Справа № 826/7437/14
Суддя: Ганечко О.М.
Дата ухвалення: 2014-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 826/7437/14
інстанції: Качур І.А.
Суддя-доповідач: Ганечко О.М.
У Х В А Л А

Іменем України

04 грудня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого судді:
Ганечко О.М.,

суддів:
Коротких А.Ю., Літвіна Н.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу Київської
міжрегіональної митниці Міністерства
доходів і зборів України на постанову
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 09.07.2014 року у справі за
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Електротехнічний
«НЕКСТ» УКРАЇНИ» до Київської
міжрегіональної митниці Міністерства
доходів і зборів України про визнання
протиправним та скасування рішення про
коригування митної вартості товарів,
зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з позовом до
Київської міжрегіональної митниці
Міністерства доходів і зборів України
про визнання протиправним та
скасування рішення про коригування
митної вартості товарів, зобов'язання
вчинити дії.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від
09.07.2014 року позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано
рішення Київської міжрегіональної
митниці Міндоходів і зборів України
про коригування митної вартості
товарів №100270001/2014/300099/2 від 23.04.2014 року.

Зобов'язано Управління Державної
казначейської служби України у
Печерському районі м. Києва стягнути
судові витрати у розмірі 85, 26 грн. на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Електротехнічний «НЕКСТ» УКРАЇНИ» за
рахунок Державного бюджету України
шляхом їх безспірного списання із
рахунків Київської міжрегіональної
митниці Міндоходів.

У решті позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням
суду, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову суду першої інстанції та
прийняти нову, якою відмовити в
задоволені позову в повному обсязі,
посилаючись на незаконність,
необ'єктивність, необґрунтованість
рішення, порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права.

У засідання учасники процесу не
з'явилися, будучи належним чином
повідомленими, що не перешкоджає
слуханню спірного питання відповідно
до вимог ч. 4 ст. 196 КАС України.

Відповідно до ч. 6 ст. 12, ч. 1 ст. 41 КАС
України, у випадку неявки в судове
засідання всіх осіб, які беруть участь
у справі під час судового розгляду
повне фіксування судового засідання за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не відбувається.

Дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційних скарг, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200 КАС
України - за наслідками розгляду
апеляційної скарги на постанову суду
першої інстанції, суд апеляційної
інстанції має право залишити
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін.

Як вбачається з матеріалів справи,
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Електротехнічний
«НЕКСТ» УКРАЇНИ», відповідно до
контракту поставки №
01-05/2013 від 07.05.2013 року здійснюється
ввезення на митну територію України
продукцію фірми «NINGBO XIN-TEC LIGHTING CO., LTD».

Так, позивачем на митну територію
України було ввезено такі товари:

- товари за кодом № (Прожектор
галогеновий переносний: e.halogen.base.500 - у
кількості 200 одиниць; Прожектор під
лампу загального призначення цоколь
Е27: е.save.light.2e27.1000.black - у кількості 200
одиниць) - Виробник «NINGBO XIN-TEC LIGHTING CO., LTD»;

- товари за кодом № (Світильники
на стелю; Вологозахищені; Корпус
сілумін (сплав алюмінію); розсіювач
скляний; під лампу загального
призначення: Без лампи; e. light.1301.1.60.27. black
- у кількості 400 одиниць; e.
light.1301.1.60.27.white - у кількості 600 одиниць; e.
light.1301.1.100.27. black - у кількості 200 одиниць;
e. light.1303.1.100.27. white - у кількості 600
одиниць; e. light.1303.1.60.27.white - у кількості 400
одиниць; e. light.1401.100.27.white - у кількості 200
одиниць; e. light.1701.1.60.27. black - у кількості
500 одиниць) - Виробник ««NINGBO XIN-TEC LIGHTING
CO., LTD»;

- товари за кодом № (Вироби із
скла. Додаткові скляні плафони до
вологозахищених світильників;
(ВНУТРІШНЄ СПОЖИВАННЯ)
е. light.glass.1300.1.100.27.tag1 - у
кількості 100 одиниць; е. light.glass. 1300.1.60.27.
tag1 - у кількості 200 одиниць; е.
light.glass.1400.1.100.27.соlоr - у кількості 100
одиниць; е. light.glass.1400.1.60.27.соlоr - у
кількості 100 одиниць) - Виробник ««NINGBO
XIN-TEC LIGHTING CO., LTD».

22.04.2014 року, з метою митного оформлення
вказаного товару, і, відповідно до
вимог МК України, позивачем Київської
міжрегіональної митниці
Міністерства доходів і зборів України
подано разом із декларацією митної
вартості у електронному вигляді
№ 100270001/2014/206876 документи та відомості
для декларування та підтвердження
митної вартості товарів, що
переміщуються через митний кордон
України, а саме: зовнішньоекономічний
договір (контракт) і додатки до нього;
експортно-митну декларацію;
рахунок-фактуру (інвойс); бухгалтерські
документи, що підтверджують вартість
товару та містять реквізити, необхідні
для ідентифікації ввезеного товару;
пакувальний лист; прейскурант цін
(прайс-лист) виробника товару; висновок
про вартісні характеристики товару,
підготовлений спеціалізованою
експертною організацією; розрахунки
ціни на товар (калькуляція); міжнародна
товарно-транспортна накладна (СМR);
коносамент (Bill of Lading); довідки про
транспортні витрати; сертифікат про
походження товару; сертифікати
відповідності; договори (контракти) про
перевезення; рахунки-фактура від
виконавців договорів (контрактів) про
надання транспортно-експедиційних
послуг, що містить реквізити сторін,
суму та умови платежу; банківські
платіжні документи, що підтверджують
факт оплати транспортно-експедиційних
послуг відповідно до виставлених
рахунків-фактури.

23.04.2014 року, на підставі поданої
декларації митної вартості та
документів і відомостей у електронному
вигляді, відповідачем прийнято рішення
про коригування митної вартості
товарів № 100270001/2014/300099/2.

Визначення митної вартості - це
сукупність дій щодо встановлення саме
кількісного значення вартості
імпортованого товару з метою митного
обкладення. Регламентується тільки
нормами статей 267-273 МК України.

Декларування митної вартості - це
сукупність дій щодо заявлення
декларантом митному органу вже
визначеної митної вартості
імпортованого товару. Регламентується
нормами ст. 262 МК України, та іншими
підзаконними нормативно-правовими
актами, включаючи накази Держмитслужби
України, основний із яких - Порядок
декларування митної вартості товарів,
які перемішуються через митний кордон
України, та подання відомостей для її
підтвердження, затверджений
Постановою Кабінету Міністрів України
№ 1766 від 20.12.2006 року.

За приписами частини 1 статті 318 МК
України, митному контролю підлягають
усі товари, транспортні засоби
комерційного призначення, які
переміщуються через митний кордон
України.

Згідно з пунктом 2 параграфу (а) статті
VII Генеральної угоди з тарифів і
торгівлі 1994 року, оцінка імпортованого
товару для митних цілей повинна
базуватися на дійсній вартості
імпортованого товару, на який
розраховується мито або аналогічного
товару і не повинна базуватися на
вартості товару національного
походження чи на довільній або
фіктивній вартості.

Відповідно до пункту 2 параграфу (b)
статті VII Генеральної угоди з тарифів і
торгівлі 1994 року, під «дійсною
вартістю» слід розуміти ціну, за яку,
під час та в місці, визначеними
законодавством імпортуючої країни,
такий чи аналогічний товар продається
або пропонується до продажу при
звичайному ході торгівлі за умов
повної конкуренції.

Згідно з пунктом 2 параграфу (с) статті
VII Генеральної угоди з тарифів і
торгівлі 1994 року, якщо дійсна вартість
не може бути визначена відповідно до
параграфу (b) цього параграфа, оцінка
для митних цілей повинна базуватися на
найближчому еквіваленті такої
вартості, який можна визначити.

Згідно з частиною першою статті 246
Митного кодексу України, метою митного
оформлення є забезпечення дотримання
встановленого законодавством України
порядку переміщення товарів,
транспортних засобів комерційного
призначення через митний кордон
України, а також забезпечення
статистичного обліку ввезення на митну
територію України, вивезення за її межі
і транзиту через її територію товарів.

Відповідно до частини першої статті 248
Митного кодексу України, митне
оформлення розпочинається з моменту
подання органу доходів і зборів
декларантом або уповноваженою ним
особою митної декларації або
документа, який відповідно до
законодавства її замінює, та
документів, необхідних для митного
оформлення, а в разі електронного
декларування - з моменту отримання
органом доходів і зборів від
декларанта або уповноваженої ним особи
електронної митної декларації або
електронного документа, який
відповідно до законодавства замінює
митну декларацію.

Згідно із частиною першою статті 257
Митного кодексу України, декларування
здійснюється шляхом заявлення за
встановленою формою (письмовою, усною,
шляхом вчинення дій) точних відомостей
про товари, мету їх переміщення через
митний кордон України, а також
відомостей, необхідних для здійснення
їх митного контролю та митного
оформлення. При застосуванні письмової
форми декларування можуть
використовуватися як електронні
документи, так і документи на
паперовому носії.

Відповідно до частини шостої статті 264
Митного кодексу України, митна
декларація приймається для митного
оформлення, якщо вона подана за
встановленою формою, підписана особою,
яка її подала, і перевіркою цієї
декларації встановлено, що вона
містить всі необхідні відомості і до
неї додано всі документи, визначені цим
Кодексом. Факт прийняття митної
декларації засвідчується посадовою
особою органу доходів і зборів, яка її
прийняла, шляхом проставлення на ній
відбитка відповідного митного
забезпечення та інших відміток (номера
декларації, дати та часу її прийняття
тощо), у тому числі з використанням
інформаційних технологій.

Згідно зі статтею 54 Митного кодексу
України, контроль правильності
визначення митної вартості товарів
здійснюється органом доходів і зборів
під час проведення митного контролю і
митного оформлення шляхом перевірки
числового значення заявленої митної
вартості.

Контроль правильності визначення
митної вартості товарів за основним
методом - за ціною договору (контракту)
щодо товарів, які ввозяться на митну
територію України відповідно до
митного режиму імпорту (вартість
операції), здійснюється органом
доходів і зборів шляхом перевірки
розрахунку, здійсненого декларантом,
за відсутності застережень щодо
застосування цього методу, визначених
у частині першій статті 58 цього
Кодексу.

За результатами здійснення контролю
правильності визначення митної
вартості товарів орган доходів і
зборів визнає заявлену декларантом або
уповноваженою ним особою митну
вартість чи приймає письмове рішення
про її коригування відповідно до
положень статті 55 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 337
Митного кодексу України, перевірка
документів та відомостей, які
відповідно до статті 335 цього Кодексу,
подаються органам доходів і зборів під
час переміщення товарів, транспортних
засобів комерційного призначення
через митний кордон України,
здійснюється візуально, із
застосуванням інформаційних
технологій (шляхом проведення
формато-логічного контролю, контролю
співставлення, контролю із
застосуванням системи управління
ризиками) та в інші способи,
передбачені цим Кодексом.

Відповідно до статті 49 Митного кодексу
України, митною вартістю товарів, які
переміщуються через митний кордон
України, є вартість товарів, що
використовується для митних цілей, яка
базується на ціні, що фактично сплачена
або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно із приписами статті 57 Митного
кодексу України, визначення митної
вартості товарів, які ввозяться в
Україну відповідно до митного режиму
імпорту, здійснюється за такими
методами:

1) основний - за ціною договору
(контракту) щодо товарів, які
імпортуються (вартість операції);

2) другорядні: а) за ціною договору щодо
ідентичних товарів; б) за ціною
договору щодо подібних (аналогічних)
товарів; в) на основі віднімання
вартості; г) на основі додавання
вартості (обчислена вартість); ґ)
резервний.

При цьому кожний наступний метод
застосовується лише у разі, якщо митна
вартість товарів не може бути
визначена шляхом застосування
попереднього методу відповідно до норм
цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 53
Митного кодексу України, документами,
які підтверджують митну вартість
товарів, є:

1) декларація митної вартості, що
подається у випадках, визначених у
частинах п'ятій і шостій статті 52 цього
Кодексу, та документи, що підтверджують
числові значення складових митної
вартості, на підставі яких проводився
розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір
(контракт) або документ, який його
замінює, та додатки до нього у разі їх
наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або
рахунок-проформа (якщо товар не є
об'єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські
платіжні документи, що стосуються
оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або
бухгалтерські документи, що
підтверджують вартість товару та
містять реквізити, необхідні для
ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи,
якщо за умовами поставки витрати на
транспортування не включені у вартість
товару, а також документи, що містять
відомості про вартість перевезення
оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт
товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, -
страхові документи, а також документи,
що містять відомості про вартість
страхування.

Відповідно до частини третьої статті 53
Митного кодексу України, у разі, якщо
документи, зазначені у частині другій
цієї статті, містять розбіжності,
наявні ознаки підробки або не містять
всіх відомостей, що підтверджують
числові значення складових митної
вартості товарів, чи відомостей щодо
ціни, що була фактично сплачена або
підлягає сплаті за ці товари, декларант
або уповноважена ним особа на письмову
вимогу органу доходів і зборів
зобов'язані протягом 10 календарних
днів надати (за наявності) такі
додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми
особами, пов'язаний з договором (угодою,
контрактом) про поставку товарів, митна
вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів
третім особам на користь продавця, якщо
такі платежі здійснюються за умовами,
визначеними договором (угодою,
контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних,
посередницьких послуг, пов'язаних із
виконанням умов договору (угоди,
контракту);

4) виписку з бухгалтерської
документації;

5) ліцензійний чи авторський договір
покупця, що стосується оцінюваних
товарів та є умовою продажу оцінюваних
товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти
(прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни
відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні
характеристики товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями, та/або інформація
біржових організацій про вартість
товару або сировини.

Суд першої інстанції правильно звернув
увагу, що надання додаткових
документів є необхідним у разі потреби
в підтвердженні задекларованої
декларантом митної вартості товару за
першим методом, викликаної
обґрунтованими сумнівами митного
органу в достовірності відомостей, які
містяться в поданих до митного
оформлення товару документах.

Також, суд першої інстанції правильно
наголошує, що подання митному органу
для митного оформлення товару
додатково витребуваних документів
(зазначених вище) відповідно Митного
кодексу України не є обов'язковим. Такі
документи в якості додаткових
надаються у випадку необхідності
підтвердження відомостей про митну
вартість товару, що містяться в
основних доданих до декларації
документах, достовірність яких
викликає сумнів у митного органу.

Матеріалами справи підтверджено, що
позивачем подано відповідачу
достатній пакет документів на
підтвердження митної вартості товару,
заявленої позивачем за першим методом,
тому заявлена позивачем митна вартість
товарів за ціною договору відповідає
вимогам ст. 58 МК. Натомість коригування
відповідачем митної вартості
здійснено неправомірно, з порушенням ч.
3 ст. 53, ч. 6 ст. 54, ч. 1 ст. 55 МК України та
всупереч правилам, визначеним ст. 58
цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інтсанції про неправомірність
рішення про коригування митної
вартості товару №
100270001/2014/300099/2 від 23.04.2014 року.

Разом з тим, позовні вимоги про
визнання заявленої митної вартості
товару у декларації митної вартості
№100270001/2014/206876 від 22.04.2014 року такою, що
не суперечить та відповідає вимогам
діючого Митного кодексу України та
повернення з Державного бюджету
України ТОВ «Електротехнічний «НЕКСТ»
УКРАЇНИ» надмірно сплачених коштів, а
саме: суму у розмірі 20 150,24 грн., не
підлягають задоволенню, з огляду про
наступне.

Принцип розподілу влади заперечує
надання адміністративному суду
адміністративно-дискреційних
повноважень - єдиним критерієм
здійснення правосуддя є право. Тому
завданням адміністративного
судочинства завжди є контроль
легальності. Перевірка доцільності
переступає компетенцію
адміністративного суду і виходить за
межі завдання адміністративного
судочинства.

Отже, під дискреційним повноваженням
суд розуміє таке повноваження, яке
надає певний ступінь свободи
адміністративному органу при
прийнятті рішення, тобто, коли у межах,
які визначені законом,
адміністративний орган має можливість
самостійно (на власний розсуд) вибрати
один з кількох варіантів рішення.

В той час, із положень статей 265, 266 МК та
Порядку здійснення контролю за
правильністю визначення митної
вартості товарів, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 9 квітня 2008 року № 339, слідує те, що
питання контролю правильності
обчислення, декларантом митної
вартості, і визначення методу її
обчислення у встановленому законом
порядку, в разі виникнення
обґрунтованого сумніву, відносяться до
виключної компетенції митних органів.

За таких обставин, вирішення судом
питання про повернення надмірно
сплаченого ввізного мита та визнання
митної вартості фактично було б
перебиранням функцій митного органу,
що є недопустимим в силу закону.

За таких обставин, апеляційна скарга є
необґрунтованою, її доводи не знайшли
свого підтвердження під час судового
розгляду, не спростовують висновків
суду першої інстанції, а тому у її
задоволенні необхідно відмовити, а
рішення суду першої інстанції підлягає
залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 195, 198, 200, 205, 206, 212,
254 КАС України, суд -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Київської
міжрегіональної митниці Міністерства
доходів і зборів України - залишити без
задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 09.07.2014 року - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України в порядок і строки, визначені
ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя:
О.М. Ганечко

Судді:
А.Ю. Коротких

Н.М. Літвіна

Повний текст ухвали виготовлений 04.12.2014
року.

.

Головуючий суддя
Ганечко О.М.

Судді:
Коротких А. Ю.

Хрімлі О.Г.