Справа № 2а-1856/12/1470
Суддя: Малих О.В.
Дата ухвалення: 2014-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Миколаїв

24 липня 2014 року
Справа № 2а-1856/12/1470

Миколаївський окружний
адміністративний суд у складі судді
Малих О.В., за участю секретаря судового
засідання Зощака В.В.,

представника позивача: ОСОБА_1,
довіреність б/н від 17.12.12р.,

представника відповідача 1: Ломакіна
С.Г., довіреність № 3 від 09.01.14р.,

представника відповідача 2: не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за

адміністративним позовом: фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3 (АДРЕСА_1, 54009)

до відповідачів: 1. Головного
управління Міндоходів у Миколаївській
області (вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54009)

2. Центральний РВ ММУ УМВС України в
Миколаївській області (вул.
Декабристів, 8, м. Миколаїв, 54001)

про визнання дій протиправними,
скасування рішення від 24.02.2012р. №
141149/04-32, від 24.02.2012р. № 14/12-10, від 24.02.2012р.
№ 143/32-219,

в с т а н о в и в:

Позивач, ОСОБА_3, звернулася до
Миколаївського окружного
адміністративного суду з позовом
Головного управління Міндоходів у
Миколаївській області та Центрального
РВ ММУ УМВС України в Миколаївській
області про:

- визнання дії по проведенню перевірки
та складанні протоколу про
адміністративне правопорушення №
від 28.01.2012р. - неправомірними;

- визнання протиправним та скасувати
рішення РУ ДСАТ ДПА в Миколаївській
області про застосування фінансових
санкцій від 24.02.2012р. № 141149/04-32 в сумі 6800,
грн.;

- визнання протиправним та скасування
рішення комісії РУ ДСАТ ДПА
Миколаївській області № 14/12-10 від
24.02.2012р. про анулювання ліцензії серії
№ НОМЕР_1 , що була видана фізичній
особі-підприємцю ОСОБА_3 право
здійснення роздрібної торгівлі
алкогольними напоями.

- визнання нечинним Розпорядження РУ
ДСАТ ДПА в Миколаївській області про
анулювання ліцензії № 143/32-219 від
24.02.2012р.

В обґрунтування своїх вимог позивач
зазначає, що дані рішення прийняти з
порушенням закону оскільки акт
перевірки не складався , а був
складений протокол про
адміністративне правопорушення на
підставі, якого було прийняте рішення,
вказані обставини, які фактично не
відповідають дійсності, а саме факт
реалізації неповнолітній особі
слабоалкогольних напоїв відсутній.

Відповідач проти позовних вимог
заперечує (ар. с. 75-76), вказуючи на те, що
перевірку співробітниками
Центрального РВ УМВС в Миколаївській
області було проведено в межах чинного
законодавства, а рішення про
застосування фінансових санкцій та
про анулювання ліцензії є
правомірними.

У судовому засіданні 24.07.2014 року судом
було оголошено вступну та резолютивну
частини постанови.

Приймаючи рішення по справі судом
взято до уваги наступне.

28.01.2010 року біля 15-30 год. співробітником
Центрального РВ ММУ УМВС України в
Миколаївські області ОСОБА_4 було
проведено перевірку в приміщенні в
магазина «ІНФОРМАЦІЯ_1» по АДРЕСА_2 в м.
Миколаєві.

Під час проведення перевірки будь-яких
процесуальних документів (акт про
виявлені порушення, тощо)
перевіряючими складено не було.

В подальшому, 28.01.2010 року,
оперуповноваженим Центрального РВ ММУ
УМВС України у Миколаївській області в
приміщенні райвідділку було складено
протокол про адміністративне
правопорушення № від 28.01.2012 року
(ар. с. 9) про те, що 28.01.2010 року найманий
працівник позивача ОСОБА_5
реалізовувала слабоалкогольний напій
«Рево» за ціною 12,50 грн. особі, що не
досягла повноліття, тим самим вчинивши
правопорушення, передбачене частиною 2
статті 156 КпАП України.

24.02.2012 року за порушення вимог ст. 15-3
Закону України «Про державне
регулювання виробництва і обігу спирту
етилового, коньячного і плодового,
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів» № 481/95-ВР (надалі - Закон № 481) -
продаж слабоалкогольних напоїв особам,
які не досягли 18 років, на підставі абз.
9 ч. 2 ст. 17 Закону № 418 відповідачем було
прийняте рішення № 141149/04-32 про
застосування до позивача фінансових
санкцій в загальній сумі 6 800,00 грн.

15.02.2012 року адміністрацією
Центрального району міста Миколаєва
прийнято постанову № 200 про
притягнення ОСОБА_5 до
адміністративної відповідальності за
ч. 2 ст. 156 КУпАП.

Таким чином, підставою для
застосування до позивача фінансових
санкцій було правопорушення,
передбачене частиною 2 статті 156 КпАП
України, скоєне ОСОБА_5 22.02.2012 року.

У відповідності до ч. 3 ст. 2 КАС України,
у справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті вони: на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноважень з метою, з якою ці
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

У відповідності до статті 15-3 Закону №
481 забороняється продаж пива (крім
безалкогольного), алкогольних,
слабоалкогольних напоїв, вин столових
та тютюнових виробів особам, які не
досягли 18 років.

Виходячи зі змісту наведеної норми
матеріального права, предметом
доказування у даній справі є продаж
позивачем (його найманим працівником)
слабоалкогольних напоїв особі, яка не
досягла 18 років.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 Кодексу
адміністративного судочинства України
доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Згідно з ч. 4 ст. 70 Кодексу
адміністративного судочинства України
обставини, які законом повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися ніякими іншими
засобами доказування, крім випадків,
коли щодо таких обставин не виникає
спору.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Позивачем до матеріалів справи додана
Постанова Центрального районного суду
міста Миколаєва області від 02.04.2014 року
по справі № 490/12668/13 за адміністративним
позовом ОСОБА_5 до адміністрації
Центрального району міста Миколаєва,
про скасування постанови № 200 від 15.02.2012
року про адміністративне
правопорушення. Відповідно до
оскаржуваної постанови, ОСОБА_5 була
притягнута до адміністративної
відповідальності за порушення ч. 2 ст.
156 КУпАП.

Постановою Центрального районного
суду міста Миколаєва області від 02.04.2014
року по справі № 490/12668/13 винесена
адміністрації Центрального району
міста Миколаєва постанова № 200 від
15.02.2012 року про притягнення до
адміністративної відповідальності
ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 156 КУпАП - скасована.
Скасування постанови обґрунтовано тим,
що в діях ОСОБА_5 склад правопорушення,
передбаченого ст. 156 КУпАП, відсутній. В
постанові також зазначено, що протокол
про адміністративне правопорушення
був складений з порушенням прав ОСОБА_5,
тобто - з порушенням встановленого
законодавством порядку.

Постанова Центрального районного суду
міста Миколаєва області від 02.04.2014 року
по справі № 490/12668/13 набрала чинності
02.04.2014 року.

Відповідно до частини 1 статті 72
Кодексу адміністративного судочинства
України обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Відповідно до статті 11, частини 1 статті
71 Кодексу адміністративного
судочинства України розгляд і
вирішення справ в адміністративних
судах здійснюються на засадах
змагальності сторін та свободи в
наданні ними суду своїх доказів і у
доведенні перед судом їх
переконливості, кожна сторона повинна
довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення.
Відповідач своїм правом не
скористався, доказів правомірності
прийнятого рішення не надав.

Таким чином, правопорушення, яке стало
підставою для застосування до позивача
фінансових санкцій та прийняття
відповідачем відповідного рішення №
1411149/04-32 від 24.02.2012 року (продаж
позивачем (його найманим працівником)
слабоалкогольних напоїв особі, яка не
досягла 18 років) фактично не мало місця.

Крім того, згідно пункту 5 Постанови
Кабінету Міністрів України № 790 від
02.06.2003 року «Про затвердження Порядку
застосування фінансових санкцій,
передбачених статтею 17 Закону України
«Про державне регулювання виробництва
і обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів» підставою для
прийняття рішення про застосування
фінансових санкцій є:

- акт перевірки додержання суб'єктом
підприємницької діяльності
встановлених законодавством вимог,
обов'язкових для виконання під час
здійснення оптової і роздрібної
торгівлі алкогольними напоями та/або
тютюновими виробами, складений
органом, що видав ліцензію, у якому
зазначається зміст порушення і
конкретні порушені норми
законодавства;

- результати проведення органом, який
видав ліцензію, іншими органами
виконавчої влади в межах їх
компетенції перевірок суб'єкта
підприємницької діяльності, пов'язаної
з виробництвом та обігом спирту,
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів;

- матеріали правоохоронних, податкових
та інших органів виконавчої влади щодо
недотримання суб'єктами
підприємницької діяльності вимог
законодавчих та інших
нормативно-правових актів про
виробництво та обіг спирту,
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів.

Враховуючи, що підставою для
застосування фінансових санкцій до
позивача було правопорушення,
передбачене частиною 2 статті 156 КпАП
України, скоєне ОСОБА_5 28.01.2012 року,
рішення про застосування до позивача
фінансових санкцій могло бути прийнято
відповідачем виключно за наявності
події та складу адміністративного
правопорушення, доведеними у
встановленому законом порядку, тобто
шляхом притягнення винної особи до
адміністративної відповідальності. До
притягнення особи до адміністративної
відповідальності підстави вважати її
винною у скоєні адміністративного
правопорушення відсутні.

Постанова адміністрації Центрального
району міста Миколаєва про притягнення
ОСОБА_5 до адміністративної
відповідальності скасована Постановою
Центрального районного суду міста
Миколаєва області від 02.04.2014 року по
справі № 490/12668/13.

У відповідності з викладеним, суд
вважає, що підстави для застосування до
позивача фінансових санкцій за продаж
позивачем (його найманим працівником)
алкогольних напоїв особі, яка не
досягла 18 років, були відсутні.

Суд також зазначає, що рішення комісії
РУ ДСАТ ДПА Миколаївській області №
14/12-10 від 24.02.2012 року про анулювання
ліцензії серії № НОМЕР_1, що була видана
фізичній особі-підприємцю ОСОБА_3 на
право здійснення роздрібної торгівлі
алкогольними напоями та Розпорядження
РУ ДСАТ ДПА в Миколаївській області про
анулювання ліцензії № 143/32-219 від 24.02.2012
року також підлягають скасуванню.

Керуючись ст.ст.11, 71, 98, 158-163, 167, 254 КАС
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати дії по проведенню перевірки
та складанні протоколу про
адміністративне правопорушення №
від 28.01.2012 року - неправомірними.

3. Визнати протиправним та скасувати
рішення Регіонального управління
департаменту контролю за виробництвом
та обігом спирту, алкогольних напоїв,
тютюнових виробів ДПА України в
Миколаївській області про
застосування фінансових санкцій від
24.02.2012 року № 141149/04-32 в сумі 6800,00 грн.

4. Визнати протиправним та скасувати
рішення комісії Регіонального
управління департаменту контролю за
виробництвом та обігом спирту,
алкогольних напоїв, тютюнових виробів
ДПА України в Миколаївській області №
14/12-10 від 24.02.2012 року про анулювання
ліцензії серії НОМЕР_2, що була видана
фізичній особі-підприємцю ОСОБА_3 на
право здійснення торговлі
алкогольними напоями.

5. Скасувати Розпорядження
Регіонального управління департаменту
контролю за виробництвом та обігом
спирту, алкогольних напоїв, тютюнових
виробів ДПА України в Миколаївській
області про анулювання ліцензії №
143/32-219 від 24.02.2012 року.

Постанова набирає законної сили після
закінчення 10-денного строку з дня
проголошення/отримання постанови, якщо
протягом цього часу не буде подано
апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили постанови
за наслідками апеляційного
провадження.

Порядок та строки апеляційного
оскарження визначені ст. 186 КАС України.

Апеляційна скарга подається до
Одеського апеляційного
адміністративного суду через
Миколаївський окружний
адміністративний суд. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
Одеського апеляційного
адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Апеляційна скарга, подана після
закінчення встановлених строків
залишається без розгляду, якщо суд
апеляційної інстанції за заявою особи,
яка її подала, не знайде підстав для
поновлення строку.

Суддя
О.В. Малих

Постанова оформлена у відповідності до
ст. 163 КАС України

та підписана суддею 29 липня 2014 року.