Справа № 823/3122/14
Суддя: В.О. Гаврилюк
Дата ухвалення: 2014-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2014 року
справа № 823/3122/14

15 год. 45 хв.
м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді Гаврилюка В.О.,

секретар судового засідання -
Литвинчук В.М.,

за участю представників:

позивача - Биченка І.Я.,

відповідача - Дмитренко В.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом товариства з обмеженою
відповідальністю "Машинобудівна
компанія "ТОТ - Стайл" до Черкаської
міської виконавчої дирекції
Черкаського обласного відділення
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності про
визнання неправомірними дій,
скасування рішення та зобов'язання
вчинити певні дії,

встановив:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Машинобудівна
компанія "ТОТ - Стайл" подала позов, в
якому просить:

- визнати протиправним та скасувати
рішення від 25.07.2014 № 1291/04-1-16 про відмову
у фінансуванні за заявами розрахунками
№ 078-04/14 від 16.04.2014 та № 095-05/14 від 13.05.2014;

- зобов'язати Черкаське обласне
відділення Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності вчинити дії з
проведення фінансування позивача
матеріальної допомоги по тимчасовій
втраті працездатності в порядку,
передбаченому Законом України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку із
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням" та у
розмірах вказаних в заявах розрахунках
№ 078-04/14 від 16.04.2014 та № 095-05/14 від 13.05.2014.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що страхувальник звернувся
до фонду з відповідною заявою та надав
весь необхідний перелік документації,
встановлений законодавством. Жодної
підстави для відмови у проведенні
виплати, визначеної ст. 36 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку із тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими похованням", комісією не
встановлено.

Крім того, представник позивача
зазначив, що законодавством не
передбачена наявність у Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності функцій
контролю за додержанням законодавства
про оплату праці.

Представник позивача в судовому
засіданні адміністративний позов
підтримав в повному обсязі та просив
його задовольнити.

В письмових запереченнях на
адміністративний позов відповідач
просив в його задоволенні відмовити
повністю, зазначивши при цьому, що
ОСОБА_3 заробітна плата була нарахована
з порушенням трудового законодавства,
така заробітна плата не може
враховуватись при обчисленні допомоги
по тимчасовій непрацездатності, яка
надається за рахунок коштів Фонду,
оскільки вона нарахована без належних
правових підстав. В зв'язку з цим
Черкаською міською виконавчою
дирекцією Черкаського обласного
відділення фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності було прийнято законне
та обґрунтоване рішення 1291/04-1-16 від
25.07.2014, яким відмовлено позивачу у
фінансуванні суми матеріального
забезпечення згідно заяв-розрахунків
від 16.04.2014р. №078-04/14 та від 13.05.2014р.
№095-05/14.

Заслухавши пояснення представників
сторін, повно, всебічно, об'єктивно
дослідивши надані у справі докази,
надавши їм юридичну оцінку, суд дійшов
до такого висновку.

16.04.2014 від ТОВ "Машинобудівна компанія
"ТОТ - Стайл" на адресу Черкаської
міської виконавчої дирекції
Черкаського обласного відділення
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності
надійшла заява-розрахунок № 078/04/14,
згідно якої позивач просив здійснити
фінансування для надання
матеріального забезпечення, а саме:
виплату допомоги по тимчасовій
непрацездатності згідно листів
непрацездатності № 285049 та № 525544
громадянці ОСОБА_3, за 14 робочих днів в
розмірі 6036 грн. 80 коп.

13.05.2014 позивачем було подано до
Черкаської міської виконавчої
дирекції Черкаського обласного
відділення Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності заяву-розрахунок №
095-05/14, в якій останній просив здійснити
фінансування суми допомоги по
тимчасовій непрацездатності
громадянки ОСОБА_3, по листку
непрацездатності № 617331 за 10 робочих
днів в розмірі 4574 грн. 89 коп.

Відповідно до підпункту "в" пункту 3.6.
Інструкції про порядок проведення
перевірок страхувальників по коштах
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності,
прийняття рішень за їх результатами та
процедури їх оскарження, затвердженої
постановою правління Фонду від 22.12.2010р.
№ 29, Черкаською міською виконавчою
дирекцією Черкаського обласного
відділення Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності була проведена
позапланова перевірка ТОВ
"Машинобудівна компанія "ТОТ - Стайл" на
предмет правомірності нарахування
матеріального забезпечення.

Зазначеною перевіркою були виявлені
порушення трудового законодавства, які
впливають на виплату матеріального
забезпечення, яке надається за рахунок
коштів Фонду, що зафіксовано в акті
перевірки № 291 від 02.07.2014.

На підставі зазначеного акту
Черкаською міською виконавчою
дирекцією Черкаського обласного
відділення Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності було винесено рішення
від 25.07.2014 № 1291/01-1-16, яким ТОВ
"Машинобудівна компанія "ТОТ - Стайл"
відмовлено у фінансуванні згідно
заяв-розрахунків № 078/04/14 та № 095-05/14.

Вирішуючи спір по суті, суд зазначає, що
правові, організаційні та фінансові
основи загальнообов'язкового
державного соціального страхування
громадян на випадок тимчасової втрати
працездатності, у зв'язку з вагітністю
та пологами, у разі смерті, а також
надання послуг із санаторно-курортного
лікування та оздоровлення
застрахованим особам та членам їх
сімей визначає Закон України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням" від
18 січня 2001 року № 2240-III (далі - Закон №
2240-III).

Згідно частини 1 статті 3 Закону № 2240-III
законодавство України, що регулює
відносини у сфері
загальнообов'язкового державного
соціального страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням,
базується на Конституції України,
складається з Основ законодавства
України про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування,
Кодексу законів про працю України,
цього Закону та прийнятих відповідно
до них інших нормативно-правових актів.
Якщо міжнародним договором України,
згода на обов'язковість якого надана
Верховною Радою України, встановлено
інші норми, ніж ті, що передбачені
законодавством України про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням,
застосовуються норми міжнародного
договору.

Частиною 1 статті 9, частиною 1 статті 10
Закону № 2240-III передбачено, що Фонд
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності (далі - Фонд) є
органом, який здійснює керівництво та
управління загальнообов'язковим
державним соціальним страхуванням у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими похованням, провадить
акумуляцію страхових внесків та інших
коштів, призначених для фінансування
матеріального забезпечення та
соціальних послуг, види яких
передбачені статтею 34 цього Закону, та
забезпечує їх надання, а також здійснює
контроль за використанням цих коштів.
Управління Фондом здійснюють
правління та виконавча дирекція Фонду.
В Автономній Республіці Крим, областях
та в містах Києві і Севастополі
безпосереднє управління здійснюють
правління та виконавча дирекція
відповідних відділень Фонду.

Згідно пункту 5.2 Інструкції про порядок
проведення перевірок страхувальників
по коштах Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності, прийняття рішень за їх
результатами та процедуру оскарження,
затвердженої постановою правління
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності від
22.12.2010 № 29, зареєстрованою в
Міністерстві юстиції України 25 березня
2011 р. за № 393/19131, посадові особи органу
Фонду мають право, зокрема, перевіряти
правильність обчислення
середньоденної заробітної плати, з
якої обраховуються суми матеріального
забезпечення застрахованим особам.

З урахуванням зазначеного, суд вважає
помилковим посилання позивача на
відсутність у Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності функцій контролю за
додержанням законодавства про оплату
праці, оскільки посадовою особою
Черкаської міської виконавчої
дирекції Черкаського обласного
відділення Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності була здійснена саме
перевірка правильності обчислення
середньоденної заробітної плати, з
якої обраховуються суми матеріального
забезпечення застрахованим особам.

Під час проведення перевірки
правомірності нарахування допомоги по
тимчасовій непрацездатності
громадянці ОСОБА_3, було встановлено, що
основним місцем її роботи є ТОВ "ТОТ -
Стайл" де вона з 21.12.2005 працює на посаді
директора.

Відповідно до ч. 2 ст. 21 Кодексу законів
про працю України працівник має право
реалізувати свої здібності до
продуктивної і творчої праці шляхом
укладання трудового договору на одному
або одночасно на декількох
підприємствах, в установах,
організаціях, якщо інше не передбачено
законодавством, колективним договором
або угодою сторін.

Таким чином, сумісництво визначається
як виконання працівником, крім
основної, іншої регулярної оплачуваної
роботи на умовах трудового договору у
вільний від основної роботи час на тому
ж чи іншому підприємстві, в установі,
організації чи у громадянина за наймом.
Працівник не може виконувати в один і
той же час роботу як за основним місцем
роботи, так і за сумісництвом.

Законодавство визначає порядок
запровадження на підприємстві режиму
робочого часу, його елементи (час
початку та закінчення роботи;
тривалість перерв для відпочинку і
харчування), а також закріплює гарантії
при застосуванні того чи іншого з його
видів. Режим робочого часу на
підприємстві закріплюється у
колективних договорах, правилах
внутрішнього трудового розпорядку,
графіках змінності чи визначається
сторонами при укладенні трудового
договору. Колективний договір, правила
внутрішнього трудового розпорядку на
підприємстві відсутні. Відсутній також
будь-який інший документ, яким було
встановлено режим роботи ОСОБА_3

Стаття 94 Кодексу законів про працю
України та стаття 1 Закону України "Про
оплату праці" визначає заробітну плату
як винагороду, обчислену, як правило, у
грошовому виразі, яку власник або
уповноважений ним орган виплачує
працівникові за виконану ним роботу.
Виконана працівником робота повинна
відбиватися (враховуватися) у даних
первинного бухгалтерського обліку.
Такими є табелі обліку робочого часу.
При цьому, табелі обліку використання
робочого часу повинні відповідати
графікам виходу на роботу.

В табелях обліку використання робочого
часу ТОВ "Машинобудівна компанія "ТОТ -
Стайл" зазначено, що ОСОБА_3 працювала
по 8 годин щоденно у вересні-жовтні 2013
року. Після жовтня підприємство
працювало за скороченими графіками
виходу на роботу.

Наказами товариства від 29.11.2013 № 48 та
від 15.01.2014 № 05 у зв'язку із значним
зменшенням обсягів виробництва,
відсутністю замовлень та з метою
запобігання погіршення фінансового
стану, банкрутства та наступного
вивільнення працівників,
адміністрацію та окремих працівників
підприємства переведено на скорочений
режим роботи спочатку на період з 01.12.2013
по 31.12.2013 та на період з 15.01.2014 по 28.02.2014.

Згідно табелю обліку робочого часу за
грудень 2013 - січень 2014 року директор,
бухгалтери працюють по 4 години,
інспектор з кадрів 2 години, оператор
комп'ютерного набору - 1 годину, всім
іншим працівникам надано відпустку за
власний рахунок. В лютому, згідно
табелю обліку робочого часу всього 5
працівників працюють по 1 годині в день
(директор, головний бухгалтер, оператор
комп'ютерного набору та інспектор з
кадрів).

Крім того, наказом від 21.02.2014 № 07 у
зв'язку з військовими діями та
порушенням громадського порядку, всім
працівникам підприємства надана
відпустка за власний рахунок до
нормалізації обстановки в країні на
невизначений термін. При цьому в
табелях обліку робочого часу у березні
2014 року (до настання страхового
випадку) зазначено, що директором
відпрацьовано щоденно по 8 годин,
бухгалтери по 4 години, інспектор з
кадрів по 1 годині.

В той же час в вищезазначених наказах
не встановлено конкретного режиму
роботи працівників, на підставі якого
можливо встановити фактичний час
виконання ОСОБА_3 роботи за займаною
посадою. Згідно висновку державної
територіальної інспекції з питань
праці переведення на нові умови згідно
цих наказів товариством проведено з
порушенням норм трудового
законодавства.

Проведеною перевіркою у ТОВ "ТОТ -
Стайл" було встановлено, що ОСОБА_3
працює в товаристві на посаді
директора по 8 годин щоденно, і лише у
січні-лютому 2014 року по підприємству
було встановлено скорочений режим
роботи.

Статтею 102-1 Кодексу законів про працю
України визначено, що працівники, які
працюють за сумісництвом, отримують
заробітну плату за фактично виконану
роботу.

Згідно ст. 30 Закону України "Про оплату
праці" власник або уповноважений ним
орган зобов'язаний забезпечити
достовірний облік виконуваної
працівником роботи і бухгалтерський
облік витрат на оплату праці у
встановленому порядку.

Аналіз табелів обліку використання
робочого часу свідчить про те, що
позивач не вів достовірний облік
робочого часу ОСОБА_3, оскільки остання
не могла одночасно виконувати роботу
за основним місцем роботи та за
сумісництвом. Таким чином позивачем не
забезпечено достовірного обліку
виконуваної працівником роботи та як
наслідок витрат на оплату праці, чим
порушено ст. 30 Закону України "Про
оплату праці" та ст. 102-1 Кодексу законів
про працю України.

Статтею 35 Закону № 2240-III визначено, що
допомога по тимчасовій
непрацездатності надається
застрахованій особі у формі
матеріального забезпечення, яке
повністю або частково компенсує втрату
заробітної плати (доходу) у разі
настання в неї страхового випадку.

Порядок обчислення середньої
заробітної плати для надання допомоги
по тимчасовій непрацездатності
визначається Кабінетом Міністрів
України.

Пунктом 7 постанови Кабінету Міністрів
України "Про обчислення середньої
заробітної плати (доходу, грошового
забезпечення) для розрахунку виплат за
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням" від 26.09.2001 №
1266 визначено, що середня заробітна
плата (грошове забезпечення)
застрахованої особи обчислюється
виходячи з нарахованої заробітної
плати за видами виплат, що включають
основну та додаткову заробітну плату,
інші заохочувальні та компенсаційні
виплати (у тому числі в натуральній
формі), які визначаються згідно з
нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до Закону
України "Про оплату праці".

Таким чином при обчисленні допомоги по
тимчасовій непрацездатності може
братись лише заробітна плата, яка
нарахована відповідно до Закону
України "Про оплату праці".

Частиною 1 статті 2 Закону України "Про
оплату праці" визначено, що основна
заробітна плата - це винагорода за
виконану роботу відповідно до
встановлених норм праці (норми часу,
виробітку, обслуговування, посадові
обов'язки).

Частиною 1 ст. 15 Закону України "Про
оплату праці" визначено що форми і
системи оплати праці, норми праці,
розцінки, тарифні сітки, схеми
посадових окладів, умови запровадження
та розміри надбавок, доплат, премій,
винагород та інших заохочувальних,
компенсацій і гарантійних виплат
встановлюються підприємствами у
колективному договорі. Таку ж вимогу
містить і ст. 97 Кодексу законів про
працю України.

Згідно приписів частини 2 ст. 15 Закону
України "Про оплату праці" (ч.2 ст. 97
Кодексу законів про працю України)
конкретні розміри тарифних ставок
(окладів) і відрядних розцінок
робітникам, посадових окладів
службовцям, а також надбавок, доплат,
премій і винагород встановлюються з
урахуванням вимог, передбачених
частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 3 ст. 64 Господарського
кодексу України підприємство
самостійно визначає свою
організаційну структуру, установлює
чисельність працівників та штатний
розпис.

Отже, підприємство самостійно визначає
конкретні розміри посадових окладів та
умови їх виплати найманим працівникам.
При цьому умови оплати праці та її
розміри повинні бути визначені
правовстановлюючим локальним актом
роботодавця (трудовий договір,
колективний договір, положення про
оплату праці, штатний розпис, наказ про
прийом на роботу, протокол зборів
учасників товариства), і тільки в
такому разі ці виплати можуть
включатись до розрахунку
середньоденної заробітної плати з якої
визначається розмір матеріального
забезпечення, яке надається за рахунок
коштів Фонду.

Під час перевірки позивачем не було
надано рішення учасників товариства
про призначення ОСОБА_3 директором
товариства, ні наказу про прийом ОСОБА_3
на посаду директора за сумісництвом, не
було надано позивачем і колективного
договору, або положення про оплату
праці. Згідно наявного у позивача
штатного розпису, який введено в дію
24.10.2013, посадовий оклад для директора
товариства не встановлено.

Вищезазначені порушення законодавства
про працю при встановленні і
нарахуванні заробітної плати ОСОБА_3
привели до порушень в сфері
загальнообов'язкового державного
соціального страхування. Враховуючи,
що заробітна плата за сумісництвом
ОСОБА_3 нарахована і виплачена
безпідставно, то згідно із статтею 53
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку із
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням" та
пункту 7 постанови Кабінету Міністрів
України "Про обчислення середньої
заробітної плати (доходу, грошового
забезпечення) для розрахунку виплат за
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням" від 26.09.2001 №
1266 така заробітна плата не може
використовуватися при обчисленні
допомоги по тимчасовій
непрацездатності і не підлягає
компенсації в порядку ст. 35 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку із тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими похованням".

Відповідно до частин 1, 2 статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення; в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

За вказаних обставин, виходячи з меж
заявлених позовних вимог, системного
аналізу положень чинного
законодавства України та матеріалів
справи, суд дійшов висновку, що
викладені в позовній заяві доводи
позивача є необґрунтованими, а вимоги
такими, в задоволенні яких слід
відмовити.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст.
11, 14, 70, 71, 94, 159 - 163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,

постановив:

В задоволенні адміністративного
позову відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.
Апеляційна скарга може бути подана до
Київського апеляційного
адміністративного суду через
Черкаський окружний адміністративний
суд протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя
В.О.
Гаврилюк

Постанова складена в повному обсязі
04.12.2014.