Справа № 820/1881/13-а
Суддя: Донець Л.О.
Дата ухвалення: 2014-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2014 р.Справа №
820/1881/13-аКолегія суддів Харківського
апеляційного адміністративного суду у
складі

Головуючого судді: Донець Л.О.

Суддів: Бартош Н.С. , Мельнікової Л.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Приватного підприємства
"Бюджетні інтер'єрні рішення" на
постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 30.05.2013р. по
справі № 820/1881/13-а

за позовом Приватного підприємства
"Бюджетні інтер'єрні рішення"

до Державної податкової інспекції
у м. Сумах Сумської області Державної
податкової служби України

про скасування податкових
повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИЛА:

11.03.2013 року, Приватне підприємство
"Бюджетні інтер"єрні рішення" (далі -
позивач) звернулось до суду з позовом
до Державної податкової інспекції у
м.Сумах Сумської області Державної
податкової служби України (далі -
відповідач), в якому просить скасувати
податкові повідомлення-рішення №
/46981 від 01.10.2012 року та № /48733
від 05.10.2012 року; № та № /55958
від 05.11.2012 року.

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 30 травня
2013 року відмовлено у задоволенні
позову.

Позивач, не погодившись з судовим
рішенням, подав апеляційну скаргу в
якій просить суд апеляційної інстанції
постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 30 травня
2013 року скасувати та прийняти нову
постанову, якою задовольнити позов.

Зазначає, що відмовляючи у задоволенні
позову, суд першої інстанції не
врахував, положення Податкового
кодексу України, фактичні обставини
справи, що призвело до неправильного
вирішення справи.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши, в межах
апеляційної скарги постанову суду
першої інстанції та доводи апеляційної
скарги, дослідивши матеріали справи,
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено в суді апеляційної
інстанції, що позивач пройшов
процедуру державної реєстрації та
знаходиться на податковому обліку.

Працівниками податкового органу
проведена камеральна перевірка даних,
задекларованих у податковій звітності
з податку на додану вартість, про що
складений акт від 21 вересня 2012 року
№2905/15-319/37187953.

Порушення виявлені під час перевірки
склали у завищенні суми від"ємного
значення визначеної у податковій
декларації з податку на додану
вартість за серпень 2012 року на суму
1698884,00 грн. та заниження податку на
додану вартість, яка підлягає
нарахуванню до сплати в бюджет за
підсумками поточного звітного
періоду, з урахуванням залишку
від"ємного значення попереднього
звітного періоду на суму 1625588,00 грн.,
зменшується сума залишку від"ємного
значення, який після бюджетного
відшкодування включається до складу
податкового кредиту наступного
податкового періоду на 73296,00 грн.

За результатами перевірки прийнято
податкове повідомлення-рішення від
05.10.2012 року №/48133, яким позивачу
зменшено розмір від"ємного значення
суми податку на додану вартість у
розмірі 73296,00 грн. у декларації від
15.09.2012 року № за серпень 2012 року,
та податкове повідомлення-рішення
№, яким збільено позивачу податок
на додану вартість на 243813182 грн.

Працівниками відповідача здійснена
камеральна перевірка позивача з питань
достовірності нарахування суми
бюджетного відшкодування податку на
додану вартість у зменшенні податкових
зобов"язань з податку на додану
вартість наступних звітних періодів за
червень 2012 року.

Порушення виявлені під час перервірки
склали у порушенні п.200.1. п.200.3. п.200,4, п.205,
п.206. п.207,п.208. п.200.14ст.200 ПК України, а
саме: позивачем завищено заявлену суму
бюджетного відшкодування у зменшення
податкових зобов"язань з податку на
додану вартість в наступних звітних
(податкових ) періодах за червень 2012
року на суму 1712747 грн.

За результатами перевірки прийнято
податкове повідомлення-рішення від
01.10.2012 року №0/46981, яким позивачу
зменшено суму бюджетного
відшкодування з податку на додану
вартість у розмірі 1712747,00 грн. у
декларації за червень 2012 року, та
нараховані штрафні санкції у розмірі
428186,75 грн.

Працівниками відповідача здійснена
камеральна перевірка даних,
задекларованих у податковій зійтності
з податку на додану вартість, про що
складений акт від 12.10.2012 року
№3167/15-319/37187953.

Порушення виявлені під час перервірки
склали у заниженні суми до сплати
згідно уточнюючого розрахунку
податкових зобов"язань з податку на
додану вартість№ від 13.09.2012 року
за липень 2012 року на суму 13863,00 грн. та
завищено збільшення р.24 залишок
від"ємного значення, який після
бюджетного відшкодування включається
до складу податкового кредиту
наступного податкового періоду на суму
1698884,00 грн. та заниження суми до сплати
згідно уточнюючого розрахунку
податкових зобов"язань з збільшення
р.24 залишок від"ємного значення, який
після бюджетного відшкодування
включається до складу податкового
кредиту наступного податкового
періоду на суму 1698884,00 грн.

За результатами перевірки прийнято
податкове повідомлення-рішення від
05.11.2012 року №/55958, яким позивачу
збільшено суму грошового зобов"язання
з податку на додану вартість на суму
41589,00 грн., із них за основним платежем
27726,00 грн., та штрафними (фінансовими)
санкціями - 13863,00 грн.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції дійшов до висновку
про те, що відсутність належним чином
поданого уточнюючого розрахунку
податкових зобов"язань з податку на
додану вартість у зв"язку з
виправленням самостійно виявлених
помилок за червень 2012 року № від
13.08.2012 року, тому й обгрунтованості
прийняття оскаржуваних
повідомень-рішень.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції,
виходячи з наступного.

Відповідно до п. 46.1 ст. 46 ПК України
податкова декларація, розрахунок (далі
- податкова декларація) - документ, що
подається платником податків (у тому
числі відокремленим підрозділом у
випадках, визначених цим Кодексом)
контролюючому органу у строки,
встановлені законом, на підставі якого
здійснюється нарахування та/або сплата
податкового зобов'язання, чи документ,
що свідчить про суми доходу,
нарахованого (виплаченого) на користь
платників податків - фізичних осіб,
суми утриманого та/або сплаченого
податку. Додатки до податкової
декларації є її невід'ємною частиною.

Положеннями п. 48.1 ст. 48 ПК України
визначено, що форма податкової
декларації повинна містити необхідні
обов'язкові реквізити і відповідати
нормам та змісту відповідних податку
та збору.

Пунктом 50.1 ст. 50 ПК України передбачено,
що у разі якщо у майбутніх податкових
періодах (з урахуванням строків
давності, визначених ст. 102 цього
Кодексу) платник податків самостійно
виявляє помилки, що містяться у раніше
поданій ним податковій декларації
(крім обмежень, визначених цією
статтею), він зобов'язаний надіслати
уточнюючий розрахунок до такої
податкової декларації за формою
чинного на час подання уточнюючого
розрахунку.

Згідно п.п. 4.6.5 розділу V Порядку
заповнення та подання податкової
декларації з податку на додану
вартість, затвердженого Наказом
Міністерства фінансів України від
25.11.2011 року № 1492, зареєстрованим в
Міністерстві юстиції України 20.12.2011
року за № 1490/20228 платники, які
відповідно до ст. 200 розділу V Кодексу
мають право на бюджетне відшкодування
податку на додану вартість та
заповнили рядок 22 декларації,
здійснюють розрахунок бюджетного
відшкодування та подають (Д3) (додаток 3).

Значення рядка 3 (Д3) (додаток 3)
переноситься до рядка 23 декларації за
поточний звітний (податковий) період.
Залежно від обраного платником напряму
повернення суми бюджетного
відшкодування (на рахунок цього
платника у банку або у зменшення
податкових зобов'язань з податку на
додану вартість наступних податкових
періодів) така сума вказується або в
рядку 23.1, або у рядку 23.2, або частково
розподіляється у рядках 23.1 та 23.2
декларації.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач за вищевказаними правилами
подав уточнюючий розрахунок
податкових зобов'язань з податку на
додану вартість у зв'язку з
виправленням самостійно виявлених
помилок за червень 2012 року № від
13.08.2012 року, в якому заповнив рядок 22
"залишок від'ємного значення
попереднього звітного (податкового)
періоду, за вирахуванням суми податку,
яка підлягає сплаті до бюджету за
підсумками поточного звітного
(податкового) періоду" в сумі 1712747,0 грн.
та відобразив по рядку 23.2 суму, що
підлягає бюджетному відшкодуванню
податку на додану вартість у зменшення
податкових зобов'язань з податку на
додану вартість наступних звітних
періодів за червень 2012 року в сумі 1712747,0
грн.

Крім цього, як вбчається із наданих до
справи документів позивачем до
вказаної уточнюючої податкової
звітності з податку на додану вартість
за червень 2012 року подано розрахунок
суми бюджетного відшкодування (Д3)
(додаток 3), в рядку 1 якого визначений
"залишок від'ємного значення
попереднього звітного (податкового)
періоду, за вирахуванням суми податку,
яка підлягає сплаті до бюджету за
підсумками поточного звітного
(податкового) періоду" але не
заповнений рядок 3 "сума, що підлягає
бюджетному відшкодуванню".

Остання обставина слугувала підставою
для здійснення відповідачем висновку
про неподання до уточнюючого
розрахунку додатку 2 "Довідка про
залишок суми від'ємного значення
попередніх податкових періодів, що
залишається непогашеним після
бюджетного відшкодування, отриманого у
звітному податковому періоді, та
підлягає включенню до складу
податкового кредиту наступного
податкового періоду" тому й
необгрунтованності задекларованої
суми бюджетного відшкодування, та
порушення порядку заповнення
податкової звітності.

У відповідно сті до п. 8 розділу VІ
Порядку заповнення та подання
податкової декларації з податку на
додану вартість, затвердженого Наказом
Міністерства фінансів України від
25.11.2011 року № 1492, зареєстрованим в
Міністерстві юстиції України 20.12.2011
року за № 1490/20228 у разі виправлення
помилок у рядках поданої раніше
декларації, до яких повинні додаватися
додатки, до уточнюючого розрахунку
повинні бути подані відповідні
додатки, що містять інформацію щодо
уточнених показників.

На підставі до п. 200.1 ст. 200 ПК України
сума податку, що підлягає сплаті
(перерахуванню) до Державного бюджету
України або бюджетному відшкодуванню,
визначається як різниця між сумою
податкового зобов'язання звітного
(податкового) періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
(податкового) періоду.

Пунктом 200.3 ст. 200 ПК України визначено,
що при від'ємному значенні суми,
розрахованої згідно з п. 200.1 цієї
статті, така сума враховується у
зменшення суми податкового боргу з
податку, що виник за попередні звітні
(податкові) періоди (у тому числі
розстроченого або відстроченого
відповідно до цього Кодексу), а в разі
відсутності податкового боргу -
зараховується до складу податкового
кредиту наступного звітного
(податкового) періоду.

Згідно до п. 200.4 ст. 200 ПК України якщо в
наступному податковому періоді сума,
розрахована згідно з п. 200.1 цієї статті,
має від'ємне значення, то: бюджетному
відшкодуванню підлягає частина такого
від'ємного значення, яка дорівнює сумі
податку, фактично сплаченій
отримувачем товарів/послуг у
попередніх та звітному податкових
періодах постачальникам таких
товарів/послуг або до Державного
бюджету України, а в разі отримання від
нерезидента послуг на митній території
України - сумі податкового
зобов'язання, включеного до податкової
декларації за попередній період за
отримані від нерезидента послуги
отримувачем послуг; залишок від'ємного
значення попередніх податкових
періодів після бюджетного
відшкодування включається до складу
сум, що відносяться до податкового
кредиту наступного податкового
періоду.

Пункт 200.6 ст. 200 ПК України визначає, що
платник податку може прийняти
самостійно рішення про зарахування в
повному обсязі належної йому суми
бюджетного відшкодування або її
частини у зменшення податкових
зобов'язань з цього податку, що виникли
протягом наступних звітних
(податкових) періодів, за наявності
умов, передбачених п. 200.4 цієї статті.
Зазначене рішення відображається
платником податку у податковій
декларації, яку він подає за
результатами звітного (податкового)
періоду, в якому виникає право на
подання заяви про отримання бюджетного
відшкодування згідно з нормами цієї
статті. У разі прийняття такого рішення
зазначена сума не враховується при
розрахунку сум бюджетного
відшкодування наступних звітних
(податкових) періодів.

Відповідно до п. 200.7 ст. 200 ПК України
платник податку, який має право на
отримання бюджетного відшкодування та
прийняв рішення про повернення суми
бюджетного відшкодування, подає
відповідному органу державної
податкової служби податкову
декларацію та заяву про повернення
суми бюджетного відшкодування, яка
відображається у податковій
декларації.

Згідно п. 200.8 ст. 200 ПК України до
податкової декларації платником
податків додаються розрахунок суми
бюджетного відшкодування та оригінали
митних декларацій.

В своїй апеляційній скарзі позивач
каже про дотримання перелічених вище
вимог для отримання бюджетного
відшкодування та в уточнюючому
податковому розрахунку з податку на
додану вартість за червень 2012 року.

Крім цього, позивачем зауважується на
відображенні наміру отримати бюджетне
відшкодування (заповниння рядку 23),
підтвердження права на отримання суми
бюджетного відшкодування шляхом
додавання до такого розрахунку
оригіналів митних декларацій, які
вказують фактичну сплату сум податку
на додану вартість до Державного
бюджету України та підтвердждення
вказаного наміру поданням розрахунку
суми бюджетного відшкодування.

У відповідності до положення про
вантажну митну декларацію,
затвердженого постановою КМ України
від 09.06.1997 року за № 574 (чинного в період
ввезення позивачем товарів на митну
територію України), вантажна митна
декларація - це письмова заява
встановленої форми, що подається
митному органу і містить відомості про
товари та транспортні засоби, які
переміщуються через митний кордон
України, митний режим, у який вони
заявляються, а також іншу інформацію,
необхідну для здійснення митного
контролю, митного оформлення, митної
статистики, нарахування податків,
зборів та інших платежів.

За приписами ст. 88 МК України ( в
редакції чинній на час ввезення
позивачем товарів на митну територію
України) визначено, що декларант
зобов'язаний здійснити декларування
товарів і транспортних засобів
відповідно до порядку, встановленого
цим Кодексом; на вимогу митного органу
пред'явити товари і транспортні засоби
для митного контролю і митного
оформлення; надати митному органу
передбачені законодавством документи
і відомості, необхідні для виконання
митних процедур; сплатити податки і
збори.

Відповідно до ст. 78 МК України
визначено, що митне оформлення
здійснюється митним органом, як
правило, протягом однієї доби з часу
пред'явлення товарів і транспортних
засобів, що підлягають митному
оформленню, подання митної декларації
та всіх необхідних документів і
відомостей. Митне оформлення
вважається завершеним після виконання
митним органом митних процедур,
визначених ним на підставі цього
Кодексу відповідно до заявленого
митного режиму.

Колагія суддів вказує, що надані до
матеріалів справи документи не містять
посилань на оригінали митних
декларацій, а уточнення позивачем
подане в електронному вигляді.

До суду апеляційної інстанції
відповідачем наданий витяг із Реєстру
митних оформлень окремого учасника ЗЕД
у свіх митницях України за період з
01.04.2012 року по 01.08.2012 року, який не
містить відомості про подання митних
декларацій позивачем за період часу
червень, липень 2012 року.

За таких обставин, колегія суддів не
вбачає підстав для задоволення
апеляційної скарги та скасування
рішення суду першої інстанції.

Відповідно ч.1до 195 КАС України суд
апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в
межах апеляційної скарги. Суд
апеляційної інстанції може вийти за
межі доводів апеляційної скарги в разі
встановленні під час апеляційного
провадження порушень, допущених судом
першої інстанції, які призвели до
неправильного вирішення справи.

Згідно до п.1 ч.1 ст. 198 КАС України, за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має залишити апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду - без
змін.

Колегія суддів, дійшла до висновку, що
постанова суду першої інстанції не
підлягає скасуванню, а апеляційна
скарга - задоволенню.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199,
ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Приватного
підприємства "Бюджетні інтер'єрні
рішення" залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 30.05.2013р. по
справі № 820/1881/13-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя Донець Л.О.Судді
Бартош Н.С. Мельнікова Л.В.