 року №0930/01
(автошини 315х80 в кількості 70 шт. на суму
315 000,00 грн. (в т.ч. ПДВ 52 500,00 грн.);

- Податковою накладною від 30.09.2012
року № 13 на суму 315 000,00 грн. (в т.ч. ПДВ 52
500,00 грн.);

- Накладною від 30.09.2012 року № 0930/02
(автошини 315х80 в кількості 60 шт. всього
на суму 270 000,00 грн. (в т.ч. ПДВ 45 000,00
грн.);

- Податковою накладною від 30.09.2012
року №14 всього на суму 270 000,00 грн. (в т.ч.
ПДВ 45 000,00 грн.);

- Накладною від 30.09.2012 року № 0930/03
(автошини 315х80 в кількості 50 шт. всього
на суму 225 000,00 грн. (в т.ч. ПДВ 37 500,00
грн.);

- Податковою накладною від 30.09.2012
року №15 всього на суму 225000,00 грн. (в
т.ч. ПДВ 37 500 грн.);

- Накладною від 30.09.2012 року № 0930/04
(автошини 315х80 в кількості 58 шт. та
акумулятор 6 ст190 всього на суму 262 280,56
грн. (в т.ч. ПДВ 43713,43грн.);

- Податковою накладною від 30.09.2012
року №16 всього на суму 262280,56 грн. (в
т.ч. ПДВ 43713,43 грн.).

У якості оплати за поставлений товар
позивачем перераховані ПП « Купол»
грошові кошти, що підтверджується
платіжними дорученнями:

- від 11.10.2012 р . № 194 на суму 120 096,00 грн.

- від 18.02.2013 р. № 54 на суму 40 000,00
грн.

- від 18.02.2013 р. № 53 на суму 300 000,00
грн.

- від 25.02.2013 р. № 61 на суму 612 184,56
грн.

Транспортування товару до складу
позивачу здійснювалося транспортними
засобами постачальника.

30.09.2012 р. між позивачем та ТОВ «ЮТА-СОФТ»
укладено договір про надання послуг №
49, відповідно до якого ТОВ «ЮТА-СОФТ»
надавало послуги з миття орендованих
транспортних засобів, згідно договору
оренди транспортних засобів № 1 від 30
березня 2012 р.

Надання послуг ТОВ «ЮТА-СОФТ» в адресу
ТОВ «МИКОЛАЇВДОРТРАНС»
підтверджується:

- актом виконаних робіт від 31.10.2012 року
№ ОУ -1031-2 (в кількості 146 одиниць мийки
всього на суму 36 500,00 грн. (в т.ч. ПДВ -
6083,33 грн.);

- податковою накладною від 31.10.2012 року
№ 48 всього на суму 36 500,00 грн. (в т.ч. ПДВ
6083,33 грн.);

31.10.2012р. між позивачем та ТОВ «ЮТА-СОФТ»
укладено договір №48, відповідно до
якого ТОВ «ЮТА-СОФТ» надавало послуги
з завантаження автомобільних
транспортних засобів для ТОВ
«МИКОЛАЇВДОРТРАНС» сипучим та
навалочним вантажем.

Надання послуг ТОВ «ЮТА-СОФТ» в адресу
ТОВ «МИКОЛАЇВДОРТРАНС»
підтверджується:

- актом виконаних робіт від 31.10.2012
року № ОУ -1031-03 (в кількості 8897,12 тонн
всього на суму 46 798,85 грн. (в т.ч. ПДВ -
7799,81 грн.);

- звітом про вагу завантаженого
вантажу від 31.10.2012 року;

- податковою накладною від 31.10.2012
року № 49 всього на суму 46 798,85 грн. (в
т.ч. ПДВ - 7799,81 грн.);

Позивачем були перераховані ТОВ
«ЮТА-СОФТ» у якості оплати за надані
послуги грошові кошти, що
підтверджується платіжними
дорученнями:

- від 15.11.2012 р . № 222 на суму 9 329,47 грн.

- від 11.02.2013 р. № 43 на суму 73 969,38 грн.

05.08.2013 р. між позивачем та ТОВ
«НІК-НАФТА» укладено довір поставки
№0024-нн, відповідно до якого ТОВ
«НІК-НАФТА» поставляло для ТОВ
«МИКОЛАЇВДОРТРАНС» паливно-мастильні
матеріали (а саме: мазут М100).

Поставка товару в адресу позивача
підприємством ТОВ «НІК-НАФТА»
підтверджується:

- видатковою накладною на
нафтопродукти від 31.12.2013 року № 190 (23,276
тон мазуту М100 всього на суму 135 000,00
грн. (в т.ч. ПДВ 22 500,00 грн.);

- податковою накладною від 31.12.2013 року
№ 231 всього на суму 60 000,00 грн. (в т.ч.
ПДВ-10 000 грн.);

- податковою накладною від 08.10.2013 року
№ 179 всього на суму 75 000,00 грн. (в т.ч.
ПДВ-12 500 грн.);

Позивачем були перераховані ТОВ
«НІК-НАФТА» у якості оплати за
поставлений товар грошові кошти, що
підтверджується платіжними
дорученням:

- від 08.10.2013 р . № 248 на суму 75 000,00 грн.

У якості оплати за поставлений товар
позивачем перераховані ТОВ «НІК-НАФТА»
грошові кошти, що підтверджується
видатковими касовими ордерами:

- від 31.12.2013 р. № 197 на суму 10 000,00 грн.

- від 02.01.2014 р. № 1 на суму 10 000,00 грн.

- від 03.01.2014 р. № 2 на суму 10 000,00 грн.

- від 08.01.2014 р. № 3 на суму 10 000,00 грн.

- від 09.01.2014 р. № 4 на суму 10 000,00 грн.

- від 10.01.2014 р. № 5 на суму 10 000,00 грн.

Між позивачем та ТОВ «Енерго
Альтернатива» був укладений договір
від 16.07.2013 р. № 16/07-2, відповідно до якого
ТОВ «Енерго Альтернатива» поставляло
для ТОВ «МИКОЛАЇВДОРТРАНС» паливо
пічне.

Поставка товару в адресу позивача
підприємством ТОВ «Енерго
Альтернатива» підтверджується:

- видатковою накладною на
нафтопродукти від 18.07.2013 року №РН-0000008
( 20 000 кг пічного палива всього на суму
120 000,00 грн. (в т.ч. ПДВ 20 000,00
грн.);товарно-транспортною накладною
№671686 від 18.07.2013 р.

- податковою накладною від 18.07.2013 року
№ 3 всього на суму 120 000,00 грн. (в т.ч.
ПДВ-20 000 грн.)

Транспортування товару позивача
здійснювалося безпосередньо до складу
покупця, де він знаходився за
договором зберігання від 01.04.2013 року
№1-ВЗ.

В період липня-вересня 2013 р. товар був
відпущений покупцям, що
підтверджується:

- Видатковою накладною від 10.09.2013 року
№ 197 (20 000 кг пічного палива всього на
суму 116 160,00 грн. , в т.ч. ПДВ 19 360,00 грн.)

- Податковою накладною від 10.09.2013 року №
38 всього на суму 116 160,00 грн. в т.ч. ПДВ- 19
360,00 грн.)

16.07.2013 р. між позивачем та ТОВ «Енерго
Альтернатива» укладено договір №16/07-1,
відповідно до якого ТОВ «Енерго
Альтернатива» поставляло для ТОВ
«МИКОЛАЇВДОРТРАНС» дизельне паливо.

Поставка товару в адресу позивача
підприємством ТОВ «Енерго
Альтернатива» підтверджується:

- Видатковою накладною на
нафтопродукти від 18.07.2013 року № РН-0000007
( 21 575 літрів дизельного палива всього
на суму 203 236,00 грн. (в т.ч. ПДВ 33 872,75
грн.); товарно-транспортною
накладною№671681 від 18.07.2013 р.

- Податковою накладною від 18.07.2013 року
№ 4 всього на суму 203 236,50 грн. (в т.ч. ПДВ
33 872,75 грн.);

- Видатковою накладною на
нафтопродукти від 31.07.2013 року № РН-
0000013 ( 21 575 літрів дизельного палива
всього на суму 203 236,50 грн.( в т.ч. ПДВ 33
872,75 грн.) товарно-транспортною
накладною № 671683 від 31.07.2013 р.

- Податковою накладною від 31.07.2013 року
№ 9 всього на суму 203 236,50 грн. (в т.ч. ПДВ
33 872,75 грн.)

Дизельне паливо, отримане від ТОВ
«Енерго Альтернатива» у липні 2013 року
за вищевказаними накладними було
частково відпущене покупцеві ТОВ
«Миколаївавтодор», що підтверджується:

- Видатковою накладною від 31.07.2013 року
№ 155 (6846 л дизельного палива всього на
суму 68460,00 грн. , в т.ч. ПДВ 11410,00 грн.)

- Податковою накладною від 31.07.2013 року
№ 58 всього на суму 68460,00 грн. , в т.ч.
ПДВ11410,00 грн.)

- Видатковою накладною від 31.07.2013 року
№ 160 (10183 л дизельного палива всього на
суму 101830,00 грн. , в т.ч. ПДВ 16971,67 грн.)

- Податковою накладною від 31.07.2013 року
№ 79 всього на суму 101830,00 грн. , в т.ч.
ПДВ 16971,67 грн.).

Між позивачем та ТОВ «Енерго
Альтернатива» укладений договір від
16.07.2013 р. №16/07-3, відповідно до якого ТОВ
«Енергоальтернатива» поставляло для
ТОВ «МИКОЛАЇВДОРТРАНС» бітум нафтовий
дорожній марки 60/90.

Поставка товару в адресу позивача
підприємством ТОВ «Енерго
Альтернатива» підтверджується:

- Видатковою накладною на
нафтопродукти від 18.07.2013 року № РН-0000006
(29 460,00 кг бітум нафтовий дорожній марки
60/90 всього на суму 216 531,00 грн. (в т.ч. ПДВ
36 088,50 грн. товарно-транспортною
накладною№671681 від 18.07.2013 р.

- Податковою накладною від 18.07.2013 року №
2 всього на суму 216 531,00 грн. (в т.ч. ПДВ
36 088,50 грн.);

- Видатковою накладною на
нафтопродукти від 22.07.2013 року № РН-
0000009 (30 440 кг бітум нафтовий дорожній
марки 60/90 всього на суму 223 734,00 грн.( в
т.ч. ПДВ 37 289,00 грн.) товарно-транспортною
накладною № 671680 від 21.07.2013 р.

- Податковою накладною від 22.07.2013 року №
5 всього на суму 223 734,00 грн. (в т.ч. ПДВ
37 289,00 грн.);

- Видатковою накладною на
нафтопродукти від 23.07.2013 року № РН-
0000012 ( 29 680 кг бітум нафтовий дорожній
марки 60/90 всього на суму 218 148,00 грн.( в
т.ч. ПДВ 36 358,00 грн.) товарно-транспортною
накладною № 671682 від 23.07.2013 р.

- Податковою накладною від 23.07.2013 року №
8 всього на суму 218 148,00 грн. (в т.ч. ПДВ
36 358,00 грн.);

- Видатковою накладною на
нафтопродукти від 12.08.2013 року № РН-
0000014 ( 30 480 кг бітум нафтовий дорожній
марки 60/90 всього на суму 224 028,00 грн. (
в т.ч. ПДВ 37 338,00 грн.)
товарно-транспортною накладною № 671687
від 12.08.2013 р.

- Податковою накладною від 12.08.2013 року
№ 1 всього на суму 224 028,00 грн. (в т.ч. ПДВ
37 338,00 грн.)

Протягом серпня 2013 р. товар був
реалізований покупцеві ТОВ
«Миколаївавтодор», що підтверджується
такими документами:

- Видатковою накладною на бітум
дорожній БНД 60/90 від 30.08.2014року №171/1
(всього на суму 1 391 745,20грн. ( в т.ч. ПДВ
231 957,53 грн.)

- Податковою накладною від 30.08. 2013 року
№ 98 (всього на суму 1 391 745,20грн. ( в т.ч.
ПДВ 231 957,53 грн.)

19.08.2013р. між позивачем та ТОВ «Енерго
Альтернатива» укладено договір від
№1908ДТ, відповідно до якого ТОВ
«Енергоальтернатива» поставляло для
ТОВ «МИКОЛАЇВДОРТРАНС» дизельне
паливо.

Поставка товару в адресу позивача
підприємством ТОВ «Енерго
Альтернатива» підтверджується:

- Видатковою накладною на
нафтопродукти від 19.08.2013 року № РН-
0000017 ( 7 000 літрів дизельного палива
всього на суму 66 150,00 грн. (в т.ч. ПДВ 11
025,00 грн.) товарно-транспортною
накладною № 452402 від 19.08.2013 р.

- Податковою накладною від 19.08.2013
року № 4 всього на суму 66 150,00 грн. (в
т.ч. ПДВ 11 025,00 грн.);

Дизельне паливо у кількості 7000 л,
отримане від ТОВ «Енерго Альтернатива»
у серпні 2013 року за вищевказаними
накладними було реалізовано покупцеві
ТОВ «Миколаївавтодор» на підставі
укладеного договору купівлі-продажу
від 01.02.2013р. № 3.

Поставка товару позивачем на адресу
покупця підтверджується:

- Видатковою накладною №184 від 30.08.2013
року; всього на суму 188282,72 грн. (в т.ч.
ПДВ 31 380,45 грн.);

- Податковою накладною від 30.08.2013 року
№ 99 всього на суму 188282,72 грн. (в т.ч. ПДВ
31 380,45 грн.);

20.08.2013 р. між позивачем та ТОВ «Енерго
Альтернатива» укладено договір №2008ДТ,
відповідно до якого ТОВ
«Енергоальтернатива» поставляло для
ТОВ «МИКОЛАЇВДОРТРАНС» дизельне
паливо.

Поставка товару в адресу позивача
підприємством ТОВ «Енерго
Альтернатива» підтверджується:

- Видатковою накладною на
нафтопродукти від 20.08.2013 року № РН-
0000015 ( 31 062 літрів дизельного палива
всього на суму 293 535,90 грн. ( в т.ч. ПДВ
48 922,65 грн.) товарно-транспортною
накладною № 671688 від 20.08.2013 р.

- Податковою накладною від 20.08.2013
року № 2 всього на суму 293 535,90 грн. (в
т.ч. ПДВ 48 922,65 грн.)

Дизельне паливо у кількості 31062 л ,
отримане від ТОВ « Енерго
Альтернатива» у серпні 2013 року за
вищевказаними накладними було
частково відпущене покупцеві ТОВ
«Миколаївавтодор», що підтверджується:

- Видатковою накладною від 30.08.2013 року
№ 184 всього на суму 188 282,72 грн. , в т.ч.
ПДВ 31 380,45 грн.)

- Податковою накладною від 30.08.2013 року №
99 всього на суму 188 282,72 грн. , в т.ч. ПДВ
31 380,45 грн.) ,

Між позивачем та ТОВ «Енерго
Альтернатива» укладений договір від
22.08.2013 р. №2208 Б, відповідно до якого ТОВ
«Енерго Альтернатива» поставляло для
ТОВ «МИКОЛАЇВДОРТРАНС» бітум нафтовий
дорожній марки 60/90.

Поставка товару в адресу позивача
підприємством ТОВ «Енерго
Альтернатива» підтверджується:

- Видатковою накладною на
нафтопродукти від 23.08.2013 року № РН-
0000018 ( 31 080 кг бітум нафтовий дорожній
марки 60/90 всього на суму 228 438,00 грн. (
в т.ч. ПДВ 38 073,00 грн.)
товарно-транспортною накладною № 671689
від 23.08.2013 р.

- Податковою накладною від 23.08.2013
року № 5 всього на суму 228 438,00 грн. (в
т.ч. ПДВ 38 073, 00 грн.);

Між позивачем та ТОВ «Енерго
Альтернатива» був укладений договір
від 30.08.2013 р. №3008 ПТ, відповідно до
якого ТОВ «Енерго Альтернатива»
поставляло для ТОВ «МИКОЛАЇВДОРТРАНС»
паливо пічне.

Поставка товару в адресу позивача
підприємством ТОВ «Енерго
Альтернатива» підтверджується:

- Видатковою накладною на
нафтопродукти від 30.08.2013 року № РН-
0000019 ( 21 380 кг пічного палива всього на
суму 128 280,00 грн. (в т.ч. ПДВ 21 380,00 грн.)
товарно-транспортною накладною № 671692
від 30.08.2013 р.

- Податковою накладною від 30.08.2013
року № 6 всього на суму 128 280,00 грн. (в
т.ч. ПДВ 21 380, 00 грн.);

Транспортування товару позивача
здійснювалося безпосередньо до складу
покупця, де товар знаходився за
договором зберігання від 01.04.2013року
№1-ВЗ.

В період вересня 2013 р. товар
реалізований покупцеві ТОВ
«Миколаїватодор», що підтверджується
такими документами:

- Видатковою накладною від 10.09.2013 року
№ 198 (21 380 кг пічного палива всього на
суму 124 175,04 грн. , в т.ч. ПДВ 20695,84 грн.)

- Податковою накладною від 10.09.2013 року №
39 всього на суму 124 175,04 грн. , в т.ч. ПДВ
20695,84 грн.)

У якості оплати за поставлений товар
позивачем були перераховані ТОВ
«Енерго Альтернатива» грошові кошти,
що підтверджується платіжними
дорученнями:

- від 01.10.2013 р.№ 235 на суму 5 412,00
грн.;

- від 01.10.2013 р. № 233 на суму 66 150,00
грн.;

- від 01.10.2013 р. № 234 на суму 228 438,00
грн.

Згідно договору №22/07-1 про переведення
боргу від 22.07.2013 р. частину боргу в
розмірі 203 236,50 грн. за договором
поставки товару №16/07-1 від 16.07.2013р.
переведено на нового боржника ТОВ
«Миколаївавтодор» (новий боржник)

Згідно договору №22/07-2 про переведення
боргу від 22.07.2013 р. частину боргу в
розмірі 120 000,00 грн. за договором
поставки товару №16/07-2 від 16.07.2013 р.
переведено на нового боржника.

Згідно договору №22/07-3 про переведення
боргу від 23.07.2013 р. частину боргу в
розмірі 658 413,00 грн. за договором
поставки товару №16/07-3 від 16.07.2013 р.
переведено на нового боржника.

Згідно договору №12/08-1 про переведення
боргу від 12.08.2013 р. частину боргу в
розмірі 203 236,50 грн. за договором
поставки товару №16/07-1 від 16.07.2013 р.
переведено на нового боржника.

Згідно договору №13/08-1 про переведення
боргу від 13.08.2013 р. частину боргу в
розмірі 224 028,00 грн. за договором
поставки товару №16/07-3 від 13.08.2013 р.
переведено на нового боржника

Згідно договору № 27/08-1 про переведення
боргу від 27.08.2013 р. частину боргу в
розмірі 293 535,90 грн. за договором
поставки товару № 2008 ДТ від 20.08.2013 р.
переведено на нового боржника.

У якості податкової інформації позивач
використав наступні акти:

- акт від 20.01.2014 року № 3/14-20-22-38350413 «Про
неможливість проведення зустрічної
звірки ТОВ «НІК-НАФТА» з питань
дотримання вимог податкового
законодавства з податку на додану
вартість щодо відображення правових
відносин з
контрагентом-постачальником ТОВ
«ТЕКТОНІКА ЛЮКС» за жовтень 2013 року та
покупцями за період з 01.10.2013 року по
31.10.2013 року»;

- акт від 15.07.2013 року № 16/2200/37997547
«Про неможливість проведення
перевірки ТОВ «ЮТА-СОФТ» з питань
дотримання вимог податкового
законодавства за період з 24.02.2012 року по
02.07.2013 року»;

- акт від 15.07.2013 року № 14/2200/30669413
«Про неможливість проведення
перевірки суб'єкта господарювання ПП
«КУПОЛ» з питань дотримання вимог
податкового законодавства за період з
01.01.2010 року по 02.07.2013 року;

- акт від 04.06.2014 року №
88/14-04-22-02/33853841 «Про неможливість
проведення зустрічної звірки ТОВ
«ДИЗЕЛЬ ПЛЮС» щодо підтвердження
господарських відносин з платниками
податків ТОВ «ПІВДЕННІ ТРАДИЦІЇ» за
травень-вересень 2011 року, ПП
«ТАВРІЙСЬКІ НАФТОВІ РЕГІОНИ» за
серпень, вересень 2012 року та ТОВ «А.С.Д.»
за жовтень, листопад 2012 року»;

- акт від 11.07.2014 року №
531/14-03-22-08/38246768 «Про результати
документальної позапланової перевірки
ТОВ «ЕНЕРГО АЛЬТЕРНАТИВА» з питань
дотримання вимог податкового
законодавства з податку на прибуток за
2013 рік та з податку на додану вартість
по взаємовідносинах з ТОВ «ТРЕЙД ОЙЛ
РЕГІОН ЮГ» за період травень, липень,
серпень 2013 року, ПП ВКФ «ЛОРД» за період
липень 2013 року та
контрагентами-покупцями».

Свою позицію щодо порушення позивачем
норм податкового законодавства ДПІ
обумовлює тим, що у цих актах зазначено
про те, що немає можливості підтвердити
факти здійснення господарських
операцій між постачальниками позивача
та їх вибірковими контрагентами через
те, що ДПІ не мало змогу провести
зустрічні звірки постачальників та їх
контрагентів через незнаходження
підприємств за їх юридичною адресою.

Вказане твердження суд вважає
невмотивованим.

Так, на підтвердження реальності
господарських операцій позивачем
надані товарно-транспортні накладні,
видаткові накладні, податкові
накладні, банківські виписки,
довіреності, паспорти якості та інші
документи на підтвердження факту
придбання товару та його подальшого
використання.

На момент видачі податкових накладних
постачальники позивача були
зареєстровані платниками ПДВ, а отже,
мали право їх виписувати. В свою чергу,
позивач мав правові підстави включити
суму сплачених в вартості послуг ПДВ по
таким податковим накладним до
податкового кредиту. Позивач в повному
обсязі задекларував свої податкові
зобов'язання з ПДВ та сплатив податки
до бюджету.

За наявності необхідних відповідно до
ПК України первинних документів
(договори, товарні та податкові
накладні, платіжні документи ін.), що
підтверджують право на витрати, і за
відсутності доказів, які заперечують
реальність господарських операцій,
платник податків не може бути
позбавлений права на формування витрат
та податкового кредиту, які
враховуються під час визначення
об'єкту оподаткування.

Посилання ДПІ на те, що акти про
неможливість проведення зустрічної
звірки свідчать про безтоварність
господарських операцій не заслуговує
на увагу, оскільки по-перше, товарність
операцій ДПІ під час проведення цієї
перевірки не досліджувалася, а
по-друге, відсутність знаходження
платника податків за своєю податковою
адресою має підтверджуватися
відповідними відомостями з ЄДР, а не
актом про неможливість проведення
зустрічної звірки.

Щодо посилання відповідача у акті
перевірки на господарські відносини
постачальників позивача із
підприємствами, з якими позивач не мав
жодних зв'язків, відповідачем не надано
детального аналізу послуг та
продукції, яка могла б бути поставлена
цими підприємствами на адресу
постачальників позивача, а потім і
позивачеві. ДПІ не наводить жодного
прикладу ідентифікації товарних
цінностей (послуг), які були предметом
господарських операцій між
зазначеними підприємства, що
унеможливлює встановлення фактів того,
що саме ці товарно-матеріальні
цінності або послуги в завершенні
ланцюга господарських операцій
поставлені позивачеві. Крім того,
недобросовісність учасників
господарських правовідносин в ланцюгу
постачання товарів (послуг) не може
слугувати підставою для притягнення до
юридичної відповідальності суб'єкта
господарювання, яких виконав
зобов'язання по правочинам та по сплаті
податку на додану вартість в ціні
придбаного товару.

На думку суду, позиціонування вказаних
обставини в контексті доктрини
превалювання суті господарських
операцій над її формою та презумпції
правомірності дій платника податків як
порушення податкового законодавства, в
даному випадку не ґрунтується на
приписах чинного законодавства та є
надуманим.

З акту перевірки вбачається, що свої
висновки ДПІ робила виключно на
висновках отриманих актів щодо
постачальників, більшість з яких є
актами «Про неможливість проведення
зустрічної звірки», що за своєю
структурою не може містити опис
встановлених фактів порушень
платником податків норм податкового
законодавства.

ДПІ не наведено у акті перевірки жодних
зауважень щодо повноти, правомірності
та змісту наданих до перевірки
первинних документів, що засвідчують
товарність задекларованих
господарських операцій.

Позиціонування контролюючим органом
наведених обставини як порушення
податкового законодавства не
ґрунтується на приписах чинного
законодавства та є надуманим.

Таким чином, висновки контролюючого
органу про можливу безтоварність
господарських операцій та порушення
позивачем норм Податкового кодексу
України базуються на припущеннях, які
не доведені належними та допустимими
доказами. Позивач надав до суду
податкові накладні, видаткові
накладні, розрахункові документи,
товарно-транспортні накладні та інші
первинні документи, що стосуються
господарських операцій за участю ТОВ
«ДИЗЕЛЬ ПЛЮС», ПП «КУПОЛ», ТОВ
«ЮТА-СОФТ», ТОВ «ЕНЕРГО АЛЬТЕРНАТИВА»,
ТОВ «НІК-НАФТА», які фактично
підтверджують реальне здійснення
правочинів і досягнення позивачем
законної мети їх здійснення - придбання
на підставі цивільно-правових угод
товарів (послуг) для здійснення
господарської статутної діяльності,
направленої на отримання прибутку.

Отже, оскільки відповідачем (суб'єктом
владних повноважень), на якому в
адміністративному судочинстві лежить
тягар доказування правомірності своїх
дій, не надано спростувань реального
характеру здійснюваних позивачем
господарських операцій, що були
обумовлені діловою метою, доводи ДПІ
про можливу безтоварність здійснених
господарських операцій між позивачем
та ТОВ «ДИЗЕЛЬ ПЛЮС», ПП «КУПОЛ», ТОВ
«ЮТА-СОФТ», ТОВ «ЕНЕРГО АЛЬТЕРНАТИВА»,
ТОВ «НІК-НАФТА» є бездоказовими.

Таким чином, відповідач - суб'єкт
владних повноважень при прийнятті
оспорюваного податкового
повідомлення-рішення діяв не на
підставі, не в спосіб, що передбачені
законами України, та без врахування
усіх обставин, що мають значення для
прийняття рішення.

Вищенаведене в сукупності є підставою
для задоволення позову.

Відповідно до ч.1 ст. 94 КАС України, якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені витрати з Державного
бюджету України.

Керуючись ст. ст. 11, 70, 71, 86, 159-163, 167, 254 КАС
України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції у
Ленінському районі м. Миколаєва
Головного управління Міндоходів у
Миколаївській області від 07.11.2014року
№.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції у
Ленінському районі м. Миколаєва
Головного управління Міндоходів у
Миколаївській області від 07.11.2014року
№.

Стягнути з Державного бюджету
України на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Миколаївдортранс" 487 гривень 20 копійок
в рахунок відшкодування сплаченого
судового збору.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів в порядку ст. 186 КАС
України.

Суддя
І. В. Желєзний