Справа № 1802/2а-629/11
Суддя: Подобайло З.Г.
Дата ухвалення: 2013-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2013 р.Справа № 1802/2а-629/11Колегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Подобайло З.Г.

Суддів: Мельнікової Л.В. , Григорова А.М.

розглянувши у порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Управління Пенсійного фонду
України в Буринському районі Сумської
області на постанову Буринського
районного суду Сумської області від
11.04.2011р. по справі № 1802/2а-629/11

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду
України в Буринському районі Сумської
області

про стягнення недоплаченої щомісячної
державної соціальної допомоги "Дітям
війни",

ВСТАНОВИЛА:

31.03.11 року позивач звернувся до суду з
вищезазначеним адміністративним
позовом.

За результатами розгляду справи в
порядку скороченого провадження
постановою Буринського районного суду
Сумської області від 11.04.2011 року позов
задоволено частково. Визнано дії
Управління Пенсійного фонду України в
Буринському районі Сумської області
неправомірними. Зобов'язано Управління
Пенсійного фонду України в Буринському
районі Сумської області провести
позивачу перерахунок пенсії з
підвищенням її на 30% мінімальної пенсії
за віком як дитині війни із розміру,
встановленого ч.1 ст. 28 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" за період з 01.09.2010
року по 28.02.2011 року.

Відповідач, не погодившись з
постановою суду першої інстанції,
подав апеляційну скаргу, в якій просить
суд апеляційної інстанції оскаржувану
постанову скасувати та прийняти нову
постанову, якою в задоволенні позовних
вимог відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги відповідач посилається на
неврегульованість на законодавчому
рівні механізму та умов виплати
допомоги особам, які мають статус
"дитина війни", прийняття оскаржуваної
постанови з порушенням норм бюджетного
законодавства України та ст.28 Закону
України „Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування", що
призвело до неправильного вирішення
справи.

Виходячи з приписів абз. 4 ч. 8 ст. 183-2 КАС
України вищезазначена апеляційна
скарга розглядається в порядку
письмового провадження.

Відповідно до ст. 195 КАС України суд
апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в
межах апеляційної скарги. Позивачем
постанова суду першої інстанції не
оскаржена.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши доводи
апеляційної скарги, рішення суду
першої інстанції, дослідивши матеріали
справи, вважає, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню з
таких підстав.

Судом першої інстанції обґрунтовано
встановлено, що позивач відповідно до
ст.1 Закону України "Про соціальний
захист дітей війни" є дитиною війни та
за приписами ст.6 цього закону має право
на отримання підвищення до пенсії в
розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Задовольняючи частково позов суд
першої інстанції правильно застосував
до спірних правовідносин норми
матеріального права надавши перевагу
ст.6 Закону України "Про соціальний
захист дітей війни" над постановою
Кабінету Міністрів України від 28
травня 2008 р. за № 530 "Про деякі питання
соціального захисту окремих категорій
громадян", як нормативно-правовому
акту, що має вищу юридичну силу. Також
суд правильно визначено розмір
мінімальної пенсії за віком, виходячи
із приписів ч.1 ст. 28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», оскільки іншими законами
такий розмір не врегульовано.

Між тим, при ухваленні рішення судом
було допущено порушення норм
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач звернувся до суду з позовом
31.03.11 року із вимогами щодо захисту його
порушених прав, що мали місце з вересня
2010 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 КАС України
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами.

Згідно ч.2 ст. 99 КАС України (в редакції
яка діяла до 30.07.2010 року) для звернення
до адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи
встановлювався річний строк, який, якщо
не встановлено інше, обчислюється з
дня, коли особа дізналася або повинна
була дізнатися про порушення своїх
прав, свобод чи інтересів.

30.07.2010 року Законом України «Про
судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010
року зазначений строк звернення з
позовом до адміністративного суду було
скорочено до шести місяців.

Таким чином, перебіг шестимісячного
строку розпочався з 30.07.2010 року,
оскільки до цієї дати для звернення до
суду з позовом було встановлено один
рік та позивач не був обізнаний про
його скорочення.

Колегія суддів, виходячи з наведеного,
вважає необхідним застосувати до
спірних правовідносин ч.2 ст.99 КАС
України, яка діяла до 30.07.2010 року,
виходячи з принципу юридичної
визначеності та на підставі рішення
Європейського суду з прав людини від
28.03.2006 року по справі «Мельник проти
України» (заява №23436/03).

Отже, враховуючи дату звернення
позивача до суду, шестимісячний строк
на звернення до суду з позовом та
період за який позивач просить суд
захистити його права, колегія суддів
приходить до висновку, що права
позивача підлягають захисту з 30.09.2010
року.

Відповідно до ч.1 ст. 100 КАС України
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд за заявою особи, яка його подала, не
знайде підстав для поновлення строку,
про що постановляється ухвала.

Приймаючи рішення про поновлення
позивачу строку на звернення до суду з
позовом суд першої інстанції не навів
підстав для його поновлення.

З матеріалів справи таких підстав не
вбачається. Доказів поважності
пропуску строку на звернення до суду з
позовом позивачем не надано.

Виходячи із зазначених обставин
справи, колегія суддів вважає, що судом
при ухваленні рішення було порушено
приписи ст.ст.99, 100 КАС України, що
призвело до частково необґрунтованого
задоволення позову.

Таким чином, колегія суддів дійшла
висновку, що через порушення судом норм
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи,
постанова суду першої інстанції в
частині задоволення позовних вимог по
30.09.2010 року підлягає скасуванню, з
прийняттям ухвали про залишення цієї
частини позовної заяви без розгляду.

В іншій частині постанова Буринського
районного суду Сумської області від
11.04.2011р. про задоволення позовних вимог
з 31.09.2010 року з врахуванням раніше
виплачених сум відповідно положень ст.
200 КАС України підлягає залишенню без
змін, підстави для її скасування
відсутні, відповідно доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків рішення суду першої
інстанції.

Керуючись ст.ст. 99, 100, 160, 167, 183-2, 195, 197 п. 4
ст. 198, 200, 203, 205, 206 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Буринському
районі Сумської області - задовольнити
частково.

Постанову Буринського районного суду
Сумської області від 11.04.2011р. по справі
№ 1802/2а-629/11 скасувати в частині
задоволення позову ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
Буринському районі Сумської області
про визнання протиправною
бездіяльності відповідача по
невиконанню приписів ст. 6 Закону
України "Про соціальний захист дітей
війни", що призвело до порушення прав
позивача на своєчасне нарахування та
отримання підвищення до пенсії за
період з 01.09.2010 року по 30.09.2010 року .

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
Буринському районі Сумської області
про визнання протиправною
бездіяльності відповідача по
невиконанню приписів ст. 6 Закону
України "Про соціальний захист дітей
війни", що призвело до порушення прав
позивача на своєчасне нарахування та
отримання підвищення до пенсії за
період з 01.09.2010 року по 30.09.2010 року -
залишити без розгляду.

В іншій частині постанову Буринського
районного суду Сумської області від
11.04.2011р. по справі № 1802/2а-629/11 - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
постановлення, є остаточною і
оскарженню не підлягає .

Головуючий суддя (підпис)Подобайло
З.Г.Судді (підпис) (підпис) Мельнікова
Л.В. Григоров А.М.

ЗГІДНО З ОРИГІНАЛОМ: Подобайло З.Г.