Справа № 813/7492/14
Суддя: Потабенко Варвара Анатоліївна
Дата ухвалення: 2014-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 листопада 2014 року
№ 813/7492/14
Львівський окружний адміністративний
суд в складі:
головуючої - судді
за участю секретаря судового засідання
за участі представників сторін:
відповідача - Дац Н.І., згідно
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові адміністративну
справу за позовом управління
Пенсійного фонду в Старосамбірському
районі Львівської області до
відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в
Старосамбірському районі про
зобов'язання вчинити дії,-
УПФ в Старосамбірському районі
Львівської області звернулося до суду
з позовом до ВВДФСС від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в
Старосамбірському районі Львівської
області про зобов'язання прийняти до
заліку шляхом включення в акт звірки
виплачену пенсію по інвалідності у
зв'язку з трудовим каліцтвом гр. ОСОБА_2
за період з квітня по жовтень 2014 року на
загальну суму 858,18 грн. та про
зобов'язання прийняти до відшкодування
витрати на підвищення пенсії
вищевказаній особі за період з 01.04.2014
року по 30.09.2014 року.
В обґрунтування своєї позиції
покликається на те, що заявлені
позивачем до ВВДФССНВ на виробництві
та професійних захворювань України в
Старосамбірському районі Львівської
області вимоги про відшкодування
заборгованості за період з квітня по
жовтень 2014 року по гр. ОСОБА_2 не
прийняті до заліку. Підставою для
відмови про включення суми до
щомісячних актів звірок є те, що
нещасний страховий випадок стався поза
межами України (на території країн СНД).
Оскільки позивач вважає, що дані
витрати повинні відшкодовуватися саме
ВВДФСС від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в
Старосамбірському районі Львівської
області, просить позов задовольнити.
Представник відповідача проти
задоволення позовних вимог заперечив з
підстав, наведених у запереченні,
поданому до суду 27.11.2014 року, суть якого
зводиться до наступного. Відповідачем
не включено до актів звірки суму
пенсії, виплаченої гр. ОСОБА_2, в зв'язку
з тим, що Порядок відшкодування витрат,
затв. постановою Правління ПФУ та
Правління Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань від 04.03.2003 року № 55-4/4 не
передбачає відшкодування такої
виплати як підвищення до пенсії. З
допомогою актів звірок витрат по
особових справах потерпілих
узагальнюють та узгоджують довідку про
відшкодування відповідних витрат, яка
є підставою для перерахування Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків відповідних коштів
Пенсійному фонду України до 25 числа
місяця, наступного за звітним.
Відповідно до Порядку, Фондом
проводиться відшкодування Пенсійному
фонду України витрат, пов'язаних з
виплатою зазначених пенсій. Однак,
вказаний Порядок відшкодування витрат
не врегульовує даних спірних відносин,
оскільки встановлене ним правило
підписання актів звірки розрахунків
розраховано на відсутність спору. У
разі незгоди на підписання актів з боку
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків вимоги про стягнення
мають вирішуватись в судовому порядку,
а не шляхом пред'явлення вимог про
спонукання до вчинення дій. За таких
умов представник відповідача просив у
задоволенні позову відмовити.
Позивач не забезпечив участі в
судовому засіданні уповноваженого
представника, 26.11.2014 року скерував на
адресу суду клопотання про розгляд
справи без участі представника, просив
Заслухавши пояснення представника
відповідача, дослідивши матеріали
справи, з'ясувавши дійсні обставини
справи, суд приходить до висновку, що у
задоволенні позову слід відмовити,
виходячи з наступного.
В судовому засіданні було встановлено,
що гр. ОСОБА_2 з коштів УПФ
Старосамбірському районі Львівської
області отримав пенсію по ІІ групі
інвалідності внаслідок трудового
каліцтва в період з 01.04.2014 року по 30.09.2014
року на загальну суму 5694,00 грн., що
підтверджується довідкою про
виплачену пенсію від 27.10.2014 року. З цієї
ж довідки вбачається, що до Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків пред'явлено до відшкодування
Вказаний розмір виплачених пенсій
позивачем подано до відшкодування
відділенню виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в
Старосамбірському районі Львівської
області. Однак, останнім не прийнято до
відшкодування вказаний розмір коштів з
мотивів того, що нещасний випадок
стався поза межами України, на
території країн СНД, що
підтверджується актом про нещасний
випадок на виробництві від 19.11.1979 року
№ 18 та довідкою МСЕК від 11.09.2001 року.
З матеріалів справи вбачається, що гр.
ОСОБА_2, працюючи матросом на
Клайпедській базі Тралового флоту,
отримав каліцтво на території
колишнього СРСР 17.11.1979 року.
Статтею 1 Основ законодавства України
про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування встановлено, що
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування - це система
прав, обов'язків і гарантій, яка
передбачає надання соціального
захисту, що включає матеріальне
забезпечення громадян у разі хвороби,
повної, часткової або тимчасової
втрати працездатності, втрати
годувальника, безробіття з незалежних
від них обставин, а також у старості та
в інших випадках, передбачених законом,
за рахунок грошових фондів, що
формуються шляхом сплати страхових
внесків власником або уповноваженим
ним органом, громадянами, а також
бюджетних та інших джерел,
передбачених законом.
Відповідно до ст. 4 Основ в Україні
залежно від страхового випадку є такі
види загальнообов'язкового державного
соціального страхування:
- пенсійне страхування;
- страхування у зв'язку з тимчасовою
втратою працездатності та витратами,
зумовленими народженням та похованням;
- медичне страхування;
- страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
- страхування на випадок безробіття.
- пенсійне страхування;
- інші види страхування, передбачені
Відносини, що виникають за зазначеними
в частині першій цієї статті видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, регулюються
окремими законами, прийнятими
відповідно до цих Основ.
Спори, що виникають із правовідносин за
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням, вирішуються в
судовому порядку, якщо законом не
встановлено досудовий порядок їх
розгляду (ст. 12 Основ).
Відповідно до п. 4 статті 25 Основ, за
страхуванням від нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання надаються такі види
соціальних послуг та матеріального
- профілактичні заходи по запобіганню
нещасним випадкам на виробництві та
професійним захворюванням;
- відновлення здоров'я та
працездатності потерпілого;
- допомога по тимчасовій
непрацездатності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання;
- відшкодування збитків, заподіяних
працівникові каліцтвом чи іншим
ушкодженням здоров'я, пов'язаним з
виконанням ним своїх трудових
- пенсія по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання;
- пенсія у зв'язку з втратою
годувальника, який помер внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання;
- допомога на поховання осіб, які
померли внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
У ч. 4 ст. 26 Основ встановлено, що якщо
після призначення застрахованій особі
матеріальної допомоги чи надання
соціальних послуг між страховиками
виник спір щодо понесених витрат,
виплата здійснюється страховиком, до
якого звернулася застрахована особа.
При цьому неналежний страховик має
право звернутися до належного
страховика щодо відшкодування
понесених ним витрат.
Враховуючи те, що пенсія по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання є наслідком
страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання, належним страховиком,
тим, хто має надавати застрахованій
особі матеріальну допомогу чи
соціальні послуги, відповідно до ст. 25
Основ, є Фонд соціального страхування
від нещасних випадків.
Водночас, п. 2 ст. 7 ("Прикінцеві
положення") Закону України "Про
страхові тарифи на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності",
який набрав чинності з 01.04.2001,
встановлено, що фонд сплачує страхові
виплати та надає соціальні послуги
працівникам (членам їх сімей), які
потерпіли на виробництві до 01.04.2001 року,
з того часу, коли відповідні
підприємства передали в установленому
порядку фонду документи, що
підтверджують право цих працівників
(членів їх сімей) на такі страхові
виплати та соціальні послуги, або коли
таке право встановлено в судовому
Потерпілі, документи яких не передані
до фонду, продовжують отримувати
належні виплати та соціальні послуги
від свого роботодавця, Пенсійного
фонду України та Фонду соціального
страхування України. При цьому кошти,
виплачені потерпілому
страхувальником, зараховуються фондом
у рахунок його страхових внесків на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, а між страховиками з
інших видів страхування і фондом у
подальшому відбуваються відповідні
Відповідно до ст. 21 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" від 23 вересня 1999 року №
1105-XIV, з наступними змінами та
доповненнями, в переліку соціальних
послуг та виплати, які здійснюються та
відшкодовуються Фондом соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України, є пенсія по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання.
Частиною 2 ст. 24 Закону "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" закріплене аналогічне
правило - якщо після призначення
застрахованій особі матеріальної
допомоги чи надання соціальних послуг
між Фондом соціального страхування від
нещасних випадків і страховиками з
інших видів соціального страхування
виникають спори щодо понесених витрат,
виплата здійснюється страховиком, до
якого звернувся застрахований. При
цьому страховик, до якого звернувся
застрахований, має право звернутися до
відповідного страховика з інших видів
соціального страхування щодо
відшкодування понесених ним витрат.
Сфера дії цього Закону поширюється на
таку категорію інвалідів, щодо
відшкодування витрат на виплату пенсій
За змістом ч. 2 ст. 2 зазначеного Закону
особи, право яких на отримання
відшкодування шкоди раніше було
встановлено згідно із законодавством
СРСР або законодавством України про
відшкодування шкоди, заподіяної
працівникам внаслідок травмування на
виробництві або професійного
захворювання, пов'язаних з виконанням
ними трудових обов'язків, мають право
на забезпечення по страхуванню від
нещасного випадку відповідно до цього
При цьому право на таке забезпечення,
яке встановлено в Україні, не залежить
від того, в якій із колишніх республік
СРСР стався нещасний випадок на
виробництві з застрахованою особою або
виникло професійне захворювання,
пов'язане з виконанням нею трудових
Підпунктом "а" ст. 27 Закону "Про пенсійне
забезпечення" встановлено, що
громадянам України - переселенцям з
інших держав, які не працювали в
Україні, пенсії по інвалідності
внаслідок трудового каліцтва або
професійного захворювання
призначаються незалежно від стажу
Відповідно до п. 3 розділу XI ("Прикінцеві
положення") Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" відшкодування шкоди,
медична, професійна та соціальна
реабілітація провадяться Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків також зазначеним у ст. 8 цього
Закону особам, які потерпіли до
набрання ним чинності та мали право на
зазначені страхові виплати і соціальні
Абзацом 3 п. 3 розділу XI встановлено, що
уся заборгованість потерпілим на
виробництві та членам їх сімей, яким до
набрання чинності цим Законом
підприємства, установи та організації
не відшкодували матеріальної шкоди,
заподіяної ушкодженням здоров'я,
виплачується цими підприємствами,
установами і організаціями, а в разі їх
ліквідації без правонаступника -
Фондом соціального страхування від
Отже, за змістом наведеної норми
обов'язок Фонду соціального
страхування від нещасних випадків
відшкодувати потерпілим на
виробництві та членам їх сімей
матеріальну і моральну (немайнову)
шкоду, заподіяну ушкодженням здоров'я,
не залежить від того, чи сплачували
фонду страхові платежі підприємства,
що ліквідувалися, та на яких було
ушкоджено здоров'я потерпілого.
Як вбачається з абз. 7 наведеного вище
пункту, Фонд соціального страхування
від нещасних випадків є
правонаступником державного,
галузевих та регіональних фондів
охорони праці, передбачених ст. 21
Закону "Про охорону праці", які
При прийнятті рішення у справі судом
взято до уваги положення ст. 2 Угоди про
взаємне визнання прав на відшкодування
шкоди, завданої працівникам каліцтвом,
професійним захворюванням або іншим
ушкодженням здоров'я, пов'язані з
виконанням ними трудових обов'язків,
підписаної 09.09.1994 року між частиною
держав колишнього СРСР.
Так, ст. 2 цієї Угоди передбачено, що
відшкодування шкоди, завданої
працівнику внаслідок трудового
каліцтва, іншого ушкодження здоров'я (у
тому числі при настанні втрати
працездатності в результаті нещасного
випадку на виробництві, пов'язаного з
виконанням працівниками трудових
обов'язків, після переїзду потерпілого
на територію іншої сторони), смерті
здійснюється роботодавцем сторони,
законодавство якої поширювалось на
працівника в момент одержання
каліцтва, іншого ушкодження здоров'я,
Роботодавець, відповідальний за
завдання шкоди, здійснює її
відшкодування відповідно до свого
національного законодавства.
Зі змісту процитованої норми випливає,
що вона регулює відносини, які є
предметом спору в даній справі, -
пов'язані з відшкодуванням витрат ПФУ,
понесених у зв'язку з виплатою пенсій
особам, які стали інвалідами внаслідок
нещасного випадку на виробництві на
території інших республік СРСР до
проголошення Україною незалежності.
Відповідно до ст. 1 Угоди про гарантії
прав громадян держав - учасниць
Співдружності Незалежних Держав у
сфері пенсійного забезпечення від
13.03.1992 пенсійне забезпечення громадян
держав - учасниць даної угоди та членів
їх сімей здійснюється за
законодавством держави, на території
якої вони проживають.
Статтею 3 цієї Угоди встановлено, що всі
витрати, пов'язані зі здійсненням
пенсійного забезпечення за даною
угодою, несе держава, яка надає
За змістом цієї норми взаємні
розрахунки між державами можуть
проводитися лише на підставі
двосторонніх договорів.
Відповідно до положень ст.ст. 21, 24
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності", у разі настання
страхового випадку Фонд соціального
страхування від нещасних випадків
зобов'язаний у встановленому
законодавством порядку своєчасно та в
повному обсязі відшкодовувати шкоду,
заподіяну працівникові внаслідок
ушкодження його здоров'я або в разі
його смерті, виплачуючи йому або
особам, які перебували на його
утриманні страхові виплати. Фонд
соціального страхування від нещасних
випадків зобов'язаний, зокрема,
співпрацювати з фондами з інших видів
соціального страхування у
фінансуванні заходів, пов'язаних з
матеріальним забезпеченням та
наданням соціальних послуг
застрахованим, у кожному конкретному
випадку спільно приймаючи рішення щодо
того, хто з них братиме участь у
фінансуванні цих заходів.
Якщо після призначення
застрахованій особі матеріальної
допомоги чи надання соціальних послуг
між Фондом соціального страхування від
нещасних випадків і страховиками з
інших видів соціального страхування
виникають спори щодо понесених витрат,
виплата здійснюється страховиком, до
якого звернувся застрахований. При
цьому страховик, до якого звернувся
застрахований, має право звернутися до
відповідного страховика з інших видів
соціального страхування щодо
відшкодування понесених ним витрат.
Таким чином, обов'язок по відшкодуванню
пенсії по інвалідності гр. ОСОБА_2
належить відповідачу.
Водночас, механізм відшкодування на
централізованому рівні Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, зокрема, на виплату
пов'язаних з виплатою пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві визначено
"Порядком відшкодування Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання", затвердженим постановою
Правління Пенсійного фонду України та
Правління Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України від 04.03.2003 року №
5-4/4, зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 16 травня 2003 року N 376/7697
(далі - Порядок № 5-4/4).
Відповідно до вимог п. 4, 5 цього Порядку,
управління Пенсійного фонду України в
районах та містах області та
відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування у цих
населених пунктах проводять звірку сум
витрат, про що складають відповідний
акт звірки, який подають Головному
управлінню ПФУ та обласному управлінню
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування. Останні в свою чергу
узгоджують суми що підлягають
відшкодуванню і подають свою довідку
відповідно до Пенсійного фонду України
та Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України. Фонд
соціального страхування на
централізованому рівні до 25 числа,
наступного за звітним, перераховує
відповідні кошти Пенсійному фонду
Сторони цього спору на підставі норм
Порядку № 5-4/4 повинні щомісяця
провести звірку, підписати відповідний
акт звірки (в т.ч. з розбіжностями, якщо
такі є) та передати його відповідним
територіальним органам Фондів
обласного рівня. У разі наявності спору
та незгоди на підписання актів звірки
розрахунків з боку територіального
органу Фонду соціального страхування,
вимоги територіального органу ПФУ про
відшкодування сум витрат, по яких є
розбіжності в актах звірки, повинні
вирішуватися в судах адміністративної
юрисдикції шляхом пред'явлення позову
про стягнення цих сум, а не шляхом
пред'явлення вимог про підписання
актів звірки в тій чи іншій редакції.
Такий висновок суду повністю
узгоджується з правовою позицією, яку
Верховний Суд України неодноразово
висловлював у спорах цієї категорії у
постановах від 20 березня 2007 року №
21-1087во06, від 6 червня 2011 року № 21-1161а11,
від 20 червня 2011 року № 21-76а11, від 28
листопада 2011 року № 21-366а11, від 19
березня 2012 року № 21-364а11, яка полягає у
тому, що Порядок № 5-4/4, на який
посилається управління ПФУ,
обґрунтовуючи позовні вимоги, не
регулює спірні відносини, які виникли у
цьому випадку, оскільки встановлене
Порядком правило щодо підписання актів
звірки розрахунків підлягає
застосуванню лише за відсутності
спору.

З урахування наведеного вимога
позивача про зобов'язання Відділення
виконавчої дирекції дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в
Старосамбірському районі Львівської
області включити в акти звірки та
прийняти до відшкодування, витрати на
підвищення пенсій на суму 858,18 грн.
задоволенню не підлягає.

Частиною 1 ст. 69 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що доказами в
адміністративному судочинстві є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення осіб, які беруть
участь у справі, та інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Згідно ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення.

Згідно ст. 49, 70 КАС України, сторони
зобов'язані добросовісно
користуватися належними їм
процесуальними правами, а відтак
зобов'язані обґрунтовувати належність
та допустимість доказів для
підтвердження своїх вимог або
заперечень, чого позивачем у повному
обсязі зроблено не було.

Враховуючи норми вищезазначеного
законодавства та аналізуючи докази,
долучені позивачем до матеріалів
справи, суд зазначає, що підстав для
задоволення даного позову немає.

Відповідно до вимог статті 94 Кодексу
адміністративного судочинства України
судові витрати у форму судового збору у
даній справі не стягуються.

Керуючись ст. ст. 7 - 14, 18, 19, 69, 70, 71, 86, 94, 158,
159, 160, 161, 162, 163, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

у задоволенні позову відмовити
повністю.

Постанова може бути оскаржена до
Львівського апеляційного
адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через Львівський окружний
адміністративний суд. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції. Апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом 10
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом 10 днів з дня
отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови виготовлений
02.12.2014 року.

Суддя
Потабенко В.А.