Справа № 2-а-8498/2011/2523
Суддя: Мацедонська В.Е.
Дата ухвалення: 2013-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 2-а-8498/2011/2523
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

27 березня 2013 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого - судді
Мацедонської В.Е.,

суддів Грищенко Т.М.,
Лічевецького І.О.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління праці і соціального захисту
населення Чернігівської
райдержадміністрації Чернігівської
області на постанову Чернігівського
районного суду Чернігівської області
від 11 серпня 2011 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Управління праці і соціального захисту
населення Чернігівської
райдержадміністрації Чернігівської
області про визнання дій
неправомірними, зобов'язання здійснити
певні дії,-

встановив:

07 червня 2011 року позивач звернувся до
Чернігівського районного суду
Чернігівської області з
адміністративним позовом до
Управління праці і соціального захисту
населення Чернігівської
райдержадміністрації Чернігівської
області про визнання незаконними дії
та бездіяльність відповідача щодо не
нарахування і невиплати за період з 07
грудня 2010 року по 31 травня 2011 року
щомісячної грошової допомоги у зв'язку
з обмеженням споживання продуктів
харчування місцевого виробництва та
особистого підсобного господарства в
розмірі 30% від мінімальної заробітної
плати, як особі віднесеної до категорії
4, нарахування та виплата якої
передбачена ст.37 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»;
зобов'язання відповідача здійснити
нарахування щомісячної грошової
допомоги у зв'язку з обмеженням
споживання продуктів харчування
місцевого виробництва та особистого
підсобного господарства за період з 07
грудня 2010 року по 31 травня 2011 року в
розмірі 30% від мінімальної заробітної
плати, як особі віднесеної до категорії
4, встановленої ст.37 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», та
забезпечити виплату вказаної допомоги
врахувавши суми вже виплаченої
допомоги , встановленої ст.37 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Постановою Чернігівського районного
суду Чернігівської області від 11
серпня 2011 року позовні вимоги позивача
до Управління праці і соціального
захисту населення Чернігівської
райдержадміністрації Чернігівської
області про визнання дій
неправомірними, зобов'язання здійснити
певні дії - задоволено, а саме: визнано
дії відповідача щодо не нарахування та
виплати щомісячної грошової допомоги,
у зв'язку з обмеженням споживання
продуктів харчування місцевого
виробництва та особистого підсобного
господарства у зоні посиленого
радіоекологічного контролю
неправомірними; зобов'язано
відповідача провести перерахунок та
виплату щомісячної грошової допомоги,
у зв'язку з обмеженням споживання
продуктів харчування місцевого
виробництва та особистого підсобного
господарства, у зоні посиленого
радіоекологічного контролю в розмірі
30% мінімальної заробітної плати згідно
ст.37 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» за період з 07 грудня 2010
року до 31 травня 2011 року, з урахуванням
виплачених сум за вказаний період.

Не погоджуючись з зазначеним судовим
рішенням, Управління праці і
соціального захисту населення
Чернігівської райдержадміністрації
Чернігівської області подало
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати постанову суду першої
інстанції як таку, що постановлена з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, та прийняти нову,
якою відмовити у задоволенні позовних
вимог.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
залишенню без задоволення, а постанова
суду - без змін з таких підстав.

Згідно зі п. 1 ч. 1 ст. 198, ч. 1 ст. 200 КАС
України суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач є потерпілим від
Чорнобильської катастрофи, що
підтверджується копією посвідчення
(категорія 4), серія НОМЕР_1, виданим
Чернігівською облдержадміністрацією 15
березня 1993 року, перебуває на обліку у
відповідача та проживає у с. Кархівка
Чернігівської області, яке за
переліком населених пунктів
Чернігівської області віднесено до
зони посиленого радіоекологічного
контролю.

Відповідно до статті 37 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" громадянам,
які проживають на територіях
радіоактивного забруднення,
виплачується щомісячна грошова
допомога у зв'язку з обмеженням
споживання продуктів харчування
місцевого виробництва та особистого
підсобного господарства в таких
розмірах: у зоні посиленого
радіоекологічного контролю - 30
відсотків від мінімальної заробітної
плати.

Всупереч ст. 37 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" позивачу
проводились відповідні виплати
відповідно до постанови Кабінету
Міністрів України N 836 від 26 липня 1996
року "Про компенсаційні виплати особам,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

Згідно з положеннями частини четвертої
статті 9 Кодексу адміністративного
судочинства України у разі
невідповідності нормативно-правового
акта Конституції України, закону
України, міжнародному договору, згода
на обов'язковість якого надана
Верховною радою України, або іншому
правовому акту суд застосовує правовий
акт, який має вищу юридичну силу.

Судом першої інстанції вірно
встановлено, що при визначенні розміру
щомісячної грошової допомоги у зв'язку
з обмеженням споживання продуктів
харчування місцевого виробництва та
особистого підсобного господарства і
розміру виплати громадянам, які
проживають на території
радіоактивного забруднення у зоні
посиленого радіоекологічного
контролю, застосуванню не підлягає
наведена вище постанова Кабінету
Міністрів України N 836 від 26 липня 1996
року "Про компенсаційні виплати особам,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", яка
істотно звужує обсяг встановлених
законом прав позивача, тоді як при
вирішенні даного спору застосуванню
підлягають ст. 37 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

На підставі вищенаведеного, приймаючи
до уваги, що судом першої інстанції
правильно встановлено обставини
справи, судове рішення ухвалено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, висновки суду
першої інстанції доводами апелянта не
спростовані, колегія суддів приходить
до висновку про відсутність підстав
для зміни або скасування постанови
суду.

Керуючись ст.ст.183-2, 195, 197, 198, 200, 205, 206 КАС
України, суд, -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Управління праці і
соціального захисту населення
Чернігівської райдержадміністрації
Чернігівської області - залишити без
задоволення.

Постанову Чернігівського районного
суду Чернігівської області від 11
серпня 2011 року - залишити без змін.

Ухвала є остаточною і оскарженню не
підлягає.

Головуючий суддя
В.Е.Мацедонська

Судді
Т.М. Грищенко

І.О.Лічевецький

.

Головуючий суддя
Мацедонська В.Е.

Судді:
Лічевецький І.О.

Грищенко Т.М.