Справа № 826/11034/14
Суддя: Добрянська Я.І.
Дата ухвалення: 2014-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 грудня 2014 року 08:17
Окружний адміністративний суд м. Києва,
у складі: судді Добрянської Я.І.,
секретаря судового засідання Корніюк
А.В., розглянув у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу:
за позовомОСОБА_1 до відповідача
Генеральної прокуратури
Українипровизнання бездіяльності
протиправною та зобов'язання вчинити
певні діїза участю представників
від позивача: не прибув
від відповідача: Гудзь О.М. (довіреність
№ 05/2/51-14 від 04.08.2014 р.).
Відповідно до п. 3 ст. 160 Кодексу
адміністративного судочинства
України, в судовому засіданні 04.12.2014 р.
проголошено вступну та резолютивну
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
До Окружного адміністративного суду
міста Києва звернувся позивач - ОСОБА_1
з позовною заявою до відповідача
Генеральної прокуратури України про
визнання бездіяльності протиправною
та зобов'язання вчинити певні дії.
Ухвалою Окружного адміністративного
суду міста Києва від 31.07.2014 р. суддею
Добрянською Я.І. було відкрито
провадження в адміністративній справі
судове засідання.
У попередньому судовому засіданні
19.08.2014 р. позивач заявлені позовні
вимоги підтримав повністю та просив
суд їх задовольнити з підстав,
визначених у позовній заяві.
Натомість представник відповідача у
попередньому судовому засіданні 19.08.2014
року проти задоволення позовних вимог
позивача заперечив, з підстав
наведених у письмових запереченнях, та
просив суд у позові відмовити повністю.
Дослідивши наявні в матеріалах справи
документи, та заслухавши пояснення
представників сторін, суд прийшов до
висновку, що спір не може бути
врегульовано в порядку, визначеному ч. 3
ст. 111 КАС України.
Крім того, вивчивши зазначений спір, та
враховуючи норми чинного
законодавства, суд прийшов до висновку
про відсутність необхідності слухання
даної справи колегіальним складом
суду.
Зважаючи на наведене, ухвалою
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 19.08.2014 р. було закінчено
підготовче провадження та призначено
одноособово суддею Добрянською Я.І.
Позивач в судове засідання, призначене
на 04.12.2014 р., не прибув та не скерував
свого представника, хоча останній
належним чином був повідомлений про
дату, час та місце судового засідання,
докази чого наявні в матеріалах справи.
У позовній заяві позивач просить суд:
- визнати протиправною бездіяльність
відповідача Генеральної прокуратури
України, яка полягає у ненаданні
позивачу ОСОБА_1 роз'яснення порядку
оскарження рішення (відповіді)
прийнятої за заявою позивача від 11.04.2014
- зобов'язати відповідача Генеральну
прокуратуру України надати ОСОБА_1
письмове роз'яснення порядку
оскарження рішення (відповіді)
- судові витрати покласти на
В обґрунтування заявлених позовних
вимог позивач у своїй позовній заяві
зазначає про те, що відповідачем
Генеральною прокуратурою України в
на заяву ОСОБА_1 від 11.04.2014 р. не було
надано позивачу (заявнику) письмового
роз'яснення порядку оскарження такої
відповіді, що є порушенням вимог Закону
України «Про доступ до публічної
інформації» та Закону України «Про
звернення громадян».
У свою чергу відповідачем до
матеріалів справи були надані письмові
заперечення проти позову, та в судовому
засіданні 04.12.2014 р. представник
відповідача проти задоволення позову
також заперечив повністю, зазначивши
про необґрунтованість та
безпідставність позовних вимог
позивача, оскільки, за наслідками
розгляду заяви ОСОБА_1 від 11.04.2014 р.,
Генеральною прокуратурою України
рішення про відмову у задоволенні
вимог заявника не приймалося,
відповідно до чого також були відсутні
підстави для роз'яснення порядку
оскарження відповіді.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 КАС України,
якщо немає перешкод для розгляду
справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
суд має право розглянути справу у
письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
чи експерта.

Згідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, у разі
неявки у судове засідання всіх осіб,
які беруть участь у справі, чи якщо
відповідно до положень цього Кодексу
розгляд справи здійснюється за
відсутності осіб, які беруть участь у
справі (у тому числі при розгляді
справи в порядку письмового
провадження), фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Зважаючи на неприбуття позивача в
судове засідання 04.12.2014 р., який був
повідомлений про слухання справи
належним чином, суд, відповідно до
вимог ч. 6 ст. 128 КАС України, вирішив
перейти до розгляду даної
адміністративної справи № 826/11034/14 в
порядку письмового провадження без
фіксування судового засідання за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу, проти чого також не
заперечив представник відповідача.

Отже, розглянувши подані сторонами
документи та матеріали, заслухавши
пояснення представника відповідача в
судовому засіданні 04.12.2014 р., всебічно і
повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтується позов,
об'єктивно оцінивши докази, які мають
юридичне значення для розгляду справи
і вирішення спору по суті, Окружний
адміністративний суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з наявних матеріалів
справи, на адресу Генеральної
прокуратури України надійшло
звернення ОСОБА_1 від 11.04.2014 р. назване
ним «донос», у якому останній просив
надати дані працівника, який
здійснював його особистий прийом у
Генеральній прокуратурі України 03.04.2014
р. та дозволити передати йому примірник
Закону України «Про доступ до
публічної інформації»; довести до
відома працівника прокуратури норми
законодавства, а також облаштувати
кабінет прийому запитувачів
інформації відповідними табличками з
прізвищем особи, яка приймає запити.

За наслідками розгляду зазначеного
звернення ОСОБА_1 від 11.04.2014 р. назване
ним «донос», Генеральною прокуратурою
України було надано лист-відповідь від
05.05.2014 року № 23-35853-12, в якій заявнику
повідомлено, що Законом України «Про
звернення громадян» не передбачено
такого виду звернення, як «донос» та
роз'яснено заявнику порядок приймання,
розгляду і вирішення у Генеральній
прокуратурі України запитів на
інформацію відповідно до вимог Закону
України «Про доступ до публічної
інформації».

Також, вказаним листом-відповіддю від
05.05.2014 року № 23-35853-12 ОСОБА_1 було
проінформовано про те, що 03.04.2014 р.
прийом запитів на інформацію
здійснювала прокурор відділу Акав Т.А.,
про що свідчила табличка, розташована у
спеціальному приміщенні, де
відбувається прийом запитувачів.

Проте, вважаючи протиправною
бездіяльність відповідача Генеральної
прокуратури України, яка полягає у
ненаданні ОСОБА_1 роз'яснення порядку
оскарження рішення (відповіді)
відповідача від 05.05.2014 р. № 23-35853-12,
прийнятої за заявою позивача від 11.04.2014
р., позивач звернувся за захистом своїх
порушених, на його думку, прав та
інтересів у судовому порядку до
Окружного адміністративного суду м.
Києва.

Дослідивши наявні у справі докази,
проаналізувавши матеріали справи та
заслухавши пояснення представника
відповідача, Окружний
адміністративний суд м. Києва дійшов до
висновку про відсутність підстав для
задоволення позовних вимог позивача,
зважаючи зокрема на наступне.

Порядок розгляду і вирішення звернень
та особистого прийому в органах
прокуратури України регламентовано
Законами України «Про звернення
громадян», «Про прокуратуру»,
Інструкцією про порядок розгляду і
вирішення звернень та особистого
прийому в органах прокуратури України,
затвердженою наказом Генерального
прокурора України від 21.06.2011 № 9гн тощо.

Пунктом 4.14 Інструкції передбачено, що
за підсумками вирішення звернень може
бути прийнято одне з таких рішень:

Задоволено - вжито заходів до повного
або часткового поновлення прав і
законних інтересів заявника. Не може
вважатися задоволеним звернення,
рішення по якому прийнято не за
вимогами громадянина, а за
результатами виявлених недоліків або
порушень закону. Частково задоволене
звернення - звернення, у якому
міститься дві чи більше вимог і за
результатами перевірки якого не всі з
них визнані обґрунтованими.

Повторно задоволене - звернення щодо
оскарження відповіді певної
прокуратури, за яким приймалося
рішення про відмову в задоволенні
раніше поданого звернення. При цьому
первинне рішення скасовується.

Відхилено - вимоги заявника, викладені
у зверненні, визнані необґрунтованими.

Роз'яснено - за зверненням, у якому не
містилося прохань про задоволення
будь-яких вимог або клопотань, надано
роз'яснення з питань правового
характеру.

З огляду на викладені обставини та
наведені норми законодавства, вказане
звернення позивача ОСОБА_1 від 11.04.2014 р.
назване ним «донос» було розглянуто
Генеральною прокуратурою України та
05.05.2014 р. за № 23-35853-12 надіслано заявнику
лист (відповідь) із відповідними
роз'ясненнями вимог чинного
законодавства.

Зокрема, як було зазначено вище та
підтверджується наявними у справі
доказами, заявнику було повідомлено, що
Законом України «Про звернення
громадян» не передбачено такого виду
звернення, як «донос». Роз'яснено
заявнику порядок приймання, розгляду і
вирішення у Генеральній прокуратурі
України запитів на інформацію
відповідно до вимог Закону України
«Про доступ до публічної інформації».
Також, ОСОБА_1 проінформовано, що 03.04.2014
р. прийом запитів на інформацію
здійснювала прокурор відділу Акав Т.А.,
про що свідчила табличка, розташована у
спеціальному приміщенні, де
відбувається прийом запитувачів.

Таким чином, доводи позивача про те, що
у листі Генеральної прокуратури
України від 05.05.2014 р. № 23-35853-12 в
порушення вимог чинного законодавства
не роз'яснено заявнику порядку
оскарження прийнятого рішення, суд
вважає безпідставними, з огляду також
на наступне.

Згідно із ч. 4 ст. 15 Закону України «Про
звернення громадян», рішення про
відмову в задоволенні вимог,
викладених у заяві (клопотанні),
доводиться до відома громадянина в
письмовій формі з посиланням на Закон і
викладенням мотивів відмови, а також із
роз'ясненням порядку оскарження
прийнятого рішення.

Проте, в даному випадку Генеральною
прокуратурою України рішення про
відмову у задоволенні вимог заявника
не приймалося, а тому і підстав для
роз'яснення порядку оскарження
відповіді не було.

Крім того, як вбачається з наявних
матеріалів справи, позивачем ОСОБА_1
вже оскаржувалася до суду відповідь
Генеральної прокуратури України від
05.05.2014 р. № 23-35853-12 (з інших підстав ніж, у
даній справі), та постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від
12.06.2014 р. по справі № 826/6563/14 у
задоволенні позову було відмовлено
повністю.

Вказана постанова Окружного
адміністративного суду м. Києва від
12.06.2014 р. по справі № 826/6563/14 набрала
законної сили із прийняттям Київським
апеляційним адміністративним судом
ухвали від 01.10.2014 р.

Відповідно до вимог частини першої
статті 72 КАС України, обставини,
встановлені судовим рішенням в
адміністративній, цивільній або
господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Таким чином, судом вбачається, що хоча
позивач і назвав свою заяву «донос» (що
не передбачено положеннями чинного
законодавства), посадовими особами
Генеральної прокуратури України така
заява була визначена за своєю суттю як
звернення громадянина та була
розглянута відповідно до положень
Закону України «Про звернення
громадян», без порушень прав та
інтересів заявника.

Відповідно до ст. 86 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд оцінює докази, які є у
справі, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні. Ніякі
докази не мають для суду наперед
встановленої сили. Суд оцінює
належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

Згідно з ч. 3 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України;

2) з використанням повноваження з метою,
з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням
усіх обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності
перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія);

9) з урахуванням права особи на участь
у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В даному випадку, позивач не довів суду
обґрунтованість заявлених ним
позовних вимог, що були спростовані
доказами, наданими відповідачем,
зважаючи на що, суд дійшов до висновку
про наявність підстав для відмови в
адміністративному позові.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст.
69-71, 158-163 Кодексу адміністративного
судочинства України, Окружний
адміністративний суд м. Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

1. В адміністративному позові
відмовити.

Строк і порядок набрання судовим
рішенням законної сили встановлені у
статті 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, якщо інше не
встановлено цим Кодексом.

Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції за правилами,
встановленими ст. ст. 185-187 КАС України.

Суддя
Я.І. Добрянська

Дата складання та підписання постанови
в повному обсязі - 08.12.2014 р.