Справа № 810/5330/14
Суддя: Земляна Г.В.
Дата ухвалення: 2014-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 810/5330/14
інстанції: Лиска І.Г.
Суддя-доповідач: Земляна Г.В.
У Х В А Л А

Іменем України

04 грудня 2014 року
м. Київ

колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого -
судді Земляної Г.В.

суддів
Горбань Н.І., Сорочко Є.О.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Державної податкової інспекції у
Києво-Святошинському районі ГУ
Міндоходів у Київській області на
постанову Київського окружного
адміністративного суду від 23 вересня
2014 року у справі за адміністративним
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Престиж Групп" до
Державної податкової інспекції у
Києво-Святошинському районі Головного
управління міндоходів у Київській
області про визнання протиправною
бездіяльності та зобов'язання вчинити
певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач, Товариство з обмеженою
відповідальністю "Престиж Групп",
звернулась до суду з позовом до
Державної податкової інспекції у
Києво-Святошинському районі Головного
управління Міндоходів у Київській
області про визнання протиправною
бездіяльності та зобов'язання вчинити
певні дії.

Постановою Київського окружного
адміністративного суду від 23 вересня
2014 року позов задоволено. Визнано
протиправною бездіяльність Державної
податкової інспекції у
Києво-Святошинському районі ГУ
Міндоходів у Київській області щодо не
проведення заліку надмірно сплаченого
ТОВ "Престиж Групп" ()
платежу з авансового внеску з податку
на прибуток приватних підприємств в
розмірі 322747,00 грн. у погашення
податкового боргу з податку на
прибуток приватних підприємств в
розмірі 322744,00 грн. Зобов'язано Державну
податкову інспекцію у
Києво-Святошинському районі ГУ
Міндоходів у Київській області
провести залік надмірно сплачених ТОВ
«Престиж Групп» ()
грошових коштів за авансовими внесками
з податку на прибуток приватних
підприємств в розмірі 322747,00 грн. у
рахунок погашення податкового боргу
ТОВ "Престиж Групп" з податку на
прибуток приватних підприємств в
розмірі 322744,00 грн.

Не погоджуючись з прийнятою постановою
представник Державної податкової
інспекції у Києво-Святошинському
районі ГУ Міндоходів у Київській
області подав апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати постанову суду
першої інстанції та винести нове
рішення, яким відмовити в задоволенні
позову в повному обсязі. В своїй
апеляційній скарзі апелянт
посилається на незаконність,
необґрунтованість та необ'єктивність
рішення суду, неповне з'ясування всіх
обставин, що мають значення для
вирішення справи, порушення судом норм
процесуального права, що є підставою
для скасування судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.197 КАС України
апеляційний розгляд справи
здійснюється в порядку письмового
провадження.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, а постанову суду
слід залишити без змін, з наступних
підстав.

Згідно зі п.1 ч.1 ст. 198, ст.200 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч. 1 статі 9 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд при вирішенні справи
керується принципом законності,
відповідно до якого органи державної
влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові і
службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Суд першої інстанції всебічно, повно та
об'єктивно розглянув справу, правильно
встановив обставини справи, наданим
доказам дав правильну правову оцінку і
прийшов до обґрунтованого висновку про
задоволення позову.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Престиж Групп»
зареєстровано, як юридичну особу 20.03.2012
року, що підтверджується Випискою з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців
від 14.07.2014 року .

Станом на 29.04.2014р. позивач мав переплату
по платежу "авансові внески з податку
на прибуток приватних підприємств" в
розмірі 322747,00 грн., та станом на 29.04.2014 р.
мав заборгованість за платежем
"податок на прибуток приватних
підприємств" в розмірі 322744,00 грн, що
підтверджується податковою вимогою
від 30.04.2014 року № 1485-25.

Згідно Довідки ДПІ у
Києво-Святошинському районі Головного
управління Міндоходів у Київській
області від 26.08.2014 року №10/10- 13/25-00-35,
зазначений у податковій вимозі від
30.04.2014 року № 1485-25 податковий борг
позивача в розмірі 322744,00 грн., наявний і
станом на 26.08.2014 року.

Згідно виданих відповідачем Актів
звірення розрахунків платника з
бюджетом від 09.09.2014р. №4206-20/403 та
№4204-20/404, позивач станом на 09.09.2014 року
має переплату (позитивне сальдо
розрахунків з бюджетом) по платежу
"авансові внески з податку на прибуток
приватних підприємств" (код бюджетної
класифікації 11024000) в розмірі 350221,00 грн.,
та станом на 09.09.2014 року має
заборгованість (від'ємне сальдо
розрахунків з бюджетом) за платежем
"податок на прибуток приватних
підприємств" (код бюджетної
класифікації 11021000) в розмірі 322744,00 грн.

08.05.2014 року та 19.06.2014р. позивач звертався
до відповідача із заявами про
зарахування в рахунок податку на
прибуток за 2013 рік (код класифікації
доходів бюджету 11021000) суму грошових
зобов'язань 322747 грн. сплачених ТОВ
«Престиж Групп» платіжним дорученням
№7642 від 27.02.2014р., які зараховані та
обліковуються в інтегрованій картці
платника ТОВ «Престиж Групп» за кодом
класифікації доходів бюджету 11024000 як
надмірно сплачені авансові внески з
податку на прибуток.

Відповідачем, за заявами позивача,
надані відповіді (листами від 02.06.2014р.
№5701/10-13-20-02-32 та від 02.07.2014р. №7188/10/10-13-20-
02-32) з посиланням на п.87.1 ст.87
Податкового Кодексу України, якими
повідомлено позивача, що «надміру
сплачені суми авансового внеску з
податку на прибуток зараховуються в
сплату грошових зобов'язань майбутніх
податкових періодів».

Вважаючи вказані дії відповідача
протиправними позивач звернувся до
суду за захистом своїх прав.

Суд першої інстанції, задовольняючи
позов прийшов до висновку, що позивач
вчинив передбачені чинним
законодавством дії для проведення
заліку надмірно сплачених платежів, а
відмова контролюючого органу в
проведенні заліку надміру сплачених
грошових зобов'язань позивача є
безпідставною і вчинена всупереч
закону.

Колегія суддів погоджується з вказаним
висновком суду першої інстанції
зважаючи на наступне.

Відповідно до п.п. 14.1.115 п.14.1. ст. 14
Податкового Кодексу України (надалі- ПК
України) надміру сплачені грошові
зобов'язання - це суми коштів, які на
певну дату зараховані до відповідного
бюджету понад нараховані суми грошових
зобов'язань, граничний строк сплати
яких настав на таку дату.

Відповідно до п.п.17.1.10 п.17.1 ст.17 ПК
України платник податків має право на
залік чи повернення надміру сплачених,
а також надміру стягнутих сум податків
та зборів, пені, штрафів у порядку,
встановленому цим Кодексом.

Згідно п. 87.1. ст. 87 ПК України джерелами
самостійної сплати грошових
зобов'язань або погашення податкового
боргу платника податків є, зокрема,
суми надміру сплачених платежів до
відповідних бюджетів. Сплата грошових
зобов'язань або погашення податкового
боргу платника податків з відповідного
платежу може бути здійснена, зокрема,
за рахунок помилково надміру сплачених
сум з інших платежів (на підставі
відповідної заяви платника) до
відповідних бюджетів.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з доводами суду першої
інстанції, що податковим
законодавством передбачені джерела
погашення податкових зобов'язань
платників податків, у тому числі за
рахунок надміру сплачених податків по
інших платежах. Таке право, надане
законом платнику податку, є вираженням
його волі, спрямованої на погашення
грошових зобов'язань.

Відповідно до пп.87.1 ст.87 ПК України
платнику податків достатньо для
зарахування переплати з певного
платежу в погашення грошового
зобов'язання або погашення податкового
боргу подати заяву довільної форми з
обов'язковим зазначенням напряму
здійснення такого платежу.

Вжиття будь-яких додаткових дій з боку
платника податків щодо сплати грошових
зобов'язань шляхом поданням такої
заяви ПК України не вимагається.
Виконання обов'язку платника податків
зі сплати грошового зобов'язання за
рахунок переплат жодним чином не
обумовлюється будь- якими діями
податкового органу.

Пунктом 43.4 ст. 43 ПК України визначено,
що платник податків подає заяву,
зокрема, на погашення грошового
зобов'язання (податкового боргу) з
інших платежів, контроль за
справлянням яких покладено на
контролюючі органи, незалежно від виду
бюджету.

Як встановлено судом першої інстанції
та підтверджено сторонами по справі,
позивач має переплату по платежу
"авансові внески з податку на прибуток
приватних підприємств" в розмірі 322747,00
грн., та ним вчинено дії щодо
розпорядження власними коштами, шляхом
направлення на адресу податкового
органу заяви про проведення заліку
грошових зобов'язань та перерахування
322744,00 грн. на погашення податкового
боргу.

Також, наявність переплати по платежу
"авансові внески з податку на прибуток
приватних підприємств" в розмірі 322747,00
грн. відповідачем не заперечується, що
підтверджується Актами звірення
розрахунків №4206-20/403 від 09.09.2014 року та
№4204-20/404 від 09.09.2014 року .

Тобто, позивач, як платник податку,
вправі розпоряджатися власними
коштами, зокрема шляхом звернення до
податкового органу з заявою про
здійснення заліку податкових
зобов'язань. Не здійснення
відповідачем такого заліку, при
наявності відповідної переплати,
порушує право позивача на
розпорядження коштами, оскільки
відсутні обставини, через які
проведення спірного заліку податкових
зобов'язань є неможливим.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що з поданням заяви № 4 від
08.05.2014 р. позивачем були виконані вимоги
законодавства щодо визначення джерела
сплати грошових зобов'язань.

Пункт 87.1 ст. 87 ПК України, прямо
встановлює можливість погашення
грошового зобов'язання за рахунок
наявної переплати і такий спосіб
погашення грошових зобов'язань стоїть
в одному ряду з іншими способами
погашення, наприклад, грошовими
коштами. При цьому ПК України не
передбачає випадки, за яких податковий
орган може відмовитися від сплати
платником податків грошового
зобов'язання за рахунок наявної у нього
переплати.

Відповідно до ст. ст. 43 та 87 ПК України,
подання відповідної заяви платником
податків є достатньою та єдиною
необхідною дією з боку платника
податків для зарахування переплати
певного платежу в погашення грошового
зобов'язання чи податкового боргу з
іншого платежу.

Тобто, колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, що
шляхом подання заяви про зарахування
переплати в рахунок сплати грошових
зобов'язань (податкового боргу) платник
податків реалізує надане йому право
визначити джерело сплати грошових
зобов'язань, якому кореспондує
обов'язок податкового органу здійснити
відповідне зарахування.

Так, станом на день розгляду справи в
суді першої інстанції та в суді
апеляційної інстанції, відповідач не
зарахував надмірно сплачені грошові
кошти (суму переплати, яка є достатньою
для заліку), тобто не здійснив
покладені на нього положеннями статей
17, 43, 87 ПК України обов'язки, чим порушив
приписи Податкового кодексу України та
законні права ТОВ " Престиж Групп", яке
відповідно до пункту 87.1. статті 87 ПК
України подало заяву на зарахування
надміру сплачених грошових зобов'язань
у довільній формі, в якій зазначило
напрям зарахування коштів.

Отже, оскільки у відповідності до
пункту 87.1. статті 87 ПК України
переплата за податком (обов'язковим
платежем) є джерелом погашення
податкового боргу платника податків,
колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, що не
проведення відповідачем заліку
надмірно сплачених коштів є
протиправною бездіяльністю, чим
порушені права позивача у сфері
публічно-правових відносин.

Разом з тим, не приймаються до уваги
посилання апелянта, що суми надміру
сплачених платежів були зараховані на
погашення податкових зобов'язань
наступних періодів, оскільки позивач
сам вправі вирішувати як
розпоряджатись даними коштами, а
положення ст. 87.1 ст. 87 ПК України не
містить будь-яких винятків (заборон)
щодо видів податків, за якими може
бути здійснено сплату грошових
зобов'язань або погашення податкового
боргу платника податків за рахунок
надміру сплачених сум такого ж виду
зобов'язання.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією
та законами України.

З огляду на вищезазначене, суд першої
інстанції прийшов до вірного висновку,
що позовні вимоги обґрунтовані та
підлягають задоволенню.

При цьому апеляційна скарга не містять
посилання на обставини, передбачені
статтями 202 - 204 Кодексу
адміністративного судочинства
України, за яких рішення суду підлягає
скасуванню.

Доводи, викладені заявником в
апеляційній скарзі були предметом
дослідження суду першої інстанції і не
знайшли свого належного підтвердження.

Вказані в апеляційних скаргах
процесуальні порушення не призвели до
неправильного вирішення справи і не є
підставою для скасування судового
рішення.

Зважаючи на вищевикладене, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
вірно встановив фактичні обставини
справи, дослідив наявні докази, дав їм
належну оцінку та прийняв законне та
обґрунтоване рішення у відповідності з
вимогами матеріального та
процесуального права, в зв'язку з чим
апеляційні скарги залишаються без
задоволення, а постанова суду першої
інстанції - без змін.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.4, 8-11, 160, 197, 198, 200, 205, 207, 212, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у
Києво-Святошинському районі ГУ
Міндоходів у Київській області -
залишити без задоволення.

Постанову Київського окружного
адміністративного суду від 23 вересня
2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, а якщо її було прийнято
за наслідками розгляду у письмовому
провадженні, - через п'ять днів після
направлення копій особам, які беруть
участь у справі (ч. 5 статті 254 КАС
України). Касаційна скарга на судові
рішення подається безпосередньо до
суду касаційної інстанції протягом
двадцяти днів після набрання законної
сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції, крім випадків,
передбачених цим Кодексом.

Головуючий суддя:
Г.В.Земляна

Судді:
Н.І. Горбань

Є.О. Сорочко

Головуючий суддя
Земляна Г.В.

Судді:
Горбань Н.І.

Сорочко Є.О.