Справа № 9101/57549/2011
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2011-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" серпня 2011 р. справа № 2а-9653/10/0870

Колегія суддів Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду у
складі: головуючого
судді: Сафронової
С.В.

суддів:
Поплавського В.Ю. Чепурнова Д.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанови
Запорізького окружного
адміністративного суду від 01 лютого 2011
року

у адміністративній справі № 2а-9653/10/0870
за позовом прокурора Хортицького
району м.Запоріжжя в інтересах держави
в особі Запорізького центру зайнятості
до ОСОБА_1 про стягнення допомоги по
безробіттю у розмірі 8612,98 грн., -

в с т а н о в и л а:

24 листопада 2010 року Прокурор
Хортицького району м.Запоріжжя в
інтересах держави в особі Запорізького
центру зайнятості звернувся до суду
першої інстанції з позовом до ОСОБА_1
про стягнення необґрунтовано
отриманих коштів допомоги по
безробіттю в сумі 8612,98 грн..

Постановою Запорізького окружного
адміністративного суду від 01 лютого 2011
року позовні вимоги задоволено в
повному обсязі.

ОСОБА_1 не погодившись з цим рішенням,
подала апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати постанову
Запорізького окружного
адміністративного суду від 01 лютого 2011
року, як таку, що ухвалена з порушенням
норм матеріального та процесуального
права, та ухвалити нове рішення, яким
відмовити в задоволенні позовних
вимог. В обґрунтування апеляційної
скарги зазначає, що суд дійшов
помилкового висновку у цій справі,
оскільки підприємницьку діляність
вона здійснювала у 2006 році, а у 2007 році
вона офіційно здала своє свідоцтво про
державну реєстрацію фізичної особи із
заявою про припинення підприємницької
діяльності, і вважала, що її
автоматично було знято з обліку.
Посилається на свою необізнаність про
порядок та умови процедури припинення
підприємницької діяльності, та щодо
свого перебування до наступного часу
на обліку як суб'єкту підприємницької
діяльності. Підставою для скасування
рішення суду першої інстанції, вважає
те, що суд не зазначив норму закону
відповідно якої вона як фізична особа,
яка офіційно повідомила про припинення
своєї підприємницької діяльності та
здала своє свідоцтво про державну
реєстрацію, і не здійснює
підприємницьку діяльність, не має
права на отримання допомоги по
безробіттю лише з тих підстав що
залишається на обліку, як суб'єкт
підприємницької діяльності. Крім того,
вказує на пропущення позивачем
шестимісячного строку звернення до
суду.

Дослідивши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги,
перевіривши правову оцінку обставин у
справі та повноту їх встановлення,
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, колегія суддів
дійшла висновку про наявність підстав
для задоволення апеляційної скарги
відповідачки у справі, та наявності
підстав для скасування постанови суду
першої інстанції з наступних підстав.

Судом першої інстанції установлено, що
наказом Правобережного міжрайонного
центру зайнятості в місті Запоріжжі №
НТ090818 від 18.08.2009 року ОСОБА_1 надано
статус безробітного і призначено
допомогу та починаючи з 18.08.2009 року
призначена допомога по безробіттю та
розпочато її виплату. Але з довідки з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб підприємців
Центру стала відома інформація, що
ОСОБА_1 зареєстрована як фізична особа
–підприємець з 22 листопада 2005 року, про
що було складено Акт № 51 від 16.08.2010 року
в якому зафіксовано, що ОСОБА_1 при
прийнятті її на облік як безробітного,
власноручно зазначила, що вона не
зареєстрована як суб'єкт
підприємницької діяльності.

За наведених обставин, суд першої
інстанції дійшов висновку, що ОСОБА_1
перебуваючи на обліку в Правобережному
міжрайонному центрі зайнятості як
безробітна та отримуючи допомогу по
безробіттю, була зареєстрована як
фізична особа –підприємець та
відносилася до зайнятої категорії
населення, а неповідомлення ОСОБА_1 про
факт її реєстрації як суб'єкта
підприємницької діяльності призвело
до незаконного отримання допомоги по
безробіттю у період з 18.08.2009 року по
12.03.2010 року у розмірі 8612 грн. 98 коп.
Враховуючи зазначене та беручи до
уваги положення ст.11 та ч.1 ст.71 КАСУ, суд
першої інстанції дійшов висновку про
обґрунтованість вимог прокурора та
наявність підстав для його
задоволення.

Проте, судова колегія не може
погодитися з висновками суду першої
інстанції та визнає їх помилковими,
оскільки згідно Довідки з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб підприємців (а.с.12),
ОСОБА_1 дійсно з 22.11.2005 року була
зареєстрована як фізична особа
–підприємець, але 18.06.2007 року державний
реєстратором було проведено
реєстраційну дію по внесенню до
реєстру рішення фізичної особи
–підприємця ОСОБА_1 по припиненню
підприємницької діяльності.

Згідно долученої до матеріалів справи
персональної картки ОСОБА_1 (а.с.14), вона
дійно з 13 січня 2006 року на підставі
поданої заяви зареєстрована була в
Правобережногому РЦЗ м.Запоріжжя як
шукач роботи, повідомляла Центр
занятості про останнє місце роботи
–диспетчером на підприємстві
приватної власності (ЗАТ з іноземними
інвестиціями) по виробництву
автомобілів, звідки була звільнена за
ст.38 КЗпПУ з 10.01.2006 року (а.с.14), у звязку
з чим їй призначалася та виплачувалася
допомога по безробіттю у межах 2-х
річного строку - до 20 січня 2008 року.

Тобто, наведені обставини свідчать про
те, що ОСОБА_1 на день реєстрації в
Центрі зайнятості як безробітної у
січні 2006 року, дійно була зареєстрована
суб'єктом підприємницької діяльності,
яка припинена шляхом внесення
відповідного запису до Єдиного
державного реєстру лише у червні 2007
році. Але ж, зазначене не може мати
ніякого відношення до перебування
ОСОБА_1 на обліку Правобережного
міжрайонного Центру зайнятості в місті
Запоріжжі з 18.08.2009 року як безробітної і
до призначеної їй починаючи з 18.08.2009
року допомоги по безробіттюё яку було
виплачено у період з 18.08.2009 року по
12.03.2010 року у розмірі 8612 грн. 98 коп..

Судова колегія вважає, що реєстрація
ОСОБА_1 як суб'єкта підприємницької
діяльності під час перебування її на
обліку як безробітної у період з 13
січня 2006 року по 20 січня 2008 року може
бути підставою для стягнення з неї
отриманої у цей період допомоги по
безробіттю, але таких вимог у цій
справі не заявляється.

У той же час, реєстрація ОСОБА_1 як
суб'єкта підприємницької діяльності у
період з 22.11.2005 року по 18.06.2007 року, не
може бути підставою для стягнення з неї
отриманої у період з 18.08.2009 року по
12.03.2010 року допомоги по безробіттю у
розмірі 8612 грн. 98 коп., оскільки
відповідно до частини 3 статті 36 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування на
випадок безробіття" сума виплаченого
забезпечення та вартості наданих
соціальних послуг застрахованій особі,
може бути стягнута з особи відповідно
до законодавства України лише
внаслідок умисного невиконання нею
своїх обов'язків та зловживання ними та
лише з моменту виникнення обставин, що
впливають на умови виплати
забезпечення та надання соціальних
послуг

Оскільки дата внесення до Єдиного
державного реєстру запису про
проведення державної реєстрації
припинення підприємницької діяльності
фізичною особою - підприємцем є датою
державної реєстрації припинення
підприємницької діяльності фізичною
особою –підприємцем, і такою датою є -
18.06.2007 року. Тобто, до звернення ОСОБА_1 з
заявою до Правобережного міжрайонного
Центру зайнятості в місті Запоріжжі у
серпні 2009 року і до постановлення її на
облік як безробітної з 18.08.2009 року і
виплати з цього часу та по 12.03.2010 року
допомоги по безробіттю у розмірі 8612
грн. 98 коп. - судова колегія не вбачає
будь-яких порушень з боку ОСОБА_1, та
відповідно не знаходить підстав для
задоволення вимог прокурора
Хортицького району м.Запоріжжя у цій
справі, заявлених в інтересах держави в
особі Запорізького центру зайнятості.

Такі висновки апеляційного суду
повністю узгоджуються з положеннями
статті 2 Закону України "Про зайнятість
населення" відповідно якої:
безробітними визнаються працездатні
громадяни працездатного віку, які
через відсутність роботи не мають
заробітку або інших передбачених
законодавством доходів і
зареєстровані у державній службі
зайнятості як такі, що шукають роботу,
готові та здатні приступити до
підходящої роботи, а статтею 1 цього
Закону передбачено, що в Україні до
зайнятого населення належать
громадяни, що проживають на території
держави на законних підставах, зокрема,
громадяни, які самостійно забезпечують
себе роботою, включаючи підприємців.

Колегія суддів зазначає, що прокурором
та Центром зайнятості не доведено факт
невиконання відповідачкою, як
застрахованою особою, що була
зареєстрована як безробітна у період з
18.08.2009 року по 12.03.2010 року, обов’язку
щодо своєчасного подання відомостей
про обставини, що впливають на умови
виплати допомоги по безробіттю, тому
суд першої інстанції дійшов
помилкового висновку про
обґрунтованість позовних вимог і
вирішив справу з порушенням норм
матеріального права, що є підставою для
скасування постанови суду першої
інстанції у цій справі та
постановлення нової постанови про
відмову у задоволені
адміністративного позову прокурора
Хортицького району м.Запоріжжя у цій
справі, заявлених в інтересах держави в
особі Запорізького центру зайнятості.

Керуючись п.3 ч.1 ст.198, п.4 ч.1 ст.202, ст.205,
ст.207 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

П о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
–задовольнити.

Постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 01 лютого 2011
року - скасувати

У задоволені позову прокурора
Хортицького району м.Запоріжжя в
інтересах держави в особі Запорізького
центру зайнятості до ОСОБА_1 про
стягнення допомоги по безробіттю у
розмірі 8612,98 грн. - відмовити

Постанова Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
набирає законної сили протягом п’яти
днів з дня її постановлення та може
бути оскаржена в порядку та строки,
передбачені ст.212 КАС України

Головуючий:
С
.В. Сафронова

Суддя:

В.Ю. Поплавський

Суддя:

Д.В. Чепурнов