Справа № 9101/27975/2011
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2011-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" вересня 2011 р. справа № 2а-110/11

Колегія суддів Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду у
складі: головуючого
судді: Сафронової
С.В.

суддів:
Поплавського В.Ю. Чепурнова Д.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу Управління
Пенсійного Фонду України в
Саксаганському районі м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області на
постанову Саксаганського районного
суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської
області від 27.01.2011 року

у адміністративній справі № 2а-110/11 за
позовом ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного Фонду України в
Саксаганському районі м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області про
визнання протиправними дій та
перерахунок призначеної пенсії, -

в с т а н о в и л а:

15 листопада 2010 року позивач звернувся
до суду з вищезазначеним позовом, в
якому просив поновити строк звернення
до суду, скасувати рішення Управління
Пенсійного Фонду України в
Саксаганському районі м. Кривого Рогу
про перерахунок його пенсії з
використання показника середньої
заробітної плати за 2007 рік в розмірі
1197,91 грн., як такого, що не відповідає
законодавству та зобов'язати
відповідача здійснити перерахунок
його пенсії з 01.04.2010 року з
застосуванням показника середньої
заробітної плати за 2009 рік в розмірі
1650,43 грн.

Постановою Саксаганського районного
суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської
області від 27.01.2011 року позов ОСОБА_1
задоволено частково, визнано рішення
Управління Пенсійного Фонду України в
Саксаганському районі м. Кривого Рогу
щодо перерахунку пенсії ОСОБА_1 із
застосуванням е розрахунку показника
середньої заробітної плати працівника
за 2007 рік –неправомірним, та
зобов'язано Управління Пенсійного
Фонду України в Саксаганському районі
м. Кривого Рогу здійснити перерахунок
пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2010 року із
застосуванням в розрахунку показника
середньої заробітної плати працівника
за календарні рік, що передує року
перерахунку пенсії. В іншій частині
вимог позивача судом відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеною
постановою суду першої інстанції,
відповідач звернувся з апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
оскаржувану постанову та прийняти
нову, якою відмовити у задоволенні
вимог адміністративного позову.

Відповідно до ч.2 ст.197 КАС України
апеляційний розгляд справи
здійснюється в порядку письмового
провадження.

Перевіривши матеріали справи та
обговоривши доводи скарги, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню, а постанова суду
першої інстанції скасуванню з таких
підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
матеріалами справи підтверджено, що
позивач перебуває на обліку в УПФУ в
Саксаганському районі м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області з 14.02.2004 року
та отримує пенсію за віком на пільгових
умовах за Списком № 2. Після
призначення пенсії ОСОБА_1 продовжував
працювати, у зв’язку з чим 01.04.2010 року
звернувся до територіального
пенсійного органу з заявою про
перерахунок пенсії відповідно до ч.4
ст.42 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», надавши документи на
підтвердження страхового стажу.

У зв’язку з тим, що перерахунок пенсії
позивача був проведений УПФУ з
застосуванням показника середньої
заробітної плати за 2007 рік, ОСОБА_1
оскаржив рішення відповідача до суду
вказуючи на порушення відповідачем
приписів ч.4 ст.42 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування»щодо перерахунку пенсії з
застосовуванням показника середньої
заробітної плати за календарний рік, що
передує року перерахунку пенсії,
безпідставне не застосування судом
першої інстанції показника середньої
заробітної плати за 2009 рік, та
порушення тим самим його прав, оскільки
при застосуванні показника середньої
заробітної плати за 2007 рік було суттєво
знижено розмір його пенсії при
перерахунку.

Задовольняючи вимоги позивача, суд
першої інстанції виходив з того, що
відповідач під час перерахунку пенсії
позивача у 2010 році повинен був
застосовувати показник середньої
заробітної плати за 2009 рік, бо 2009 рік є
календарним роком який передує 2010 року,
(року, коли здійснюється перерахунок), а
застосування відповідачем у даному
випадку показника середньої
заробітної плати за 2007 рік при
перерахунку пенсії ОСОБА_1 суттєво
знизило її розмір.

За наведених обставин, суд першої
інстанції дійшов висновку про
обґрунтованість вимог позивача в
частині визнання неправомірним
рішення Управління Пенсійного Фонду
України в Саксаганському районі м.
Кривого Рогу щодо перерахунку пенсії
ОСОБА_1 із застосуванням в розрахунку
показника середньої заробітної плати
працівника за 2007 рік. Посилаючись на
положення ст.46 Конституції України, ч.2
ст.87 Закону України «Про пенсійне
забезпечення»і ст.1 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування»суд першої інстанції
визначив, що належним заходом
відновлення прав позивача є
зобов'язання відповідача здійснити
перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2010 року
із застосуванні в розрахунку показника
середньої заробітної плати працівника
за календарний рік, що передує року
перерахунку пенсії.

Колегія суддів апеляційної інстанції
не погоджується з таким висновком суду
першої інстанції, оскільки він не
знайшов свого підтвердження під час
апеляційного розгляду справи.

Як встановлено судом першої інстанції,
позивачу був проведений перерахунок
пенсії відповідно до статті 42 Закону
України "Про загальнообов’язкове
пенсійне страхування" №1058 (далі Закон
№ 1058 від 9 липня 2003 року) відповідно до
його заяви. При перерахунку був
застосований показник середньої
заробітної плати за 2007 рік (1197,91
гривень), з чим позивач не згоден та
звернувся до суду за захистом своїх
прав.

Суть спору полягає у можливості
застосування при перерахунку пенсії
показника середньої заробітної плати
(доходу) в середньому на одну
застраховану особу в цілому по Україні
2009 рік.

Перерахунок пенсій у зв’язку із
збільшенням середньої заробітної
плати працівників, зайнятих у галузях
економіки України та страхового стажу
регулюється статтею 42 Закону № 1058 від 9
липня 2003 року, частина 4 якої
передбачає, що у разі якщо застрахована
особа після призначення пенсії
продовжувала працювати, провадиться
перерахунок пенсії з урахуванням
страхового стажу після призначення
пенсії. Кожний наступний перерахунок
пенсії провадиться не раніш як через 2
роки після попереднього перерахунку з
урахуванням страхового стажу після
призначення пенсій. Перерахунок пенсій
здійснюється із заробітної плати
(доходу), з якої була обчислена пенсія,
або за періоди страхового стажу
зазначені в частині 1 статті 40 цього
Закону.

Така редакція існує після визнання
неконституційними змін, внесених
підпунктом "б"підпункту 10 пункту 35
Розділу 2 Закону України "Про Державний
бюджет України на 2008 рік та про
внесення змін до деяких законодавчих
актів України" від 28 грудня 2007 року №
107-VI визнаних такими, що не відповідають
Конституції України (є
неконституційними), згідно з Рішенням
Конституційного Суду України від 22
травня 2008 року № 10-рп/2008.

Скасовані зміни надавали можливість
перераховувати пенсію із заробітної
плати за періоди страхового стажу,
зазначені в частині 1 статті 40 цього
Закону, із застосуванням показника
середньої заробітної плати
працівників в середньому на одну
застраховану особу в цілому по Україні,
з якої сплачено страхові внески та яка
відповідно до цього Закону
враховується для обчислення пенсії за
календарний рік, що передує року
перерахунку пенсії.

Аналіз відновленої (діючої) норми
абзацу 3 частини 4 статті 42 Закону № 1058
від 9 липня 2003 року доводить що
перерахунок пенсії здійснюється із
заробітної плати (доходу), з якої була
обчислена пенсія, або за періоди
страхового стажу зазначені в частині
першій статті 40 цього Закону.

Тобто, правила частини першої статті 40
при перерахунку пенсії, застосовуються
виключно з метою визначення періоду
страхового стажу, за який може бути
обчислена заробітна плата (дохід).

Частина перша статті 40 передбачає, що
для обчислення пенсії враховується
заробітна плата (дохід) за будь-які 60
календарних місяців страхового стажу
підряд до 1 липня 2000 року, незалежно від
перерв, та за весь період страхового
стажу починаючи з 1 липня 2000 року.

Середня заробітна плата працівників,
зайнятих у галузях економіки України,
за календарний рік, що передує року
звернення за призначенням пенсії,
використовується як складова для
призначення пенсії відповідно до
частини 2 статті 40 Закону № 1058 від 9
липня 2003 року, і є величиною постійною
не змінною при перерахунку пенсії, на
відміну від інших показників, які
використовуються при визначенні
заробітної плати (доходу)
застрахованої особи для обчислення
пенсії.

Суд зазначає, що правове розуміння
понять "середньої заробітної плати
працівників, зайнятих у галузях
економіки України"та "показник
середньої заробітної плати
працівників в середньому на одну
застраховану особу в цілому по Україні,
з якої сплачено страхові внески та яка,
відповідно до цього закону
враховується для обчислення пенсії за
календарний рік, що передує року
перерахунку пенсії" є різними
правовими категоріями в основі цієї
різності лежить, перед усім, різні
економічні критерії їх визначеності, в
наслідок чого ототожнювати, змішувати
ці понятті не передбачається можливим.
Таке ототожнення судом першої
інстанції є помилковим, неправомірним,
безпідставним.

Відповідно до пункту 6 статті 92
Конституції України виключно законами
України визначаються, зокрема, форми і
види пенсійного забезпечення. Такими
законами є Закон України "Про пенсійне
забезпечення" від 5 листопада 1991 року №
1788-12 (далі - Закон № 1788 від 5 листопада 1991
року) та Закон № 1058 від 09 липня 2003 року.
З огляду на зазначене та керуючись
положеннями принципу законності
закріпленого в статті 9 КАС України
приписи постанови № 530 від 28 травня 2008
року не можуть застосовуватись до
спірних відносин.

Перерахунок пенсії з більш високого
заробітку передбачений статтею 69
Закону № 1788 від 5 листопада 1991 року,
відповідно до якої пенсіонерам, які
пропрацювали після призначення пенсії,
у тому числі за віком, не менш як два
роки з більш високим заробітком, ніж
той, з якого було обчислено пенсію,
встановлюється за заявою пенсіонера
новий розмір пенсії виходячи з більш
високого заробітку, який визначається
за два роки роботи підряд для
призначення пенсії відповідно до
статей 64-67 цього Закону. У разі дальшого
зростання заробітку пенсіонера
провадиться за його заявою новий
перерахунок пенсії. Кожний наступний
перерахунок пенсії провадиться не
раніш ніж через два роки після
попереднього перерахунку.

З урахуванням зазначеного, підстави
для перерахунку пенсії позивача із
застосуванням показника середньої
заробітної плати працівників в
середньому на одну застраховану особу
в цілому по Україні, як встановив суд
першої інстанції відсутні.

Колегія суддів зазначає, що обчислення
включає в себе призначення та
перерахунок пенсії, разом з цим це не є
тотожні поняття, вони мають різний
правовий зміст та правове
навантаження, при цьому формула
обчислення заробітної плати (доходу)
для обчислення пенсії (призначення та
перерахунку) визначається частиною 2
статті 40 Закону України № 1058 від 09
липня 2003 року, з тією тільки різницею,
що середня заробітна плата
працівників, зайнятих у галузях
економіки України, за календарний рік,
що передує року звернення визначається
один раз при призначенні пенсії, і в
подальшому використовується як
постійна величина для пенсіонера, на
відміну від інших показників, а саме
суми коефіцієнтів заробітної плати
(доходу) за кожний місяць та кількості
місяців страхового стажу, за які
розраховано коефіцієнти заробітної
плати (доходу) застрахованої особи.

З огляду на зазначене жодних підстав
для задоволення позовних вимог судова
колегія не вбачає.

З урахуванням зазначеного, суд
апеляційної інстанції вважає, що судом
першої інстанції порушені норми
матеріального права, що призвело до
неправильного вирішення справи, що є
підставою для скасування судового
рішення.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.198 КАС України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції при наявності визначених у
ст.202 КАС України підстав, суд
апеляційної інстанції має право
скасувати її та прийняти нову
постанову суду.

Таким чином апеляційна скарга підлягає
задоволенню, а постанова суду першої
інстанції скасуванню, у тому числі і в
частині відмови в задоволені частини
вимог позивача, і підставою для цього є
відсутність в рішенні суду першої
інстанції будь-яких обґрунтувань в
якій саме частині в позові ОСОБА_1 слід
відмовити.

На підставі викладеного, керуючись п.3
ч.1 ст.198, п.4 ч.1 ст.202, ст.205, ст.207 КАС
України, судова колегія –

П о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного Фонду України в
Саксаганському районі м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області
–задовольнити

Постанову Саксаганського районного
суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської
області від 27.01.2011 року - скасувати

У задоволені позову ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного Фонду України в
Саксаганському районі м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області - відмовити
у повному обсязі.

Постанова набирає законної сили з
через п’ять днів після направлення
копій особам, які беруть участь у
справі (ч. 5 статті 254 КАС України).
Касаційна скарга на судове рішення
може бути подана безпосередньо до суду
касаційної інстанції протягом
двадцяти днів після набрання законної
сили судовим рішенням суду апеляційної
інстанції, крім випадків, передбачених
цим Кодексом.

Головуючий:
С
.В. Сафронова

Суддя:

В.Ю. Поплавський

Суддя:

Д.В. Чепурнов