Справа № 2а/0470/9293/12
Суддя: Маринчак Н.Є.
Дата ухвалення: 2014-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2014 року м.
Київ К/800/49121/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Головуючого: Маринчак Н.Є.,

Суддів: Вербицької О.В., Муравйова О.В.,

при секретарі: Сватко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні касаційну скаргу
Новомосковської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міністерства доходів і
зборів у Дніпропетровській області

на постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 03
вересня 2012 року

та ухвалу Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 29 серпня 2013 року

по справі №2а/0470/9293/12

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «АГРОФІРМА РАССВЕТ»
(надалі - ТОВ «АГРОФІРМА РАССВЕТ»)

до Новомосковської об'єднаної
державної податкової інспекції
Дніпропетровської області Державної
податкової служби (надалі -
Новомосковська ОДПІ Дніпропетровської
області ДПС)

про визнання дій протиправними,
зобов'язання вчинити певні дії та
скасування податкового
повідомлення-рішення, -

встановив:

У серпні 2012р. позивач звернувся до суду
з позовом до Новомосковської ОДПІ
Дніпропетровської області ДПС, в якому
просив: визнати неправомірним та
скасувати податкове повідомлення -
рішення від 31.07.2012р. №; визнати
неправомірним та скасувати рішення
Новомосковської ОДПІ
Дніпропетровської області ДПС від
31.07.2012р. №27/10/152 про виключення
сільськогосподарського підприємства з
реєстру суб'єктів спеціального режиму
оподаткування та зобов'язання вчинити
певні дії.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
03.09.2012р., залишеною без змін ухвалою
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 29.08.2013р.,
позов задоволено.

Не погоджуючись з рішеннями попередніх
судових інстанцій, відповідач
звернувся із касаційною скаргою до
Вищого адміністративного суду України,
в якій просить скасувати судові
рішення та постановити нове - про
відмову у задоволені позовних вимог,
посилаючись на неправильне
застосування судами попередніх
інстанції норм матеріального та
порушення норм процесуального права.

В письмових запереченнях на касаційну
скаргу, з урахуванням уточнень до них,
позивач зазначає, що рішення судів
першої та апеляційної інстанцій
постановлені з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
правову оцінку обставинам справи
судами надано правильно, а доводи
касаційної скарги є необґрунтованими.
Отже, позивач просить залишити
касаційну скаргу без задоволення, а
оскаржувані судові рішення - без змін.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
представника позивача, перевіривши
матеріали справи та обговоривши доводи
наведені у скарзі, колегія суддів
дійшла висновку, що касаційна скарга не
підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судами попередніх
інстанції, відповідачем була проведена
виїзна позапланова документальна
перевірка ТОВ «АГРОФІРМА РАССВЕТ» з
питань дотримання вимог податкового
законодавства за період 01.10.2009р. по
31.12.2011р., валютного та іншого
законодавства за період з 01.10.2009р. по
31.12.2011р., за наслідками якої складений
акт від 16.07.2012р. за №163/222/03742096.

У періоді, що перевірявся, ТОВ
«АГРОФІРМА РАССВЕТ» перебувало на
спеціальному режимі оподаткування
податком на додану вартість як
сільськогосподарське підприємство,
основною діяльністю якого є
вирощування зернових та технічних
культур (свідоцтво №100245464 видане
відповідачем).

На підставі зазначеного акта 31.07.2012р.
відповідачем було прийнято податкове
повідомлення-рішення №, яким ТОВ
«АГРОФІРМА РАССВЕТ» збільшено суму
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість та застосовано штрафні
(фінансові) санкції.

Крім того, на підставі вказаного акта
31.07.2012р. Новомосковською ОДПІ
Дніпропетровської області ДПС
прийнято рішення №27/10/152 про виключення
позивача з реєстру суб'єктів
спеціального режиму оподаткування ПДВ
та анулювання виданого йому свідоцтва.
Причина зняття з реєстрації - ТОВ
«АГРОФІРМА РАССВЕТ» не відповідає
критеріям п.209.6 ст.209 ПК України, крім
того, починаючи з 01.02.2010р. вироблена
продукція рослинництва не є
сільськогосподарською.

Підставою для прийняття вказаних
рішень слугував висновок податкового
органу про те, що ТОВ «АГРОФІРМА
РАССВЕТ» у своїй господарській
діяльності використало земельні
ділянки, з приводу оренди яких договори
не пройшли державної реєстрації, через
що втратило право на застосування
спеціального режиму оподаткування з
податку на додану вартість в частині
незареєстрованих договорів. Тому,
продукція, вирощена на земельних
ділянках, договори оренди по яких не
пройшли державної реєстрації, не є
продукцією власного виробництва,
відтак позивачем безпідставно
отримано податкову пільгу та не
сплачено до бюджету податок на додану
вартість у відповідній сумі.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції, з висновками якого
погодилась колегія апеляційного суду,
цілком правильно та обґрунтовано
виходив з наступного.

Так, спірні правовідносини на час їх
виникнення регулювалися нормами
Закону України «Про податок на додану
вартість» та Податкового кодексу
України.

Так, згідно п.81.1 ст.81 Закону України
«Про податок на додану вартість»
резидент, який провадить
підприємницьку діяльність у сфері
сільського і лісового господарства та
рибальства та відповідає критеріям,
встановленим у пункті 81.6 цієї статті
(далі - сільськогосподарське
підприємство), може обрати спеціальний
режим оподаткування.

Відповідно до п.81.2 ст.81 Закону України
«Про податок на додану вартість»
згідно із спеціальним режимом
оподаткування сума податку на додану
вартість, нарахована
сільськогосподарським підприємством
на вартість поставлених ним
сільськогосподарських товарів
(послуг), не підлягає сплаті до бюджету
та повністю залишається у
розпорядженні такого
сільськогосподарського підприємства
для відшкодування суми податку,
сплаченої (нарахованої) постачальнику
на вартість виробничих факторів, а за
наявності залишку такої суми податку -
для інших виробничих цілей.

За змістом п.81.6 ст.81 Закону України «Про
податок на додану вартість»
сільськогосподарським вважається
підприємство, основною діяльністю
якого є поставка вироблених (наданих)
ним сільськогосподарських товарів
(послуг) на власних або орендованих
виробничих потужностях, а також на
давальницьких умовах, в якій питома
вага вартості сільськогосподарських
товарів (послуг) становить не менше 75
відсотків вартості всіх товарів
(послуг), поставлених протягом
попередніх дванадцяти послідовних
звітних податкових періодів сукупно.

З наведеного вбачається, що основною
умовою застосування платником
спеціального режиму в порядку статті 81
Закону України «Про податок на додану
вартість» є здійснення таким платником
діяльності з безпосереднього
виробництва сільськогосподарської
продукції у відповідних обсягах на
власних або орендованих виробничих
потужностях, а також на давальницьких
умовах.

Зазначені положення Закону України
«Про податок на додану вартість»
кореспондуються з положеннями
закріпленими статтею 209 Податкового
кодексу України, що вступив в дію з
01.01.2011р.

Пункт 81.6 статті 81 Закону України «Про
податок на додану вартість», як і пункт
209.6 статті 209 Податкового кодексу
України, не ставить право платника
податку на застосування спеціального
режиму оподаткування в залежність від
дотримання ним вимог цивільного та
земельного законодавства.

Водночас податкове законодавство не
вимагає державної реєстрації договору
оренди земельної ділянки (паю) як
обов'язкової ознаки для кваліфікації
відповідної ділянки як такої, що
знаходиться у користуванні
сільськогосподарського
товаровиробника.

При цьому слід зазначити, що податкові
органи наділені повноваженнями
контролювати дотримання платниками
податків норм податкового та окремих
норм господарського законодавства у
випадках, прямо передбачених законом.
Функції контролю за дотриманням норм
земельного законодавства до
повноважень органів державної
податкової служби не належить.
Відповідно, порушення платниками норм
іншого законодавства, дотримання якого
не контролюється органами державної
податкової служби, не можуть бути
підставою для застосування
відповідальності, передбаченої
нормами Податкового кодексу України.

Отже, у податкових органів відсутні
підстави для застосування будь-яких
негативних наслідків до платників, що
застосовують спеціальний режим
оподаткування податком на додану
вартість сільськогосподарської
діяльності, у разі недотримання
останніми норм земельного
законодавства щодо реєстрації
договорів оренди земельних ділянок,
якщо при цьому дотримано вимог
законодавства податкового.

Судами попередніх інстанції на
підставі наявних матеріалів справи
вірно встановлено, що вартість та
обсяги поставки позивачем
сільськогосподарських товарів
власного виробництва перевищували 75 %,
на підставі чого позивач мав право
сплачувати податок на додану вартість
за спеціальним режимом оподаткування.
Надані акти приймання-передачі від
орендодавців до ТОВ «АГРОФІРМА
РАССВЕТ» земельних ділянок, що є
невід'ємними частинами договорів їх
оренди, та на підставі яких позивач
сплачував оренду плату щодо усіх
земельних ділянок, незалежно від
наявності держаної реєстрації
договорів оренди.

За таких обставин, податковий орган в
ході розгляду справи в суді не довів
обставини, на яких ґрунтуються його
заперечення, доводи касаційної скарги
не спростовують зазначених висновків
суду про задоволення позовних вимог.

Таким чином, судами першої та
апеляційної інстанцій, виконано всі
вимоги процесуального законодавства,
всебічно перевірено обставини справи,
вирішено справу у відповідності з
нормами матеріального права,
постановлено обґрунтовані рішення, в
яких повно відображені обставини, що
мають значення для справи. Висновки
судів про встановлені обставини і
правові наслідки є вичерпними,
відповідають дійсності і
підтверджуються доказами,
дослідженими у судовому засіданні, а
тому підстав для їх перегляду з
мотивів, викладених в касаційній
скарзі не вбачається.

Керуючись статтями 220, 221, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, -

ухвалив:

Касаційну скаргу Новомосковської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міністерства доходів і зборів у
Дніпропетровській області - залишити
без задоволення.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 03
вересня 2012 року та ухвали
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від
29 серпня 2013 року - залишити без змін.

Ухвала вступає в законну силу з моменту
проголошення. Заява про перегляд
судового рішення в адміністративній
справі Верховним судом України може
бути подана з підстав, в порядку та у
строки встановлені ст.ст.236-238 КАС
України.

Головуючий:
___________________ Н.Є. Маринчак

Судді:
___________________ О.В. Вербицька

___________________ О.В. Муравйов