Справа № 214/4058/14-а (2-а/214/152/14)
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2014-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

"18" листопада 2014 р. справа №
214/4058/14-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Панченко
О.М. (доповідач),

суддів: Чередниченко
В.Є., Коршуна А.О.,

розглянувши у письмовому
провадженні адміністративну справу за
апеляційною скаргою Управління
пенсійного фонду України в
Саксаганському районі м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області

на постанову Саксаганського
районного суду м.Кривого Рогу від 04
липня 2014 р., прийняту у порядку
скороченого провадження,

у справі № 214/4058/14-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління пенсійного фонду
України в Саксаганському районі м.
Кривого Рогу Дніпропетровської
області

про визнання дій протиправними
та зобов'язання вчинити певні дії,-

встановив:

У травні 2014 року позивач
звернувся до суду першої інстанції з
позовом, в якому просив:

- визнати дії відповідача з
перерахунку пенсії в розмірі 80%
протиправними;

- зобов'язати відповідача
перерахувати пенсію позивачу у
відповідності до ч.1 ст. 50-1 Закону
України «Про прокуратуру» в редакції
від 12.07.2001р. в розмірі 90% заробітку
починаючи з 01 липня 2012 року.

Постановою Саксаганського
районного суду м.Кривого Рогу від 04
липня 2014 року позов задоволено, а саме:

- визнано протиправним дії
відповідача щодо перерахунку пенсії
позивачу в розмірі 80%;

- зобов'язано відповідача
здійснити перерахунок пенсії позивачу
у відповідності до ч. 1 ст. 50-1 Закону
України «Про прокуратуру» в редакції
від 12.07.2001 року, в розмірі 90% заробітку
починаючи з 06.11.2013 року.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, відповідач оскаржив
її в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі відповідач,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та відмовити позивачу у
задоволенні позову.

Дослідивши докази, наявні в
матеріалах справи, перевіривши в межах
доводів апеляційної скарги дотримання
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
апеляційний суд дійшов висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з

наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, що
позивач перебуває на обліку у
відповідача та отримував пенсію
відповідно до Закону України «Про
прокуратуру» з 19.01.2004 року у розмірі 90%
від суми заробітної плати.

У вересні 2013 року позивач звернувся до
відповідача з заявою про перерахунок
пенсії згідно постанови Кабінету
Міністрів України від 31.05.2012 року №505 та
довідки про заробітну плату №18Ф-217вих/2
від 14.09.2012 року.

Відповідач здійснив перерахунок
пенсії позивачу у розмірі 80% заробітної
плати відповідно до ст.50-1 Закону
України «Про прокуратуру» зі змінами,
внесеними Законом України «Про заходи
щодо законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи», що
набули чинності з 01.10.2011 року.

У грудні 2012 року позивач повторно до
відповідача із заявою про перерахунок
пенсії у розмірі 90% від заробітної
плати відповідно до довідки від
прокуратури Дніпропетровської області
№18Ф-217вих/2 від 14.09.2012 року.

Листом від 14.01.2014 року №О-207 позивачу у
задоволенні заяви мовлено. Відмову
мотивовано тим, що позивач звернувся із
заявою про перерахунок пенсії 28.09.2012
року, тому перерахунок пенсії позивачу
проведено з урахуванням Закону України
«Про прокуратуру» в новій редакції.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції про
неправомірність дій відповідача щодо
перерахунку пенсії позивачу
відповідно до ст.50-1 Закону України «Про
прокуратуру» в редакції на час
перерахунку пенсії, а не на час її
призначення, з наступних підстав.

Частиною 2 статті 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно частини 1 статті 50-1 Закону
України "Про прокуратуру", прокурори і
слідчі зі стажем роботи не менше 20
років, у тому числі зі стажем роботи на
посадах прокурорів і слідчих
прокуратури не менше 10 років, мають
право на пенсійне забезпечення за
вислугу років незалежно від віку.
Пенсія призначається в розмірі 80
відсотків від суми їхньої місячної
(чинної) заробітної плати, до котрої
включаються всі види оплати праці, на
які нараховуються страхові внески,
одержуваної перед місяцем звернення за
призначенням пенсії. За кожен повний
рік роботи понад 10 років на цих посадах
пенсія збільшується на 2 відсотки, але
не більше 90 відсотків від суми
місячного (чинного) заробітку.

Відповідно до частини 2 статті 50-1
Закону України "Про прокуратуру" розмір
виплат (крім посадових окладів,
надбавок за класні чини, вислугу років),
що включаються в заробіток для
обчислення пенсії, визначається за
вибором того, хто звернувся за пенсією,
за останні 24 календарні місяці роботи,
яка дає право на даний вид пенсії,
підряд перед зверненням за пенсією або
за будь-які 60 календарних місяців такої
роботи підряд перед зверненням за
пенсією незалежно від наявності перерв
протягом цього періоду на даній роботі.

Відповідно до частини 13 статті 50-1
Закону України "Про прокуратуру"
обчислення (перерахунок) пенсій
проводиться за документами пенсійної
справи та документами, додатково
поданими пенсіонерами, виходячи з
розміру місячного заробітку за
відповідною посадою, з якої особа
вийшла на пенсію, станом на час
звернення за призначенням або
перерахунком.

Частиною 17 статті 50-1 Закону України
"Про прокуратуру" передбачено, що
призначені працівникам прокуратури
пенсії перераховуються у зв'язку з
підвищенням заробітної плати
відповідних категорій
прокурорсько-слідчих працівників.
Перерахунок призначених пенсій
провадиться з першого числа місяця, що
йде за місяцем, в якому настали
обставини, що тягнуть за собою зміну
розміру пенсії. Якщо при цьому
пенсіонер набув права на підвищення
пенсії, різницю в пенсії за минулий час
може бути виплачено йому не більше як
за 12 місяців. Перерахунок пенсії
провадиться з урахуванням фактично
отримуваних працівником виплат і умов
оплати праці, що існували на день його
звільнення з роботи.

При перерахунку пенсії працівникам
прокуратури має застосовуватися норма,
що визначає розмір пенсії у відсотках,
яка діяла на момент призначення пенсії,
а тому внесені Законом України "Про
заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи" зміни до статті 50-1 Закону
України "Про прокуратуру" щодо розміру
пенсії у відсотках стосуються порядку
призначення пенсії прокурорам і
слідчим у разі реалізації ними права на
пенсійне забезпечення, а не
перерахунку вже призначеної пенсії.
Процедури призначення та перерахунку
пенсії різні за змістом і механізмом їх
проведення. Нормами, які визначають
механізм проведення перерахунку
пенсії за вислугу років прокурорам, є
частини 13, 18 статті 50-1 Закону України
"Про прокуратуру", які змін у зв'язку із
прийняттям Закону України "Про заходи
щодо законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи" не
зазнали. Крім того, вирішуючи питання
про застосування цього Закону в часі,
колегія суддів виходить із того, що
згідно зі статтею 22 Конституції
України закріплені нею права і свободи
не є вичерпними, гарантуються і не
можуть бути скасовані. При прийнятті
нових законів або внесенні змін до
чинних законодавчих актів не
допускається звуження змісту та обсягу
існуючих прав і свобод.

Конституційний Суд України
неодноразово розглядав питання,
пов'язані з реалізацією права на
соціальний захист, і сформулював
правову позицію, згідно з якою
Конституція України виокремлює певні
категорії громадян України, що
потребують додаткових гарантій
соціального захисту з боку держави. До
них, зокрема, належать громадяни, які
відповідно до статті 17 Конституції
України перебувають на службі у
військових формуваннях та
правоохоронних органах держави,
забезпечуючи суверенітет і
територіальну цілісність України, її
економічну та інформаційну безпеку, а
саме: у Збройних Силах України, органах
Служби безпеки України, міліції,
прокуратури, охорони державного
кордону України, податкової міліції,
Управління державної охорони України,
державної пожежної охорони, Державного
департаменту України з питань
виконання покарань тощо (рішення
Конституційного Суду України від 6
липня 1999 року № 8-рп/99 у справі щодо
права на пільги та від 20 березня 2002 року
№ 5-рп/2002 у справі щодо пільг,
компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний
Суд України вказав, що необхідність
додаткових гарантій соціальної
захищеності цієї категорії громадян як
під час проходження служби, так і після
її закінчення зумовлена насамперед
тим, що служба у Збройних Силах України,
інших військових формуваннях та
правоохоронних органах держави
пов'язана з ризиком для життя і
здоров'я, підвищеними вимогами до
дисципліни, професійної придатності,
фахових, фізичних, вольових та інших
якостей. Це повинно компенсуватися
наявністю підвищених гарантій
соціальної захищеності, тобто
комплексу організаційно-правових
економічних заходів, спрямованих на
забезпечення добробуту саме цієї
категорії громадян як під час
проходження служби, так і після її
закінчення.

Виходячи із висловленого у рішеннях
Конституційного Суду України
розуміння сутності соціальних
гарантій працівників правоохоронних
органів, зокрема працівників
прокуратури, зміст та обсяг досягнутих
ними соціальних гарантій не може бути
звужено шляхом внесення змін до
законодавства.

З урахуванням викладеного,
колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, що
відповідач неправомірно здійснив
порахунок пенсії позивачу у розмірі 80%
суми місячного заробітку, тому позовні
вимоги позивача підлягають
задоволенню.

За таких обставин, колегія суддів
доходить висновку, що доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду першої інстанції, яким
обставини в справі встановлені
правильно та порушень норм
матеріального і процесуального права
не допущено, тому підстав для
скасування судового рішення не
вбачається.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України, апеляційний суд, -

ухвалив:

Апеляційну скаргу Управління
пенсійного фонду України в
Саксаганському районі м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області залишити
без задоволення.

Постанову Саксаганського
районного суду м.Кривого Рогу від 04
липня 2014 року у справі № 214/4058/14-а
залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
набирає законної сили з моменту
постановлення та відповідно до ч.10
ст.183-2 КАС України є остаточною і
оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя:
О.М. Панченко

Суддя:
В.Є. Чередниченко

Суддя:
А.О. Коршун