Справа № 2а-11439/12/2670
Суддя: Голубєва Г.К.
Дата ухвалення: 2014-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"02" грудня 2014 р. м. Київ
К/9991/79558/12

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Головуючого
Голубєвої Г.К.

Суддів
Борисенко І.В.

Карася О.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу
Державної податкової інспекції у
Дніпровському районі міста Києва
Державної податкової служби на ухвалу
Київського апеляційного
адміністративного суду від 28.11.2012 року
та постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
01.10.2012 року по справі № 2а-11439/12/2670 за
позовом Приватного підприємства
«Парагон-Логістика» до Державної
податкової інспекції у Дніпровському
районі міста Києва Державної
податкової служби про визнання
протиправними дій, -

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство
«Парагон-Логістика» звернулось до суду
з позовом до Державної податкової
інспекції у Дніпровському районі міста
Києва Державної податкової служби про
визнання протиправними дій по
проведенню зустрічної звірки щодо
підтвердження господарських
взаємовідносин з платниками податків
покупцями та постачальниками за період
з 01.03.2011 року по 30.04.2011 року та з 01.06.2011
року по 30.06.2011 року, що оформлена актом
від 12.07.2012 року №1714/22-222/35453760, та
встановленню у такому акті нікчемності
правочинів ПП «Парагон-Логістика» з
постачальниками та покупцями.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
01.10.2012 року, залишеною без змін ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 28.11.2012 року,
позов задоволено частково: визнано
протиправними дії Державної
податкової інспекції у Дніпровському
районі м. Києва Державної податкової
служби щодо проведення зустрічної
звірки Приватного підприємства
«Парагон-Логістика» щодо
підтвердження господарських
взаємовідносин з платниками податків
покупцями та постачальниками за період
з 01.03.2011 року по 30.04.2011 року та з 01.06.2011
року по 30.06.2011 року, що оформлена актом
від 12.07.2012 року №1714/22-222/35453760; в іншій
частині позову відмовлено.

Не погодившись із рішеннями судів
попередніх інстанцій, відповідач подав
касаційну скаргу, в якій просить їх
скасувати та прийняти нове рішення про
відмову у задоволенні позову повністю.

Перевіривши правильність застосування
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
юридичної оцінки обставин справи,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Судами встановлено, що відповідачем
згідно з п. 73.5 ст. 73 ПК здійснено
відповідні заходи з метою проведення
зустрічної звірки ПП
«Парагон-Логістика» з питань
підтвердження господарських відносин
з платниками податків - покупцями та
постачальниками з 01.03.2011 року по 31.07.2011
року, за результатами чого
відповідачем складено акт від 12.07.2012
року №1714/22-222/35453760 про неможливість
проведення зустрічної звірки позивача
щодо підтвердження господарських
відносин із платниками податків
покупцями та постачальниками за період
з 01.03.2011 року по 30.04.2011 року та з 01.06.2011
року по 30.06.2011 року.

Згідно із вказаним актом, відповідачем
встановлено відсутність формування
позивачем податкових зобов'язань на
суму 9377525,00 грн. та податкового кредиту
на суму 10160519,00 грн. по правочинам,
здійсненим із покупцями та
постачальниками за період з 01.03.2011 року
по 30.04.2011 року та з 01.06.2011 року по 30.06.2011
року, у зв'язку з недодержанням вимог
ст.ст. 203, 215, 216, 228, 626, 629, 650, 655, 658, 662 ЦК та
не спрямованістю правочинів на реальне
настання правових наслідків, які
обумовлені ними по правочинах.

Частково задовольняючи
адміністративний позов, суди виходили
з того, що відповідач у ході здійснення
заходів з метою проведення зустрічної
звірки позивача діяв не у спосіб,
встановлений законодавством, без
дотримання встановленої законом
процедури вчинення дій, що, в свою
чергу, призвело до порушення прав
позивача.

Однак, з такими висновками
апеляційного суду колегія суддів не
погоджується з огляду на наступне.

Так, відповідно до пп. 20.1.4. п. 20.1 ст. 20
Податкового кодексу України органи
державної податкової служби мають
право проводити перевірки платників
податків (крім Національного банку
України) в порядку, встановленому цим
Кодексом. Під час проведення перевірок
органи державної податкової служби
мають право вивчати та перевіряти
первинні документи, які
використовуються в бухгалтерському та
податковому обліку, інші регістри,
фінансову, статистичну звітність,
пов'язані з обчисленням і сплатою
податків та зборів, виконанням вимог
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на органи
державної податкової служби (пп. 20.1.8.
п.20.1 ст. 20 Податкового кодексу України).

Згідно пункту 86.1 статті 86 Податкового
кодексу України результати перевірок
(крім камеральних) оформлюються у формі
акта або довідки, які підписуються
посадовими особами органу державної
податкової служби та платниками
податків або їх законними
представниками.

Таким чином, акт перевірки та викладені
у ньому факти та висновки не можна
розглядати як рішення суб'єкта владних
повноважень, що породжує для суб'єкта
господарювання певні правові наслідки.
Відповідно до пункту 3 розділу 1, пункту
7 розділу 4 Порядку оформлення
результатів документальних перевірок
з питань дотримання податкового,
валютного та іншого законодавства,
затвердженого Наказом Державної
податкової адміністрації № 984 від 22
грудня 2010 року та зареєстрованого у
Міністерстві юстиції України 12 січня
2011 року за № 34/18772, акт є виключно носієм
доказової інформації про виявлені
податковим органом під час проведення
перевірки порушення вимог податкового,
валютного та іншого законодавства
суб'єктами господарювання,
обов'язковим документом, на підставі
якого приймається відповідне рішення
контролюючого органу, тобто, він не є
обов'язковим до виконання та не тягне
сам по собі для платника податків
правових наслідків.

Так само і діяльність працівників
контролюючого органу з проведення
перевірки суб'єкта господарювання є
лише службовою діяльністю таких осіб
на виконання своїх посадових
обов'язків із збирання доказової
інформації щодо дотримання суб'єктом
перевірки вимог чинного законодавства.
Тому як, власне, акт перевірки, так і дії
посадових осіб податкового органу з
проведення перевірки та зі складення
цього акта не створюють жодних
правових наслідків для суб'єкта
господарювання, не змінюють стану його
суб'єктивних прав.

За таких обставин та з урахуванням
вимог ч. 3 ст. 2, ч. 2 ст. 71 КАС України,
рішення судів є помилковими у
відповідній частині.

Відповідно до статті 225 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції має право
змінити судове рішення, якщо у справі
немає необхідності досліджувати нові
докази або встановлювати обставини, а
судове рішення, яке змінюється, є
помилковим тільки в частині.

З урахуванням викладеного, рішення
судів слід змінити лише у відповідній
помилковій частині.. У той же час, в
іншій частині оскаржувані рішення є
законними та такими, що підлягають
залишенню без змін із наведених вище
мотивів.

Керуючись ст.ст. 160, 210 - 232 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у Дніпровському районі міста
Києва Державної податкової служби
задовольнити частково.

Ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 28.11.2012 року
та постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
01.10.2012 року по справі №2а-11439/12/2670
змінити, скасувавши в частині
задоволення позовних вимог про
визнання протиправними дій Державної
податкової інспекції у Дніпровському
районі м. Києва Державної податкової
служби щодо проведення зустрічної
звірки Приватного підприємства
«Парагон-Логістика» щодо
підтвердження господарських
взаємовідносин з платниками податків
покупцями та постачальниками за період
з 01.03.2011 року по 30.04.2011 року та з 01.06.2011
року по 30.06.2011 року, що оформлена актом
від 12.07.2012 року №1714/22-222/35453760.

Прийняти нову постанову про відмову у
задоволенні позову у зазначеній
частині.

В решті ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 28.11.2012 року
та постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
01.10.2012 року по справі №2а-11439/12/2670
залишити без змін.

Справу повернути до суду першої
інстанції.

Постанова набирає законної сили та
може бути переглянута Верховним Судом
України в порядку передбаченому ст. ст.
235 - 239, ч. 5 ст. 254 КАС України.

Головуючий підписГолубєва Г.К.Судді
підписБорисенко І.В. підписКарась О.В.