Справа № 826/1395/14
Суддя: Кобилянський М.Г.
Дата ухвалення: 2014-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2014 року
м. Київ К/800/40354/14

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого - судді Кобилянського М.Г.,

суддів: Амєліна С.Є., Юрченка В.В.,

розглянувши в порядку попереднього
розгляду адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 до Управління праці
та соціального захисту населення
Дніпровської районної у місті Києві
державної адміністрації про визнання
дій протиправними та зобов'язання
вчинити певні дії

за касаційною Управління праці та
соціального захисту населення
Дніпровської районної у місті Києві
державної адміністрації на постанову
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 03 квітня 2014 року та на
ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 10 липня 2014
року, -

В С Т А Н О В И Л А :

У лютому 2014 року ОСОБА_1 звернувся в суд
із позовом і просив: визнати
протиправними дії Управління праці та
соціального захисту населення
Дніпровської районної в місті Києві
державної адміністрації щодо відмови
йому у встановленні статусу інваліда
війни та видачі посвідчення інваліда
війни; зобов'язати Управління праці та
соціального захисту населення
Дніпровської районної в місті Києві
державної адміністрації встановити
ОСОБА_1 статус інваліда війни та видати
посвідчення інваліда війни.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
03 квітня 2014 року, залишеною без змін
ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 10 липня 2014
року, позов задоволено частково:
визнано протиправними дії Управління
праці та соціального захисту населення
Дніпровської районної в місті Києві
державної адміністрації щодо відмови у
встановленні ОСОБА_1 статусу інваліда
війни та видачі відповідного
посвідчення; зобов'язано Управління
праці та соціального захисту населення
Дніпровської районної в місті Києві
державної адміністрації передати
заяву ОСОБА_1 від 25 листопада 2011 року
для вирішення Комісії для розгляду
питань, пов'язаних із встановленням
статусу осіб, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Відповідач, посилаючись на порушення
судами норм матеріального і
процесуального права, просить
скасувати судові рішення судів
попередніх інстанцій і постановити
нове - про визнання його діяльності
правомірною. Вважає факт перебування
заявника на роботах по ліквідації
наслідків аварії на ЧАЕС в складі
формувань Цивільної оборони не
доведеним.

Перевіривши за наявними у справі
матеріалами доводи касаційної скарги
та правильність застосування судами
першої та апеляційної інстанцій норм
процесуального права, правової оцінки
обставин у справі у межах, визначених ч.
2 ст. 220 КАС України, колегія суддів
приходить до висновку про наявність
підстав для залишення без задоволення
касаційної скарги, а оскаржуваних
судових рішень - без змін.

Судами встановлено, що ОСОБА_1 є
постраждалим наслідок Чорнобильської
катастрофи 1-ї категорії та учасником
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС, що підтверджується
відповідним посвідченням серії КИЕ-1
від 29 травня 2000 року і вкладкою до нього
НОМЕР_1 від 29 травня 2000 року.

Також судами встановлено, що позивач
отримав 2-гу групу інвалідності
(безстроково), яка пов'язана з
виконанням робіт по ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській
АЕС, що підтверджується довідкою МСЕК
серії КИЕ-1 № 511106 від 16 травня 2000 року.

Участь ОСОБА_1 у ліквідації наслідків
Чорнобильської катастрофи
підтверджується його усними
поясненнями у судовому засіданні,
показами свідків ОСОБА_2, ОСОБА_3, а
також довідкою Головного управління з
питань надзвичайних ситуацій
Київської міської державної
адміністрації від 23 січня 2008 року № 14,
видана позивачу про те, що він в період
з 19 листопада 1986 року по 03 грудня 1986
року приймав участь у ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
в складі невоєнізованих формувань
Цивільної оборони Автотранспортного
підприємства 09122 та витягом з протоколу
№ 3 від 12 грудня 2007 року засідання
комісії з розгляду звернень громадян
для підтвердження їх участі в
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС у складі формувань
Цивільної оборони.

25 листопада 2013 року позивач звернувся
до відповідача з заявою про видачу йому
посвідчення інваліда війни.

06 грудня 2013 року відповідач листом
№37/09-10962 відмовив ОСОБА_1 у наданні
статусу інваліда війни та видачі
відповідного посвідчення посилаючись
на те, що Спірною комісією не вирішено
питання щодо підтвердження йому
статусу ліквідатора наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС та відсутності
документів про залучення позивача до
складу формувань Цивільної оборони під
час ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС (маршрутний лист не
може бути прийнятий до уваги).

Задовольняючи частково позовні вимоги,
суди попередніх інстанцій виходили з
того, що відповідачем порушено
процедуру розгляду заяви позивача та
причини відмови у встановлені ОСОБА_1
статусу інваліда війни і видачі
відповідного посвідчення є
необґрунтованими.

Висновок судів є правильним з таких
підстав.

Пунктом 9 частини 2 статті 7 Закону
України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту»
встановлено, що до інвалідів війни
належать також інваліди з числа осіб,
залучених до складу формувань
Цивільної оборони, які стали
інвалідами внаслідок захворювань,
пов'язаних з ліквідацією наслідків
Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до пункту 2 Положення про
порядок видачі посвідчень і нагрудних
знаків інвалідів війни, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 12 травня 1994 року № 302, посвідчення є
документом, що підтверджує статус осіб,
на яких поширюється дія Закону України
«Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту».

Згідно з пунктом 10 Положення про
порядок видачі посвідчень і нагрудних
знаків ветеранів війни, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 12 травня 1994 року № 302, посвідчення
інваліда війни видається на підставі
довідки медико-соціальної експертної
комісії про групу та причини
інвалідності.

Таким чином, реалізувати свої права і
отримати відповідні пільги,
встановлені законодавством для
інвалідів війни, позивачі можуть
шляхом отримання в органах праці та
соціального захисту населення
посвідчення інваліда війни шляхом
подання відповідних документів.

Враховуючи норми чинного
законодавства України, зокрема, Закон
України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту», для
отримання статусу інваліда війни
необхідно наявність інвалідності
отриманої внаслідок захворювань
пов'язаних з ліквідацією наслідків
Чорнобильської катастрофи;
підтвердження участі у ліквідації
наслідків Чорнобильської катастрофи у
складі формувань Цивільної оборони.

Судами було встановлено, що причинний
зв'язок інвалідності з виконанням
робіт по ліквідації наслідків аварії
на ЧАЕС підтверджується довідкою до
акту МСЕК.

Крім цього, позивачем було надано
відповідачу всі необхідні документи та
відомості, які дають йому право на
отримання статусу інваліда війни, тому
суди прийшли до вірного висновку щодо
визнання протиправними дій Управління
праці та соціального захисту населення
Дніпровської районної у місті Києві
державної адміністрації про відмову
ОСОБА_1 у встановленні статусу інваліда
війни та видачі посвідчення інваліда
війни.

Разом з тим, судом першої та
апеляційної інстанцій встановлено, що
відповідачем порушено процедуру
розгляду заяви позивача від 25
листопада 2013 року, оскільки на розгляд
до відповідної Комісії для розгляду
питань, пов'язаних із встановленням
статусу осіб, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
не передавалась, відповідне рішення з
цього питання Комісією не приймалося і
протоколом не оформлювалося.

Колегія суддів погоджується з
висновками судів попередніх інстанцій
про те, що відсутність офіційного
рішення Комісії для розгляду питань,
пов'язаних із встановленням статусу
осіб, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи, щодо
надання чи відмови у наданні позивачу
статусу інваліда війни та відповідного
посвідчення, а також відсутність на час
вирішення справи судом рішення Спірної
комісії стосовно особової справи
позивача, що випливає з наявного в
справі листа Міністерства соціальної
політики України від 04 березня 2014
№143/20/112-14 до суду, є перешкодою для
задоволення вимоги позивача про
зобов'язання відповідача встановити
статус інваліда війни та видати
відповідне посвідчення, тому в цій
частині позову слід відмовити. Проте, з
метою повного захисту прав і інтересів
позивача, про які він просить, суди
прийняли рішення про необхідність
вийти за межі позовних вимог і
зобов'язати відповідача передати заяву
ОСОБА_1 від 25 листопада 2013 відповідній
Комісії для розгляду питань, пов'язаних
із встановленням статусу осіб, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, для прийняття офіційного
рішення.

Відповідно до ст. 224 КАС України суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст.ст. 220, 220-1, 224, 230 КАС
України, -

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Управління праці та
соціального захисту населення
Дніпровської районної у місті Києві
державної адміністрації залишити без
задоволення, а постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
03 квітня 2014 року та на ухвалу
Київського апеляційного
адміністративного суду від 10 липня 2014
року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і оскарженню не
підлягає.

ГОЛОВУЮЧИЙ :
Кобилянський М.Г.

СУДДІ :
Амєлін С.Є.

ОСОБА_4