Справа № 2а/0370/2692/11
Суддя: Каленюк Жанна Василівна
Дата ухвалення: 2011-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2011 року Справа № 2а/0370/2692/11

Волинський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого – судді Каленюк Ж.В.,

при секретарі Ковальчуку С.В.,

за участю представника позивача
ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луцьку
адміністративну справу за позовом
Луцької об’єднаної державної
податкової інспекції до Первинної
профспілкової організації відкритого
акціонерного товариства «Луцький
картонно-руберойдовий комбінат» про
стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

Луцька об’єднана державна податкова
інспекція (далі – Луцька ОДПІ)
звернулася з адміністративним позовом
до Первинної профспілкової
організації відкритого акціонерного
товариства «Луцький
картонно-руберойдовий комбінат» (далі
– Первинна профспілкова організація
ВАТ «Луцький картонно-руберойдовий
комбінат») та з урахуванням заяви про
уточнення позовних вимог (а.с.50) просить
стягнути з відповідача кошти у сумі 4
228,81 грн. з рахунків у банках,
обслуговуючих відповідача, для
погашення податкового боргу.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
відповідач не сплатив у встановлені
чинним законодавством строки
податкове зобов’язання з податку на
доходи фізичних осіб, визначене ним
самостійно в податкових деклараціях.
Позивачем вживались заходи з метою
погашення податкового боргу, однак
вони не спричинили його повного
погашення, а тому кошти просить
стягнути з відповідача у примусовому
порядку.

Відповідач позовних вимог Луцької ОДПІ
не визнав та у письмових запереченнях
зазначив, що оскільки постановою
Волинського окружного
адміністративного суду від 28 грудня 2010
року йому було відмовлено в
задоволенні позову про зобов’язання
Другого відділу державної виконавчої
служби Луцького міського управління
юстиції виконати рішення
господарського суду Волинської
області щодо примусового стягнення
коштів із боржника - ВАТ «Луцький
картонно-руберойдовий комбінат» у сумі
17 142,93 грн., то на даний момент не має
можливості погасити суму податкового
боргу у зв’язку із відсутністю коштів
(а.с.28).

Представник позивача у судовому
засіданні позовні вимоги підтримує з
підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача у судове
засідання не прибув повторно, хоча був
належним чином повідомлений про дату,
час і місце судового розгляду (а.с.27, 42,
49). У заяві від 07 листопада 2011 року
повідомив, що не може взяти участь у
судовому засіданні, оскільки
працівники не отримують заробітну
плату більше року. Також повідомив про
відсутність коштів для виплати
заборгованості із заробітної плати та
сплати податку на доходи фізичних осіб
до бюджету (а.с.43).

Суд відповідно до частини четвертої
статті 128 Кодексу адміністративного
судочинства України (КАС України)
розгляд даної справи здійснює за
відсутності представника відповідача
та на підставі наявних доказів.

Заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши письмові докази,
суд дійшов висновку, що позов підлягає
задоволенню частково з наступних
підстав.

Судом встановлено, що 08 лютого 2007 року
виконавчим комітетом Луцької міської
ради Волинської області проведено
державну реєстрацію юридичної особи -
Первинної профспілкової організації
відкритого акціонерного товариства
«Луцький картонно-руберойдовий
комбінат». Відповідач є платником
податків та з 12 липня 1999 року перебуває
на обліку у Луцькій ОДПІ. Про вказані
фактичні обставини свідчать копії
свідоцтва про державну реєстрацію
юридичної особи серії А01 № 003515 (а.с.7),
довідки про взяття на облік платника
податків від 09 лютого 2007 року № 141 (а.с.6),
довідки з Єдиного державного реєстру
підприємств та організацій України
(а.с.8).

Статтею 16 Податкового кодексу України,
чинного з 01 січня 2011 року, визначено
обов’язки платників податків, в тому
числі подавати до контролюючих органів
у порядку, встановленому податковим та
митним законодавством, декларації,
звітність та інші документи, пов'язані
з обчисленням і сплатою податків та
зборів; сплачувати податки та збори в
строки та у розмірах, встановлених цим
Кодексом та законами з питань митної
справи. Згідно з пунктом 38.1 статті 38
Податкового кодексу України
встановлено, що виконанням податкового
обов'язку визнається сплата в повному
обсязі платником відповідних сум
податкових зобов'язань у встановлений
податковим законодавством строк.

Як вбачається з довідки про наявність
заборгованості по платежах до бюджету
(а.с.4), розрахунку сум податкового боргу
(а.с.5) та зворотного боку облікової
картки платника станом на 11 листопада
2011 року (а.с.51-54) відповідач не сплатив
податкові зобов’язання у сумі 4 228,81
грн.

Про наявність податкових зобов’язань
свідчать копії податкових декларацій
за січень, лютий, березень 2011 року
(відповідно від 21 березня 2011 року № 36421
та № 36408, від 20 квітня 2011 року № 59571).

Згідно з податковою декларацією за
січень 2011 року (а.с.17-18) відповідач
самостійно задекларував податкові
зобов’язання, які належить сплатити в
бюджет за звітний період, у сумі 318,92
грн. (рядок 7 «Сума податку на доходи
фізичних осіб, яка підлягає
перерахуванню в бюджет за підсумками
поточного звітного (податкового)
періоду»), а також вказав
заборгованість зі сплати податку у
сумі 6 509,85 грн. (рядок 15 «Сума
заборгованості з податку на доходи
фізичних осіб станом на 01 січня 2011
року»).

У податковій декларації за лютий 2011
року (а.с.21-22) задекларовано податкове
зобов’язання з податку на доходи
фізичних осіб у сумі 231,94 грн. (рядок 7), а
у податковій декларації за березень 2011
року - у сумі 451,08 грн. (а.с.19-20).

Таким чином, податкові зобов’язання
відповідача становлять 7511,79 грн.

Згідно з підпунктом 14.1.156 пункту 14.1
статті 14 Податкового кодексу України
податкове зобов'язання - сума коштів,
яку платник податків, у тому числі
податковий агент, повинен сплатити до
відповідного бюджету як податок або
збір на підставі, в порядку та строки,
визначені податковим законодавством (у
тому числі сума коштів, визначена
платником податків у податковому
векселі та не сплачена в установлений
законом строк).

Пунктом 57.1 статті 57 Податкового
кодексу України платник податків
зобов'язаний самостійно сплатити суму
податкового зобов'язання, зазначену у
поданій ним податковій декларації,
протягом 10 календарних днів, що
настають за останнім днем відповідного
граничного строку, передбаченого цим
Кодексом для подання податкової
декларації, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Разом з тим, суд вважає за необхідне
зазначити, що порядок та строки сплати
до бюджету податку з доходів фізичних
осіб до 01 січня 2011 року був визначений
підпунктом 8.1.2 пункту 8.1. статті 8 Закону
України від 22 травня 2003 року N 889-IV «Про
податок з доходів фізичних осіб»,
відповідно до якого податок підлягає
сплаті (перерахуванню) до бюджету під
час виплати оподатковуваного доходу
єдиним платіжним документом. Банки не
мають права приймати платіжні
документи на виплату доходу, які не
передбачають сплати (перерахування)
цього податку до бюджету. Якщо
оподатковуваний дохід нараховується,
але не виплачується платнику податку
особою, що його нараховує, то податок,
який підлягає утриманню з такого
нарахованого доходу, підлягає сплаті
(перерахуванню) до бюджету у строки,
встановлені законом для місячного
податкового періоду.

З податкової декларації за січень 2011
року слідує, що відповідач мав
заборгованість із виплати заробітної
плати та заборгованість з податку на
доходи фізичних осіб за 2010 рік (а.с.18).
Відповідач відповідно до зазначеної
вище норми закону був зобов’язаний у
строки, встановлені законом для
місячного податкового періоду,
сплачувати податок до бюджету і у разі
невиплати нарахованого
оподатковуваного доходу.

За правилами пункту 1.3 статті 1 Закону
України від 21 грудня 2000 року N 2181-III “Про
порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами”
(чинного до дня набрання чинності
Податковим кодексом України)
податковий борг (недоїмка) - податкове
зобов'язання (з урахуванням штрафних
санкцій за їх наявності), самостійно
узгоджене платником податків або
узгоджене в адміністративному чи
судовому порядку, але не сплачене у
встановлений строк, а також пеня,
нарахована на суму такого податкового
зобов'язання. Відповідно до підпункту
14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового
кодексу України сума узгодженого
грошового зобов'язання (з урахуванням
штрафних санкцій за їх наявності), але
не сплаченого платником податків у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання, є податковим
боргом.

Отже, самостійно узгоджене
зобов’язання платника податків, не
сплачене у строк, є його податковим
боргом.

Разом з тим, у відповідності до пункту
54.2 статті 54 Податкового кодексу
України грошове зобов'язання щодо суми
податкових зобов'язань з податку, що
підлягає утриманню та сплаті
(перерахуванню) до бюджету в разі
нарахування/виплати доходу на користь
платника податку - фізичної особи,
вважається узгодженим податковим
агентом або платником податку, який
отримує доходи не від податкового
агента, в момент виникнення
податкового зобов'язання, який
визначається за календарною датою,
встановленою розділом IV цього Кодексу
для граничного строку сплати податку
до відповідного бюджету.

Приписами розділу IV «Податок на доходи
фізичних осіб» Податкового кодексу
України встановлено наступне.

Податковий агент, який нараховує
(виплачує, надає) оподатковуваний дохід
на користь платника податку,
зобов'язаний утримувати податок із
суми такого доходу за його рахунок,
використовуючи ставку податку,
визначену в статті 167 цього Кодексу
(підпункт 168.1.1 пункту 168.1 статті 168).

Згідно з підпунктом 168.1.2 пункту 168.1
статті 168 Податкового кодексу України
податок сплачується (перераховується)
до бюджету під час виплати
оподатковуваного доходу єдиним
платіжним документом. Банки приймають
платіжні документи на виплату доходу
лише за умови одночасного подання
розрахункового документа на
перерахування цього податку до
бюджету.

Підпунктом 168.1.4 пункту 168.1 статті 168
визначено, що оподатковуваний дохід
надається у негрошовій формі чи
виплачується готівкою з каси
податкового агента, податок
сплачується (перераховується) до
бюджету протягом банківського дня, що
настає за днем такого нарахування
(виплати, надання).

Для цілей цього розділу та пункту 54.2
статті 54 цього Кодексу під терміном
"граничний термін сплати до бюджету
податку" розуміються строки сплати
податку, визначені цим пунктом.

Отже, податок сплачується
(перераховується) до бюджету під час
виплати оподатковуваного доходу (при
безготівковій формі розрахунків) чи
протягом банківського дня, що настає за
днем такої виплати (у випадку
розрахунків у не грошовій формі чи
виплаті готівки з каси).

Пунктом 64 розділу І Закону України від
07 липня 2011 року № 3609-VI «Про внесення
змін до Податкового кодексу України та
деяких інших законодавчих актів
України щодо вдосконалення окремих
норм Податкового кодексу України»
Податковий кодекс України доповнено
новим підпунктом 168.1.5, яким
встановлено, що у разі коли
оподатковуваний дохід нараховується
податковим агентом, але не
виплачується (не надається) платнику
податку, то податок, який підлягає
утриманню з такого нарахованого
доходу, підлягає перерахуванню до
бюджету податковим агентом у строки,
встановлені цим Кодексом для місячного
податкового періоду. Зазначені зміни
набули чинності з 06 серпня 2011 року.

Згідно зі статтею 58 Конституції
України закони та інші
нормативно-правові акти не мають
зворотної дії в часі, крім випадків,
коли вони пом'якшують або скасовують
відповідальність особи.

Отже, зазначена норма статті 168
Податкового кодексу України не
поширюється на податкові
зобов’язання, що виникли до набрання
нею чинності.

Оскільки Луцька ОДПІ не надала суду
доказів, що оподатковуваний дохід,
визначений відповідачем у податкових
деклараціях був ним виплачений, то суд
вважає, що з урахуванням підпунктів
168.1.2, 168.1.4 Податкового кодексу України
податкові зобов’язання за
січень-березень 2011 року не набули
статусу податкового боргу, адже
обов’язок сплачувати податок у
випадку невиплати податковим агентом
доходу у строк, встановлений для
місячного податкового періоду, виникає
лише до зобов’язань, що утворилися з 06
серпня 2011 року.

Судом також встановлено, що станом на 01
січня 2011 року в обліковій картці
відповідача існувала переплата у сумі
550,86 грн. Протягом поточного року
відповідач сплатив податкові
зобов’язання у сумі 2 837,51 грн.
(відповідно до платіжного документа
від 16 березня 2011 року № 15 на суму 347,91
грн., від 16 березня 2011 року № 16 на суму
103,17 грн., від 14 квітня 2011 року № 24 на
суму 347,91 грн., від 16 серпня 2011 року № 33
на суму 359,04 грн., від 09 вересня 2011 року
№ 34 на суму 1328,24 грн., від 12 жовтня 2011
року № 38 на суму 351,24 грн.).

Відповідно до пункту 87.9 Податкового
кодексу України у разі наявності у
платника податків податкового боргу
органи державної податкової служби
зобов'язані зарахувати кошти, що
сплачує такий платник податків, в
рахунок погашення податкового боргу
згідно з черговістю його виникнення
незалежно від напряму сплати,
визначеного платником податків.

Оскільки у відповідача була
заборгованість з податку на доходи
фізичних осіб станом на 01 січня 2011 року,
то сплачені ним кошти правомірно
зараховані Луцькою ОДПІ на погашення
боргу.

Всього відповідачем сплачено 3 388,37 грн.
Тобто, несплаченими залишаються
податкові зобов’язання у сумі 4 123,42
грн., які нараховані на суму
оподаткованого доходу, невиплаченого
фізичним особам. Однак строк сплати до
бюджету зобов’язань за
січень-березень 2011 року у сумі 1001,94 грн.
(рядок 7) не настав у зв’язку із
невиплатою цих доходів, відтак у
задоволенні позову у цій частині слід
відмовити.

У зв’язку із несвоєчасною сплатою
заборгованості з податку на доходи
фізичних осіб відповідачу нараховано
пеню на загальну суму 105,39 грн. (а.с.54),
яка теж є його податковим боргом.

Зважаючи на наявність у підприємства
податкового боргу (у зв’язку із
несплатою у попередніх податкових
періодах самостійно визначених
податкових зобов’язань) позивачем
вживалися заходи з метою його
погашення відповідно до статті 59
Податкового кодексу України, пунктом
59.1 якої встановлено, що у разі коли
платник податків не сплачує узгодженої
суми грошового зобов’язання в
установлені законодавством строки,
орган державної податкової служби
надсилає (вручає) йому податкову вимогу
в порядку, визначеному для надсилання
(вручення) податкового
повідомлення-рішення. Луцькою ОДПІ
надіслано відповідачу податкову
вимогу від 05 квітня 2011 року № 809 (а.с.16).

Згідно з пунктами 95.1, 95.3 статті 95 ПК
України орган державної податкової
служби здійснює за платника податків і
на користь держави заходи щодо
погашення податкового боргу такого
платника податків шляхом стягнення
коштів, які перебувають у його
власності, а в разі їх недостатності -
шляхом продажу майна такого платника
податків, яке перебуває у податковій
заставі. Стягнення коштів з рахунків
платника податків у банках,
обслуговуючих такого платника
податків, здійснюється за рішенням
суду, яке направляється до виконання
органам державної податкової служби, у
розмірі суми податкового боргу або
його частини.

Відповідно до підпункту 20.1.18 пункту 20.1
статті 20 ПК України органи державної
податкової служби мають право
звертатися до суду щодо стягнення
коштів платника податків, який має
податковий борг, з рахунків у банках,
обслуговуючих такого платника, на суму
податкового боргу або його частини. Про
наявність у відповідача відкритих
рахунків у банках свідчить довідка
(а.с.7). Відсутність коштів не звільняє
платника податків від встановлених
обов’язків.

Аналізуючи наявні в матеріалах справи
докази та норми законодавства, суд
дійшов висновку, що позовні вимоги
Луцької ОДПІ до Первинної
профспілкової організації ВАТ
«Луцький картонно-руберойдовий
комбінат» слід задовольнити в частині
стягнення коштів у сумі 3 226,87 грн. (в
тому числі 105,39 грн. пені) з рахунків у
банках, обслуговуючих відповідача, для
погашення податкового боргу.

Відповідно до підпункту 168.4.1 пункту 168.4
статті 168 Податкового кодексу України
податок, утриманий з доходів
резидентів (фізичних осіб) та
нерезидентів, зараховується до бюджету
згідно з Бюджетним кодексом України.
Статтею 64 Бюджетного кодексу України
визначено, що податок на доходи
фізичних осіб, який сплачується
(перераховується) податковим агентом -
юридичною особою (її філією,
відділенням, іншим відокремленим
підрозділом) чи представництвом
нерезидента - юридичної особи,
зараховується до відповідного бюджету
за їх місцезнаходженням
(розташуванням) в обсягах податку,
нарахованого на доходи, що
виплачуються фізичній особі. Отже,
податковий борг відповідача слід
стягнути до місцевого бюджету за
місцем знаходження відповідача.

Керуючись частиною третьою статті 160,
статтями 162, 163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, на підставі підпункту 8.1.2
пункту 8.1 статті 8 Закону України «Про
податок з доходів фізичних осіб»,
статті 168 Податкового кодексу України,
суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити
частково.

Стягнути з рахунків Первинної
профспілкової організації відкритого
акціонерного товариства «Луцький
картонно-руберойдовий комбінат» у
банках, обслуговуючих платника
податків, в доход місцевого бюджету
міста Луцька кошти у сумі податкового
боргу - 3 226,87 грн. (три тисячі двісті
двадцять шість грн. 87 коп.).

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого статтею 186 КАС
України, якщо таку апеляційну скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку повністю або
частково шляхом подання апеляційної
скарги до Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Волинський окружний адміністративний
суд. Апеляційна скарга на постанову
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови, яка буде
складена у повному обсязі 18 листопада
2011 року. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до Львівського апеляційного
адміністративного суду.

Суддя

Ж.В. Каленюк