Справа № 817/3213/14
Суддя: Шарапа В.М.
Дата ухвалення: 2014-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №817/3213/14

26 листопада 2014 року 15год. 10хв. м. Рівне

Рівненський окружний адміністративний
суд у складі судді Шарапи В.М., за участю
секретаря судового засідання Климчук
В.В. та сторін і інших осіб, які беруть
участь у справі:

позивача: представник Мельник А.М.,

відповідача: представник не прибув,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом

Державного підприємства Національна
атомна енергогенеруюча компанія
"Енергоатом" в особі відокремленого
підрозділу "Складське господарство"

до Рівненської митниці Державної
фіскальної служби України

про визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинення певних дій, -

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство Національна
атомна енергогенеруюча компанія
"Енергоатом" в особі відокремленого
підрозділу "Складське господарство"
звернулось до суду з позовом до
Рівненської митниці Державної
фіскальної служби України про визнання
протиправними дій щодо відмови
повернути вилучені згідно протоколу
від 17.10.2013 року №0405/20400/13 сідла (БРПК
960-300/350Э) креслення 960-300-1-1 СБ, заводські
номера №47-12, №48-12, у кількості 2 штук,
зобов'язання повернути вказане майно.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримала.

Пояснила суду, що підприємство
придбало у ТОВ "Лідер-Р" сідла (БРПК
960-300/350Э) креслення 960-300-1-1 СБ у кількості
2 штук, виробництва Російської
Федерації. Зазначені товари вилучені у
позивача 17.10.2013 року Рівненською
митницею Міндоходів у зв'язку із
порушенням при їх ввезенні митних
правил. Постановою Рівненського
міського суду Рівненської області від
20.06.2014 року вилучені товари зобов'язано
повернути позивачеві. Позивач
звертався до митного органу з вимогою
виконати рішення суду, проте, станом на
даний час товари не повернуто їх
законному власнику. Позивач вважає
такі дії відповідача протиправними.
Представник позивача зазначила, що
придбані товари не перебувають під
митним контролем, а обов'язок
здійснення їх митного оформлення
покладений на ТОВ "Лідер-Р". Тому, на
думку позивача, підприємство не може
нести негативні наслідки невиконання
своїм контрагентом вимог закону.
Просить позов задовольнити повністю.

В судовому засіданні представник
відповідача проти позовних вимог
заперечив.

Пояснив суду, що на підставі матеріалів
перевірки Управління Служби безпеки
України в Рівненській області
виявлено, що сідла (БРПК 960-300/350Э)
креслення 960-300-1-1 СБ у кількості 2 штук
ввезені ТОВ "Лідер-Р" на митну територію
України поза митним контролем, через що
директора товариства притягнуто до
відповідальності, передбаченої
статтею 484 Митного кодексу України, а
товари, які є предметом правопорушення
вилучено у позивача як у їх
теперішнього власника. Відповідач
вважає, що згідно вимог Митного кодексу
України повернення вилучених товарів
стане можливим виключно після
здійснення їх митного оформлення, до
того часу товари зберігаються на
складі митного органу. Просить у
задоволенні позову відмовити повністю.

В судове засідання 26.11.2014 року
представник відповідача не прибув, про
дату, час та місце судового розгляду
повідомлявся належним чином.

Суд вважає за можливе здійснити
розгляд справи за відсутності
відповідача на підставі наявних у
матеріалах справи доказів.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть
участь у справі, повно і всебічно
з'ясувавши всі обставини справи в їх
сукупності, перевіривши їх
дослідженими у судовому засіданні
доказами, суд приходить до висновку, що
в задоволенні позову слід відмовити
повністю.

Судом встановлено, що 30.08.2012 року між
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Лідер-Р" (Продавець)
та Державним підприємством
"Національна атомна енергогенеруюча
компанія "Енергоатом" (Покупець)
укладено договір №, предметом
якого стала поставка запасних частин
до трубопровідної арматури
виробництва ТОВ "Інтерарм" (Російська
Федерація) (а.с. 21-27).

На виконання умов даного договору,
18.03.2013 року позивачем отримано товари -
сідла 960-300-1-1 (БРПК 960-300/350Э) креслення
960-300-1-1СБ у кількості 2 штук (а.с. 28).

Разом з тим, на підставі матеріалів
перевірки Управління Служби безпеки
України в Рівненській області,
Рівненською митницею Міндоходів
виявлено, що ТОВ "Лідер-Р" зазначені
товари ввезені на митну територію
України поза митним контролем або з
приховуванням від митного контролю,
про що складено протокол про порушення
директором ОСОБА_2 митних правил від
24.09.2013 року №0405/20400/13 (а.с. 8-13).

У зв'язку з цим, 17.10.2013 року Рівненською
митницею Міндоходів вилучено зі
Складського господарства Державного
підприємства "Національна атомна
енергогенеруюча компанія "Енергоатом"
сідла 960-300-1-1 (БРПК 960-300/350Э) креслення
960-300-1-1СБ, заводські номера №47-12, №48-13, у
кількості 2 штук, що оформлено
протоколом (а.с.14-15).

Постановою Рівненського міського суду
Рівненської області від 01.11.2013 року по
справі №569/19652/13-п директора ТОВ
"Лідер-Р" ОСОБА_2 визнано винним у
порушенні митних правил та притягнуто
до адміністративної відповідальності,
передбаченої статтею 484 Митного
кодексу України, шляхом накладення
штрафу в сумі 1901010,00 грн. (а.с. 16-18).

Постановою апеляційного суду
Рівненської області від 05.12.2013 року
вказане судове рішення залишено без
змін, відтак, останнє набрало законної
сили (а.с. 19).

20.06.2014 року Рівненським міським судом
Рівненської області прийнято
постанову, якою зобов'язано повернути
вилучені згідно протоколу від 17.10.2013
року №0405/20400/13 сідла 960-300-1-1 (БРПК
960-300/350Э) креслення 960-300-1-1СБ, заводські
номера №47-12, №48-13, у кількості 2 штук їх
власнику - Державному підприємству
"Національна атомна енергогенеруюча
компанія "Енергоатом", витрати по
зберіганню цих товарів на складі
Рівненської митниці Міндоходів
покласти на ОСОБА_2 (а.с. 20).

На звернення позивача від 16.07.2014 року
№45/0-814, від 14.08.2014 року №450-1071
Рівненською митницею Міндоходів
надано відповіді від 28.07.2014 року
№01.1/1/57-08-3540, від 24.09.2014 року №01.1/1/057-05-4436,
з яких вбачається, що повернення майна,
на думку відповідача, можливе лише
після здійснення його митного
оформлення, сплати необхідних митних
платежів та відшкодування витрат на
його зберігання (а.с. 29-31).

Суд погоджується з наведеними
висновками відповідача, вважає їх
такими, що не суперечать закону та
фактичним обставинам справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 458 Митного кодексу
України, порушенням митних правил є
адміністративним правопорушенням, яке
являє собою протиправні, винні (умисні
або з необережності) дії чи
бездіяльність, що посягають на
встановлений цим Кодексом та іншими
актами законодавства України порядок
переміщення товарів, транспортних
засобів комерційного призначення
через митний кордон України,
пред'явлення їх органам доходів і
зборів для проведення митного контролю
та митного оформлення, а також
здійснення операцій з товарами, що
перебувають під митним контролем або
контроль за якими покладено на органи
доходів і зборів цим Кодексом чи іншими
законами України, і за які цим Кодексом
передбачена адміністративна
відповідальність.

Згідно з ч. 1 ст. 459 Митного кодексу
України, адміністративна
відповідальність за порушення митних
правил встановлюється цим Кодексом.

Частиною 1 статті 461 Митного кодексу
України визначено, що за порушення
митних правил можуть бути накладені
такі адміністративні стягнення як
попередження, штраф, або конфіскація
товарів - безпосередніх предметів
порушення митних правил.

Зокрема, статтею 484 Митного кодексу
України передбачено, що зберігання,
перевезення, придбання чи використання
товарів, транспортних засобів
комерційного призначення, ввезених на
митну територію України поза митним
контролем або з приховуванням від
митного контролю, - тягнуть за собою
накладення штрафу в розмірі 100
відсотків вартості цих товарів,
транспортних засобів або їх
конфіскацію.

Частинами 1-2 статті 511 Митного кодексу
України встановлено, що товари -
безпосередні предмети порушення
митних правил та відповідні документи,
необхідні як докази у справі про
порушення митних правил, можуть
тимчасово вилучатися. У разі виявлення
порушень митних правил, передбачених,
зокрема, статтею 484 цього Кодексу,
вилучення товарів, транспортних
засобів комерційного призначення, які
підлягають конфіскації відповідно до
цих статей, а також відповідних
документів є обов'язковим.

При цьому, у пункті 6 частини 5 статті 238
Митного кодексу України закріплено, що
товари, транспортні засоби
комерційного призначення, вилучені
відповідно до статті 511 цього Кодексу
можуть зберігатися на складах органів
доходів і зборів.

В силу вимог Порядку роботи складу
митного органу, що затверджений
наказом Міністерства фінансів України
від 30.05.2012 року №672, зареєстрований в
Міністерстві юстиції України 03.07.2012
року за №1097/21409 (надалі - Порядок),
розміщення товарів, тимчасово
вилучених у справах про порушення
митних правил, на склад митного органу
здійснюється на підставі опису
предметів, складеного на підставі
процесуальних документів, які
передаються на склад протягом
поточного робочого дня, впродовж якого
вони були вилучені, посадовою особою
митниці, яка здійснила їх тимчасове
вилучення (пп. 5.1.11).

В свою чергу, відповідно до ч. 4 ст. 283
Кодексу України про адміністративні
правопорушення, постанова по справі
про адміністративне правопорушення
повинна містити вирішення питання про
вилучені речі і документи.

Згідно з ч. 3 ст. 243 Митного кодексу
України, якщо за рішенням суду по
справі до особи, яка вчинила порушення
митних правил, не буде застосовано
стягнення у вигляді конфіскації
товарів ці товари можуть бути видані
власникові або уповноваженій ним особі
лише після здійснення їх митного
оформлення зі сплатою відповідних
митних платежів, якщо таке оформлення
не було попередньо здійснено, а митні
платежі не сплачувалися.

Положення аналогічного характеру
містяться у статті 242 Митного кодексу
України та пункті 9.1 Порядку, якими
передбачено, що товари, які
зберігаються на складах органів
доходів і зборів під митним контролем,
можуть бути видані їх власникам або
уповноваженим ними особам лише після
митного оформлення зазначених товарів,
відшкодування витрат органів доходів і
зборів на їх зберігання та сплати
відповідних митних платежів.

З матеріалів справи вбачається, що
сідла 960-300-1-1 (БРПК 960-300/350Э) креслення
960-300-1-1СБ, заводські номера №47-12, 48-13, у
кількості 2 штук не були пред'явлені до
митного оформлення ТОВ "Лідер-Р" ні при
їх ввезенні на митну територію України,
ні в подальшому, зокрема у період з
24.09.2013 року по 20.11.2014 року (а.с. 16-18, 65-66).

Суд зазначає, що відповідно до п. 23 ч. 1
ст. 4 Митного кодексу України, митним
оформленням є виконання митних
формальностей, необхідних для випуску
товарів, транспортних засобів
комерційного призначення.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 4 Митного кодексу
України, випуском товарів є надання
органом доходів і зборів права на
користування та/або розпорядження
товарами, щодо яких здійснюється митне
оформлення, відповідно до заявленої
мети.

Таким чином, право вільно
розпоряджатися та користуватися
товарами, які ввозяться на митну
територію України виникає лише після
здійснення їх митного оформлення.

Частиною 1 статті 318 Митного кодексу
України передбачено, що усі товари, які
переміщуються через митний кордон
України підлягають митному контролю.

Пунктом 1 частини 6 статті 321 Митного
кодексу України визначено, що у разі
ввезення на митну територію України,
перебування товарів під митним
контролем закінчується після
закінчення митного оформлення товарів,
що переміщуються через митний кордон
України, за винятком митних режимів,
які передбачають перебування під
митним контролем протягом усього часу
дії митного режиму.

Частиною 5 статті 255 Митного кодексу
України встановлено, що митне
оформлення вважається завершеним
після виконання всіх митних
формальностей, визначених цим Кодексом
відповідно до заявленого митного
режиму, що засвідчується органом
доходів і зборів шляхом проставлення
відповідних митних забезпечень (у тому
числі за допомогою інформаційних
технологій), інших відміток на митній
декларації або документі, який
відповідно до законодавства її
замінює, а також на товаросупровідних
та товарно-транспортних документах у
разі їх подання на паперовому носії.

Отже, митний контроль, як сукупність
заходів, що виконуються митними
органами з метою додержання
встановленого законодавством порядку
ввезення товарів на митну територію
України, завершується після здійснення
митного оформлення товарів.

В силу вимог пункту 1.3 Порядку, робота
складу митного органу повинна бути
організована таким чином, щоб увезення
на склад і вивезення зі складу товарів,
транспортних засобів комерційного
призначення здійснювалися відповідно
до вимог митного законодавства, а
порядок зберігання товарів гарантував
їх постійне перебування під митним
контролем та унеможливлював
надходження (вилучення) товарів з
порушенням законодавства з питань
державної митної справи.

Суд приходить до висновку, що у зв'язку
з тим, що митне оформлення сідел 960-300-1-1
(БРПК 960-300/350Э) креслення 960-300-1-1СБ,
заводські номера №47-12, №48-13, у
кількості 2 штук на даний час не
здійснене, підстави для відмови
відповідача у їх поверненні позивачеві
є законними та обґрунтованими.

За наведених обставин, позовні вимоги
спростовуються наявними у матеріалах
справи належними та допустимими
доказами і до задоволення не
підлягають.

Згідно з ч. 3 ст. 4 Закону України "Про
судовий збір" від 08.07.2011 року №3674-VI, з
позивача підлягає стягненню бюджету
судовий збір у сумі 4384,80 грн.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позивачу - Державному підприємства
Національна атомна енергогенеруюча
компанія "Енергоатом" в особі
відокремленого підрозділу "Складське
господарство", у задоволенні
адміністративного позову до
Рівненської митниці Державної
фіскальної служби України про визнання
дій протиправними та зобов'язання
вчинення певних дій відмовити
повністю.

Стягнути з Державного підприємства
Національна атомна енергогенеруюча
компанія "Енергоатом" в особі
відокремленого підрозділу "Складське
господарство" до Державного бюджету
України судовий збір у сумі 4384 (чотири
тисячі триста вісімдесят чотири) грн. 80
(вісімдесят) коп.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до
Житомирського апеляційного
адміністративного суду через
Рівненський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до Житомирського апеляційного
адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя
Шарапа В.М.