Справа № 530вр-14/804/2145/14
Суддя: Верба Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2014-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

25 листопада 2014 р. Справа №530вр-14/804/2145/14
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого суддіВерба І.О. при
секретарі судового засіданняЧмоні А.О.
за участю: представника позивача
представника відповідача прокурора
Гармаш О.О. Зеленої О.А. Макарчука М.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Дніпропетровську
заяву відповідача про розстрочення
виконання судового рішення в
адміністративній справі №804/2145/14 за
адміністративним позовом прокурора м.
Дніпропетровська в інтересах держави в
особі Лівобережної об'єднаної
державної податкової інспекції м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Веесві -
Машинобудівний завод» про стягнення
коштів в рахунок погашення податкового
боргу, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 3
березня 2014 року у справі №804/2145/14
адміністративний позов прокурора м.
Дніпропетровська в інтересах держави в
особі Лівобережної об'єднаної
державної податкової інспекції м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Веесві -
Машинобудівний завод» про стягнення
коштів в рахунок погашення податкового
боргу - задоволено повністю, а саме:
постановлено стягнути кошти з рахунків
платника податків в рахунок погашення
податкового боргу з плати за землю в
сумі 205573,65 грн.

14 листопада 2014 року Товариство з
обмеженою відповідальністю «Веесві -
Машинобудівний завод» звернулось до
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду із заявою про
розстрочення виконання постанови суду
від 3 березня 2014 року по справі №804/2145/14
(головуючий суддя Серьогіна О.В.) на
чотири місяці по березень 2015 року
включно.

У зв'язку із перебуванням судді
Серьогіної О.В. на лікарняному
вищевказану заяву згідно із
розпорядженням Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 14
листопада 2014 року №341д передано на
розгляд судді Верба І.О.

Ухвалою Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 18 листопада
2014 року призначено розгляд заяви про
розстрочення виконання судового
рішення у судовому засіданні.

Представник позивача та прокурор в
судовому засіданні заперечили проти
розстрочення виконання судового
рішення.

Представник відповідача заявлене
клопотання підтримала, зазначила, що
підприємство знаходиться у тяжкому
фінансовому становищі, усі наявні
кошти одразу йдуть на погашення боргів
та виплату заробітної плати, тому одним
платежем заявлену суму податкового
боргу погасити неможливо.

Відмовляючи у задоволенні клопотання,
суд виходить із наступного.

Відповідно до частини першої статті 263
Кодексу адміністративного судочинства
України за наявності обставин, що
ускладнюють виконання судового
рішення (відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), а особа, яка
бере участь у справі, та сторона
виконавчого провадження може
звернутися до адміністративного суду
першої інстанції, незалежно від того,
суд якої інстанції видав виконавчий
лист, що видав виконавчий лист, із
заявою про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення.

Зазначена норма визначає підстави та
порядок зміни чи встановлення способу
і порядку виконання судового рішення в
адміністративній справі з метою
створення оптимальних умов для
належного та якісного його виконання у
процесі виконавчого провадження і
повністю кореспондується із вимогами
Закону України «Про виконавче
провадження».

З матеріалів справи вбачається, що
виконавчий лист у справі виданий 3
жовтня 2014 року.

Поряд з цим, суд зазначає, що в
постанові суду чітко зазначено порядок
виконання судового рішення, який
повністю кореспондується із статтею 95
Податкового кодексу України.

Згідно пункту 95.3 статті 95 цього Кодексу
стягнення коштів з рахунків платника
податків у банках, обслуговуючих
такого платника податків, здійснюється
за рішенням суду, яке направляється до
виконання контролюючим органам, у
розмірі суми податкового боргу або
його частини.

Контролюючий орган на підставі рішення
суду здійснює стягнення коштів у
рахунок погашення податкового боргу за
рахунок готівки, що належить такому
платнику податків. Стягнення
готівкових коштів здійснюється у
порядку, визначеному Кабінетом
Міністрів України.

Механізм виконання судових рішень про
стягнення коштів у рахунок погашення
податкового боргу передбачений главою
12 «Інструкції про безготівкові
розрахунки в Україні в національній
валюті», затвердженої постановою
Правління Національного банку України
від 21.01.2004 року №22.

Цей механізм передбачає оформлення
інкасового доручення для примусового
стягнення коштів у рахунок погашення
податкового боргу. При цьому судове
рішення, на підставі якого з платника
податків стягуються кошти, відповідно
до пункту 12.4 зазначеної Інструкції, до
банку не подається, реквізити
відповідного судового рішення
зазначаються в самому інкасовому
дорученні.

Якщо ж достатні для погашення
податкового боргу кошти відсутні,
контролюючий орган відповідно до
абзацу другого пункту 95.3 статті 95
Податкового кодексу України
звертається до суду з позовом про
надання дозволу на погашення всієї
суми податкового боргу за рахунок
майна платника податків, що перебуває у
податковій заставі. Таке погашення
здійснюється на підставі зазначеного
рішення суду та прийнятого на його
підставі рішення органу доходів і
зборів шляхом продажу майна платника
податків на публічних торгах та/або
торгівельними організаціями в порядку,
визначеному пунктами 95.7 - 95.21 статті 95
Податкового кодексу України.

Отже, чинне законодавство передбачає
окремий порядок примусового виконання
судових рішень про стягнення коштів з
рахунків в обслуговуючих банках та за
рахунок готівки у рахунок погашення
податкового боргу. При цьому органи
державної виконавчої служби до цієї
процедури не залучаються.

Застосована контролюючим органом
процедура погашення податкового боргу
є самостійною процедурою, яка
регулюється окремими нормами, а саме
Податковим кодексом України, а не
законодавством про виконавче
провадження.

Зазначена правова позиція відповідає
позиції Вищого адміністративного суду
України, зазначеній в інформаційному
листі від 24.10.2013 року №1484/12/13-13.

Належить також зазначити, що чинним
законодавством врегульовані питання
розстрочення та відстрочення
податкового боргу платника податків,
зокрема, статтею 100 Податкового кодексу
України встановлено, що розстроченням,
відстроченням податкового боргу є
перенесення строків сплати платником
податків його грошових зобов'язань або
податкового боргу під проценти, розмір
яких дорівнює розміру пені,
визначеному пунктом 129.4 статті 129 цього
Кодексу.

Платник податків має право звернутися
до контролюючого органу із заявою про
розстрочення та відстрочення грошових
зобов'язань або податкового боргу.

Підставою для розстрочення грошових
зобов'язань або податкового боргу
платника податків є надання ним
достатніх доказів існування обставин,
перелік яких визначається Кабінетом
Міністрів України, що свідчать про
наявність загрози виникнення або
накопичення податкового боргу такого
платника податків, а також
економічного обґрунтування, яке
свідчить про можливість погашення
грошових зобов'язань та податкового
боргу та/або збільшення податкових
надходжень до відповідного бюджету
внаслідок застосування режиму
розстрочення, протягом якого
відбудуться зміни політики управління
виробництвом чи збутом такого платника
податків.

Таким чином, законом визначено орган,
який має повноваження вирішувати
питання відстрочення та розстрочення
сплати податкового боргу, та
встановлено платність зміни строку
погашення податкового боргу.

Суд зазначає, що відстрочення
виконання судового рішення призвело б
до унеможливлення реалізації
контролюючим органом процедури
отримання в судовому порядку дозволу
на погашення всієї суми податкового
боргу за рахунок майна платника
податків, що перебуває у податковій
заставі, реалізації такого майна за
його наявності, тобто є прямим
втручанням у компетенцію іншого
державного органу влади.

З огляду на викладене, суд вбачає
відсутніми підстави для задоволення
заявленого клопотання.

Керуючись статтями 160, 165, 263 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Товариства з
обмеженою відповідальністю «Веесві -
Машинобудівний завод» про
розстрочення виконання постанови
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 3 березня 2014
року в адміністративній справі №804/2145/14
- відмовити.

Ухвала набирає законної сили
відповідно до статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена в порядку та у
строки, встановлені статтею 186 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Повний текст ухвали складений 1 грудня
2014 року.

Суддя І.О.
Верба