Справа № 826/13142/14
Суддя: Петрик І.Й.
Дата ухвалення: 2014-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Бояринцева
Суддя-доповідач: Петрик
У Х В А Л А

Іменем України

03 грудня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого суддіПетрика
І.Й.СуддівБорисюк Л.П., Собківа Я.М.,При
секретарі судового засіданняВаляєвій
Х.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
апеляційною скаргою Державної
податкової інспекції у
Шевченківському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві на
постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 28 жовтня 2014 року у
справі за адміністративним позовом
Державної податкової інспекції у
Шевченківському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві до
ОСОБА_5 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

Державна податкова інспекція у
Шевченківському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві
звернулася до суду з позовом про
стягнення з ОСОБА_5 податкової
заборгованості у розмірі 1 944,69 грн.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 28
жовтня 2014 року в позові відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду
першої інстанції позивач звернувся з
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та прийняти нове рішення
яким позовні вимоги задовольнити. В
обґрунтування апеляційної скарги
апелянт вказує, що судом першої
інстанції неповно з'ясовано обставини,
що мають значення для справи, судове
рішення прийнято з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
залишенню без задоволення, а постанова
суду - без змін з таких підстав.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 198, 200 КАС України,
суд апеляційної інстанції залишає
скаргу без задоволення, а постанову або
ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що
суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Як вбачається із матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
підставою звернення податкового
органу із позовом про стягнення боргу
став факт несплати відповідачем
земельного податку за 2012 рік згідно
розрахунку.

Несплата вищевказаного податку
призвела до виникнення податкового
боргу визначеного податковим
повідомленням-рішенням форми «Ф»
№ від 19.04.2012 року, яке було
отримане відповідачем 09.07.2012 року, що
зазначається у повідомленні про
вручення (а.с.-14).

Згідно п. 57.3. ст. 57 Податкового кодексу
України, у разі визначення грошового
зобов'язання контролюючим органом за
підставами, зазначеними у підпунктах
54.3.1, 54.3.2, 54.3.4 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54
цього Кодексу, платник податків
зобов'язаний сплатити нараховану суму
грошового зобов'язання протягом 10
календарних днів, що настають за днем
отримання податкового повідомлення-
рішення, крім випадків, коли протягом
такого строку такий платник податків
розпочинає процедуру оскарження
рішення контролюючого органу.

Вищевказане податкове
повідомлення-рішення оскаржене
відповідачем у визначеному
законодавством порядку не було, тому
відповідачу була виставлена податкова
вимога форми «Ф» №104 від 11.09.2012 та
винесене рішення про опис майна у
податкову заставу №104 від 11.09.2012,

У зв'язку із несплатою вказаного боргу,
позивач звернувся із позовом до суду
про його стягнення.

Виходячи з меж заявлених позовних
вимог, системного аналізу положень
чинного законодавства України та
матеріалів справи, суд першої
інстанції дійшов висновку про відмову
в задоволенні позовних вимог.

Із такою правовою позицією суду першої
інстанції колегія суддів може
погодитись із огляду на наступне.

Згідно пункту 57.2 статті 57 Податкового
кодексу України у разі коли відповідно
до цього Кодексу або інших законів
України контролюючий орган самостійно
визначає податкове зобов'язання
платника податків з причин, не
пов'язаних з порушенням податкового
законодавства, такий платник податків
зобов'язаний сплатити нараховану суму
податкового зобов'язання у строки,
визначені в цьому Кодексі, а якщо такі
строки не визначено, - протягом 30
календарних днів, що настають за днем
отримання податкового
повідомлення-рішення про таке
нарахування.

Статтею 269 Податкового кодексу України
встановлено, що платниками податку є
власники земельних ділянок, земельних
часток (паїв) та землекористувачі.

Об'єктами оподаткування є земельні
ділянки, які перебувають у власності
або користуванні та земельні частки
(паї), які перебувають у власності
(стаття 270 Податкового кодексу України).

Згідно з пунктом 286.1 статті 286
Податкового кодексу України підставою
для нарахування земельного податку є
дані державного земельного кадастру.
Відповідні центральні органи
виконавчої влади з питань земельних
ресурсів та державної реєстрації
речових прав на нерухоме майно
щомісяця, але не пізніше 10 числа
наступного місяця, а також за запитом
відповідного органу державної
податкової служби за
місцезнаходженням земельної ділянки
подають інформацію, необхідну для
обчислення і справляння плати за землю,
у порядку, встановленому Кабінетом
Міністрів України.

Згідно пункту 287.1 Податкового кодексу
України власники землі та
землекористувачі сплачують плату за
землю з дня виникнення права власності
або права користування земельною
ділянкою.

Як вбачається з матеріалів справи, 16
квітня 1997 року між Представництвом
Фонду державного майна України в
Шевченківському районі м. Києва в особі
начальника Представництва Шуляка
Анатолія Івановича, як продавцем, та
ОСОБА_5, як покупцем, укладено договір
купівлі-продажу приміщення, за умовами
якого продавець продав, а покупець
купив нежитлове вбудоване приміщення
загальною площею 34,50 кв.м., яке
знаходиться за адресою: АДРЕСА_2.

10 квітня 2001 року між ОСОБА_7, ОСОБА_8,
ОСОБА_9, яка діє від свого імені та від
імені своєї неповнолітньої дочки
ОСОБА_10, як продавцями, та ОСОБА_5, як
покупцем, укладено договір
купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, яка
складається з трьох житлових кімнат,
загальною площею 56,10 кв.м., у тому числі
житловою 40,50 кв.м.

Розпорядженням Київської міської
державної адміністрації від 06.08.2001 № 1646
переведено жилі приміщення квартири
АДРЕСА_1

25 грудня 2005 року Містобудівною радою
при головному архітекторі м. Києва
погоджено архітектурно-планувальну
частину проекту реконструкції
нежитлових приміщень частини першого
поверху (колишня НОМЕР_2) з влаштуванням
підвального приміщення під
непродовольчий магазин та благоустрій
прилеглої території за адресою:
АДРЕСА_1 з урахуванням зауважень даного
протоколу (протокол № 02/171с).

8 серпня 2007 року Головним управлінням
комунальної власності м. Києва
виконавчого органу Київської міської
ради (Київської міської державної
адміністрації) видане ОСОБА_5 свідоцтво
про право власності на нежилі
приміщення з № 1 по № 5 (групи приміщень
НОМЕР_2) - магазин непродовольчих
товарів загальною площею 89,20 кв.м., які
розташовані в АДРЕСА_1

До матеріалів справи долучено
розрахунок по платі за землю ОСОБА_5 на
2012 рік по АДРЕСА_2 та по АДРЕСА_1 та копію
довідки № Н-00225/2003 про нормативну
грошову оцінку частини земельної
ділянки (кадастровий № 88:172:006) по
АДРЕСА_1

Разом з тим, відповідач під час
розгляду справи зазначив, що він не є
користувачем земельних ділянок.

Судом першої інстнції з метою
встановлення обставин у даній
адміністративній справі надіслано на
адресу Державного агентства земельних
ресурсів України судовий запит, яким
витребувано витяг з Державного
земельного кадастру щодо належності на
праві користування чи власності ОСОБА_5
земельних ділянок по АДРЕСА_2 та по
АДРЕСА_1

Проте, Державним агентством земельних
ресурсів України вимоги суду не
виконані, витребовувні судом матеріали
не надані.

Враховуючи відсутність інформації з
Державного земельного кадастру, суд не
має можливості надати оцінку підставам
нарахуванню ОСОБА_5 земельного податку
з фізичних осіб.

Разом з тим, відповідно до пункту 297.1
статті 297 Податкового кодексу України
платники єдиного податку звільняються
від обов'язку нарахування, сплати та
подання податкової звітності, зокрема,
із земельного податку, крім земельного
податку за земельні ділянки, що не
використовуються ними для провадження
господарської діяльності.

Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_5 з 4 грудня 2001 року
зареєстрований фізичною
особою-підприємцем, що підтверджується
свідоцтвом про державну реєстрацію
фізичної особи-підприємця.

11 травня 2012 року Державною податковою
інспекцією у Дніпровському районі м.
Києва видано ОСОБА_5 свідоцтво платника
єдиного податку, згідно якого ОСОБА_5
перейшов на спрощену систему
оподаткування з 1 січня 2012 року, місцем
провадження господарської діяльності
визначено: АДРЕСА_1 АДРЕСА_2, вид
господарської діяльності: 68.20 - надання
в оренду й експлуатацію власного чи
орендованого нерухомого майна.

Відповідачем на підтвердження
здавання в оренду в 2012 році нежитлових
приміщень в м. Києві по АДРЕСА_2 та по
АДРЕСА_1 надано копію книги обліку
доходів для платників єдиного податку,
копію податкової декларації платника
єдиного податку - фізичної
особи-підприємця за 2012 рік, копію
договору оренди приміщення від 3 січня
2012 року, укладеного з Приватним
підприємством "Доміно-Тур-7", копію
договору оренди нежитлового
приміщення від 10 грудня 2011 року,
укладеного з суб'єктом підприємницької
діяльності-фізичною особою ОСОБА_11,
копії актів прийому-передачі
приміщень, копії актів виконаних робіт
та виписку по рахунку в АТ "Банк
"Фінанси та Кредит" на підтвердження
отримання прибутку від здавання в
оренду нерухомого майна в 2012 році.

З огляду на встановлене та враховуючи,
що ОСОБА_5 в 2012 році був платником
єдиного податку та використовував
нежитлові приміщення для провадження
господарської діяльності, відповідно,
він був звільнений від обов'язку
нарахування, сплати та подання
податкової звітності із земельного
податку в 2012 році.

Крім того, колегія суддів не
погоджується із твердженнями апелянта,
що вказаний податковий борг є
узгодженим, з огляду на те, що на
зворотну поштовому повідомленні, яке
стосується направлення позивачу
податкового повідомлення рішення №
, відсутній підпис ОСОБА_5 а лише
вказане його прізвище, і відповідачем
також заперечується факт його
отримання.

З огляду на викладене, колегія суддів
приходить до висновку, що суд першої
інстанції вірно встановив фактичні
обставини справи, дослідив наявні
докази, надав їм належну оцінку та
прийняв законне і обґрунтоване
рішення, з дотриманням норм
матеріального і процесуального права.

Оскільки, доводи апеляційної скарги
висновків суду не спростовують, то
колегія суддів апеляційної інстанції
підстав для його скасування не вбачає.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 160, 196, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у
Шевченківському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві на
постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 28 жовтня 2014 року
залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 28 жовтня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
в повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
в порядку ст. 212 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя:
Петрик І.Й.

Судді:
Борисюк Л.П.

Собків Я.М.

.

Головуючий суддя
Петрик І.Й.

Судді:
Борисюк Л.П.

Собків Я.М.