Справа № 9101/56219/2012
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2012-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" травня 2012 р. справа № 2а-5920/11/0818

Колегія суддів Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду у
складі: головуючого судді:
Семененка Я.В.

суддів: Бишевської Н.А.
Добродняк І.Ю

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Дніпропетровську
апеляційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Орджонікідзевського
районного суду м. Запоріжжя від 06 липня
2011 року у справі №2а-5920/0818/2011 за позовом
ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду
України в Орджонікідзевському районі
м. Запоріжжя

про зобов'язання відповідача
вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2011 року позивач звернувся
до суду з позовом управління
Пенсійного фонду України в
Орджонікідзевському районі м.
Запоріжжя, в якому просив визнати
протиправною бездіяльність
відповідача та зобов'язати здійснити
перерахунок пенсії з підвищенням її на
30% мінімальної пенсії за віком та
провести відповідні виплати з 2006 року.

В обґрунтування своїх вимог
позивач посилався на те, що має статус
«дитини війни», тому користується
всіма правами та пільгами,
передбаченими Законом України «Про
соціальний захист дітей війни».

Постановою Орджонікідзевського
районного суду м. Запоріжжя від 06 липня
2011 року, ухваленою в порядку
скороченого провадження,
адміністративний позов задоволено
частково, а саме визнано протиправною
відмову відповідача щодо нарахування
та виплати позивачу як дитині війни
підвищення до пенсії на 30% мінімальної
пенсії за віком відповідно до ст.. 6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни»; зобов'язано відповідача
здійснити нарахування і виплатити
позивачу підвищення пенсії в розмірі 30%
мінімальної пенсії за віком відповідно
до ст.. 6 Закону України «Про соціальний
захист дітей війни», ч.1 ст. 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» за
період з 21.11.2010 року по 18.06.2011 року з
урахуванням різниці, яка була
виплачена за цей період. В задоволені
решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з постановою суду
позивач звернувся з апеляційною
скаргою, в якій просив скасувати
постанову суду першої інстанції та
винести нову постанову якою повністю
задовольнити позовні вимоги .

Апеляційна скарга мотивована тим,
що судом першої інстанції помилково
застосовано норми ст.. 99,100 КАС України.
На думку позивача встановлений ст..99
КАС України строк, не застосовується до
спірних правовідносин. Такі висновки
позивач обґрунтував посиланням на ч.2
ст.87 Закону України "Про пенсійне
забезпечення".

Перевіривши законність і
обґрунтованість постанови суду першої
інстанції, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджено, що позивач
народився 1940 року та відповідно до абз.
1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни»має
статус дитини війни що підтверджується
наявною в матеріалах справи копією
посвідчення (а.с. 8).

Згідно статті 6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни"дітям
війни, пенсії або щомісячне довічне
грошове утримання чи державна
соціальна допомога, що виплачується
замість пенсії, підвищуються на 30
відсотків мінімальної пенсії за віком.

Отже, позивач є особою, яка має право
на отримання підвищення до пенсії, у
розмірах, які визначено Законом, а
відтак має право на звернення до суду
за захистом порушеного такого права.

В той же час, право на звернення до
суду не є абсолютним і може бути
обмеженим, в тому числі і встановленням
строків для звернення до суду.

Відповідно до положень частини 2
статті 5 Кодексу адміністративного
судочинства України провадження в
адміністративних справах здійснюється
відповідно до закону, чинного на час
вчинення окремої процесуальної дії,
розгляду і вирішення справи.

30 липня 2010 року набрали чинності
зміни до Кодексу адміністративного
судочинства України. В частину другу
статті 99 КАС України внесено зміни,
відповідно до яких для звернення до
адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи
встановлюється шестимісячний строк,
який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Отже, чинне законодавство,
встановленими строками, обмежує
звернення до суду за захистом прав,
свобод та інтересів. Це, насамперед,
обумовлено специфікою спорів, які
розглядаються в порядку
адміністративного судочинства, а
запровадження таких строків
обумовлене досягненням юридичної
визначеності у публічно-правових
відносинах. Ці строки обмежують час,
протягом якого такі правовідносини
можуть вважатися спірними.

Рішенням Конституційного Суду
України № 17-рп/2011 від 13 грудня 2011 року
визначено, що держава може
встановленням відповідних
процесуальних строків, обмежувати
строк звернення до суду, що не впливає
на зміст та обсяг конституційного
права на судових захист і доступ до
правосуддя.

У відповідності до ст. 100 КАС
України, в редакції яка діяла на час
розгляду справи в суді першої
інстанції, адміністративний позов,
поданий після закінчення строків,
установлених законом, залишається без
розгляду, якщо суд за заявою особи, яка
його подала, не знайде підстав для
поновлення строку, про що
становляється ухвала.

Згідно ст.. 100 КАС України, яка діє на
час розгляду справи у суді апеляційної
інстанції, адміністративний позов,
поданий після закінчення строків,
установлених законом, залишається без
розгляду, якщо суд на підставі позовної
заяви та доданих до неї матеріалів не
знайде підстав для визнання причин
пропуску строку звернення до
адміністративного суду поважними, про
що постановляється ухвала. Позовна
заява може бути залишена без розгляду
як на стадії вирішення питання про
відкриття провадження в
адміністративній справі без
проведення судового засідання, так і в
ході підготовчого провадження чи
судового розгляду справи.

Як вбачається з матеріалів справи,
в адміністративному позові заявлено
вимоги про перерахунок та виплату
підвищення до пенсії за 2007- 2010 роки,
тобто, заявлено вимоги поза межами
строку, який визначено ст..99 КАС
України. В обґрунтування причин
поважності пропуску строку звернення
до суду з позовом про захист порушених
прав позивач посилався на те, що про
факт порушення його прав йому стало
відомо після висвітлення таких фактів
у засобах масової інформації.

Колегія суддів вважає, що будь-які
об'єктивні чи суб'єктивні обставини не
позбавляли позивача можливості
звернутися до суду, у визначені законом
строки, з відповідним позовом до
відповідача, якщо позивач вважав, що
діями чи бездіяльністю відповідача
порушуються його права та законні
інтереси. Виплати підвищення до пенсії
є щомісячними, а відтак позивач знав
розмір цих виплат і в разі не згоди мав
право звернутися до суду. Право на
звернення до суду не залежить від
прийняття рішень Конституційним Судом
України.

Таким чином, з урахуванням строку
звернення до суду з позовом, який
визначено ст.. 99 КАС України, в редакції
з 30.07.2010 року, суд першої інстанції
дійшов обґрунтованого висновку про
необхідність зобов'язання управління
Пенсійного фонду України в
Орджонікідзевському районі м.
Запоріжжя провести перерахунок та
виплатити позивачу недоотримані суми
щомісячного підвищення до пенсії,
передбаченого ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни»з 24.11.2010
року по 18.06.2011 року.

В апеляційній скарзі позивач
виходив з того, що встановлений ст..99
КАС України строк, не застосовується до
спірних правовідносин. Такі висновки
позивач обґрунтував посиланням на ч.2
ст.87 Закону України "Про пенсійне
забезпечення".

Відповідно до ч.2 ст..87 Закону
України «Про пенсійне
забезпечення»суми пенсії, не одержані
своєчасно з вини органу, що призначає
або виплачує пенсію, виплачуються за
минулий час без обмеження будь-яким
строком.

Згідно п.16 Прикінцевих положень
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" до приведення
законодавства України у відповідність
із цим Законом закони України та інші
нормативно-правові акти
застосовуються в частині, що не
суперечать цьому закону.

Відповідно до ч.2 ст.46 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" нараховані суми
пенсії, не отримані з вини органу, що
призначає і виплачує пенсію,
виплачуються за минулий час без
обмеження будь-яким строком з
нарахуванням компенсації втрати
частини доходів.

Таким чином, строк давності
звернення до суду не застосовується
лише до вимог щодо нарахованих пенсій.
В спірних правовідносинах підвищення
до пенсії не було нараховане пенсійним
органом, а відтак доводи позивача щодо
застосування вимог ст.87 Закону України
"Про пенсійне забезпечення" є
помилковими.

За таких обставин, колегія суддів
дійшла висновку про те, що суд першої
інстанції в достатньому обсязі
встановив обставини справи та ухвалив
законне і обґрунтоване рішення.

Керуючись п. 1 ч.1 ст. 198, ст. ст. 200, 205, 206
КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити
без задоволення, а постанову
Орджонікідзевського районного суду м.
Запоріжжя від 06 липня 2011 року у справі
№2а-5920/0818/2011-без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту
постановлення та відповідно до ч.10
ст.183-2 КАС України є остаточною і
оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Я.В. Семененко

Суддя:
Н.А. Бишевська

Суддя:
І.Ю. Добродняк