Справа № 525/1200/14-а
Суддя: Хоролець В. В.
Дата ухвалення: 2014-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.12.2014 року Великобагачанський
районний суд Полтавської області в
складі:
головуючого-судді Хоролець В.В., при
секретарі Пилипенко П.І., з участю
представника відповідача ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в селищі Велика Багачка
Полтавської області адміністративну
справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3
Пенсійного фонду України у
Великобагачанському районі
Полтавської області про перерахунок
та виплату пенсій по інвалідності, що
настала внаслідок Чорнобильської
катастрофи, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до
Великобагачанського районного суду
Полтавської області з
адміністративним позовом, в якому
просив визнати дії ОСОБА_3 Пенсійного
фонду України у Великобагачанському
районі Полтавської області щодо
відмови йому в перерахунку державної
пенсії в розмірі не нижче 8 мінімальних
пенсії за віком та додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров'ю у розмірі 75
процентів мінімальної пенсії за віком,
встановленої сталями 50, 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
з урахуванням ч.1 ст. 28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» протиправними;
зобов'язати ОСОБА_3 ОСОБА_3 Пенсійного
фонду України у Великобагачанському
районі Полтавської області провести
ОСОБА_1 починаючи з 01.08.2014 року та до
втрати такого права, або змін в
законодавстві, або до законодавчого
врегулювання спірних відносин,
нарахування та виплату пенсії по
інвалідності, щодо якого встановлено
зв'язок з Чорнобильською катастрофою,
передбаченої ч. 4 ст. 54, ст. 50 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
державної пенсії у розмірі 8
мінімальних пенсії за віком та
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю у розмірі 75 процентів
мінімальної пенсії за віком, з
урахуванням ч.1 ст. 28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», виходячи із
розрахунку мінімальної пенсії за віком
визначеної на рівні прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, встановленого законом
України про Державний бюджет України
на відповідний рік, щомісячно, з
урахуванням проведених виплат.

Відповідач по справі УПФУ у
Великобагачанському районі подав
письмові заперечення на позов
(а.с.а.с.15-17), в яких відповідач вважає
позовні вимоги позивача
безпідставними і просить в їх
задоволенні відмовити повністю.

Позивач в судове засідання не
з’явився, він повідомлявся про день і
час розгляду справи, в матеріалах
справи є заява позивача ОСОБА_2 про
підтримання позову та проведення
розгляду справи у його відсутність
(а.с.9).

Представник відповідача УПФУ у
Великобагачанському районі ОСОБА_1 в
судовому засіданні позовні вимоги
ОСОБА_2 не визнала, в своїх поясненнях
посилалась на обставини, що викладені в
запереченні і просила в задоволенні
позову ОСОБА_2 відмовити.

Суд, заслухавши пояснення представника
відповідача ОСОБА_1, дослідивши та
проаналізувавши письмові докази по
справі, приходить до висновку, що
позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають
частковому задоволенню, виходячи з
таких підстав.

Судом встановлено та підтверджено під
час судового розгляду справи, що
позивач ОСОБА_2 є особою, яка
постраждала внаслідок Чорнобильської
катастрофи 1 категорії, що
підтверджується посвідченням серії А
№126211, виданого 29.05.2009 року Полтавською
облдержадміністрацією (а.с. 5) та
інвалідом ІІ групи захворювання,
пов'язаного з виконанням обов'язків по
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС, що підтверджується
довідкою МСЕК серії 7-66 ТЕ № 002332,
виданого 19.05.2009 року (а.с.5).

01.09.2014 року позивач ОСОБА_2 звернувся до
ОСОБА_3 Пенсійного фонду України у
Великобагачанському районі
Полтавської області з заявою
перерахувати та виплачувати державну
пенсію, як постраждалому від
Чорнобильської катастрофи 1-ої
категорії, інваліду II групи у розмірі
8 мінімальних пенсій за віком,
визначеної на рівні прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність та додаткову пенсію за
шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 75
процентів мінімальної пенсії за віком
з 01.08.2014 року та провести відповідні
виплати (а.с.6).

ОСОБА_3 Пенсійного фонду України у
Великобагачанському районі
Полтавської області №14/Г-04 від 15.09.2014
року ОСОБА_2 повідомлено, що розмір
виплати пенсії визначається
постановою Кабінету Міністрів
України від 23.11.2011 року № 1210 "Про
підвищення рівня соціального захисту
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" щодо яких
встановлено причинний зв'язок
інвалідності з Чорнобильською
катастрофою і в задоволенні заяви
ОСОБА_2 було відмовлено (а.с.а.с.7-8).

Також судом встановлено і це не
заперечується стороною відповідача у
справі, що постановою Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 31.07.2014 року №525/503/14-а УПФУ у
Великобагачанському районі
Полтавської області зобов’язано
здійснити перерахунок пенсії в розмірі
8 мінімальних пенсій за віком та
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров’ю в розмірі 75 % мінімальної
пенсії за віком із розміру,
встановленого ч.1 ст.28 Закону України
«Про загальнообов’язкове державне
пенсійне страхування» та провести
відповідні виплати з 01.01.2014 року по
31.07.2014 року з урахуванням раніше
проведених виплат (а.с.7).

З листа УПФУ у Великобагачанському
районі Полтавської області від 15.09.2014
року вбачається, що на виконання
вищевказаного судового рішення, 19.08.2014
року ОСОБА_2 був проведений перерахунок
пенсії в розмірі 8 мінімальних пенсій
за віком та додаткової пенсії за шкоду
заподіяну здоров’ю в розмірі 75 %
мінімальної пенсії за віком за період з
01.01.2014 року по 31.07.2014 року (а.с.8). Це ж
підтвердила в судовому засіданні і
представник відповідача ОСОБА_1
Розмір пенсії ОСОБА_2 з 01.08.2014 року
складає 3687 грн. 11 коп. (а.с.а.с.15,18).

Згідно з ч.1 ст.46 Конституції України
громадяни мають право на соціальний
захист, що включає право на
забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації
конституційного права громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, на охорону їхнього життя і
здоров'я, створення єдиного порядку
визначення категорії зон
радіоактивного забруднення територій,
умов проживання і трудової діяльності
на них, соціального захисту населення
визначені та закріплені в Законі
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Пенсії особам, віднесеним до категорій
1,2,3,4 встановлюються у вигляді:
а)державної пенсії; б)додаткової пенсії
за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка
призначається після виникнення права
на державну пенсію (ст. 49 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»).

Згідно ч. 4 ст. 54 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" визначено,
що в усіх випадках розміри пенсій для
інвалідів, щодо яких встановлено
зв'язок з Чорнобильською катастрофою,
не можуть бути нижчими по II групі
інвалідності - 8 мінімальних пенсій за
віком. Відповідно до ч. 1 ст. 50 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" особам,
віднесеним до першої категорії
призначається щомісячна додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю у
розмірах: інвалідам 2 групи - 75%
мінімальної пенсії за віком.

Згідно з ч. 3 ст. 67 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» (у
редакції Закону України від 05.10.2006
р. N 231-У) встановлено, що у разі
збільшення розміру прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, визначеного законом,
підвищується розмір пенсії, визначений
відповідно до статті 54 цього Закону, а
також розмір додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров'ю, особам,
віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4, розмір
щомісячної компенсації сім'ям за
втрату годувальника внаслідок
Чорнобильської катастрофи.
Перерахунок пенсії здійснюється з дня
встановлення нового розміру
прожиткового мінімуму.

Вихідним критерієм розрахунку
додаткової пенсії виступає мінімальна
пенсія за віком, розмір якої згідно з ч.
1 ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» встановлюється в
розмірі визначеного законом
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, визначеного
Законом про Державний бюджет України.
Іншого нормативно-правового акта, який
би визначав цей розмір або
встановлював інший розмір, немає.

Разом з тим, 14.06.2011 року Верховною Радою
України прийнято Закон України № 3491-VI
«Про внесення змін до Закону України
«Про Державний бюджет України на 2011
рік», який набрав чинності 19.06.2011 р.
Пунктом 7 частини І зазначеного Закону
Прикінцеві положення Закону України
«Про Державний бюджет України на 2011
рік» доповнено пунктом 4, яким
встановлено, що у 2011 році норми і
положення статей 39, 50, 51, 52, 54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», статті 6 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни»,
статей 14, 22, 37 та частини третьої
статті 43 Закону України «Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб» застосовуються у порядку та
розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України, виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011 рік.

Рішенням Конституційного Суду України
від 26.12.2011 року норми пункту 4
Прикінцевих положень Закону України
«Про Державний бюджет України на 2011
рік» визнані такими, що відповідають
Конституції України, тобто є
конституційними.

Відповідно до п. 3 Прикінцевих положень
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2012 рік» норми і положення
статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50,
51, 52, 54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» застосовуються у порядку
та розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України, виходячи з наявних
фінансових ресурсів Державного
бюджету України та бюджету Пенсійного
фонду України на 2012 рік.

Рішенням Конституційного Суду України
від 25.01.2012 року визначено, що в аспекті
конституційного подання положення
частини другої статті 96, пунктів 2. 1, 6
статті 116 Конституції України треба
розуміти так, що повноваження Кабінету
Міністрів України щодо розробки
проекту закону про Державний бюджет
України та забезпечення виконання
відповідного закону пов'язані з його
функціями, в тому числі щодо реалізації
політики у сфері соціального захисту
та в інших сферах. Кабінет Міністрів
України регулює порядок та розміри
соціальних виплат та допомоги, які
фінансуються за рахунок коштів
Державного бюджету України, відповідно
до Конституції та законів України.
Суди під час вирішення справ про
соціальний захист громадян керуються,
зокрема, принципом законності. Цей
принцип передбачає застосування
судами законів України, а також
нормативно-правових актів відповідних
органів державної влади, виданих на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією
та законами України, в тому числі
нормативно-правових актів Кабінету
Міністрів України, виданих у межах його
компетенції‚ на основі і на виконання
Бюджетного кодексу України, закону про
Державний бюджет України на
відповідний рік та інших законів
України.

Також, пунктом 4 Прикінцевих положень
Закону України «Про Державний
бюджет України на 2013 рік» встановлено,
що у 2013 році норми і положення, зокрема,
ст. 50, 54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» застосовуються у порядку
та розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України виходячи з наявних
фінансових ресурсів Державного
бюджету України та бюджету Пенсійного
фонду України на 2013 рік.

Згідно ст. 3 Бюджетного Кодексу
України бюджетний період для всіх
бюджетів, що складають бюджетну
систему України, становить один
календарний рік, який починається 1
січня кожного року і закінчується 31
грудня того ж року. З аналізу наведених
норм вбачається, що визначення порядку
та розмірів виплат зазначеним
категоріям громадян у 2011 та 2012, 2013
бюджетних роках делеговано Кабінету
Міністрів України.

На виконання вищевказаних вимог,
постановами Кабінету Міністрів
України № 745 від 06.07.2011 р. та № 1210 від
23.11.2011 р. були визначені мінімальні
розміри пенсій для інвалідів, щодо яких
встановлено причинний зв'язок
інвалідності з Чорнобильською
катастрофою, а також щомісячної
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю особам, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Отже, у період з 23.07.2011 р. по 31.12.2013 р.
розмір основної державної пенсії по
інвалідності та додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров'ю, особам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи повинен визначатися
відповідно до вказаних постанов КМУ.
Положеннями Закону України «Про
Державний бюджет України на 2014 рік» не
було передбачено обмежень щодо
застосування ст. 50, 54 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи». Отже,
позивач у період з 01.08.2014 року має право
на отримання основної державної пенсії
по інвалідності та додаткової пенсії
за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі,
який встановлено положеннями ст.ст. 50,
54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи». Посилання відповідача на
той факт, що пенсія позивачу у спірний
період була проведена та виплачена у
розмірі визначеному постановою
Кабінету Міністрів України № 1210 від
23.11.2011 р., суд вважає необґрунтованим,
оскільки застосування зазначених
постанов було розраховано на бюджетний
період в 2011 та 2012, 2013 бюджетних роках, а
тому у період з 01.08.2014 р. вказані
постанови застосуванню не підлягали.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову. Тобто,
особливістю адміністративного
судочинства є те, що обов'язок (тягар)
доказування в спорі покладається на
відповідача - орган публічної влади,
який повинен надати докази, що свідчать
про правомірність його дій, законність
прийнятих рішень. Відповідач, виходячи
з положень ч. 2 ст. 71 КАС України, не
довів законність та обґрунтованість
відмови позивачу в перерахунку пенсії.
Натомість позивач, на виконання вимог
ч. 1 ст. 71 КАС України, довів обставини,
на яких ґрунтуються його позовні
вимоги.

Відповідно до ч. 2 ст.19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією
та законами України.

Враховуючи вищевикладене, суд
приходить до висновку, що відмова
відповідача у перерахунку позивачу з
01.08.2014 року державної пенсії по
інвалідності у розмірі 8 мінімальних
заробітних плат та додаткової пенсії
за шкоду, заподіяну здоров'ю у розмірі
75% мінімальної пенсії за віком є
неправомірною, в зв'язку з чим, заявлені
позовні вимоги є обґрунтованими.

Разом з тим, суд зазначає, що вимоги
позивача про зобов'язання відповідача
здійснити перерахунок та виплату
пенсії без визначення кінцевої дати,
фактично стосуються вирішення питання
на майбутнє.

Відповідно до ч.1 ст. 6 КАС України,
кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до адміністративного суду, якщо вважає,
що рішенням, дією чи бездіяльністю
суб'єкта владних повноважень порушені
її права.

Суд зазначає, що позовні вимоги в
частині зобов'язання відповідача
проводити перерахунок пенсії на
майбутнє не відповідає змісту
законодавства. Судове рішення має бути
наслідком чинного правового
регулювання, воно не може обмежувати
волю законодавчого органу в
майбутньому змінювати правове
регулювання суспільних відносин та
захищати ще не порушене право.

Що стосується вимоги щодо зобов'язання
відповідача подати до суду першої
інстанції звіт про виконання судового
рішення на протязі 1 місяця з дня
набрання законної сили постанови суду,
то суд, виходячи зі змісту спірних
правовідносин сторін та необхідності
виконання постанови суду у порядку,
передбаченому законодавством, яка не
допускається до негайного виконання
(при умові набрання нею законної сили),
суд не вбачає підстав для задоволення
вимоги позивача ОСОБА_2, зазначеної у п.3
прохальної частини позовної заяви від
20.10.2014 року.

З огляду на викладене, суд приходить до
висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2
підлягають задоволенню в частині
зобов'язання відповідача провести
перерахунок позивачу державної пенсії
по інвалідності у розмірі 8 мінімальних
заробітних плат та додаткової пенсії
за шкоду, заподіяну здоров'ю у розмірі
75% мінімальної пенсії за віком, та
провести відповідні виплати за період
з 01.08.2014 р. по день ухвалення рішення
суду по даній справі.

На підставі вищевикладеного та
керуючись ст.ст.19,22,46,64 Конституції
України, ст.ст. 2, 19,ч.1 ст.41,70,71,158,159,160-163
Кодексу адміністративного судочинства
України, Законом України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», ст.28 Закону України «Про
загальнообов’язкове державне
пенсійне страхування», Законом України
«Про внесення змін до Закону України
«Про Державний бюджет України на 2011
рік» №3491 від 14.06.2011 року, рішенням
Конституційного Суду України від 22.05.2008
р. №10-рп/2008, рішеннями Конституційного
суду України №20-рп/2011 від 26.12.2011 та
№3-рп/2012 від 25.01.2012 року, положеннями
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод від 04.11.1950 року,
суд, -

п
о с т а н о в и в:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3
Пенсійного фонду України у
Великобагачанському районі
Полтавської області про перерахунок
та виплату пенсій по інвалідності, що
настала внаслідок Чорнобильської
катастрофи задовольнити частково.

Визнати протиправними дії ОСОБА_3
Пенсійного фонду України у
Великобагачанському районі
Полтавської області щодо відмови у
здійсненні ОСОБА_2 перерахунку
державної пенсії та додаткової пенсії,
за шкоду заподіяну здоров'ю у
розмірах, визначених ст.ст. 50, 54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Зобов'язати ОСОБА_3 Пенсійного фонду
України у Великобагачанському районі
Полтавської області здійснити ОСОБА_2
перерахунок державної пенсії
відповідно до ч. 4 ст. 54 Закону України
«Про статус і соціальний громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» у розмірі 8 мінімальних
пенсій, виходячи з розміру,
встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» та провести
відповідні виплати за період з 01.08.2014
року по 03.12.2014 року з урахуванням
раніше проведених виплат.

Зобов'язати ОСОБА_3 Пенсійного фонду
України у Великобагачанському районі
Полтавської області здійснити ОСОБА_2
перерахунок додаткової пенсії за шкоду
заподіяну здоров'ю, відповідно до ч. 1
ст. 50 Закону України «Про статус і
соціальний громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
у розмірі 75 % мінімальної пенсії за
віком, виходячи з розміру,
встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» та провести
відповідні виплати за період з 01.08.2014
року по 03.12.2014 року з урахуванням
раніше проведених виплат.

В задоволенні іншої частини
позовних вимог ОСОБА_2 - відмовити.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Харківського
апеляційного адміністративного суду
через Великобагачанський районний суд
Полтавської області. Копія апеляційної
скарги одночасно надсилається особою,
яка її подає, до суду апеляційної
інстанції. Апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня її
проголошення, а в разі складення
постанови у повному обсязі відповідно
до ст.160 Кодексу адміністративного
судочинства України, а також прийняття
постанови в письмовому провадженні -
протягом десяти днів з дня отримання
постанови.

Постанова набирає законної сили
відповідно до ст.254 Кодексу
адміністративного судочинства України
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо таку скаргу
не було подано. У разі подання
апеляційної скарги судове рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішення за
наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови
виготовлений 05.12.2014 року.

Суддя