Справа № 285/3956/14-а
Суддя: Романюк Ю. Г.
Дата ухвалення: 2014-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

Справа № 285/3956/14-а

провадження у справі № 2-а/0285/168/14

25 листопада 2014 року
м.
Новоград-Волинський

Новоград - Волинський міськрайонний
суд Житомирської області у складі
судді Романюк Ю.Г., за участі секретаря
судового засідання Медяної І.В. та осіб,
які беруть участь у справі:

позивач: не прибула,

відповідач: представник не
прибув,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України в місті
Новоград-Волинський та Новоград -
Волинському районі про визнання
протиправною відмови у призначенні
пенсії зі зменшенням пенсійного віку
та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

08.10.2014 року позивач звернулася до суду з
адміністративним позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Новограді-Волинському та
Новоград-Волинському районі, в якому
просить визнати протиправним рішення
комісії управління Пенсійного фонду
України в м. Новоград-Волинський та
Новоград-Волинському районі по
розгляду питань пов'язаних з
призначенням (перерахунком) та
виплатою пенсій відповідно до чинного
законодавства України про пенсійне
забезпечення від 14.08.2014 року № 32 щодо
відмови у призначенні їй пенсії зі
зниженням віку на 4 роки відповідно до
ст. 55 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» та скасувати його. Визнати
протиправними дії управління
Пенсійного фонду України в м.
Новоград-Волинський та
Новоград-Волинському районі
Житомирської області щодо відмови у
призначенні їй пенсії, як потерпілій
від Чорнобильської катастрофи, яка
проживала в зоні посиленого
радіологічного контролю в період з
26.04.1986 р. по 29.03.1993 р., зі зниженням віку
відповідно до ст. 55 ЗУ «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи». Зобов'язати відповідача
призначити їй пенсію зі зниженням
пенсійного віку на 4 роки, з моменту
первісного звернення за призначенням
пенсії.

В обґрунтування своїх вимог позивач
зазначила, що в період з 26.04.1986 р. по
29.03.1993 р. постійно була прописана та
проживала в м. Олевську Житомирської
області, яке входить до переліку
населених пунктів віднесених до зони
посиленого радіологічного контролю.
Має статус потерпілої внаслідок
Чорнобильської катастрофи 4 категорії,
підтверджений посвідченням
громадянки, яка постійно проживала на
території зони посиленого
радіоекологічного контролю. По
досягненню відповідного віку у липні
2014 р. звернулась до відповідача із
заявою про призначення пенсії зі
зниженням пенсійного віку на 4 роки
згідно ст. 55 Закону України «Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи». Рішенням комісії по
розгляду питань, пов'язаних з
призначенням (перерахунком) та
виплатою пенсій відповідно до чинного
законодавства України про пенсійне
забезпечення Управління Пенсійного
фонду України в м. Новоград-Волинському
та Новоград-Волинському районі від
14.08.2014 р. за №32 їй відмовлено у
призначенні пенсії зі зниженням
пенсійного віку на 4 роки відповідно до
ст.55 вказаного Закону України. З
письмового повідомлення відповідача
від 14.08.2014 р. за №525102, вбачається, що
підставою для відмови у призначенні
пенсії зі зниженням

пенсійного віку на чотири роки стало
те, що в періоди з 26.04.1986 р. по 27.08.1987 р. та

з 01.09.1992 р. по даний час позивач
працювала за межами м. Олевськ в КСП с.
Токарів Новоград-Волинського району,
членство в якому припинила 27.08.1987р. в
зв'язку з переміною місця проживання.
При цьому, відповідач вважає що до часу
постійного проживання в зоні
посиленого радіологічного контролю
можливо зарахувати

лише період з 28.08.1987 р. по 31.08.1992 р., що
дає право на зниження пенсійного віку

на один рік оскільки, с. Токарів не
входить до переліку населених пунктів,
віднесених

до зон радіоактивного забруднення та
знаходиться на значній віддалі від
місця прописки позивачки. Дійсно у
зазначені вище періоди, позивачка
працювала в с.Токарів, однак до місяця
роботи їздила власним автомобілем.
Свого постійного місця проживання в
м.Олевськ не залишала, на території
Токарівської сільської ради не
проживала, власного житла там не мала,
що підтверджується відповідними
довідками. В розпорядження відповідача
були надані усі необхідні документи,
які відповідно до вимог закону
підтверджують факт проживання в зоні
посиленого радіологічного контролю в
період з 26.04.1986 р. по 29.03.1993 р. та є
підставою для призначення пенсії із
зменшенням пенсійного віку,
встановленого для державних пенсій на 4
роки. Та обставина, що позивачка певний
період працювала в іншому, порівняно із
моїм постійним місцем проживання
населеному пункті та припинила
членство в КСП с.Токарів в зв'язку з
наміром перемінити місце проживання
(сім'я дійсно мала намір виїхати з м.
Олевська до своїх родичів в
Бердичівський район Житомирської
області, який не було реалізовано),
сама по собі не спростовує факт
постійного проживання в зоні
радіоактивного забруднення, оскільки
він підтверджується належними та
чинними довідками, виданими органами
місцевого самоврядування в межах їх
компетенції. Тому, відмова відповідача
у призначенні пенсії із зменшенням
пенсійного віку, яка ґрунтується лише
на припущеннях, є протиправною , такою
що порушує законне право позивачки на
пенсійне забезпечення, тому вона
змушена звернутися до суду за захистом
свого порушеного права.

Відповідач подав до суду письмові
заперечення на адміністративний позов,
в яких просив позивачу відмовити в
задоволення позовних вимог, оскільки
вони є безпідставними, так як
Управління Пенсійного фонду України в
м. Новограді-Волинському та
Новоград-Волинському районі на
законних підставах відмовило
позивачці у призначенні пенсії із
зменшенням пенсійного віку.

В судове засідання позивач не прибула.
Падала заяву, в якій позовні вимоги
підтримала, просила позов задовольнити
та провести розгляд справи без її
участі.

Управління Пенсійного фонду України в
м. Новограді-Волинському та
Новоград-Волинському районі участь
представника у судовому засіданні не
забезпечили; подано до суду заяву, в
якій проти задоволення позовних вимог
заперечують в повному обсязі.

Розглянувши у судовому засіданні
подані сторонами документи і
матеріали, об'єктивно, повно і всебічно
з'ясувавши всі обставини справи в їх
сукупності на підставі чинного
законодавства, перевіривши їх
дослідженими у судовому засіданні
доказами, суд дійшов висновку, що позов
підлягає до задоволення з наступних
підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 має
статус потерпілої внаслідок
Чорнобильської катастрофи 4 категорії,
підтверджений посвідченням
громадянки, яка постійно проживала на
території зони посиленого
радіоекологічного контролю,
поновленим Житомирською
облдержадміністрацією 16.07.2014 р. (а.с.3).

Як вбачається з довідки Олевської
міської ради №290 від 04.07.2014 р., в період
з 26.04.1986 р. по 29.03.1993 р., ОСОБА_1 була
постійно прописана та проживала в
АДРЕСА_1, яке відповідно до Постанови
Кабінету Міністрів України від 23.07.1991 р.
№ 106 відноситься до зони « 4» посиленого
радіологічного контролю наслідок
аварії на Чорнобильській АЕС (а.с.3).

В період з 03.02.1986 року по 23.09.1993 року на
території Токарівської сільської ради
ОСОБА_1 не проживала, житла на праві
приватної власності не мала, що
підтверджується довідкою Токарівської
сільської ради від 24.09.2014 р. за №704 (а.с.4).

Відповідно до довідки №1699 від 14.10.2014
року, виданої Олевською центральною
районною лікарнею громадянці ОСОБА_1,
яка проживала в смт. Олевськ з
народження до березня 1993 року про те, що
її діти обслуговувались дитячою
консультацією поліклініки Олевської
ЦРЛ (Олевське ТМО) в період з 1984 року по
1993 рік (а.с.22).

Рішенням комісії по розгляду питань,
пов'язаних з призначенням
(перерахунком) та виплатою пенсій
відповідно до чинного законодавства
України про пенсійне забезпечення
Управління Пенсійного фонду України в
м. Новоград-Волинському та
Новоград-Волинському районі від 14.08.2014
р. за №32 позивачці відмовлено у
призначенні пенсії зі зниженням
пенсійного віку на 4 роки відповідно до
ст. 55 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», у зв'язку із тим, що період
постійного проживання, роботи в зоні
посиленого радіологічного контролю з
28.08.1987 року по 31.08.1992 року становить 5
років 3 дні, ОСОБА_1 має право на
зменшення пенсійного віку,
встановленого ст. 26 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» на 1 рік (а.с.5).

З письмового повідомлення відповідача
від 14.08.2014 р. за № 5251/02, вбачається, що
підставою для відмови у призначенні
пенсії зі зниженням пенсійного віку на
чотири роки стало те, що в періоди з
26.04.1986 р. по 27.08.1987 р. та з 01.09.1992 р. по
даний час позивач працювала за межами
м. Олевськ - в КСП с. Токарів
Новоград-Волинського району, членство
в якому припинила 27.08.1987 р. в зв'язку з
переміною місця проживання. Відповідач
вважає що у зв'язку із віддаленістю між
вищевказаними населеними пунктами, до
часу постійного проживання позивачки в
зоні посиленого радіологічного
контролю можливо зарахувати лише
період з 28.08.1987 р. по 31.08.1992 р., що дає
право на зниження пенсійного віку на
один рік, оскільки с. Токарів не входить
до переліку населених пунктів,
віднесених до зон радіоактивного
забруднення та знаходиться на значній
віддалі від місця прописки позивачки
(а.с. 6-8).

Дані обставини підтверджують
долученими до матеріалів справи та
дослідженими у судовому засіданні
доказами: копією посвідчення позивача
(а.с.3), копією довідки №2904 від 04.07.2014року
(а.с.3), копією довідки № 704 від 24.09.2014
року (а.с.4), рішенням № 32 від 14.08.2014 року
(а.с.5), листом за № 5251/02 від 14.08.2014 року
(а.с.6-8), копією паспорта позивачки (а.с.9),
копією довідки № 1699 від 14.10.2014 року
(а.с.22).

Відносини між сторонами в сфері
пенсійного забезпечення регулюються:
Конституцією України, Законом України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», Законом України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» (в редакції
з останніми змінами та доповненнями, що
діяла на момент виникнення спірних
правовідносин); спір вирішується в
порядку, передбаченому Кодексом
адміністративного судочинства
України.

Відповідно до ст. 46 Конституції України
громадяни мають право на соціальний
захист, що включає право на
забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», особи мають право на
призначення пенсії за віком після
досягнення чоловіками 60 років, жінками
- 55 років та наявності страхового стажу
не менше п'яти років.

Відповідно до ст. 45 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», пенсія за віком
призначається з дня, що настає за днем
досягнення пенсійного віку, якщо
звернення за пенсією відбулося не
пізніше трьох місяців з дня досягнення
особою пенсійного віку.

Відповідно до ст. 55 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» особам, які
працювали або проживали на територіях
радіоактивного забруднення, пенсії
надаються із зменшенням пенсійного
віку, встановленого статтею 26 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування». Особи,
які постійно проживали або проживають
чи постійно працювали або постійно
працюють у зоні посиленого
радіологічного контролю , за умови, що
вони станом на 1 січня 1993 р. прожили або
відпрацювали в цій зоні не менше 4
років, мають право на зниження
пенсійного віку на 2 роки ( початкова
величина зниження пенсійного віку
встановлюється лише особам, які
постійно проживали або постійно
працювали у зазначеній зоні з моменту
аварії по 31 липня 1986 р. незалежно від
часу проживання або роботи в цей
період) та додатково 1 рік за 3 роки
проживання, роботи, але не більше 5
років.

Відповідно до пп. «г» п. 7 Порядку
подання та оформлення документів для
призначення (перерахунку) пенсії
відповідно до Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», затвердженого
постановою правління Пенсійного фонду
України 25.11.2005 р. №22-1 , на підтвердження
права на пенсію в порядку, визначеному
ст.55 цього Закону додаються
посвідчення потерпілого внаслідок
Чорнобильської катастрофи, та довідка
про період (періоди) проживання
(роботи), на радіоактивно забруднених
територіях видана органами місцевого
самоврядування.

За змістом ст. 6 КАС України, кожна особа
має право в порядку, встановленому цим
Кодексом, звернутися до
адміністративного суду, якщо вважає, що
рішенням, дією чи бездіяльністю
суб'єкта владних повноважень порушені
її права, свободи або інтереси. Ніхто не
може бути позбавлений права на розгляд
його справи в адміністративному суді,
до підсудності якого вона віднесена
цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України,
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України у справах
щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
всім формам дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Відповідно до частини 1, 2 статті 71 КАС
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Згідно з ч. 3 статті 72 КАС України,
обставини, які визнаються сторонами,
можуть не доказуватися перед судом,
якщо проти цього не заперечують
сторони і в суду не виникає сумніву
щодо достовірності цих обставин та
добровільності їх визнання.

Із вищезазначеної судом норми - пункту 7
Порядку подання та оформлення
документів для призначення пенсій -
випливає, що заявник повинен подати до
уповноваженого органу посвідчення
потерпілого внаслідок Чорнобильської
катастрофи, та довідку про період
(періоди) проживання (роботи) на
радіоактивно забруднених територіях,
видану органами місцевого
самоврядування.

Позивачем відповідачу були надані усі
необхідні документи, які відповідно до
вимог закону підтверджують факт її
проживання в зоні посиленого
радіологічного контролю в період з
26.04.1986 р. по 29.03.1993 р. та є підставою для
призначення їй пенсії із зменшенням
пенсійного віку, встановленого для
державних пенсій на 4 роки.

Та обставина, що позивачка певний
період працювала в іншому, порівняно із
її постійним фактичним та
зареєстрованим місцем проживання,
населеному пункті та припинила
членство в КСП с.Токарів в зв'язку з
наміром змінити місце проживання (як
вказала позивачка, її сім'я дійсно мала
намір виїхати з м. Олевська до своїх
родичів в Бердичівський район
Житомирської області, однак такий
намір не було реалізовано), - сама по
собі не спростовує факт постійного
проживання позивачки в зоні посиленого
радіологічного контролю, оскільки він
підтверджується належними та чинними
документами, виданими органами
місцевого самоврядування в межах їх
компетенції.

Як встановлено судом та вбачається з
матеріалів справи, позивач надала
докази того, що в період з 26.04.1986 р. по
29.03.1993 р. вона була постійно прописана
та проживала в АДРЕСА_1, яке відповідно
до Постанови Кабінету Міністрів
України від 23.07.1991 р. №106 відноситься до
зони « 4» посиленого радіологічного
контролю наслідок аварії на
Чорнобильській АЕС; в період з 03.02.1986
року по 23.09.1993 року на території
Токарівської сільської ради ОСОБА_1 не
проживала.

Таким чином, зроблені Управлінням
Пенсійного фонду України в м.
Новоград-Волинському та
Новоград-Волинському районі висновки
за результатами розгляду заяви ОСОБА_1
про призначення пенсії зі зменшенням
пенсійного віку згідно Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» - є
помилковими та спростовуються
матеріалами справи, а тому
відкидаються судом при винесенні
рішення у даній справі, оскільки усі
необхідні документи із зазначеними у
них відомостями заявником було подано
до відповідача.

Враховуючи те, що позивач звернувшись
до Управління Пенсійного фонду України
м. Новограді-Волинському та
Новоград-Волинському районі із заявою
про призначення їй пенсії відповідно
до ст. 55 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», подала всі необхідні
документи, що передбачені Порядком
подання та оформлення документів для
призначення пенсій та оформлені
відповідно до вимог чинного
законодавства; а також те, що надані
документи підтверджують особливий
статус позивача, а саме, що ОСОБА_1 має
статус потерпілої внаслідок
Чорнобильської катастрофи 4 категорії,
підтверджений посвідченням
громадянки, яка постійно проживала на
території зони посиленого
радіоекологічного контролю та в період
з 26.04.1986 р. по 29.03.1993 р., ОСОБА_1 була
постійно прописана та проживала в
АДРЕСА_1, яке відповідно до Постанови
Кабінету Міністрів України від 23.07.1991 р.
№106 відноситься до зони « 4» посиленого
радіологічного контролю наслідок
аварії на Чорнобильській АЕС, у зв'язку
з чим вона має право на призначення їй
пенсії відповідно до ст. 55 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
- суд вважає, що дії Управління
Пенсійного фонду України в м.
Новограді-Волинському та
Новоград-Волинському районі щодо
відмови в призначенні ОСОБА_1 пенсії зі
зменшенням пенсійного віку згідно ст. 55
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», як і рішення комісії
управління Пенсійного фонду України в
м. Новоград-Волинський та
Новоград-Волинському районі по
розгляду питань пов'язаних з
призначенням (перерахунком) та
виплатою пенсій відповідно до чинного
законодавства України про пенсійне
забезпечення № 32 від 14.08.2014 року про
відмову у призначенні їй пенсії зі
зменшенням пенсійного віку на 4 років
відповідно до ст. 55 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» - є
неправомірними.

За наведених обставин, суд дійшов
висновку, що доводи позивача викладені
в позовній заяві є обґрунтованими,
підтверджуються наданими суду
доказами, а позовні вимоги - такими, що
підлягають до задоволення.

Керуючись статтями 2, 6-12, 23, 69-72, 99, 100,
158-163, 185, 186, 256 Кодексу адміністративного
судочинства України, Законом України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», Законом України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України в м.
Новоград-Волинському та
Новоград-Волинському районі про
визнання протиправною відмови у
призначенні пенсії зі зниження
пенсійного віку та зобов'язання
вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправними дії управління
Пенсійного фонду України в м.
Новоград-Волинський та
Новоград-Волинському районі
Житомирської області щодо відмови у
призначенні Алексійчук Вірі Назарівні
пенсії, як потерпілій від
Чорнобильської катастрофи, яка
проживала в зоні посиленого
радіологічного контролю в період з
26.04.1986 р. по 29.03.1993р., зі зменшенням
пенсійного віку відповідно до ст. 55
Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Визнати протиправним та скасувати
рішення комісії управління Пенсійного
фонду України в м. Новоград-Волинський
та Новоград-Волинському районі по
розгляду питань пов'язаних з
призначенням (перерахунком) та
виплатою пенсій відповідно до чинного
законодавства України про пенсійне
забезпечення № 32 від 14.08.2014 року про
відмову Алексійчук Вірі Назарівні у
призначенні пенсії зі зменшенням
пенсійного віку на 4 роки відповідно до
ст. 55 Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в м.
Новограді-Волинському та
Новоград-Волинському районі
призначити Алексійчук Вірі Назарівні
пенсію зі зменшенням пенсійного віку
на 4 роки відповідно до ст. 55 Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
починаючи з дня первісного звернення
за призначенням пенсії.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо таку скаргу не було подано. Якщо
строк апеляційного оскарження буде
поновлено, то вважається, що постанова
суду не набрала законної сили.

У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до
Житомирського апеляційного
адміністративного суду через суд
першої інстанції, який ухвалив
оскаржуване судове рішення. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
Житомирського апеляційного
адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі проголошення в судовому засіданні
лише вступної та резолютивної частин
постанови, апеляційна скарга подається
протягом десяти днів з дня отримання
копії постанови.

Суддя
Ю.Г. Романюк