Справа № 2а-304/12
Суддя: Гулид Р.М.
Дата ухвалення: 2014-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2014 року
Справа № 171824/12

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі :

головуючого судді
Гулида Р.М.,

суддів:
Кузьмича С.М., Каралюса В.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Львові апеляційну скаргу
ОСОБА_1 на постанову Бродівського
районного суду Львівської області від
11.06.2012 року у справі за позовом ОСОБА_1
до Головного управління Пенсійного
фонду України в Львівській області про
зобов'язання провести нарахування та
виплату пенсії,-

В С Т А Н О В
И В :

13.07.2011 року позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом до ГУПФУ, в
якому просив зобов'язати відповідача
зробити перерахунок та виплачувати
призначену пенсію відповідно до ст.50,
ст.54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» з 23.10.1998 року, виходячи з
розміру мінімальної пенсії за віком,
згідно вимог Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

В обґрунтування заявлених вимог
посилається на те, що він є інвалідом
ІІІ групи, віднесений до першої
категорії постраждалих внаслідок
аварії на Чорнобильській АЕС. Згідно
ст.54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» розмір пенсії для
інвалідів ІІІ групи, щодо яких
встановлено зв'язок з Чорнобильською
катастрофою не може бути нижчим 6-ти
мінімальних пенсій за віком.
Відповідач нараховує пенсію позивачу
за рахунок коштів державного бюджету
виходячи з постанови Кабінету
Міністрів України №1 від 03.01.2002 року,
постанови Кабінету Міністрів України
№894 від 13.07.2004 року, постанови Кабінету
Міністрів України №530 від 28.05.2008 року,
постанови Кабінету Міністрів України
№654 від 16.07.2008 року, Закону України «Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
внесення змін до деяких законодавчих
актів України» від 28.12.2007 року, якими
встановлено базову величину для
обчислення відповідних пенсій та
поетапне збільшення їх розміру, що на
думку позивача суперечить чинному
законодавству, оскільки такий розмір
пенсій є значно меншим, ніж це
передбачено Законом України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Постановою Бродівського районного
суду Львівської області від 11.06.2012 року
в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із постановою суду
першої інстанції позивач подав
апеляційну скаргу в якій просить
постанову суду першої інстанції
скасувати. В обґрунтування апеляційної
скарги апелянт посилається на
порушення норм матеріального і
процесуального права при винесенні
судом постанови.

Заслухавши суддю доповідача, пояснення
сторін, вивчивши матеріали справи та
доводи апеляційної скарги, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню з
наступних міркувань.

Згідно матеріалів справи позивач є
особою, яка постраждала внаслідок
Чорнобильської катастрофи категорії 1,
є інвалідом ІІІ групи внаслідок
захворювання, яке пов'язане з аварією
на Чорнобильській АЕС.

Відповідно до ст. 50 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» особам,
віднесеним до категорії 1,
призначається щомісячна додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю,
інвалідам IІІ групи у розмірі 50%
мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до п.п.12, п.28 розділу II Закону
України «про внесення змін до деяких
законодавчих актів України Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» від 23
листопада 2007 року, який набрав чинності
01 січня 2008 року, текст ст. ст. 50Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
було викладено у новій редакції. Проте
рішенням Конституційного Суду України
№10-рп/2008 від 22 травня 2008 року визнано
таким, що не відповідають Конституції
України (є неконституційними)
положення п. 28 розділу ІІ «Внесення
змін до деяких законодавчих актів
України» Закону України «Про Державний
бюджет України на 2008 рік та про
внесення змін до деяких законодавчих
актів України». Положення п. 28
вказаного закону, які визнані
неконституційними, втратили чинність з
дня ухвалення Конституційним Судом
вказаного рішення, у якому було вказано
на пеюдиційність при розгляді судами
загальної юрисдикції позовів у зв'язку
з правовідносинами, що виникли
внаслідок дії неконституційного акта.

Відповідач виплачував позивачу
додаткову пенсію в менших розмірах,
керуючись постановою Кабінету
Міністрів України від 16 липня 2008 року
№654 «Про підвищення рівня пенсійного
забезпечення громадян».

Виходячи з принципу пріоритетності
законів над підзаконними актами при
визначенні позивачу розмірів
додаткової пенсії, застосуванню
підлягають ст. 50 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», а не
згадана вище постанова уряду, оскільки
остання істотно звужує обсяг раніше
встановлених законом прав.

Відповідно до ч. 3 ст. 67 Закону України
«Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», в разі
збільшення розміру прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, визначеного законом,
підвищується розмір додаткової пенсії
за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам,
віднесеним до 1, 2, 3, 4 категорії, та
розмір щомісячної компенсації сім'ям
за втрату годувальника внаслідок
Чорнобильської катастрофи.

Суд першої інстанції невірно зазначив,
що позивач має право на проведення
перерахунку та виплату додаткової
пенсії, відповідно до ст. 50 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Стосовно позовних вимог щодо
перерахунку та виплати основної пенсії
відповідно до ст. 54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», колегія
суддів приходить до висновку, що в
задоволені таких слід відмовити з
наступних підстав.

Згідно ст. 7 Закону України «Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби та деяких інших
громадян» військовослужбовцям,
особам, які мають право на пенсію за цим
законом та членам їх сімей, які
одночасно мають право на різні
державні пенсії, призначається одна
пенсія за їх вибором.

Як видно з матеріалів справи а саме
відповіді Головного управління
Пенсійного фонду України в Львівській
області, позивач з 24.12.2007 року отримує
пенсію відповідно до Закону України
«Про пенсійне забезпечення осіб
звільнених з військової служби та
деяких інших громадян» а тому щодо
перерахунку та виплати основної пенсії
відповідно до ст. 54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» слід
відмовити.

Статтею 99 КАС України визначаються
строки звернення до адміністратив ного
суду з адміністративним позовом з
метою досягнення юри дичної
визначеності у публічно-правових
відносинах. Ці строки обмежують час,
протягом якого такі правовідносини
можуть вва жатися спірними після їх
завершення, якщо ніхто не звернувся до
суду за вирішенням спору, відносини
стають стабільними.

Разом із тим, при вирішенні
адміністративного позову щодо
проведення перерахунку пенсії за
період з часу призначення пенсії по
даний час, судом першої інстанції
безпідставно не враховано, що згідно із
ч. 2 ст. 99 КАС України для звернення до
адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи
встановлюється шестимісячний строк,
який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Відповідно до ч.1 ст. 100 КАС України
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд за заявою особи, яка його подала, не
знайде підстав для поновлення строку.

Пропущення строку звернення до
адміністративного суду є підставою для
залишення без розгляду
адміністративного позову (ч.1 ст. 100 КАС
України у редакції, чинній на час
виникнення спірних правовідносин та
вирішення справи судом першої
інстанції).

Враховуючи наведене колегія суддів
вважає, що позовні вимоги позивача до
ГУПФУ про зобов'язання відповідача
провести перерахунок пенсії згідно ст.,
ст. 50,54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» за період з 23.08.1998 року по
12.01.2011 року включно слід залишити без
розгляду.

На виконання вимог Закону України від 14
червня 2011 року № 3491-VI «Про внесення
змін до Закону України «Про Державний
бюджет України на 2011 рік» Кабінетом
Міністрів України прийнято постанову
від 6 липня 2011 року № 745 «Про
встановлення деяких виплат, що
фінансуються за рахунок коштів
державного бюджету», яка набрала
чинності 23 липня 2011 року. Вказані зміни
в законодавстві неконституційними не
визнавались.

Відтак, до набрання чинності
зазначеною постановою Кабінету
Міністрів України, тобто до 23 липня 2011
року, у справах щодо розміру пенсії
слід застосовувати положення ст.50, ст.67
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

З врахуванням вище наведеного судова
колегія вважає, що доводи апеляційної
скарги являються суттєвими і складають
підстави для висновку про неправильне
застосування судом першої інстанції
норм процесуального права, які
призвели до неправильного вирішення
справи, а також має місце
невідповідність висновків суду
обставинам справи.

Керуючись ст. 160, ст.195, ст.197, п. 3 ч. 1 ст. 198,
ст. 202, ст. 203 ст.205, ст.207, ст. 254 КАС
України, суд,-

П О С Т А Н О В И
В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити
частково, скасувати постанову
Бродівського районного суду
Львівської області від 11.06.2012 року у
справі №2а-304/2012, та прийняти нову
постанову, якою позов задовольнити
частково.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного
управління Пенсійного фонду України в
Львівській області про зобов'язання
відповідача провести перерахунок та
виплату пенсії згідно ст.50, ст.54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
за період з 23.08.1998 року по 12.01.2011 року
включно залишити без розгляду.

Прийняти нову постанову, якою позов
ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати дії Головного управління
Пенсійного фонду України в Львівській
області щодо невиплати ОСОБА_1
додаткової пенсії згідно ст. 50 Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
неправомірними.

Зобов'язати Головне управління
Пенсійного фонду України в Львівській
області здійснити перерахунок та
виплату ОСОБА_1 додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров'ю, в розмірі 50%
мінімальної пенсії за віком згідно ст.
50 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» за період з 13.01.2011 року по
22.07.2011 року з врахуванням ст. 28 Закону
України «Про загальнообов`язкове
державне пенсійне страхування» та
виплачених сум.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 256 КАС України
допустити вищезазначену постанову до
негайного виконання у межах суми
стягнення за один місяць.

В задоволені решти позовних вимог
відмовити.

Постанова набирає законної сили з
моменту її проголошення, та може бути
оскаржена до Вищого адміністративного
суду України протягом двадцяти днів
шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий суддя
Р.М. Гулид

Судді
С.М. Кузьмич

В.М. Каралюс