Справа № 2а-8180/10/0670
Суддя: Бившева Л.І.
Дата ухвалення: 2014-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 жовтня 2014 року м. Київ
К/9991/18971/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Головуючого Бившевої Л.І.,

суддів: Лосєва А.М., Шипуліної Т.М.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу фізичної
особи - підприємця ОСОБА_1

на постанову Житомирського окружного
адміністративного суду від 11 листопада
2010 року

та ухвалу Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 23 березня
2011 року

у справі № 2а-8180/10/0670

за позовом фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1

до Регіонального управління
Департаменту контролю за виробництвом
і обігом спирту, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів Державної
податкової адміністрації України в
Житомирській області

про скасування рішення про
застосування фінансових санкцій, -

В С Т А Н О В И Л А :

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1
(далі - позивач) звернулась до суду з
позовом до Регіонального управління
Департаменту контролю за виробництвом
і обігом спирту, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів Державної
податкової адміністрації України в
Житомирській області (далі -
відповідач) про скасування рішення №
060465/25-32 від 30 вересня 2010 року в частині
застосування фінансових санкцій у
розмірі 3400,00 грн.

Постановою Житомирського окружного
адміністративного суду від 11 листопада
2010 року у задоволенні позову
відмовлено.

Ухвалою Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 23 березня
2011 року постанову Житомирського
окружного адміністративного суду від 11
листопада 2010 року залишено без змін.

В касаційній скарзі фізична особа -
підприємець ОСОБА_1, посилаючись на
порушення судами першої та апеляційної
інстанцій норм процесуального права,
просить скасувати постанову
Житомирського окружного
адміністративного суду від 11 листопада
2010 року та ухвалу Житомирського
апеляційного адміністративного суду
від 23 березня 2011 року і ухвалити нове
рішення, яким позовні вимоги
задовольнити.

У запереченні на касаційну скаргу РУ
Департаменту САТ ДПА України у
Житомирській області, посилаючись на
те, що постанова Житомирського
окружного адміністративного суду від 11
листопада 2010 року та ухвала
Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 23 березня
2011 року є законною та обґрунтованою, а
положення касаційної скарги жодним
чином це не спростовують, просить
відмовити в задоволенні касаційної
скарги та залишити без змін рішення
судів першої та апеляційної інстанцій.

Заслухавши доповідь судді - доповідача,
перевіривши доводи касаційної скарги
щодо дотримання правильності
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі
колегія суддів, враховуючи межі
касаційної скарги, дійшла висновку, що
касаційна скарга задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено наступне.

РУ Департаменту САТ ДПА України у
Житомирській області провело
позапланову виїзну перевірку з питань
додержання суб'єктами господарювання
вимог, встановлених законодавством
України, які є обов'язковими до
виконання при здійсненні оптової і
роздрібної торгівлі алкогольними
напоями та/або тютюновими виробами, а
саме: господарської одиниці - магазину,
що розташований за адресою: АДРЕСА_1, та
належить позивачу, за результатами
якої складений акт від 23 вересня 2010
року № 158/32-2/НОМЕР_1.

В акті перевірки було встановлено
порушення позивачем, зокрема, вимог
статті 152 Закону України «Про державне
регулювання виробництва і обігу спирту
етилового, коньячного і плодового,
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів», яке полягало відсутності у
магазині спеціально відведеного місця
для куріння та відсутності наочно
розміщеної інформації про заборону
куріння.

30 вересня 2010 року РУ Департаменту САТ
ДПА України у Житомирській області на
підставі вказаного акта перевірки
прийняла рішення № 060465/25-32, яким на
підставі абзаців 10, 13 частини 2 статті 17
Закону України «Про державне
регулювання виробництва і обігу спирту
етилового, коньячного і плодового,
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів» застосувало до фізичної особи
- підприємця ОСОБА_1 фінансові санкції у
вигляді штрафу сумі 4400,00 грн., з яких:
1000,00 грн. - за роздрібну торгівлю
алкогольними напоями за цінами,
нижчими від встановлених мінімальних
роздрібних цін на такі напої, 3400,00 грн. -
за необладнання спеціально
відведеного місця для куріння та за
відсутність наочно розміщеної
інформації про заборону куріння.

Суд першої інстанції, відмовляючи у
задоволенні позовних вимог, з
висновками якого погодився суд
апеляційної інстанції, виходив з того,
що виявлений перевіркою факт
правопорушення позивачем вимог статті
152 Закону України «Про державне
регулювання виробництва і обігу спирту
етилового, коньячного і плодового,
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів» є доведеним і не спростованим
належними та допустимими доказами.

Колегія суддів погоджується з
висновками судів попередніх інстанцій,
з огляду на наступне.

Статтею 152 Закону України «Про державне
регулювання виробництва і обігу спирту
етилового, коньячного і плодового,
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів» (в редакції, чинній на час
виникнення спірних правовідносин)
встановлено обмеження, зокрема, щодо
споживання тютюнових виробів.

Зокрема, у частині 2 цієї статті Закону
(в редакції, чинній на час виникнення
спірних правовідносин) наведено
виключний перелік місць, в яких
забороняється куріння тютюнових
виробів, а у частині 3 - перелічено
місця, де куріння тютюнових виробів
забороняється, крім спеціально
відведених для цього місць. До цього
переліку включено і приміщення
підприємств, установ та організацій
всіх форм власності (пункт 5).

При цьому, відповідно до частини 4 цієї
ж статті Закону (в редакції, чинній на
час виникнення спірних правовідносин)
у місцях та закладах, де куріння
заборонено, має бути розміщена наочна
інформація, яка складається із
графічного знака про заборону куріння
та тексту такого змісту: «Куріння
заборонено!».

Нерозміщення зазначеної інформації у
місцях та закладах, де куріння
заборонено, за правилами частин 2,
3статті 152 Закону України «Про державне
регулювання виробництва і обігу спирту
етилового, коньячного і плодового,
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів» (в редакції, чинній на час
виникнення спірних правовідносин),
тягне застосування до суб'єктів
господарювання штрафу в розмірі 3400,00
грн., як це передбачено абзацом 10
частини 2 статті 17 цього Закону.

Оскільки приміщення магазину підпадає
під перелік закладів, де куріння
тютюнових виробів забороняється, крім
спеціально відведених для цього місць,
то позивач повинен був розмістити у
цьому магазині наочну інформацію про
заборону куріння.

Інформування відвідувачів магазину в
усній формі про заборону куріння, про
яке зазначав продавець господарської
одиниці позивача цу письмових
поясненнях (арк. справи 21), не звільняє
позивача від виконання цього обов'язку.

За таких обставин, суди попередніх
інстанцій дійшли обґрунтованого
висновку про наявність підстав для
застосування до позивача фінансових
санкцій у вигляді штрафу оспорюваним
рішенням.

Доводи касаційної скарги
вищевикладеного не спростовують.

Відповідно до частини 1 статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Враховуючи вищевикладене, касаційна
скарга фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 підлягає залишенню без
задоволення, а постанова Житомирського
окружного адміністративного суду від 11
листопада 2010 року та ухвала
Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 23 березня
2011 року підлягають залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 210, 220, 2201, 223, 224, 230,
231, ч. 5 ст. 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 залишити без
задоволення, а постанову Житомирського
окружного адміністративного суду від 11
листопада 2010 року та ухвалу
Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 23 березня
2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути переглянута
Верховним Судом України з підстав, у
строк та у порядку, визначеному
статтями 237, 238, 2391 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий:
_____________________ Л.І. Бившева

Судді:
_____________________ А.М. Лосєв

_____________________ Т.М. Шипуліна