Справа № 820/4544/13-а
Суддя: Рибченко А.О.
Дата ухвалення: 2014-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"28" жовтня 2014 р. м. Київ
К/800/62502/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача
Рибченка А.О.

суддів:
Голубєвої Г.К.

Карася О.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами касаційну скаргу
Державної податкової інспекції у
Московському районі м. Харкова
Головного управління Міндоходів у
Харківській області

на постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 15 липня
2013 року

та ухвалу Харківського апеляційного
адміністративного суду від 22 жовтня
2013 року

у справі № 820/4544/13-а

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Лотос Харків»

до Державної податкової інспекції у
Московському районі м. Харкова
Головного управління Міндоходів у
Харківській області

про визнання дій незаконними, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Лотос Харків» (далі -
ТОВ «Лотос Харків»; позивач)
звернулось до суду з позовом до
Державної податкової інспекції у
Московському районі м. Харкова
Головного управління Міндоходів у
Харківській області (далі - ДПІ у
Московському районі м. Харкова ГУ
Міндоходів у Харківській області;
відповідач), в якому, з урахуванням
уточнення позовних вимог, просило
визнати протиправними дії відповідача
щодо проведення документальної
позапланової виїзної перевірки
товариства, за наслідками якої
складено акт № 1442/2220/35475276 від
10 квітня 2013 року, а також зобов'язати
податковий орган поновити в системі
автоматизованого співставлення
податкового кредиту та податкових
зобов'язань у розрізі контрагентів на
рівні Державної податкової служби
України дані податкової звітності
позивача за листопад 2011 року шляхом
виключення даних, внесених на підстав
акту перевірки № 1442/2220/35475276 від
10 квітня 2013 року.

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 15 липня
2013 року, залишеною без змін
ухвалою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 22 жовтня 2013
року, адміністративний позов
задоволено частково. Визнано
протиправними дії ДПІ у Московському
районі м. Харкова ГУ Міндоходів у
Харківській області щодо проведення
документальної позапланової виїзної
перевірки ТОВ «Лотос Харків», за
наслідками якої складено акт
№ 1442/2220/35475276 від 10 квітня 2013 року. В
іншій частині позовних вимог
відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятими судовими
рішеннями у справі, відповідач
оскаржив їх в касаційному порядку до
Вищого адміністративного суду України.

В поданій касаційній скарзі, ДПІ у
Московському районі м. Харкова ГУ
Міндоходів у Харківській області,
посилаючись на порушення судами першої
та апеляційної інстанцій норм
матеріального права, просить скасувати
постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 15 липня 2013
року, ухвалу Харківського апеляційного
адміністративного суду від 22 жовтня 2013
року та прийняти нове рішення, яким в
задоволенні позову відмовити в повному
обсязі.

Заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши
правильність застосування судами
попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
юридичної оцінки обставин справи в
межах доводів касаційної скарги
відповідно до статті 220 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України дійшла
висновку, що касаційна скарга підлягає
задоволенню, виходячи з таких підстав.

Відповідно до пункту 75.1 статті 75 ПК
України органи державної податкової
служби мають право проводити
камеральні, документальні (планові або
позапланові; виїзні або невиїзні) та
фактичні перевірки.

Згідно з підпунктом 75.1.2 пункту 75.1
статті 75 ПК України документальною
перевіркою вважається перевірка,
предметом якої є своєчасність,
достовірність, повнота нарахування та
сплати усіх передбачених цим Кодексом
податків та зборів, а також дотримання
валютного та іншого законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладено на контролюючі органи,
дотримання роботодавцем законодавства
щодо укладення трудового договору,
оформлення трудових відносин з
працівниками (найманими особами) та яка
проводиться на підставі податкових
декларацій (розрахунків), фінансової,
статистичної та іншої звітності,
регістрів податкового та
бухгалтерського обліку, ведення яких
передбачено законом, первинних
документів, які використовуються в
бухгалтерському та податковому обліку
і пов'язані з нарахуванням і сплатою
податків та зборів, виконанням вимог
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на органи
державної податкової служби, а також
отриманих в установленому
законодавством порядку органом
державної податкової служби
документів та податкової інформації, у
тому числі за результатами перевірок
інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка
не передбачається у плані роботи
органу державної податкової служби і
проводиться за наявності хоча б однієї
з обставин, визначених цим Кодексом.

Документальною виїзною перевіркою
вважається перевірка, яка проводиться
за місцезнаходженням платника
податків чи місцем розташування
об'єкта права власності, стосовно якого
проводиться така перевірка.

За змістом пункту 78.5 статті 78 ПК
України допуск посадових осіб органів
податкової служби до проведення
документальної позапланової виїзної
перевірки здійснюється згідно із
статтею 81 цього Кодексу.

Пунктом 81.1 статті 81 ПК України
передбачено, що посадові особи органу
державної податкової служби мають
право приступити до проведення
документальної виїзної перевірки,
фактичної перевірки за наявності
підстав для їх проведення, визначених
цим Кодексом, та за умови пред'явлення
або надіслання у випадках, визначених
цим Кодексом, таких документів:
направлення на проведення перевірки;
копії наказу про проведення перевірки;
службового посвідчення осіб, які
зазначені в направленні на проведення
перевірки.

Непред'явлення або ненадіслання у
випадках, визначених цим Кодексом,
платнику податків (його посадовим
(службовим) особам або його
уповноваженому представнику, або
особам, які фактично проводять
розрахункові операції) цих документів
або пред'явлення зазначених
документів, що оформлені з порушенням
вимог, встановлених цим пунктом, є
підставою для недопущення посадових
(службових) осіб органу державної
податкової служби до проведення
документальної виїзної або фактичної
перевірки.

Відмова платника податків та/або
посадових (службових) осіб платника
податків (його представників або осіб,
які фактично проводять розрахункові
операції) від допуску до перевірки на
інших підставах, ніж визначені в абзаці
п'ятому цього пункту, не дозволяється.

При цьому слід враховувати, що
відповідно до позиції Верховного Суду
України, висловленій в постанові від 24
грудня 2010 року у справі за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Foods and Goods L.T.D.» до
Державної податкової інспекції у
Калінінському районі м. Донецька, третя
особа - Державна податкова
адміністрація в Донецькій області, про
скасування рішення про застосування
штрафних (фінансових) санкцій, платник
податків, який вважає порушеним
порядок та підстави призначення
податкової перевірки щодо нього, має
захищати свої права шляхом недопуску
посадових осіб контролюючого органу до
такої перевірки. Якщо ж допуск до
проведення перевірки відбувся, в
подальшому предметом розгляду в суді
має бути лише суть виявлених порушень
податкового та іншого законодавства,
дотримання якого контролюється
податковими органами.

Тобто, згідно з правовою позицією
Верховного Суду України саме на етапі
допуску до перевірки платник податків
може поставити питання про
необґрунтованість її призначення та
проведення, реалізувавши своє право на
захист від безпідставного та
необґрунтованого здійснення
податкового контролю щодо себе.

Водночас допуск до перевірки нівелює
правові наслідки процедурних порушень,
допущених контролюючим органом при
призначенні податкової перевірки. А
відтак, позови платників податків,
спрямовані на оскарження дій або
бездіяльності контролюючих органів
щодо призначення та/або проведення
перевірок можуть бути задоволені лише
в тому разі, якщо до моменту винесення
судового рішення не відбулось допуску
посадових осіб контролюючого органу до
спірної перевірки.

В розглядуваній ситуації спірну
перевірку проведено відповідно до
наказу № 480 від 28 березня 2013
року та направлення № 520 від 28 березня
2013 року, які вручено директору
товариства. Останнім, в свою чергу,
посадових осіб ДПІ у Московському
районі м. Харкова ГУ Міндоходів у
Харківській області до проведення
перевірки допущено, що підтверджується
актом перевірки № 1442/2220/35475276 від 10
квітня 2013 року та позивачем не
заперечується.

Таким чином, правові наслідки
оскаржуваних дій в наведеному випадку
є вичерпаними, їх оскарження не сприяє
відновленню порушених прав товариства,
що, відповідно, виключає можливість
задоволення цієї позовної вимоги.

Відповідно до статті 229 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції має право
скасувати судові рішення судів першої
та апеляційної інстанцій та ухвалити
нове рішення, якщо обставини справи
встановлені повно і правильно, але суди
першої та апеляційної інстанцій
порушили норми матеріального чи
процесуального права, що призвело до
ухвалення незаконного судового
рішення.

Крім того, згідно з частиною 2 статті 159
Кодексу адміністративного судочинства
України законним вважається рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.

За наведених обставин, порушення
судами норм матеріального права є
підставою для скасування
постановлених у справі судових рішень
та прийняття нової постанови про
відмову в задоволенні позову.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 229, 230, 232
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Державної
податкової інспекції у Московському
районі м. Харкова Головного
управління Міндоходів у Харківській
області задовольнити.

Скасувати постанову Харківського
окружного адміністративного суду від
15 липня 2013 року та ухвалу
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 22 жовтня 2013
року.

Прийняти у справі нову постанову, якою
в задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути переглянута Верховним Судом
України з підстав і в порядку,
встановленими главою 3 розділу IV
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Головуючий
Рибченко А.О.

Судді
Голубєва Г.К.

Карась О.В.