Справа № 9101/80666/2012
Суддя: Лукманова О.М.
Дата ухвалення: 2013-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" лютого 2013 р. справа № 2а-5101/11/1170

Колегія суддів Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду у
складі: головуючого судді:
- Лукманової О.М.

суддів: - Божко Л.А.
Чепурнова Д.В.

при секретарі: -
Антіпової В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську
апеляційну скаргу ОСОБА_5 на постанову
Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 28.03.2012 року
у справі №2а-5101/11/1170 за позовом ОСОБА_5
до Компаніївської районної державної
адміністрації Кіровоградської
області, третя особа Відділ у справах
сім'ї, молоді та спорту Компаніївської
районної державної адміністрації
Кіровоградської області про стягнення
недоотриманої заробітної плати, -

в с т а н о в и л а:

У грудні 2011 року ОСОБА_5 (далі по тексту -
позивач) звернувся до суду з позовом до
Компаніївської районної державної
адміністрації Кіровоградської області
(далі по тексту - відповідач), третя
особа - Відділ у справах сім'ї, молоді та
спорту Компаніївської районної
державної адміністрації
Кіровоградської області, в якому
просив, з урахуванням збільшених
позовних вимог, стягнути з відповідача
на його користь недоотриману заробітну
плату за роботу у вихідні, неробочі та
святкові дні за період з липня 2001 року
по вересень 2011 року у кількості 401 дня, у
сумі 121158,14 грн., зобов'язати виплатити
йому грошову винагороду у розмірі 3
(трьох) середньомісячних заробітних
плат за відпрацьований період з 1988 року
по 2011 рік на державній службі у
відповідності до постанови Кабінету
Міністрів України від 24.02.2003 року №212
«Про затвердження Порядку видачі
грошової винагороди державним
службовцям за сумлінну безперервну
працю в органах державної влади,
зразкове виконання трудових
обов'язків», стягнути з відповідача на
його користь середній заробіток за
весь час затримки повного розрахунку
при звільненні у сумі 16919,84 грн.

Постановою Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 28.03.2012 року
у задоволенні позовних вимог
відмовлено у повному обсязі.

З постановою суду першої інстанції не
погодився позивач ОСОБА_5 та подав
апеляційну скаргу, в якій просив
скасувати постанову та прийняти нову,
якою задовольнити позовні вимоги у
повному обсязі. Свої вимоги
обґрунтував тим, що факт перебування
його у відрядженнях - на спортивних
заходах та на спортивних заходах у
смт.Компаніївка підтверджується
первинними бухгалтерськими
документами документами, що не
заперечував відповідач, вважав, що
судом проігноровано норми КзпП
України, які регулюють спірні
правовідносини, табелі робочого часу
не відображають дні відрядження,
апелянт вважав, що судом не надано
оцінки доказів надходження його у
відрядженнях у 2001 - 2002 роках, які
надійшли від федерації футболу
Кіровоградської області, вказував, що
компенсації за роботу у вихідні,
неробочі та святкові дні іншим днем
відпочинку йому не надавались, при
наявності п'ятирічного терміну роботи
у відповідача, відносно нього не
виносились догани, мав місце
позитивний відзив керівництва про
оцінку його роботи.

Перевіривши законність і
обґрунтованість постанови суду першої
інстанції, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні
позовних вимог, суд першої інстанції
виходив з відсутності інформації про
точну кількість фактично
відпрацьованих позивачем годин у
вихідні, святкові та неробочі дні в
період з 2001 року по 2011 рік по кожному, у
табелях обліку робочого часу, як
первинному документі для нарахування
заробітної плати, святкові та неробочі
дні, які вказує позивач у своїх
позовних вимогах значаться як неробочі
вихідні дні, що унеможливлює
встановлення факту перебування
позивача на робочому місці та факту
кількості відпрацьованого ним часу у
святкові та неробочі дні, табелі обліку
робочого часу за період з 2001 та 2002 роки
відсутні, у зв'язку з їх знищенням за
закінченням строку зберігання згідно
акту, за період з 2001 по 2011 роки
розпорядження щодо встановлення
неробочих чи святкових днів робочими
не видавались, суд першої інстанції
вказував, що участь у спортивних
заходах та змаганнях входила до
безпосередніх посадових обов'язків
начальника відділу з питань молоді та
спорту Компаніївської
райдержадміністрації, позивач за весь
цей час одержував надбавку за
інтенсивність праці, про що свідчить
довідка відповідача, суд врахував, що
при проведенні щорічної оцінки
виконання державним службовцем
посадових обов'язків і завдань
позивача за 2005, 2006, 2007, 2008, 2009, 2010 роки, у
2006 та 2008 роках виконання ним службових
обов'язків і завдань оцінено
«задовільно», розпорядженнями голови
Компаніїівської райдержадміністрації
від 21.06.2006 року №337-р та від 02.08.2007 року
№465-р начальнику відділу сім'ї, молоді
та спорту райдержадміністрації ОСОБА_5
оголошувались догани, а тому суд вважав
позовні вимоги про виплату грошової
винагороди за п'ятирічну сумлінну
безперервну працю в органах державної
влади за період з 2003 по 2008 роки
необґрунтованими, за інші роки у
зв'язку з обмеженим фінансуванням
грошова винагорода всім державним
службовцям не виплачувалась.

Матеріалами справи встановлено, що
ОСОБА_5 з 10.05.1988 року працював на
посадах, які пов'язані з державною
службою у виконкомі Компаніївської
районної ради, Компаніївській районній
раді Кіровоградської області, з 01.01.1996
року у Компаніївській
райдержадміністрації Кіровоградської
області - на посадах, які відносились до
державної служби, з 11.03.2006 року - на
посаді начальника відділу у справах
сім'ї, молоді та спорту та з цієї посади
був звільнений 15.09.2011 року за угодою
сторін відповідно до п.1 ст.36 КЗпП
України. (а.с.15-21, 62,т.1).

Згідно довідки Компаніївської
райдержадміністрації від 02.12.2011 року
№32-47/1 станом на 01.11.2011 року
заборгованість з виплати заробітної
плати перед ОСОБА_5 відсутня. (а.с.9, т.1).

В матеріалах справи є довідка
відповідача від 22.12.2011 року №32-58/1 про
те, що з липня 2001 року по 15.09.2011 року
головою Компаніївської
райдержадміністрації позивач у
службові відрядження для участі у
спортивних змаганнях не відряджався та
відповідні розпорядження не
приймалися, із заявами про надання
додаткових днів відпочинку за
відпрацьований у вихідні дні час,
ОСОБА_5 до райдержадміністрації не
звертався. Згідно довідки Відділу у
справах сім'ї, молоді та спорту
Компаніївської райдержадміністрації
від 22.12.2011 року №77 за період з 2008 року по
2011 роки ОСОБА_5, який займав посаду
начальника цього відділу акти
здачі-приймання виконаних робіт з
учасниками змагань не складалися та
первинні бухгалтерські документи не
здавалися. Як вбачається з табелів
обліку робочого часу працівників
апарату райдержадміністрації за
період з 01.01.2008 року по 31.08.2011 року та
табелів обліку робочого часу з 2003 року
по 2007 рік докази про те, що позивач у
вихідні дні, святкові та неробочі дні
працював відсутні. (а.с.52,58,60, 77-103, т.1,
96-127, т.4).

У матеріалах справи є копії посвідчень
про відрядження позивача за період з 2005
року по 2011 року та копії відомостей про
видачу грошей на харчування учасників
змагань. Із переважної більшості
посвідчень про відрядження позивача
вбачається, що останній перебував на
території смт.Компаніїівка та
Кіровоградської області, відмітка про
вибуття та прибуття із відрядження
посвідчена печаткою відділу, який
очолював ОСОБА_5 Крім того, у матеріалах
справи є копії наказів начальника
відділу у справах сім'ї, молоді та
спорту Компаніївської
райдержадміністрації ОСОБА_5 за період
з 2001 року по 2011 про організацію
проведення та участі у різного роду та
виду змагань, з яких вбачається, що в
окремих наказах відповідальність за
збереження життя та здоров'я
спортсменів під час проведення змагань
покладалася на ОСОБА_5, згідно деяких
наказів ОСОБА_5 відряджувався як
представник команди. (а.с.111-248,т.1,
1-74,172-255,т.2, 2-146, т.3, 1-73,79, 175-250, т.4, 1-145,т.5,
74-175,т.6).

Колегія суддів вважає, що вищевказані
документи не можуть бути безперечними
доказами праці позивача у вихідні дні,
святкові та неробочі дні, оскільки, у
табелях обліку робочого часу, згідно
яких здійснюється нарахування
заробітної плати та інформація
відсутня. Крім того, у матеріалах
справи, є відповідь Компаніївської
райдержадміністрації від 24.09.2007 року на
звернення ОСОБА_5 за №19-68/1 про
відсутність підстав для надання
вказаних ним днів відпочинку. (а.с.73, т.4).

Як пояснив позивач суду першої
інстанції, у нього відсутня інформація
про точну кількість фактично
відпрацьованого ним часу у вихідні,
святкові та неробочі дні за весь період
з 2001 року по 2011 рік, так як і тривалість
роботи в такі дні була різною. Отже,
позивачем не надано доказів
достовірного обліку виконання ним
роботи за вказаний період, у той час, як
табеля обліку робочого часу свідчать
про те, що позивач у вихідні, святкові
та неробочі дні не працював.

У матеріалах справи є копії звітів про
роботу відділу у справах сім'ї, молоді
та спорту Компаніївської
райдержадміністрації за період з 2008
року по 2011 року, однак, на думку колегії
суддів, дані звіти не можуть бути
підставою для виплати позивачу
компенсації за відпрацьований час у
вихідні, святкові та неробочі дні,
оскільки, не є первинними
бухгалтерськими документами на
підставі, яких виплачується заробітна
плата. Вказані документи лише
підтверджують обсяг роботи, яку
здійснив, очолюваний ОСОБА_5 відділ. З
цих же підстав, колегія суддів вважає,
що не можуть бути беззаперечними
доказами праці позивача у вихідні,
святкові та неробочі дні копії
календарів змагань, у тому числі ігор
ХІ-го та ХІІ-го чемпіонатів
Кіровоградської області з футболу,
акти, складені учасниками змагань,
газетні публікації, грамоти про
нагородження команд за зайняття
відповідних місць у різного виду
змаганнях, оскільки, не доведена
безпосередня участь позивача у цих
заходах у вихідні, святкові та неробочі
дні. (а.с.7-248,т.6,1-84,т.7).

Вирішуючи спір по суті, суд першої
інстанції обґрунтовано вказав, що дані
правовідносини регулюються нормами
Закону України «Про державну службу»
та Кзпп України.

Так, відповідно до ст.71, 72, 107 КЗпП
України робота у вихідні дні
забороняється. Залучення окремих
працівників до роботи у ці дні
допускається тільки з дозволу
виборного органу первинної
профспілкової організації
(профспілкового представника)
підприємства, установи, організації і
лише у виняткових випадках, що
визначаються законодавством і в
частині другій цієї статті. Залучення
працівників до роботи у вихідні дні
провадиться за письмовим наказом
(розпорядженням) власника або
уповноваженого ним органу. Робота у
вихідний день може компенсуватися, за
згодою сторін, наданням іншого дня
відпочинку або у грошовій формі у
подвійному розмірі. Оплата за роботу у
вихідний день обчислюється за
правилами статті 107 цього Кодексу.
Робота у святковий і неробочий день (ч. 4
ст. 73) оплачується у подвійному розмірі,
зокрема, працівникам, які одержують
місячний оклад, - у розмірі одинарної
годинної або денної ставки зверх
окладу, якщо робота у святковий і
неробочий день провадилася у межах
місячної норми робочого часу, і в
розмірі подвійної годинної або денної
ставки зверх окладу, якщо робота
провадилася понад місячну норму.
Оплата у зазначеному розмірі
провадиться за години, фактично
відпрацьовані у святковий і неробочий
день. На бажання працівника, який
працював у святковий і неробочий день,
йому може бути наданий інший день
відпочинку.

Згідно ст.10, 20 Закону України «Про
державну службу» державний службовець
зобов'язаний, зокрема, забезпечувати
безпосереднє виконання покладених на
них службових обов'язків, своєчасне і
точне виконання рішень державних
органів чи посадових осіб,
розпоряджень і вказівок своїх
керівників; сумлінне виконання своїх
службових обов'язків. Тривалість
робочого часу державних службовців
визначається відповідно до
законодавства про працю України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Законом. Для
виконання невідкладної і
непередбаченої роботи державні
службовці зобов'язані за
розпорядженням керівника органу, в
якому вони працюють, з'являтися на
службу у вихідні, святкові та неробочі
дні, робота за які компенсується
відповідно до чинного трудового
законодавства.

Матеріалами справи встановлено, що
згідно з посадовими інструкціями
начальника відділу у справах сім'ї,
молоді та спорту Компаніївської
райдержадміністрації (у різні періоди
Відділ перейменовувався) ОСОБА_5 мав,
зокрема, організовувати роботу з
фізичного виховання і провадження
фізкультурно-оздоровчої діяльності та
забезпечувати організацію підготовки
та участі спортсменів у змаганнях усіх
рівнів. Згідно Положень про Відділ, до
його завдань входило, зокрема,
організація і проведення
фізкультурно-спортивних заходів. (а.с.
74-78, 167-174,т.4).

У своєму рішенні суд першої інстанції
обґрунтовано послався на положення
Колективного договору Компаніївської
райдержадміністрації на 2009 -2010 роки, з
яким був ознайомлений позивач, згідно
якого для виконання невідкладної і
непередбачуваної роботи державні
службовці зобов'язані за
розпорядженням голови
райдержадміністрації з'являтися на
службу у вихідні, святкові та неробочі
дні, робота за які компенсується за
згодою сторін або приєднуються до
чергової відпустки, шляхом надання дня
відпочинку у будь-який зручний день.
Відповідач вказував на те, що ніяких
розпоряджень голови
райдержадміністрації з приводу роботи
позивача у вихідні, святкові та
неробочі дні, не приймалось, участь
позивача у змаганнях, у тому числі у
вихідні дні, не вимагалась його
посадовими обов'язками та не була
необхідною з огляду на вимоги ст.71 КЗпП
України. (а.с.105-109,т.1).

Отже, з огляду вищевказаного, колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції про
необґрунтованість позовних вимог щодо
стягнення недоотриману заробітну
плату за роботу у вихідні, неробочі та
святкові дні за період з липня 2001 року
по вересень 2011 року у кількості 401 дня, у
сумі 121158,14 грн.

Вирішуючи позовні вимоги щодо виплати
грошової винагороди позивачу у розмірі
3 (трьох) середньомісячних заробітних
плат за відпрацьований період з 1988 року
по 2011 рік на державній службі, колегія
суддів виходить з положення постанови
Кабінету Міністрів України від 24.02.2003
року №212, якою затверджено Порядок
видачі грошової винагороди державним
службовцям за сумлінну безперервну
працю в органах державної влади,
зразкове виконання трудових обов'язків
та згідно з яким вказана винагорода
виплачується лише за сумлінну
безперервну працю в органах державної
влади, зразкове виконання трудових
обов'язків, грошова винагорода
видається один раз на п'ять років за
умови зразкового виконання посадових
обов'язків та відсутності порушень
трудової дисципліни з урахуванням
щорічної оцінки виконання державним
службовцем покладених на нього завдань
та обов'язків. У разі відсутності
щорічних оцінок за п'ять років, що
передують видачі грошової винагороди,
враховується наявність
адміністративних, дисциплінарних та
інших порушень за зазначений період.
Грошова винагорода видається у таких
розмірах: від 10 до 15 років роботи - одна
середньомісячна заробітна плата; від 15
до 20 років - дві, від 20 до 25 років - три,
від 25 до 30 років - чотири, від 30 років і
більше - п'ять, у межах асигнувань на
оплату праці, передбачених у
державному бюджеті для відповідних
органів державної влади. Грошова
винагорода керівним працівникам і
спеціалістам видається на підставі
рішення керівника відповідного органу
державної влади, а керівникам органів
та їх заступникам - рішення керівника
органу вищого рівня.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивачу згідно розпоряджень голови
Компаніївської райдержадміністрації
від 21.06.2006 року №337-р та від 02.08.2007 року
№465-р оголошувались догани, починаючи з
2005 року під час щорічних оцінок
виконання державним службовцем
посадових обов'язків і завдань, до
ОСОБА_5 були претензії. Згідно
останнього запису у трудовій книжці
позивача, останній 22.06.2001 року був за
сумлінну працю, високу майстерність,
добросовісне виконання службових
обов'язків та з нагоди 5-ї річниці
Конституції України нагороджений
почесною Грамотою. Інших записів, які б
свідчили про його сумлінну роботу
немає. (а.с.59,63-76, 1).

Згідно довідки Компаніївської
райдержадміністрації від 22.12.2011 року
№18-109/1 грошова винагорода, яка
виплачується згідно п.3 постанови
Кабінету Міністрів України від 24.02.2003
року №212 в межах асигнувань на оплату
праці, передбачених у державному
бюджеті для відповідних органів
державної влади, не виплачувалась у
зв'язку з обмеженим фінансуванням.
(а.с.51, т.1).

Аналізуючи норми вищевказаного
Порядку та докази у справі, колегія
суддів вважає, що судом першої
інстанції обґрунтовано, з урахуванням
всіх обставин у справі, відмовлено
позивачу у цій частині позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, постанову суду
слід залишити без змін. як таку, що
прийнята з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Керуючись п.1 ч.1 ст.198, ст., ст.200, 205, 206 КАС
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 - залишити без
задоволення..

Постанову Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 28.03.2012 року
у справі №2а-5101/11/1170 - залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
набирає законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів.

Повний текст ухвали виготовлений
25.02.2013 року.

Головуючий:
О.М. Лукманова

Суддя:
Л.А. Божко

Суддя:
Д.В. Чепурнов