Справа № 226/2759/14-а
Суддя: Редько Ж. Є.
Дата ухвалення: 2014-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а/226/68/2014
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2014 року

м.Димитров

Суддя Димитровського міського
суду Донецької області Редько Ж.Є.,
розглянувши у скороченому провадженні
справу за адміністративним позовом
ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду
України в м.Димитрові Донецької
області про визнання протиправними
дій, скасування рішення та
зобов’язання вчинити певні дії щодо
призначеної пенсії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з
адміністративним позовом до
відповідача управління Пенсійного
фонду України в м.Димитрові Донецької
області (далі за текстом Фонд) про
визнання протиправними дій, скасування
рішення та зобов’язання вчинити певні
дії щодо призначеної пенсії, в
обґрунтуванні якого вказав, що він з
18.07.2006 року перебуває на обліку у
відповідача і отримує пенсію за віком
відповідно до Закону України «Про
державну службу» у розмірі 80% від
заробітку. 16.10.2014 року він звернувся до
Фонду із заявою про перерахунок моєї
пенсії у зв'язку зі звільненням. Ним
було надано довідку про складові
заробітної плати за станом на 12.09.2014
року та про складові заробітної плати
за 60 календарних місяців роботи підряд
перед звільненням, що подається для
призначення пенсії відповідно до
вищевказаного Закону. Проте, Фондом на
його заяву було винесено рішення про
відмову у перерахунку пенсії від 23.10.2014
за № 140628 із посиланням на те, що для
розрахунку пенсії застосовуються
норми ст.33 Закону України «Про державну
службу», згідно якої заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплати за
ранги, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок, та
норми ст.37 цього Закону, згідно якої при
розрахунку пенсії застосовано 70
відсотків від заробітку. Між тим, такі
складові заробітної плати як
матеріальна допомога для вирішення
соціально-побутових питань,
матеріальна допомога на оздоровлення,
індексація заробітної плати не були
враховані при обчисленні його пенсії,
але ж на ці суми нараховувалися
страхові внески на загальнообов'язкове
державні пенсійне страхування, що
відображено у наданій до Фонду довідці,
затвердженій постановою правління
Пенсійного фонду україни від 14.02.2011 №
5-і. Також при перерахунку пенсії не
збережено відсоток 80, який було
застосовано при первинному
призначенні пенсії держслужбовця.
Отримувані суми виплат, з яких булі
фактично нараховані та сплачені
страхові внески або збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування, повинні
враховуватися в заробіток (дохід) для
обчислення пенсії. Вважаючи дії
відповідача неправомірними та такими,
що суперечать нормам діючого
законодавства та порушують його
конституційні права, позивач просить
суд визнати протиправними дії Фонду
щодо відмови йому в проведенні
перерахунку пенсії з урахуванням всіх
сум, з яких справлялись внески, та у
застосуванні при перерахунку 70%
замість 80% як при первинному
призначенні пенсії; скасувати рішення
Фонду про відмову в перерахунку пенсії
від 23.10.2014 за № 140628 та зобов’язати Фонд
провести йому перерахунок та виплату
пенсії, як державному службовцю,
виходячи з розміру заробітної плати з
урахуванням фактично отриманих ним сум
матеріальної допомоги на оздоровлення,
для вирішення соціально-побутових
питань, індексації грошових доходів,
відображених в довідці з урахуванням 80%
від суми заробітку, з якого
сплачувалися страхові внески на
загальнообов’язкове державне
пенсійне страхування, а з 01.01.2011 року -
єдиний внесок на загальнообов’язкове
державне соціальне страхування
відповідно до ст.37 Закону України «Про
державну службу» .

У запереченні проти позову відповідач -
управління Пенсійного фонду України в
м.Димитрові Донецької зазначив, що
позовні вимоги не визнає у повному
обсязі, оскільки пенсія позивачці була
призначена вірно, у відповідності до
Закону України «Про державну службу»,
яким передбачено, що заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплат за
ранги, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок. До
даного Закону не вносилися зміни щодо
розширення переліку складових
заробітної плати державного службовця.
Стаття 41 Закону України «Про
загальнообов’язкове державне
пенсійне страхування» застосовується
тільки для призначення пенсії згідно
цього Закону, а для призначення пенсій
згідно Закону України «Про державну
службу» не застосовується. На даний
момент ст.37 Закону України «Про
державну службу» передбачає
призначення пенсій держслужбовцям у
розмірі 70% суми їх заробітної плати, з
якої було сплачено єдиний внесок, а з
01.01.2011 року - страхові внески, тощо.
Зміни до цієї статті внесені згідно із
Законом України № 1166 від 27.03.2014 року.
Тому вимоги позивача про проведення
перерахунку її пенсії з розрахунку 87%
від середнього заробітку за
положенням норм, які втратили силу, є
безпідставними.

Оцінивши повідомлені сторонами
обставини, вважаю, що позов підлягає
задоволенню, виходячи з наступних
підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває на обліку у
Фонді. З 23.09.2003 року йому була
призначена пенсія на підставі Закону
України «Про пенсійне забезпечення». З
18.07.2006 року позивачу а призначена
пенсія на підставі Закону України
«Про державну службу» з урахуванням 80 %
від суми заробітку, з яких сплачувались
страхові внески на
загальнообов’язкове державне
пенсійне страхування, а з 01.01.2011 року -
єдиний внесок на загальнообов’язкове
державне соціальне страхування.

За станом на 18.07.2006 року його загальний
страховий стаж склав 36 роки 03 місяці 12
днів, з яких стаж на посаді
держслужбовця – 10 років 6 місяців 26
днів, в органах місцевого
самоврядування – 24 дні, про що свідчать
розпорядження та письмове заперечення
Фонду.

16.10.2014 року ОСОБА_1 звернувся до Фонду із
заявою про перерахунок пенсії по
заробітній платі відповідно до Закону
України «Про державну службу» у
зв’язку зі звільненням.

До заяви позивачем була надана довідка
про заробітну плату від 14.10.2014 року №
14/10/14-184, видана виконавчим комітетом
Димитровської міської ради, про
отримання ним за період з 01.08.2009 року до
12.09.2014 року сум матеріальної допомоги
на оздоровлення, матеріальної допомоги
на вирішення соціально-побутових
питань, індексації заробітної плати,
інших виплат, з яких справлялися єдиний
внесок на загальнообов’язкове
державне соціальне страхування, а до
01.01.2011 року страхові внески на
загальнообов’язкове державне
пенсійне страхування, що
підтверджується наведеними заявою та
довідкою (а.с.6-11, 12).

Рішенням від 23.10.2014 року № 140628
відповідач відмовив в перерахунку
пенсії позивача по заробітній платі,
так як матеріальна допомога для
вирішення соціально-побутових питань,
допомога на оздоровлення, грошова
винагорода державним службовцям за
сумлінну роботу в органах державної
влади, зразкове виконання трудових
обов’язків не включається до
заробітної плати державного службовця
при обчислюванні пенсії (а.с.13).

Згідно за ч.7 ст.21 Закону України «Про
службу в органах місцевого
самоврядування», пенсійне
забезпечення посадових осіб місцевого
самоврядування, які мають стаж служби в
органах місцевого самоврядування
та/або державної служби не менше 10
років, здійснюється у порядку,
визначеному законодавством України
про державну службу.

Згідно за ст.37 Закону України «Про
державну службу» від 16.12.1993 року № 3723-ХП
(далі - Закон № 3723-ХП) в редакції, що
діяла на час призначення позивачу
пенсії, на одержання пенсії державних
службовців мають право особи, що
досягли встановленого законодавством
пенсійного віку, за наявністю
страхового стажу для чоловіків - не
менше 25 років, для жінок - не менше 20
років, у тому числі стажу державної
служби - не менше 10 років, та на час
досягнення пенсійного віку працювали
на посадах державних службовців, а
також особи, що мають не менше 20 років
стажу роботи на посадах, віднесених до
категорії посад державних службовців, -
незалежно від місця роботи на час
досягнення пенсійного віку. Пенсія
державним службовцям призначається у
розмірі 80% від суми їх заробітної плати,
на які нараховуються страхові внески
за загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування, а особам, які на
час звернення за призначенням пенсії
не є державними службовцями, - у розмірі
80% заробітної плати працюючого
державного службовця відповідної
посади та рангу за останнім місцем
роботи на державній службі. За кожний
повний рік роботи понад 10 років на
державній службі пенсія збільшується
на 1% заробітку, але не більше 90%
заробітної плати.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України від
24.03.1995 року № 108/95 ВР «Про оплату праці»
(далі - Закон № 108/95-ВР) заробітна плата -
це винагорода, обчислена, як правило, у
грошовому виразі, яку за трудовим
договором власник або уповноважений
ним орган виплачує працівникові за
виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено
структуру заробітної плати, до якої
входить: основна та додаткова
заробітна плата, а також заохочувальні
та компенсаційні виплати.

Частиною другою статті 33 Закону №
3723-ХІІ передбачено, що заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплати за
ранги, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок.

04.02.2003 року набув чинності Закон
України «Про внесення змін до Закону
України «Про державну службу» від
16.01.2003 року № 432-ІУ, яким внесено зміни
до зазначеного закону та доповнено
його статтею 37-1, якою визначено порядок
і умови перерахунку пенсії державним
службовцям. Зокрема, у разі підвищення
розміру заробітної плати працюючим
державним службовцям, а також у зв'язку
із набуттям особою права на пенсійне
забезпечення державного службовця за
цим Законом відповідно здійснюється
перерахунок раніше призначених пенсій
виходячи із сум заробітної плати, на
які нараховується збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування
працюючого державного службовця
відповідної посади та рангу на момент
виникнення права на перерахунок
пенсії.

Аналіз наведених положень дає підстави
для висновку, що матеріальна допомога
на оздоровлення та допомога для
вирішення соціально-побутових питань
входила до системи оплати праці
державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991
року № 1788-ХП (далі - Закон № 1788-ХП)
врегульовано види оплати праці, що
враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до ч.1 ст.66 цього Закону №
1788-ХП до заробітку для обчислення
пенсії включаються всі види оплати
праці (виплат, доходу), на які
відповідно до Закону України «Про збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування» нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, в межах максимальної
величини фактичних витрат на оплату
праці найманих працівників,
оподатковуваного доходу (прибутку),
сукупного оподатковуваного доходу
(граничної суми заробітної плати
(доходу), з яких справляються страхові
внески (збори) до соціальних фондів, що
діяла на день одержання зазначеного
заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» від 09.07.2003 року № 105 8-ІV
(далі - Закон № 1058-ІУ) визначає виплати
(доходи), що враховуються в заробітну
плату (дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії. Так, зокрема до
такого доходу (заробітної плати)
враховуються: суми виплат, отримуваних
застрахованою особою після набрання
чинності цим Законом, з яких згідно з
цим Законом були фактично нараховані
(обчислені) та сплачені страхові
внески; суми виплат, отримуваних
застрахованою особою до набрання
чинності цим Законом, у межах сум, на
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, нараховувалися внески на
державне соціальне страхування або
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування.

За змістом наведених норм отримувані
застрахованою особою суми виплат, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

На суми виплаченої позивачу
матеріальної допомоги на оздоровлення
та на вирішення соціально-побутових
питань і індексацію нараховані і
сплачені єдиний внесок на
загальнообов’язкове державне
соціальне страхування, а до 01.01.2011 року
- збір на обов’язкове державне
пенсійне страхування, що відображено у
наданій позивачу виконавчим комітетом
Димитровської міської ради 14.10.2014 року
довідці.

Таким чином, суд вважає, що матеріальна
допомога та індексація грошових
коштів, на які нараховувалися страхові
внески або збір на обов'язкове державне
пенсійне страхування, повинні
включатися до складу заробітної плати
державного службовця та враховуватися
при обчисленні розміру пенсії,
оскільки перевага має надаватись не
положенням законів № 3723-ХІІ та №
108/95-ВР, які щодо спірних відносин є
загальними, а спеціальним нормам, що
визначають виплати (доходи) для
обчислення пенсії, за наведених
обставин – ст.41 Закону № 1058-ІУ та ст.66
Закону № 1788-ХП.

Зазначені висновки узгоджуються з
правовою позицією Верховного Суду
України, яка викладена в постанові від
20.02.2012 року у справі № 21-430а11.

Частиною першою ст.244-2 КАС України
рішення Верховного Суду України,
прийняте за результатами розгляду заяв
про перегляд судового рішення з
мотивів неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права у подібних правовідносинах, є
обов’язковим для всіх суб’єктів
владних повноважень, які застосовують
у своїй діяльності нормативно-правовий
акт, що містить зазначені норми права,
та для всіх судів України. Суди
зобов’язані привести свою судову
практику у відповідність з рішенням
Верховного Суду України.

За правилами п.1 ч.1 ст.45 Закону України
«Про загальнообов’язкове державне
пенсійне страхування» (далі - Закон №
1058-ІУ) пенсія призначається з дня
звернення за пенсією, крім таких
випадків, коли пенсія призначається з
більш раннього строку, зокрема, пенсія
за віком призначається з дня, що настає
за днем досягнення пенсійного віку,
якщо звернення за пенсією відбулося не
пізніше трьох місяців з дня досягнення
особою пенсійного віку.

Строки проведення перерахунку вже
призначеної пенсії регламентуються
частиною четвертою наведеної статті, а
саме: у разі виникнення права на
підвищення пенсії – з першого числа
місяця, в якому пенсіонер звернувся за
перерахунком пенсії, якщо відповідну
заяву з усіма необхідними документами
подано ним до 15 числа включно, і з
першого числа наступного місяця, якщо
заяву з усіма необхідними документами
подано ним після 15 числа.

Відповідно до ч.5 ст.45 Закону № 1058-ІУ
документи про призначення
(перерахунок) пенсії розглядає
територіальний орган Пенсійного фонду
та не пізніше 10 днів з дня їх
надходження приймає рішення про
призначення (перерахунок) або про
відмову в призначенні (перерахунку)
пенсії.

Позивачем оскаржується саме рішення
Фонду про відмову у перерахунку
пенсії, а не рішення Фонду про
призначення пенсії, тому, враховуючи
вимоги абз.2 ч.4 ст.45 Закону № 1058-ІУ, суд
приходить до висновку, що оскільки
позивач звернулася з заявою про
перерахунок пенсії 16.10.2014 року, то
перерахунок пенсії повинен бути
проведений з першого числа наступного
місяця, в якому пенсіонер звернувся за
перерахунком пенсії, тобто з 01.11.2014
року.

Законом України «Про заходи щодо
законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи» від
08.07.2011 року № 3668-VІ внесено зміни до ст.37
Закону України «Про державну службу»,
відповідно до яких пенсія державним
службовцям призначається у розмірі 80%
від суми заробітної плати.

Згідно за п.2 Прикінцевих та перехідних
положень цього Закону України
обмеження пенсії максимальним
розміром, встановленим цим Законом, не
поширюється на пенсіонерів, яким
пенсія призначена до набрання чинності
цим Законом.

Законом України «Про запобігання
фінансової катастрофи та створення
передумов для економічного зростання в
Україні» від 27.03.2014 року № 1166 знову
внесено зміни до ст.37 Закону України
«Про державну службу», відповідно до
яких пенсія державним службовцям
призначається у розмірі 70% від суми
заробітної плати, ця норма набула
чинності з 01.05.2014 року.

Як встановлено вище, пенсія позивачу
була призначена на підставі Закону
України «Про державну службу» у липні
2006 року, тобто до внесення наведених
змін до ст.37 Закону України «Про
державну службу», у розмірі 80% від суми
його заробітної плати.

Задовольняючи вимоги позивача, суд тим
самим відновлює порушене відповідачем
право пенсіонера на пенсію в більшому
розмірі ніж призначена. Тому посилання
відповідача на те, що перерахунок
пенсії, розрахованої у розмірі 80% від
заробітної плати позивача, є
безпідставним, а у розмірі 70%
обумовлений положеннями Закону
України від 27.03.2014 року № 1166, яким
внесено відповідні зміни до ст.37 Закону
України «Про державну службу», є
необґрунтованими.

Конституційний Суд України
неодноразово розглядав проблеми,
пов'язані з реалізацією права на
соціальний захист та неприпустимість
обмеження конституційного права
громадян на достатній життєвий рівень
і сформулював правову позицію, згідно
якої Конституція України та закони
України відокремлюють певні категорії
громадян України, що потребують
додаткових гарантій соціального
захисту з боку держави.

До них, зокрема, належать громадяни,
яким пенсія призначена за спеціальними
законами (в тому числі і Законом
України «Про державну службу»). Тому
звуження змісту та обсягу цього права
шляхом прийняття нових законів або
внесення змін до чинних законів за ст. 22
Конституції України - не допускається.

Таким чином до спірних правовідносин
підлягають застосуванню саме норми
Закону, які обмежень максимального
розміру пенсії, призначеної відповідно
до Закону України «Про державну
службу», в редакції, що діяла на момент
призначення пенсії, не встановлюють.
Тобто розмір вже призначеної позивачу
пенсії із розрахунку 80% від його
заробітної плати не може бути
зменшений.

Відповідно до ст.2 КАС України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних та юридичних осіб у
сфері публічно-правових відносин від
порушень з боку, у тому числі, органів
державної влади.

Статтею 19 Конституції України
встановлено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

На підставі Конституції України,
законів України «Про службу в органах
місцевого самоврядування», «Про
державну службу», «Про оплату праці»,
«Про пенсійне забезпечення», «Про
загальнообов’язкове державне
пенсійне страхування», постанови ВСУ
від 20.02.2012 року, керуючись ст.ст.11, 17-18,
99-100, 107, 158-163, 1832, 185-186, 256 КАС України, суд,
-

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного
фонду України в м.Димитрові Донецької
області про визнання неправомірним
дій, скасування рішення та
зобов’язання вчинити певні дії щодо
призначеної пенсії задовольнити
частково.

Визнати протиправними дії управління
Пенсійного фонду України в місті
Димитрові Донецької області щодо
відмови у проведенні ОСОБА_1
перерахунку пенсії з урахуванням всіх
сум, з яких справлялись страхові внески
на загальнообов’язкове державне
пенсійне страхування, а з 01.01.2011 року -
єдиний внесок на загальнообов’язкове
державне соціальне страхування, та у
застосуванні при перерахунку 70%
замість 80 %, як при первинному
призначенні пенсії.

Скасувати рішення управління
Пенсійного фонду України в м.Димитрові
Донецької області від 23 жовтня 2014 року
№ 140628 про відмову в перерахунку ОСОБА_1
пенсії по заробітній платі.

Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в м.Димитрові Донецької
області здійснити з 01 листопада 2014 року
перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1,
виходячи із розміру заробітної плати з
урахуванням фактично отриманих ним сум
матеріальної допомоги на оздоровлення,
матеріальної допомоги для вирішення
соціально-побутових питань та
індексації заробітної плати за період
з 01.08.2009 року до 12.09.2014 року,
відображених у довідці від 14.10.2014 року
№ 14/10/14-184, виданій виконавчим
комітетом Димитровської міської ради,
з яких сплачено страхові внески на
загальнообов’язкове державне
пенсійне страхування, а з 01.01.2011 року -
єдиний внесок на загальнообов’язкове
державне соціальне страхування, з
урахуванням загального проценту
розрахунку пенсії 80% від суми
заробітної плати відповідно до ст.37
Закону України «Про державну службу» в
редакції, чинній на час призначення
пенсії 18.07.2006 року.

Постанова підлягає
негайному виконанню.

Постанова за результатами скороченого
провадження може бути оскаржена
сторонами в апеляційному порядку до
Донецького апеляційного
адміністративного суду через
Димитровський міський суд Донецької
області протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Якщо суб’єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених ч.4
ст.167 КАС України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п’ятиденного строку з
моменту отримання суб’єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя
Ж.Є.Редько