Справа № 2005/2а-28/12
Суддя: Чалий І.С.
Дата ухвалення: 2013-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2013 р.Справа № 2005/2а-28/12Колегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Чалого І.С.

Суддів: Зеленського В.В. , П'янової Я.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на постанову
Борівського районного суду
Харківської області від 13.11.2012р. по
справі № 2005/2а-28/12 за позовом
ОСОБА_1 до Управління праці та
соціального захисту населення
Борівської районної державної
адміністрації Харківської області,
Борівської районної державної
адміністрації про визнання рішення
неправомірним, про скасування
розпорядження про припинення виплати
субсидії та про стягнення моральної
шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, 20.07.2012 р. звернувся до
Борівського районного суду
Харківської області з позовною заявою,
в якій прохав суд рішення начальника
Управління праці та соціального
захисту населення Борівської районної
державної адміністрації Харківської
області про внесення розпорядження про
припинення надання житлової субсидії
визнати неправомірним, скасувати
розпорядження про припинення надання
йому житлової субсидії, зобов'язати
Управління праці та соціального
захисту населення Борівської районної
державної адміністрації Харківської
області виплатити йому призначену
житлову субсидію, стягнути з
відповідача на користь позивача
заподіяну моральну шкоду в сумі 1000 грн.

Постановою Борівського районного суду
Харківської області від 13.11.2012 р. в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 було
відмовлено.

Позивач, не погодившись з рішенням суду
першої інстанції, подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову Борівського районного суду
Харківської області від 13.11.2012 р. та
прийняти нове судове рішення, яким
задовольнити позовні вимоги у повному
обсязі, посилаючись на порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права.

Відповідачем надано заперечення на
апеляційну скаргу, в яких викладений
свій погляд на обставини справи та
зазначено, що дії управління
відповідають чинному законодавству.

Сторони в судове засідання не
з'явились, були повідомлені належним
чином про дату, час та місце слухання
справи, представниками відповідача
надана заява про розгляд справи в
письмовому провадженні.

Суд апеляційної інстанції розглядає
справу відповідно до ст. 197 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
обставин справи, перевіривши рішення
суду першої інстанції, доводи
апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, вважає, що вимоги
апеляційної скарги задоволенню не
підлягають, виходячи з наступного.

Умови призначення та порядок надання
громадянам субсидії визначає
Положення про порядок призначення та
надання населенню субсидій для
відшкодування витрат на оплату
житлово-комунальних послуг, придбання
скрапленого газу, твердого та рідкого
пічного побутового палива,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 21 жовтня 1995 року
№ 848, із змінами та доповненнями (далі
Положення).

Судом встановлено, що 28.11.2011 р. позивач
звернувся до управління праці та
соціального захисту населення
Борівської районної державної
адміністрації (далі управління) із
заявою про призначення житлової
субсидії для відшкодування витрат на
оплату житлово-комунальних послуг. До
заяви ОСОБА_1 надав Декларацію про
доходи і майновий стан осіб (далі
Декларація), зареєстрованих у його
житловому приміщенні, за формою
затвердженою Мінпраці.

В заяві позивачем була дана згода на
збір інформації про сім'ю, доходи,
власність та майно, що необхідна для
отримання житлової субсидії, про що
свідчить його особистий підпис в
Декларації.

Про відповідальність за надання не
повних (недостовірних) відомостей про
доходи, майно, що вплинули або могли
вплинути на встановлення права на
призначення субсидії та на визначення
її розміру заявника повідомлено, про що
свідчить його особистий підпис в
Декларації.

За заявою від 28.11.2011 р. ОСОБА_1 була
призначена субсидія для відшкодування
витрат на оплату житлово-комунальних
послуг на період з 01.11.2011 року по 30.04. 2012
року у розмірі 1445,88 грн. на місяць.

За рішенням начальника управління
праці та соціального захисту населення
Борівської районної державної
адміністрації від 02.12.2011р., відповідно
до п. 4,5 наказу Міністерства праці та
соціальної політики України,
Міністерства фінансів України,
Міністерства економіки України,
державного комітету України у справах
сім'ї та молоді, Державного комітету
будівництва, архітектури та житлової
політики України, Державного комітету
статистики України від 21.07.1999 №
119/167/96/114/175/266 в грудні 2011 року справу
ОСОБА_1 було перевірено державним
соціальним інспектором управління
праці та соціального захисту населення
Борівської райдержадміністрації.

В ході перевірки на запит управління
відповідно до інформації Голови
Підлиманської сільської ради від 21.12.2011
року встановлено факт надання в оренду
земельної ділянки площею 16,0 га ріллі
для ведення сільськогосподарського
товарного виробництва громадянину
ОСОБА_1, про що заявник не задекларував
у Декларації.

Дію призначеної субсидії на
відшкодування витрат на оплату
житлово-комунальних послуг ОСОБА_1
припинено з 01.12.2011 року.

Позивачу було відправлено
повідомлення про припинення субсидії.

Суд першої інстанції, відмовляючи в
задоволенні позову, виходив з того, що
фермерське господарство є формою
підприємницької діяльності громадян
та до сукупного доходу сімей
(одержувачів) входять доходи від
підприємницької діяльності, але
позивач не вказав в декларації
зазначені доходи, в зв'язку з чим йому
правомірно було припинено виплату
житлової субсидії.

Колегія суддів погоджується з таким
висновками суду першої інстанції та
зазначає.

Згідно ч.І ст.1 Закону України «Про
фермерське господарство», фермерське
господарство є формою підприємницької
діяльності громадян із створенням
юридичної адреси, які виявили бажання
виробляти сільськогосподарську
продукцію, займатися її переробкою та
реалізацією з метою отримання прибутку
на земельних ділянках, наданих їм для
ведення фермерського господарства,
відповідно до закону.

Відповідно до ч. І ст. 3 Закону України
«Про фермерське господарство», членами
фермерського господарства можуть бути
подружжя, їх батьки, діти, які досягли
14-річного віку, інші члени сім'ї, родичі,
які об'єднались для спільного ведення
фермерського господарства, визначають
і дотримуються положень статуту
фермерського господарства. Членами
фермерського господарства не можуть
бути особи, які працюють у нього за
трудовим договором (контрактом).

Стаття 14 Закону України «Про
фермерське господарство» передбачає
права фермерського господарства та
його членів, відповідно до якої,
фермерське господарство та його члени
відповідно до закону мають право
власності на посіви і насадження
сільськогосподарських та інших
культур, на вироблену
сільськогосподарську продукцію.

Відповідно до ст.ст.118, 121 Земельного
Кодексу України, ст.7 Закону України
«Про фермерське господарство»
створення фермерського господарства
як юридичної особи само по собі не
призводить до переходу права власності
на земельну ділянку від громадянина до
господарства.

Як вбачається з матеріалів справи, а
саме п. 1.3 ст.1 статуту Селянське
(фермерське) господарство створено
14.01.2002 р. на необмежений строк,
засновником і власником якого є:
ОСОБА_1, що проживає за адресою:
Харківська область, Борівський район,
с.Підлиман, паспорт серії НОМЕР_1
виданий 27.10.1998р. Борівським РВМВС
України в Харківській області.

Вказане також підтверджено витягом з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців.

Відповідно до п.7.3 Методики обчислення
сукупного доходу сім'ї для всіх видів
соціальної допомоги, затвердженої
наказом Мінсоцполітики України,
Міністерства економічно розвитку і
торгівлі України, Мінфіну України, від
17.06.2008 № 304/221/805/188/2447, середньомісячні
доходи громадян, які мають фермерське
господарство, визначаються на підставі
даних державних податкових
адміністрацій про обсяги доходів за
попередній календарний рік, суми яких
поділені на 12 з урахування індексу
інфляції. При визначенні сукупного
доходу одержувачів допомоги дохід від
земельних ділянок різних видів
призначення враховуються як дохід
осіб, яким вони передані у власність,
володіння або користування за
відповідними нормативами.

На підставі викладеного та враховуючи
той факт, що ОСОБА_1 є засновником і
власником фермерського господарства,
розрахунок середньомісячного доходу
сім'ї необхідно було проводити
управлінню відповідно до п. 7,3
вищевказаної Методики, а не відповідно
до п. 5, як це було зроблено, в зв'язку з
тим, що позивачем в наданій декларації
про доходи та майновий стан не була
задекларована інформацію про
наявність фермерського господарства.

Відповідно до пункту 20 Положення
надання раніше призначеної субсидії
припиняється, якщо громадянин приховав
або свідомо подав недостовірні дані
про доходи та майновий стан, що
вплинули на встановлення права на
субсидію і визначення її розміру,
внаслідок чого йому була надміру
перерахована сума субсидії, з місяця, в
якому виявлено порушення.

Доводи апеляційної скарги, з наведених
підстав, висновків суду першої
інстанції не спростовують, оскільки
дію призначеної субсидії на
відшкодування витрат на оплату
житлово- комунальних послуг ОСОБА_1
припинено Управлінням праці та
соціального захисту населення
Борівської районної державної
адміністрації Харківської області
правомірно.

Таким чином, колегія суддів
переглянувши, у межах апеляційної
скарги, рішення суду першої інстанції,
вважає, що суд першої інстанції вірно
встановив фактичні обставини справи,
ретельно дослідив наявні докази, дав їм
належну оцінку та прийняв законне та
обґрунтоване рішення у відповідності з
вимогами матеріального та
процесуального права.

Відповідно до ст. 200 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду -без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 195, 196, 197, п.1 ч.1 ст.
198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення.

Постанову Борівського районного суду
Харківської області від 13.11.2012р. по
справі № 2005/2а-28/12 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя Чалий І.С.Судді
Зеленський В.В. П’янова Я.В.