Справа № 2а-3205/09/1470
Суддя: Степашко О.І.
Дата ухвалення: 2014-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 листопада 2014 року м. Київ
К/9991/57829/12

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Головуючого
Степашка О.І.

Карася О.В.

Федорова М.О.

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу
Публічного акціонерного товариства
«Миколаївська теплоелектроцентраль»

на постанову Одеського апеляційного
адміністративного суду від 24.05.2012

у справі №2-а-3205/09/1470

за позовом Публічного
акціонерного товариства «Миколаївська
теплоелектроцентраль»

до Спеціалізованої Державної
податкової інспекції по роботі з
великими платниками податків у м.
Миколаєві

про визнання нечинним та
скасування податкового
повідомлення-рішення

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство
«Миколаївська теплоелектроцентраль»
(далі по тексту - позивач, ПАТ
«Миколаївська теплоелектроцентраль»),
яке є правонаступником Відкритого
акціонерного товариства «Миколаївська
теплоелектроцентраль» звернулося до
Миколаївського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Спеціалізованої державної податкової
інспекції по роботі з великими
платниками податків у м. Миколаєві
(далі по тексту - відповідач, СДПІ по
роботі з ВПП у м. Миколаєві) про
визнання нечинним та скасування
податкового повідомлення-рішення
№00008139/0 від 22.06.2009.

Постановою Миколаївського окружного
адміністративного суду від 09.12.2009 позов
задоволено повністю.

Постановою Одеського апеляційного
адміністративного суду від 24.05.2012
рішення суду першої інстанції
скасовано та прийнято нове рішення,
яким у позові відмовлено.

В касаційній скарзі позивач просить
скасувати рішення суду апеляційної
інстанції та залишити в силі рішення
суду першої інстанції, посилаючись на
порушення судами норм матеріального та
процесуального права.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України вважає,
що касаційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Судами попередніх інстанцій зазначено,
що згідно акту перевірки встановлено
порушення позивачем статті 105
Господарського процесуального кодексу
України від 06.11.1991 №1798-ХII зі змінами та
доповненнями, підпункту 12.1.5 пункту 12.1
статті 12 Закону України «Про
оподаткування прибутку підприємств»
від 28.12.1994 №334/94-ВР (далі по тексту -
Закон №334/94-ВР), згідно яких позивач не
вірно визначив суму сумнівної
(безнадійної) заборгованості, що
призвело до заниження податку на
прибуток на загальну суму 69516,00 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, ПАТ
«Миколаївська теплоелектроцентраль» є
покупцем за договором №06/06-1651 ТЕ-22 від
29.12.2006, за яким контрагентом є ДК «Газ
України» НАК «Нафтогаз України».

У липні 2008 року, ДК «Газ України» НАК
«Нафтогаз України» звернулось до суду
з позовом про стягнення з ПАТ
«Миколаївська теплоелектроцентраль»
суми боргу та штрафних санкцій за
поставлений природний газ.

Рішенням Господарського суду
Миколаївської області від 19.08.2008, позов
ДК «Газ України» НАК «Нафтогаз
України» задоволено частково -
стягнуто з ПАТ «Миколаївська
теплоелектроцентраль» основний борг в
сумі 1668363,26 грн.

Постановою Одеського апеляційного
господарського суду від 23.10.2008, позов ДК
«Газ України» НАК «Нафтогаз України»
задоволено повністю. Стягнуто з ПАТ
«Миколаївська теплоелектроцентраль»
основний борг в сумі 1668363,26 грн., 179058,64
грн. пені, 501347,06 грн. на які збільшився
борг внаслідок інфляційних процесів,
69235,61 грн. - 3% річних.

Постановою Вищого господарського суду
України по справі №9/473/08 від 03.02.2009
постанова Одеського апеляційного
господарського суду від 23.10.2008 у справі
№9/473/08 в частині стягнення з позивача
по справі пені у розмірі 179058,64 грн. була
скасована, а в іншій частині залишена
без змін.

На обґрунтування свого рішення суд
першої інстанції послався на те, що
остаточним є рішення Верховного Суду
України, оскільки в силу
процесуального законодавства таке
рішення не може бути оскаржено.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції, суд апеляційної інстанції
послався на те, що тлумачення терміну
«остаточне судове рішення» в розумінні
положень підпункту 12.1.3 пункту 12.1
статті 12 Закону України «Про
оподаткування прибутку підприємств»
необхідно здійснювати у взаємозв'язку
з положеннями Господарського
процесуального кодексу України, що
регламентують порядок набрання
законної сили судовим рішенням
господарського суду.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду апеляційної інстанції,
оскільки відповідно до підпункту «б»
підпункту 12.1.5 пункту 12.1 статті 12 Закону
№334/94-ВР платник податку - покупець
зобов'язаний збільшити валові доходи
на суму непогашеної заборгованості (її
частини), визнаної у порядку досудового
врегулювання спорів або судом чи за
виконавчим написом нотаріуса, у
податковому періоді, на який припадає
перша з подій: або 30-й календарний день
від дня прийняття рішення судом про
визнання (стягнення) такої
заборгованості (її частини) або
вчинення нотаріусом виконавчого
напису.

Таким чином, у разі прийняття судом
рішення про стягнення з платника
податку (боржника) на користь
кредитора суми заборгованості у такого
платника податку на 30-й календарний
день від дня прийняття рішення судом
виникає обов'язок збільшити валові
доходи на суму непогашеної
заборгованості (її частини).

При цьому днем прийняття рішення суду
про визнання (стягнення)
заборгованості з покупця у цілях
застосування підпункту «б» підпункту
12.1.5 пункту 12.1 статті 12 Закону №334/94 слід
вважати день набрання таким рішенням
суду законної сили.

Таким чином, обов'язок збільшити валові
доходи на суму непогашеної
заборгованості (її частини) у покупця
виникає на 30-й календарний день від дня
набрання рішенням суду про визнання
(стягнення) заборгованості (її частини).

Зважаючи на викладене, суд апеляційної
інстанції дійшов правильного висновку
про виникнення у позивача обов'язку
збільшити валові доходи у тому періоді,
на який припадає 30-й календарний день
від дня набрання законної сили
рішенням суду про стягнення
заборгованості.

Враховуючи викладене, Вищий
адміністративний суд України дійшов
висновку про те, що судом апеляційної
інстанцій належним чином з'ясовані
обставини справи та надано їм
правильну юридичну оцінку. Порушень
норм матеріального та процесуального
права, які могли б призвести до зміни чи
скасування рішення суду апеляційної
інстанцій не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 222, 223, 224, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Миколаївська
теплоелектроцентраль» залишити без
задоволення.

Постанову Одеського апеляційного
адміністративного суду від 24.05.2012
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути переглянута Верховним Судом
України у випадках, встановлених
Кодексом адміністративного
судочинства України.

Головуючий(підпис)О.І. Степашко
Судді(підпис)О.В. Карась (підпис)М.О.
Федоров