Справа № 2-а-8820/11
Суддя: Добнєв С. С.
Дата ухвалення: 2011-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.12.2011
м. Донецьк

Куйбишевський районний суд м. Донецька,
в складі:

головуючого
судді:
Добнєва С.С.,

при
секретарі:
Власовій О.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду адміністративну
справу за позовом ОСОБА_1 до Управління
праці та соціального захисту населення
Куйбишевської районної у м. Донецьку
Ради про визнання дій неправомірними,
про перерахунок та виплату
недоотриманих сум на оздоровлення за
2007-2011 роки, -

В С Т А Н О
В И В :

Позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом до
відповідача про визнання дій
неправомірними, про перерахунок та
виплату недоотриманих сум на
оздоровлення за 2007-2011 роки. В
обґрунтування позову вказав, що він є
ліквідатором наслідків аварії на ЧАЕС 2
категорії та знаходиться на обліку в
УПСЗН Куйбишевської районної у м.
Донецьку Ради.

Вказав, що відповідно до ст. 48 Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
йому передбачена щорічна компенсація
на оздоровлення у розмірі 5 мінімальних
заробітних плат, встановлених на
момент виплати.

На протязі 2007 - 2011 років даний вид
соціального захисту позивачу
сплачувався відповідачем у розмірах,
значно нижче встановленого
законодавством.

Позивач звернувся до УПСЗН
Куйбишевської районної у м. Донецьку
Ради із заявою про виплату щорічної
допомоги на оздоровлення згідно
діючого законодавства України у
належному розмірі. Відповідач відмовив
у цьому проханні.

Тому, позивач змушений звернутися до
суду з вимогами про визнання дій УПСЗН
Куйбишевської районної у м. Донецьку
Ради щодо відмови в перерахунку та
виплаті сплачених йому у 2007- 2011 роках
сум щорічної компенсації на
оздоровлення у розмірі 5 мінімальних
заробітних плат, встановлених на
момент виплати, протиправними.
Зобов’язати УПСЗН Куйбишевської
районної у м. Донецьку Ради у
відповідності зі ст.48 Закону України
«Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»зробити
перерахунок сум щорічної компенсації
на оздоровлення у розмірі 5 мінімальних
заробітних плат, встановлених на
момент виплати, за 2003 -2011 роки з
проведенням доплати недоотриманих сум.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не
з’явився надав заяву в якій просив
розглянути справу в його відсутність.

Представник відповідача –Управління
праці та соціального захисту населення
Куйбишевської районної у м. Донецьку
Ради у судове засідання не з’явився,
але надав заяву про розгляд справи у
його відсутність та письмові
заперечення, в яких позов не визнав і
просив в позовних вимогах відмовити,
оскільки вважає, що виплата на
оздоровлення позивачу за 2007 - 2011 роки
здійснена відповідно до діючого
законодавства, також наполягав при
прийняти рішення врахувати п.2 ст.99 КАС
України, оскільки позивачем пропущено
річний термін для звернення до суду за
захистом своїх прав, свобод та
інтересів.

Суд, дослідивши матеріали справи,
вважає, що позов не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_1 є ліквідатором наслідків аварії
на ЧАЕС 2 категорії (а.с.16,17) та перебуває
на обліку у відповідача –Управлінні
праці та соціального захисту населення
Куйбишевської районної у м. Донецьку
Ради.

Як встановлено судом, то позивач
отримав від відповідача компенсаційні
виплати на оздоровлення в такому
розмірі: за 2007р. –100 грн. (21.06.2007р.), за 2008
р. –100 грн. (27.11.2008р.), за 2009 р. –100 грн.
(28.12.2009р.), за 2010 р. –100 грн. (17.06.2010р.).

Виплата вказаних сум здійснена
відповідачем в розмірах, які
встановлені постановою Кабінету
Міністрів України № 836 від 26.07.1996р. та
постановою Кабінету Міністрів України
№ 562 від 12.07.2005р. «Про щорічну допомогу
на оздоровлення громадянам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи»в 2007-2010 р.р.

Згідно зі ст. 48 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», позивачу
передбачена щорічна компенсація на
оздоровлення, учасникам ліквідації на
Чорнобильській АЕС 2 категорії у
розмірі 5 мінімальних заробітних плат.

Однак, на підставі ст.. 62 цього Закону,
роз’яснення порядку застосування
закону провадиться у порядку,
визначеному Кабінетом Міністрів
України, рішення кого є обов’язковими
для виконання місцевими органами
влади.

Відповідно до п.3 ст. 116 Конституції
України Кабінет Міністрів України
забезпечує зокрема, проведення
політики у сфері соціального захисту
населення.

Фінансування витрат, пов’язаних з
реалізацією цього Закону здійснюється
за рахунок державного бюджету (ст.. 63
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи»).

Згідно ч.2 ст. 95 Конституції України
передбачено, що виключно Законом про
Державний бюджет України визначаються
будь –які видатки держави на
загальносуспільні потреби, розмір і
цільове спрямування цих видатків.

Згідно п.5 ч.1 ст. 4 Бюджетного Кодексу
України до нормативно – правових
актів, які регулюють бюджетні
відносини в Україні належать
нормативно –правові акти Кабінету
Міністрів України, які прийняті на
підставі та на виконання Бюджетного
кодексу та інших законів України.

Відповідно до ст.. 2 Закону України «Про
встановлення розміру заробітної
плати», які приймались Верховною Радою
України на відповідні роки, зазначено,
що до прийняття Верховною Радою
України змін до законів, у нормах яких
для розрахунків застосовується
мінімальна заробітна плата, кабінету
Міністрів України здійснювати
застосування цих норм, виходячи з
реальних можливостей видаткової
частини Державного бюджету України.

Згідно до Законів України (ЗУ № 2896 –111)
якими встановлюються розміри
мінімальної заробітної плати, до
прийняття Верховною Радою України змін
до законів, у нормах, для розрахунків
яких застосовується мінімальна
заробітна плата, Кабінету Міністрів
України було надано право здійснювати
застосування цих норм, виходячи з
реальних можливостей видаткової
частини державного бюджету України.

Виходячи з існуючих фінансових
можливостей, держава гарантує виплату
зазначеної допомоги в 2007 –2010 роках в
розмірі, встановленому в Постанові
Кабінету Міністрів України № 562 від
26.07.1996 р. «Про щорічну допомогу на
оздоровлення громадянам, постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи».
В зазначеній постанові розмір щорічної
допомоги на оздоровлення учасникам
ЧАЕС 2 категорії складає 100 грн.

Стосовно посилання позивача в
обґрунтуванні вимог позову на вимоги
ст.. 76 Закону України «Про використання
ядерної енергії та радіаційну
безпеку», то відповідно до ч.1 ст. 76
Закону України «Про використання
ядерної енергії та радіаційну
безпеку»від 08.02.1995 року № 39/95-ВР та ст..
268 ЦК України право на подання позову
про відшкодування ядерної шкоди,
завданої каліцтвом, іншим ушкодженням
здоров’я або смерті особи, не
обмежується строком давності, але
предметом спору є компенсація на
оздоровлення, яка є соціальною
гарантією не є в розумінні права
відшкодування завданої шкоди.
Зазначене не можливо ототожнювати,
тому як це різні правові поняття та
мають різне правове значення. Вимоги
ст.. 268 ЦК України розповсюджується лише
на правовідносини, що регулюються
цивільним законодавством.

Виходячи з вищенаведеного, суд в
задоволенні позову відмовляє.

На підставі викладеного, ст. 95, 116
Конституції України, ст.ст. 48, 62, 63
Закону України "Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", постанови Кабінету
Міністрів України від 12.07.2005 р. № 562 "Про
щорічну допомогу на оздоровлення
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", керуючись
ст.ст. 11, 86, 88, 99, 159, 161, 163 КАС України, -

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до
Управління праці та соціального
захисту населення Куйбишевської
районної у м. Донецьку Ради про
визнання дій неправомірними, про
перерахунок та виплату недоотриманих
сум на оздоровлення за 2007-2011 роки
–відмовити у повному обсязі.

Постанова може бути оскаржена до
Донецького апеляційного
адміністративного суду через
Куйбишевський районний суд м. Донецька
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом 10 днів, з дня отримання копії
постанови.

Постанова суду набуває чинності після
закінчення строку подання апеляційної
скарги. Якщо апеляційна скарга не була
подана протягом десяти днів, постанова
суду набуває чинності після закінчення
цього строку. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набуває чинності після
розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: