Справа № 820/16739/14
Суддя: Єгупенко В.В.
Дата ухвалення: 2014-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

03 грудня 2014 р.
№ 820/16739/14

Харківський окружний адміністративний
суд у складі головуючого судді
Єгупенко В.В., розглянувши у порядку
письмового провадження в приміщенні
суду в м. Харкові адміністративну
справу за позовом

Основ'янської об'єднаної державної
податкової інспекції м. Харкова
Головного управління Міндоходів у
Харківській області до Товариства з
обмеженою відповідальністю "ХЗТСШНО"
про зупинення видаткових операцій,
заборони відчуження майна та
зобов'язання вчинити певні дії ,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Основ'янська об'єднана
державна податкова інспекція м.
Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській області,
звернувся до Харківського окружного
адміністративного суду з зазначеним
позовом та просить суд зупинити
видаткові операції на рахунках
Товариства з обмеженою
відповідальністю «ХЗТСШНО» (код 32438870),
заборонити відчужувати ТОВ «ХЗТСШНО»
майно, зобов'язати ТОВ «ХЗТСШНО»
допустити податкового керуючого
Основ'янської ОДПІ м. Харкова ГУ
Міндоходів у Харківській області для
опису майна у податкову заставу.

В обґрунтування позовних вимог
позивач зазначив, що ТОВ «ХЗТСШНО» має
податковий борг перед бюджетом в сумі
9696,40 грн. з орендної плати з юридичних
осіб та податковий орган не має
можливості описати майно боржника у
податкову заставу у зв'язку з відмовою
платника податків.

У судове засідання, призначене на
03.12.2014 року представники сторін не
прибули, належним чином повідомлялись
про дату, час та місце судового
розгляду, про причини неявки суд не
повідомили.

При цьому від представника
позивача надійшло клопотання про
розгляд справи без цього присутності.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 КАС України якщо
немає перешкод для розгляду справи у
судовому засіданні, визначених цією
статтею, але прибули не всі особи, які
беруть участь у справі, хоча і були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового розгляду, суд має
право розглянути справу у письмовому
провадженні у разі відсутності потреби
заслухати свідка чи експерта.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 Кодексу
адміністративного судочинства України
у разі неявки у судове засідання всіх
осіб, які беруть участь у справі, чи
якщо відповідно до положень цього
Кодексу розгляд справи здійснюється за
відсутності осіб, які беруть участь у
справі (у тому числі при розгляді
справи в порядку письмового
провадження), фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється. Таким чином,
фіксування судового засідання за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи,
оцінивши належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
наявних у справі доказів у їх
сукупності, дійшов висновку про
задоволення позовних вимог з огляду на
наступне.

Судом встановлено, що ТОВ
«ХЗТСШНО» є юридичною особою та
перебуває на податковому обліку з
29.05.2003 року за № 139 ( а.с.11).

Як вбачається з матеріалів справи
відповідач впродовж 2014 року надає до
податкового органу звітність, але в
установлені законом строки не сплачує
свої грошові зобов'язання, а отже, за
таким платником податків рахується
заборгованість з орендної плати
юридичних осіб в сумі 9696,40 грн., що
виникла на підставі розрахунку
земельного податку № від 27.01.2014
року.

Відносини, що виникають у сфері
справляння податків і зборів, зокрема,
визначення вичерпного переліку
податків та зборів, що справляються в
Україні, та порядок їх адміністрування,
платників податків та зборів, їх права
та обов'язки, компетенцію контролюючих
органів, повноваження і обов'язки їх
посадових осіб під час здійснення
податкового контролю, а також
відповідальність за порушення
податкового законодавства регулюються
Податковим кодексом України.

Відповідно до пункту 46.1 статті 46
Податкового Кодексу податкова
декларація, розрахунок - документ, що
подається платником податків (у тому
числі відокремленим підрозділом у
випадках, визначених цим Кодексом)
контролюючому органу у строки,
встановлені законом, на підставі якого
здійснюється нарахування та/або сплата
податкового зобов'язання, чи документ,
що свідчить про суми доходу,
нарахованого (виплаченого) на користь
платників податків - фізичних осіб,
суми утриманого та/або сплаченого
податку.

Пунктами 49.1. та 49.2 ст. 49 Податкового
Кодексу визначено, що податкова
декларація подається за звітний період
в установлені цим Кодексом строки
органу державної податкової служби, в
якому перебуває на обліку платник
податків. Платник податків
зобов'язаний за кожний встановлений
цим Кодексом звітний період подавати
податкові декларації щодо кожного
окремого податку, платником якого він
є, відповідно до цього Кодексу
незалежно від того, чи провадив такий
платник податку господарську
діяльність у звітному періоді.

Згідно пункту 54.1 статті 54 Податкового
кодексу крім випадків, передбачених
податковим законодавством, платник
податків самостійно обчислює суму
податкового та/або грошового
зобов'язання та/або пені, яку зазначає у
податковій (митній) декларації або
уточнюючому розрахунку, що подається
контролюючому органу у строки,
встановлені цим Кодексом.

Відповідно до положень статей 269, 270, 271
ПК України, платниками податку є
власники земельних ділянок, земельних
часток (паїв); землекористувачі.
Об'єктами оподаткування є: земельні
ділянки, які перебувають у власності
або користуванні; земельні частки (паї),
які перебувають у власності. Базою
оподаткування є: нормативна грошова
оцінка земельних ділянок з урахуванням
коефіцієнта індексації, визначеного
відповідно до порядку, встановленого
цим розділом; площа земельних ділянок,
нормативну грошову оцінку яких не
проведено.

Приписами п.287.3 ст.287 ПК України
передбачено, що податкове зобов'язання
щодо плати за землю, визначене у
податковій декларації на поточний рік,
сплачується рівними частками
власниками та землекористувачами
земельних ділянок за
місцезнаходженням земельної ділянки
за податковий період, який дорівнює
календарному місяцю, щомісяця протягом
30 календарних днів, що настають за
останнім календарним днем податкового
(звітного) місяця.

Суми податкових зобов'язань, визначені
відповідачем самостійно у податкових
деклараціях, в силу приписів п. 56.11
статті 56 ПК України не підлягають
оскарженню та є узгодженими з дня
подання декларацій.

Згідно з п.п.59.1 ст.59 ПК України у разі
коли платник податків не сплачує
узгодженої суми грошового зобов'язання
в установлені законодавством строки,
орган державної податкової служби
надсилає (вручає) йому податкову вимогу
в порядку, визначеному для надсилання
(вручення) податкового
повідомлення-рішення.

Судом встановлено, що податковим
органом було виставлено відповідачу
податкову вимогу № 7687-25 від 02.07.2014 року,
яка була направлена рекомендованим
листом, отримана ним, про що свідчить
поштове повідомлення та проігнорована
( а.с.6).

Податковим органом було
надіслано відповідачу лист від 21.07.2014 №
11165/10/20-38-25-01-16, відповідно до якого
останньому було запропоновано надати
перелік ліквідного майна, яке
знаходиться на балансі підприємства,
який був ним отриманий та
проігнорований.

Як вбачається з матеріалів справи (
а.с.5), податковою був складений акт №
13/20-38-2501 від 04.08.2014 року про відмову
платника податків від опису майна у
податкову заставу.

Відповідно до пункту 89.4. статті 89
Податкового кодексу України у разі,
якщо платник податків не допускає
податкового керуючого для здійснення
опису майна такого платника податків у
податкову заставу та/або не подає
документів, необхідних для такого
опису, податковий керуючий складає акт
відмови платника податків від опису
майна у податкову заставу.
Контролюючий орган
звертається до суду щодо зупинення
видаткових операцій на рахунках
платника податків, заборону відчуження
таким платником податків майна та
зобов'язання такого платника податків
допустити податкового керуючого для
опису майна у податкову заставу.

Зупинення видаткових операцій на
рахунках платника податків та заборона
відчуження таким платником податків
майна діють до дня складення акта опису
майна платника податків у податкову
заставу податковим керуючим або акта
про відсутність майна, що може бути
описано у податкову заставу, або
погашення податкового боргу в повному
обсязі. Податковий керуючий не пізніше
робочого дня, що настає за днем
складення цих актів, зобов'язаний
надіслати банкам, іншим фінансовим
установам, а також платнику податків
рішення про складення актів, яке є
підставою для поновлення видаткових
операцій та скасування заборони на
відчуження майна.

Відповідно до п.91.3 ст.91 ПК України
податковий керуючий описує майно
платника податків, що має податковий
борг, в податкову заставу, здійснює
перевірку стану збереження майна, яке
перебуває у податковій заставі,
проводить опис майна, на яке
поширюється право податкової застави,
для його продажу у випадках,
передбачених цим Кодексом, одержує від
боржника інформацію про операції із
заставленим майном, а в разі його
відчуження без згоди контролюючого
органу (за умови, коли наявність такої
згоди має бути обов'язковою згідно з
вимогами цього Кодексу) вимагає
пояснення від платника податків або
його службових (посадових) осіб. У разі
продажу в рахунок погашення
податкового боргу майна платника
податків, на яке поширюється право
податкової застави, податковий
керуючий має право отримувати від
такого платника податків документи, що
засвідчують право власності на
зазначене майно.

Відповідно до пункту 89.2 статті 89
Податкового кодексу України з
урахуванням положень цієї статті право
податкової застави поширюється на
будь-яке майно платника податків, яке
перебуває в його власності
(господарському віданні або
оперативному управлінні) у день
виникнення такого права і балансова
вартість якого відповідає сумі
податкового боргу платника податків,
крім випадків, передбачених пунктом 89.5
цієї статті, а також на інше майно, на
яке платник податків набуде прав
власності у майбутньому. У разі якщо
балансова вартість майна, на яке
поширюється податкова застава, є
меншою ніж сума податкового боргу
платника податків, право податкової
застави поширюється на таке майно. У
разі якщо балансова вартість такого
майна не визначена, його опис
здійснюється за результатами оцінки,
яка проводиться відповідно до Закону
України "Про оцінку майна, майнових
прав та професійну оціночну діяльність
в Україні". У разі збільшення суми
податкового боргу складається акт
опису до суми, відповідної сумі
податкового боргу платника податків, у
порядку, передбаченому цією статтею.

Згідно з пунктом 89.3 статті 89 ПК України
майно, на яке поширюється право
податкової застави, оформлюється актом
опису. До акта опису включається
ліквідне майно, яке можливо
використати як джерело погашення
податкового боргу. Опис майна у
податкову заставу здійснюється на
підставі рішення керівника
контролюючого органу, яке
пред'являється платнику податків, що
має податковий борг. Акт опису майна, на
яке поширюється право податкової
застави, складається податковим
керуючим у порядку та за формою, що
затверджені центральним органом
виконавчої влади, що забезпечує
формування та реалізує, державну
податкову і митну політику. Відмова
платника податків від підписання акта
опису майна, на яке поширюється право
податкової застави, не звільняє такого
платника податків від поширення права
податкової застави на описане майно. У
такому випадку опис здійснюється у
присутності не менш як двох понятих.

Наявний в матеріалах справи акт
відмови платника податків від опису
майна у податкову заставу підтверджує
факт недопуску податкового керуючого
до здійснення опису майна ТОВ
«ХЗТСШНО» у податкову заставу.

З урахуванням зазначених вище положень
законодавства судом встановлено, що
дії податкового керуючого щодо спроби
здійснення опису майна відповідача у
податкову заставу є обґрунтованими та
законними.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ч.1 ст.71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Таким чином, суд приходить до висновку
про задоволення позовних вимог в
повному обсязі.

Враховуючи вимоги ч. 4 ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства України
судові витрати у цій справі не
підлягають стягненню з відповідача,
оскільки у справах, в яких позивачем є
суб'єкт владних повноважень, а
відповідачем - фізична чи юридична
особа, судові витрати, здійснені
позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись ст. ст. ст.ст. 9, 11, 71, 128, 159,
160-163, 186, 254 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов
Основ'янської об'єднаної державної
податкової інспекції м. Харкова
Головного управління Міндоходів у
Харківській області до Товариства з
обмеженою відповідальністю "ХЗТСШНО"
про зупинення видаткових операцій,
заборони відчуження майна та
зобов'язання вчинити певні дії -
задовольнити у повному обсязі.

Зупинити видаткові операції на
рахунках Товариства з обмеженою
відповідальністю «ХЗТСШНО» (код 32438870).

Заборонити відчужувати
Товариства з обмеженою
відповідальністю "ХЗТСШНО" майно.

Зобов'язати Товариство з
обмеженою відповідальністю "ХЗТСШНО"
допустити податкового керуючого
Основ'янської об'єднаної державної
податкової інспекції м. Харкова
Головного управління Міндоходів у
Харківській області для опису майна у
податкову заставу.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Харківського
апеляційного адміністративного суду
через Харківський окружний
адміністративний суд шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня її проголошення. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 КАС України, а також прийняття
постанови у письмовому провадженні
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Суддя
Єгупенко В.В.