Справа № 328/4016/14-а
Суддя: Погрібна О. М.
Дата ухвалення: 2014-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2014 року
м. Токмак

Суддя Токмацького районного суду
Запорізької області Погрібна О.М.,
розглянувши у скороченому провадженні
в приміщенні Токмацького районного
суду Запорізької області
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду
України в м. Токмаку та Токмацькому
районі Запорізькій області про
визнання неправомірною відмову у
проведенні перерахунку пенсії та
зобов'язати вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з
позовом, в якому просить визнати
незаконними дії управління Пенсійного
фонду України в м. Токмаку та
Токмацькому районі Запорізькій
області щодо визнання протиправною
відмову управління Пенсійного фонду
України в м. Токмак та Токмацькому
районі Запорізької області в
перерахунку та виплаті позивачу
щомісячних державних пенсій (основної
та додаткової) відповідно до вимог
ст.ст. 50, 54, 67 Закону України від 28.02.1991
року № 796 «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
виходячи з кратного розміру
мінімальної пенсії за віком,
встановленої законом на час виплат,
зобов'язати відповідача здійснити,
починаючи з 01.01.2014 року перерахунок та
виплату щомісячної основної та
додаткової пенсії, відповідно до ст.ст.
50, 54, 67 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» як інваліду 2 групи щодо
захворювання, яке пов'язане з роботами
по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС
в розмірі не нижче 8 мінімальних пенсій
за віком з урахуванням ч. 1 ст. 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування».
Відповідні платежі провести з
врахуванням вже проведених виплат.
Додатково просить суд зобов'язати
відповідача подати звіт про виконання
судового рішення протягом 1 місяця з
дня набрання ним чинності.

Позов обґрунтовує наступним.

З 01.11.1997 року позивачу призначена
пенсія за віком як особі, потерпілій
внаслідок аварії на ЧАЕС.

В 1997 році позивач став інвалідом 3
групи захворювання, яке пов'язане з
виконанням сдужбового обов'язку по
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, що
підтверджується виписками з акту
огляду МСЕК.

З 18.10.2011 року позивач став
інвалідом 2 групи захворювання, яке
пов'язане з виконанням службового
обов'язку по ліквідації наслідків
аварії на ЧАЕС, що підтверджується
посвідченням серії Б № 231683 та
свідоцтвом про хворобу № 3414.

Позивач має статус особи, яка
постраждала внаслідок Чорнобильської
катастрофи 1 категорії, інвалідом 2
групи захворювання, пов'язаного з
ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС
та має право на соціальні гарантії,
визначені Законом України «Про статус
та соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Відповідно ст. 54 вищезазначеного
закону розмір призначеної їй державної
пенсії особам, віднесеним до категорії
1, не має бути меншою 8 мінімальних
пенсій за віком.

Згідно ст. 50 цього закону розмір
призначеної йому додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров'ю, особам,
віднесеним до категорії 1, повинна
становити 75 відсотків мінімальної
пенсії за віком.

Відповідно статті 28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» мінімальний
розмір пенсії за віком встановлюється
у розмірі прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність,
визначеного законом.

З 01.01.2014 року він отримує пенсію у
розмірі меншому, ніж передбачено ст. ст.
50, 54 Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

20.10.2014 року позивач звернувся до
відповідача з заявою, якою просив
перерахувати та виплатити йому
державну пенсію особам, віднесеним до
категорії 1 та додаткову пенсію за
шкоду, заподіяну здоров'ю, особам,
віднесеним до категорії 1 у розмірах,
визначених ст.ст. 50, 54 Закону України
«Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» за період з
01.01.2014 року по теперішній час, з
урахуванням проведених виплат.

Листом відповідача від 30.10.2014 року №
64/Т-7 йому було відмовлено в задоволені
заяви з наступної підстави - пенсія
йому нараховується відповідно до
Порядку, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №
1210 «Про підвищення рівня соціального
захисту громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Підстав для перерахунку не
встановлено.

Вважає, що дії Управління Пенсійного
фонду України у м. Токмак та
Токмацькому районі зі зменшення
розміру пенсії та невиконання Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
є незаконними.

Представник відповідача надав
суду заперечення на позов та зазначив,
що ОСОБА_1 з 01.11.1997 року призначена
пенсія по інвалідності (3 група) та
додаткова пенсія на підставі ст.ст. 50, 54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

01.11.2011 року відповідачем було проведено
перерахунок пенсії внаслідок переходу
позивача на 2 групу інвалідності
захворювання, пов'язаного з виконанням
службових обов'язків по ліквідації
наслідків аварії на ЧАЕС.

Відповідно до ст. 95 Конституції
України бюджетна система України
будується на засадах справедливого і
неупередженого розподілу суспільного
багатства між громадянами і
територіальними громадами. Виключно
Законом про Державний бюджет України
визначаються будь-які видатки держави
на загальносуспільні потреби, розмір і
цільове спрямування цих видатків.
Держава прагне до збалансованості
бюджету України.

Відповідно до ст. 63 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»
фінансування витрат, пов'язаних з
реалізацією закону, здійснюється за
рахунок коштів державного бюджету.
Кошти на виплату пенсій враховуються у
Державному бюджеті України на
відповідний рік у розмірах, визначених
відповідно до чинного законодавства.

Відповідно до частин першої та
другої статті 23 Бюджетного кодексу
України будь-які бюджетні зобов'язання
та платежі з бюджету можна здійснювати
лише за наявності відповідного
бюджетного призначення, встановленого
законом про Державний бюджет України.
Взяття зобов'язань без відповідних
бюджетних асигнувань та здійснення
видатків бюджету з перевищенням
бюджетних призначень є порушеннями
бюджетного законодавства (п.п. 20, 29 ст. 116
Бюджетного кодексу України).

Відповідно до ст. 67 Закону України
«Про внесення змін до Закону України
«Про державний бюджет України на 2014
рік», установлено, що норми і положення
статей 50 та 54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України, виходячи з наявних фінансових
ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету
Пенсійного фонду України та бюджетів
інших фондів загальнообов'язкового
державного соціального страхування на
2014 рік.

Постановою Кабінету Міністрів
України від 23.11.2011 року № 1210 «Про
підвищення рівня соціального захисту
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»
затверджено Порядок обчислення пенсій
особам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи.

Правомірність обчислення
підвищень до пенсії в розмірах,
визначених Кабінетом Міністрів
України, підтвердив Конституційний суд
України у рішенні від 25.01.2012 року по
справі № 1-11-/2012.

Відповідно до цього Рішення
Конституційного Суду України рівень
державних гарантій права на соціальний
захист має відповідати Конституції
України, а мета і засоби зміни
механізму нарахування соціальних
виплат та допомоги - принципам
пропорційності і справедливості.

Конституційний Суд України
розтлумачив, що повноваження Кабінету
Міністрів України щодо розробки
проекту закону про Державний бюджет
України та забезпечення виконання
відповідного закону пов'язані з його
функціями, в тому числі щодо реалізації
політики у сфері соціального захисту
та в інших сферах. Кабінет Міністрів
України регулює порядок та розміри
соціальних виплат та допомоги, які
фінансуються за рахунок коштів
Державного бюджету України, відповідно
до Конституції та законів України.

Суди під час вирішення справ про
соціальний захист громадян керуються,
зокрема, принципом законності. Цей
принцип передбачає застосування
судами законів України, а також
нормативно-правових актів відповідних
органів державної влади, виданих на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України, в тому числі
нормативно-правових актів Кабінету
Міністрів України, виданих у межах його
компетенції, на основі і на виконання
Бюджетного кодексу України, закону про
Державний бюджет України на
відповідний рік та інших законів
України.

Просить в задоволенні позову
відмовити.

Дослідивши письмові докази, суд
встановив наступні фактичні обставини
та відповідні їм правовідносини.

Ухвалою Токмацького районного суду
Запорізької області від 19.11.2014 року
відкрито провадження у даній справі у
межах шестимісячного строку, що
обраховується з дня звернення з
позовом до суду. В іншій частині
позовних вимог адміністративний позов
залишено без розгляду.

Судом встановлено, що з 01.11.1997 року
позивачу призначена пенсія за віком як
особі, потерпілій внаслідок аварії на
ЧАЕС.

В 1997 році позивач став інвалідом 3
групи захворювання, яке пов'язане з
виконанням службового обов'язку по
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, що
підтверджується виписками з акту
огляду МСЕК.

З 18.10.2011 року позивач став
інвалідом 2 групи захворювання, яке
пов'язане з виконанням службового
обов'язку по ліквідації наслідків
аварії на ЧАЕС, що підтверджується
посвідченням серії Б № 231683 та
свідоцтвом про хворобу № 3414.

Позивач має статус особи, яка
постраждала внаслідок Чорнобильської
катастрофи 1 категорії, інвалідом 2
групи захворювання, пов'язаного з
ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС
та має право на соціальні гарантії,
визначені Законом України «Про статус
та соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Відповідно ст. 54 вищезазначеного
закону в редакції, чинній на час
виникнення правовідносин, розмір
призначеної державної пенсії особам,
віднесеним до категорії 1, не має бути
меншою 8 мінімальних пенсій за віком.

Згідно ст. 50 цього закону розмір
призначеної позивачу додаткової
пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю,
особам, віднесеним до категорії 1,
повинна становити 75 відсотків
мінімальної пенсії за віком.

Відповідно статті 28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» мінімальний
розмір пенсії за віком встановлюється
у розмірі прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність,
визначеного законом.

З 01.01.2014 року він отримує пенсію у
розмірі меншому, ніж передбачено ст. ст.
50, 54 Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

20.10.2014 року позивач звернувся до
відповідача з заявою, якою просив
перерахувати та виплатити йому
державну пенсію особам, віднесеним до
категорії 1 та додаткову пенсію за
шкоду, заподіяну здоров'ю, особам,
віднесеним до категорії 1 у розмірах,
визначених ст.ст. 50, 54 Закону України
«Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» за період з
01.01.2014 року по теперішній час, з
урахуванням проведених виплат.

Листом відповідача від 30.10.2014 року №
64/Т-7 йому було відмовлено в задоволені
заяви з наступної підстави - пенсія
йому нараховується відповідно до
Порядку, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №
1210 «Про підвищення рівня соціального
захисту громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Підстав для перерахунку не
встановлено.

За таких обставин, суд дійшов висновку,
що позов необхідно задовольнити
частково, з наступних підстав.

Відповідно ч. 4 ст. 54 Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
в редакції, чинній на час виникнення
правовідносин, позивач має право на
отримання державної пенсії як особі по
2 групі інвалідності у розмірі не
нижчому 8 мінімальних пенсій за віком.
Частиною 5 ст. 54 вказаного Закону
визначено, що порядок обчислення
пенсії по інвалідності, що настала
внаслідок каліцтва чи захворювання, і
пенсії у зв'язку з втратою годувальника
внаслідок Чорнобильської катастрофи
визначається Кабінетом Міністрів
України.

Згідно абзац першого ч. 1 ст. 50
вищезазначеного закону, позивач має
право на додаткову пенсію за шкоду,
заподіяну здоров'ю, особам, віднесеним
до категорії 1 в розмірі 75 процентів
мінімальної пенсії за віком.

Відмова відповідача в
перерахунку державної пенсії позивачу
на підставі того, що державна пенсія
позивачу нараховується відповідно
Порядку обчислення пенсій особам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №
1210 «Про підвищення рівня соціального
захисту громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
є протиправною.

Зокрема, ч. 4 ст. 54 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» в редакції,
чинній на час виникнення
правовідносин, визначено, що в усіх
випадках розміри пенсій для інвалідів,
щодо яких встановлено зв'язок з
Чорнобильською катастрофою, не можуть
бути нижчими по ІI групі інвалідності - 8
мінімальних пенсій за віком. Таким
чином, відповідач після проведення
розрахунку зобов'язаний був призначити
позивачу державну пенсію у розмірі 8
мінімальних пенсій за віком.

Також є протиправною відмова
відповідача в перерахунку додаткової
пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю,
особам, віднесеним до категорії 1 на тій
же підставі. Так, ст. 50 Закону України
«Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»
передбачено, що особам, віднесеним до
категорії 1 призначається щомісячна
додаткова пенсія за шкоду, заподіяну
здоров'ю, в розмірі 75 процентів
мінімальної пенсії за віком.

Вказаними вище нормами закону Кабінету
Міністрів України не надавалось право
щодо визначення порядку її обчислення.

В зв'язку з цим суд зобов'язаний
застосувати нормативно-правовий акт,
який має вищу юридичну силу, а саме
ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Стаття 67 Закону України від 31.07.2014 №
1622-VII «Про внесення змін до Закону
України «Про державний бюджет України
на 2014 рік», якою обґрунтовував свої дії
відповідач при відмові позивачу в
проведенні перерахунку та виплати
пенсії, набула чинності з моменту
офіційного опублікування. Повний текст
Закону України від 31.07.2014 № 1622-VII «Про
внесення змін до Закону України «Про
державний бюджет України на 2014 рік» був
опублікований в бюлетені «Офіційний
вісник України» 15.08.2014 року і саме з
цього дня зазначена правова норма
набула чинності, у відповідності до
ст.ст. 57, 94 Конституції України.
Зазначеною правовою нормою Закон
України «Про державний бюджет України
на 2014 рік» доповнений п. 6-7 Прикінцевих
положень, відповідно до якого норми і
положення статей 50 та 54 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України, виходячи з наявних фінансових
ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету
Пенсійного фонду України та бюджетів
інших фондів загальнообов'язкового
державного соціального страхування на
2014 рік.

З огляду на положення статей 21, 105,
162 КАС України адміністративний позов
може містити вимоги щодо визнання
незаконними рішення, дії чи
бездіяльності відповідача,
зобов'язання його вчинити певні дії,
відшкодувати шкоду, заподіяну
незаконними рішенням, дією або
бездіяльністю. Встановивши, що
відповідач порушив норми права, які
регулюють спірні правовідносини,
адміністративний суд повинен визнати
такі дії незаконними і зобов'язати
відповідача провести нарахування та
виплату належних сум відповідно до
закону, а не ухвалювати рішення про
стягнення конкретних сум. Зазначена
правова позиція Верховного Суду
України викладена в постанові від
28.10.2010 року.

Відповідно ч. 2 ст. 11 КАС України, суд
може вийти за межі позовних вимог
тільки в разі, якщо це необхідно для
повного захисту прав, свобод та
інтересів сторін чи третіх осіб, про
захист яких вони просять.

Таким чином, суд для повного захисту
права позивача на пенсію, вважає за
необхідне зобов'язати відповідача
здійснити нарахування та виплатити
позивачу державну пенсію особам,
віднесеним до категорії 1 та додаткову
пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю,
особам, віднесеним до категорії 1, у
відповідності до ст.ст. 50, 54 Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
за період з 18.05.2014 року по 14.08.2014 року, з
урахуванням різниці, яка була
виплачена йому в цей період.

Згідно ст. 267 КАС України суд, який
ухвалив судове рішення в
адміністративній справі, має право
зобов'язати суб'єкта владних
повноважень, не на користь якого
ухвалене судове рішення, подати у
встановлений судом строк звіт про
виконання судового рішення. За
наслідками розгляду звіту суб'єкта
владних повноважень про виконання
постанови суду або в разі неподання
такого звіту суддя своєю ухвалою може
встановити новий строк подання звіту,
накласти на керівника суб'єкта владних
повноважень, відповідального за
виконання постанови, штраф у розмірі
від десяти до тридцяти мінімальних
заробітних плат.

Отже, в даному випадку встановлення
зобов'язання суб'єкта владних
повноважень подати звіт про виконання
рішення суду є правом а не обов'язком
суду, та має на меті дисциплінувати
суб'єкта владних повноважень щодо
невідкладного виконання рішення суду
та поновлення прав позивача.

Суд не вважає обґрунтованим вимогу
позивача щодо зобов'язання управління
Пенсійного фонду України в м. Токмак та
Токмацькому районі Запорізької
області подати звіт про виконання
рішення суду протягом 1 місяця з дня
набрання постановою законної сили,
оскільки, виплата позивачу
недоплачених сум не залежить
безпосередньо від волі відповідача,
який лише здійснює адресне
перерахування цільових коштів,
виділених з бюджету. Тому, в даному
випадку відсутні підстави для
застосування судового контролю за
виконанням рішення суду.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст. 6, 17, 70, 71, 158-163, 167, 183-2 КАС
України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного
фонду України в м. Токмаку та
Токмацькому районі Запорізькій
області про визнання неправомірною
відмову у проведенні перерахунку
пенсії та стягнення виплат
задовольнити частково.

Визнати незаконними дії
управління Пенсійного фонду України в
м. Токмаку та Токмацькому районі
Запорізькій області щодо не
нарахування та не виплати йому
державної пенсії особам, віднесеним до
категорії 1 та додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров'ю, особам,
віднесеним до категорії 1, у
відповідності до ст.ст. 50, 54 Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Зобов'язати управління
Пенсійного фонду України в м. Токмаку
та Токмацькому районі Запорізькій
області провести нарахування та
виплату ОСОБА_1 державної пенсії
особам, віднесеним до категорії 1 та
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, особам, віднесеним до
категорії 1, у відповідності до ст.ст. 50,
54 Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» за період з 18.05.2014 року по
14.08.2014 включно року, з урахуванням
різниці, яка була виплачена йому в цей
період.

В задоволенні іншої частини
позовних вимог відмовити.

Допустити негайне виконання
постанови в межах перерахунку та
виплати державної пенсії особам,
віднесеним до категорії 1 та додаткової
пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю,
особам, віднесеним до категорії 1 за
один місяць.

Постанова суду може бути
оскаржена до Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду.
Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку апеляційного
оскарження, у разі подання апеляційної
скарги судове рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після
закінчення апеляційного розгляду
справи.

Суддя: