Справа № 0525/4937/2012
Суддя: Гладишенко І. В.
Дата ухвалення: 2012-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 0525/4937/2012
Провадження2-а/0525/253/2012
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 травня 2012 року Кіровський
районний суд м. Донецька в складі:

головуючого судді: Гладишенко І.В.,

при секретарі: Свірщевському
М.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Донецьку
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до ДАІ Донецького ГУ ГУМВД
України у Донецькій області про
визнання незаконною та скасування
постанови по справі про
адміністративне правопорушення серія
АН № 961232 від 15.03.2012, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з
адміністративним позовом до ДАІ
Донецького ДУ ГУМВСУкраїни у Донецькій
області про визнання незаконною та
скасування постанови по справі про
адміністративне правопорушення серія
АН № 961232 від 15.03.2012, посилаючись на те,
що 15 березня 2012 року відносно нього
інспектором РДПС ВДАІ Донецького ГУ
ГУМВД України у Донецькій області
прапорщиком міліції ОСОБА_2 був
складений протокол про
адміністративне правопорушення АН №
621216, в якому вказано, що 15.03.2012 року
приблизно об 11 годині 40 хвилин у м.
Донецьку на перехресті вул.
Петровського –вул. Айлантовій, він
керуючи автомобілем марки «ІЖ-2717»,
реєстраційний номер НОМЕР_1 в
порушення п. 8.7.3 (е), проїхав на
заборонений червоний сигнал
світлофору, тобто вчинив
адміністративне правопорушення,
передбачене ч. 2 ст. 122 КпАП України. На
підставі даного протоколу інспектором
ДПС ВДАІ м. Донецька було винесено
постанову по справі про
адміністративне правопорушення АН 961232
про накладення на нього
адміністративного стягнення у вигляді
штрафу в розмірі 425 грн. Із вказаною
постановою він не згоден, оскільки він
здійснив зупинку перед світлофором на
червоне світло та не продовжував рух на
червоний сигнал світлофору. Просить
суд визнати незаконною та скасувати
постанову по справі про
адміністративне правопорушення, з
наступних підстав:

Дане адміністративне правопорушення
не об’єктивно, так як в порушення п. 15.10
–б правил дорожнього руху, службовий
автомобіль співробітників ДПС
знаходився на тротуарі, чим повністю
паралізував рух пешеходів та обмежуючи
видимість потоку транспортних засобів;

Вказане у протоколі перехрестя
розташоване у 400 метрах від знаходження
співробітників ДПС. Співробітники ДПС
знаходились на тротуарі з паралельної
сторони, між дерев, і приймаючи до уваги
ту обставину, що зона видимості їх була
обмежена, заважали дерева, крім того їх
візуальному спостереженню постійно
створював перешкоди інший транспорт,
який рухається на зустріч йому, тому
оцінювати об’єктивність даного
правопорушення не можливо.

Насправді, керуючи автомобілем марки
«ІЖ-2717», реєстраційний номер НОМЕР_1,
він почав рух через перехрестя під
зелений мигаючий, а у зв’язку з тим, що
швидкість руху була 30 кілометрів за
годину, через погане покриття дороги та
великої кількості вибоїн та ям, проїзд
через перехрестя він закінчив при
ввімкненні червоного сигналу, що
згідно п.8.7.3. –в правил дорожнього руху,
не є адміністративним правопорушенням.

Крім того, в порушення п. 14.5, наказу № 131
МВД України від 08.04.2011 року «Про
затвердження змін до інструкції з
питань діяльності підрозділів
дорожньо-патрульної служби
Державтоінспекції МВД», співробітник
ДПС ДАІ ОСОБА_2, підійшов до автомобіля,
не пояснюючи причину зупинки,
витребував документи, після чого,
нічого не пояснюючи із документами
пішов до службового автомобіля.

Знаходячись у салоні автомобіля
інспектор ДПС ДАІ прапорщик міліції
ОСОБА_2 склав протокол про
адміністративне правопорушення,
передбачене ч. 2 ст. 122 КпАП України.

В порушення ст. 251 КпАП України йому
було відмовлено у написанні пояснень
на окремому аркуші, де він міг би
зазначити докази невинності з
вказанням осіб, які знаходились у
салоні автомобіля. Дана відмова була
мотивована тим фактом, що при
заступлении на зміну, через погане
фінансування їм видають аркуші у
форматі А-4, а у разі незгоди мені
необхідно самостійно знайти папір. В
зв’язку з цим він не мав змогу дати
повноцінне пояснення.

Крім того, у салоні автомобіля
знаходилась його дружина - ОСОБА_3, та
при складанні адміністративного
протоколу, з метою всебічного та
об’єктивного розгляду справи,він
вимагав також прийняти в неї пояснення,
на що в порушення ст. 256 КпАП України
інспектор не допитав її як свідка та до
протоколу не вніс.

В порушення ст. 62 Конституції України,
яких не будь інших доказів, крім
особливих припущень відповідачем
зафіксовано не було.

В порушення ст. 59 Конституції України,
ст. 268 КпАП України йому було відмовлено
у юридичній допомозі, та в фіксації
пред’явлених ним доказів невинності.

При винесенні постанови про
адміністративне правопорушення були
порушені вимоги ст. 33 КпАП України, ним
було заявлено вимогу про перенесення
розгляду справи, з метою підготовки та
звернення за допомогою до юриста, але
на дану вимогу йому було відмовлено.

Згідно до ст. 7 КпАП, притягнення його до
адміністративної відповідальності на
підставі протоколу про
адміністративне правопорушення, без
наявності матеріалів, які
підтверджують факт здійснення ним
адміністративного правопорушення, є
порушення принципу всебічного та
об’єктивного дослідження всіх
обставин справи та їх сукупності та
принципу суворого підтримання
законності при здійсненні провадження
по справам про адміністративні
правопорушення, встановленні Кодексом
України про адміністративні
правопорушення.

Просить суд скасувати постанову серії
АН № 961232 від 15.03.2012 року в справі про
адміністративне правопорушення,
передбачене ч. 2 ст. 122 КпАП України, про
накладення на нього адміністративного
стягнення у вигляді штрафу в сумі 425
грн.

Позивач в судове засідання з’явився,
вимоги позову підтримав, надав
пояснення аналогічні вищевикладеним.

Представник відповідача в судове
засідання з’явився, вимоги позивача не
визнав в повному обсязі, та суду
пояснив, що дійсно 15 березня 2012 року
відносно позивача ОСОБА_1 інспектором
ДПС ВДАІ м. Донецька був складений
протокол про адміністративне
правопорушення АН № 961232, в якому
вказано, що 15.03.2012 року у м. Донецьку на
перехресті вул. Петровського –вул.
Айлантовій, позивач керуючи
автомобілем марки «ІЖ-2717»,
реєстраційний номер НОМЕР_1 в
порушення п. 8.7.3 (е), проїхав на
заборонений червоний сигнал
світлофору, тобто вчинив
адміністративне правопорушення,
передбачене ч. 2 ст. 122 КпАП України, що
підтверджується протоколом про
адміністративне правопорушення. Факт
вказаного правопорушення
підтверджується також поясненнями
двох свідків.

Суд, заслухавши пояснення позивача,
представника відповідача, свідків,
дослідивши матеріали справи, вважає
позов таким, що підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Так, свідок ОСОБА_3 у судовому засіданні
пояснила, що 15 березня 2012 року вона
перебувала у автомобілі позивача ИЖ.
Позивач керував вказаним автомобілем
та вони рухалися по вул. Петровського.
Перед перехрестям з вул. Айлантова вони
рухалися дуже повільно, оскільки було
багато вибоїн на дорозі та багато води,
у зв’язку з чим через перехрестя вони
почали рухатися на зелене світло
світлофора, а перебуваючи на середині
перехрестя загорівся жовтий, а потім
відразу красне світло світлофору.
Приблизно через 400 м. вони були зупинені
працівниками ДАІ, які як їй потім стало
відомо склали на ОСОБА_1 адмінпротокол.
Вона з автомобілю під час складання
протоколу не виходила та працівниками
ДАІ як свідок не опутувалася.

Свідок ОСОБА_4 суду показав, що він у
березні 2012 року стояв на перехресті
вул. Айлантовая-вул. Петровського в м.
Донецьку, очікуючи зеленого сигналу
світлофора. Коли зелене світло
загорілось, перед ним, по вул.
Петровського, закінчував проїзд
перехрестя на жовтий сигнал світлофору
автомобіль ЗАЗ, державний номер НОМЕР_2,
а позаду нього, вже на червоний сигнал
їхав автомобіль позивача ІЖ, державний
номер НОМЕР_1. Після чого він виїхав на
вул. Петровського, та побачив, як два
вищевказаних автомобіля були зупинені
працівником ДАІ. Він поїхав на заправку
«Лукойл»де заправив свій автомобіль
бензином, після чого, приблизно через
7-10 хвилин повернувся до працівників
ДАІ для того щоб написати з вказаного
правопорушення пояснення, так як був
обурений вказаним випадком
правопорушення, а саме поведінкою
водія автомобіля ИЖ, який нахабно
проїхав перехрестя на заборонений
червоний сигнал світлофору. Коли він
під’їхав до працівників ДАІ, то водія
автомобіля ІЖ вже не було, та номерний
знак вказаного автомобіля йому
продиктували працівники ДАІ.

В судовому засіданні було встановлено,
що постановою серії АН № 961232 від 15.03.2012
року УДАІ м. Донецька позивача було
притягнуто до адміністративної
відповідальності за ч. 2 ст. 122 КпАП
України та з нього стягнуто штраф в
розмірі 425,00 грн. Відповідно до цієї
постанови, 15.03.2012 року він, керуючи
належним йому автомобілем НОМЕР_3, по
вул. Айлантовая-вул. Петровського в м.
Донецьку проїхав перехрестя на
заборонений червоний сигнал
світлофору, чим порушив п.8.7.3 «е»Правил
дорожного руху України.

Розгляд справи щодо зазначеного
адміністративного правопорушення
згідно правилам ст. 222 КпАП України
віднесено до компетенції працівників
Державтоінспекції МВС України, які
мають спеціальні звання. Справа
розглянута інспектором ДПС ДАІ м.
Донецька, якому відповідно до
Положення про проходження служби
рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ Української
РСР (затверджено постановою Кабінету
Міністрів України від 29.07.1991 року № 114)
присвоєно спеціальне звання. Зміст
постанови по справі про
адміністративне правопорушення не
відповідає вимогам ст. 283 КпАП України.
В зв’язку з тим, що протокол складений
з порушенням, так як навіть не вказані
свідки, які б довели його провину або
невинність, та не вказана дата, час,
місце складання протоколу та данні
посадової особи.

Доказами по справі про адміністративне
правопорушення, згідно зі ст. 251 КпАП
України є будь –які фактичні дані, на
основі яких у визначеному законом
порядку орган (посадова особа)
встановлює наявність чи відсутність
адміністративного правопорушення,
винність даної особи в його вчинені та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються протоколом про
адміністративне правопорушення,
поясненнями особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
потерпілих, свідків, висновком
експерту, речовими доказами,
показаннями технічних приладів та
технічних засобів, що мають функції
фото- і кінозйомки, відеозапису, які
використовуються при нагляді за
виконанням правил, норм і стандартів,
що стосуються забезпечення безпеки
дорожнього руху, протоколом про
вилучення речей і документів, а також
іншими документами.

Згідно ст. 280 КпАП України орган
(посадова особа) при розгляді справи
про адміністративне правопорушення
зобов’язаний з’ясувати: чи було
вчинено адміністративне
правопорушення, чи винна дана особа в
його вчиненні, чи підлягає вона
адміністративної відповідальності, чи
є обставини, що пом’якшують і
обтяжують відповідальність, чи
заподіяно майнову шкоду, чи є підстави
для передачі матеріалів про
адміністративне правопорушення на
розгляд громадської організації,
трудового колективу, а також з’ясувати
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.122 ч.2 визнається
порушення водіями транспортних
засобів правил проїзду перехресть,
зупинок транспортних засобів
загального користування, проїзд на
заборонний сигнал світлофора або жест
регулювальника, порушення правил
обгону і зустрічного роз'їзду,
безпечної дистанції або інтервалу,
розташування транспортних засобів на
проїзній частині, порушення правил
руху автомагістралями, користування
зовнішніми освітлювальними приладами
або попереджувальними сигналами при
початку руху чи зміні його напрямку,
використання цих приладів та їх
переобладнання з порушенням вимог
відповідних стандартів, користування
водієм під час руху транспортного
засобу засобами зв'язку, не обладнаними
технічними пристроями, що дозволяють
вести перемови без допомоги рук (за
винятком водіїв оперативних
транспортних засобів під час виконання
ними невідкладного службового
завдання), а так само порушення правил
навчальної їзди.

Проаналізувавши встановлені обставини
адміністративного правопорушення,
враховуючи надані докази, суд дійшов
висновку, що в даному конкретному
випадку постанова винесена
безпідставно та маються підстави для
її скасування, оскільки при її
винесенні робітник ДАІ не з’ясував
усіх обставин, що підлягають
з’ясуванню при розгляді справи про
адміністративне правопорушення. Також
інспектором ДПС ДАІ м. Донецька не
надані докази фото - чи відеозйомки, на
підставі яких суд міг встановити
достовірність та законність винесеної
постанови. Показання свідка ОСОБА_4 суд
оцінює критично та не приймає до уваги,
в зв язку з тим, що позивачем до
матеріалів справи надана копія
протоколу, де свідків вказаного
правопорушення зазначено не було.
Таким чином, в копію протоколу, яку
надав суду представник відповідача,
відомості про свідків були вписані вже
пізніше, після того, як протокол про
адміністративне правопорушення був
виданий на руки позивачу.

На підставі вищевикладеного, суд
вважає за можливе скасувати постанову
про адміністративне правопорушення
від 15.03.2012 року серії АН № 961232 про
притягнення до адміністративної
відповідальності ОСОБА_1 за скоєння ним
правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122
КпАП України та накладення на нього
адміністративного стягнення у виді
штрафу в розмірі 425,00 грн.

Відповідно до ст. 288 КпАП України, особа,
яка оскаржує постанову у справі про
адміністративне правопорушення,
звільняється від сплати державного
мита.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 251, 252 254, 283, 284, 288 КпАП України, ст. ст.
3, 8, 9, 10, 11, 158-163, 167 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Позов ОСОБА_1 до УДАІ Донецького ДУ
ГУМВС України у Донецькій області про
визнання незаконною та скасування
постанови по справі про
адміністративне правопорушення
–задовольнити.

Постанову серії АН № 961232 від 15.03.2012 року
в справі про адміністративне
правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122
КпАП України, про накладення на ОСОБА_1
адміністративного стягнення у вигляді
штрафу в сумі 425 грн. –скасувати.

Рішення місцевого загального суду, як
адміністративного суду у справах з
приводу рішень, дій чи бездіяльності
суб’єктів владних повноважень щодо
притягнення до адміністративної
відповідальності є остаточним і
оскарженню не підлягає.

Суддя: