Справа № 820/17763/14
Суддя: Котеньов О.Г.
Дата ухвалення: 2014-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний
судП О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Харківський окружний
адміністративний суд у складі
головуючого судді Котеньова О.Г.,
розглянувши в порядку письмового
провадження у м. Харкові
адміністративну справу за
адміністративним позовом Управління
Пенсійного фонду України в
Фрунзенському районі м. Харкова до
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості, -
До Харківського окружного
адміністративного суду звернулось
Управління Пенсійного фонду України в
Фрунзенському районі м. Харкова до
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, в
якому просить суд стягнути з
відповідача на користь Управління
Пенсійного фонду України в
Фрунзенському районі м. Харкова
прострочену заборгованість з
фінансових санкцій та пені в сумі 1826,80
У обґрунтування позовних вимог
зазначено, що відповідач
зареєстрований як платник страхових
внесків на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування до
Пенсійного фонду України. Начальником
управління було винесено рішення
відносно фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 №№ 59, 60, 61, 62 від 01.08.2014 року про
застосування фінансових санкцій та
нарахування пені за несвоєчасну сплату
страхувальниками страхових внесків
всього на суму 1826,80 грн., яка
відповідачем сплачена не була.
Відповідачем через канцелярію
Харківського окружного
адміністративного суду надано
заперечення, в яких відповідач,
посилаючись на неправомірність рішень
№№ 59, 60, 61, 62 від 01.08.2014 року про
застосування фінансових санкцій та
нарахування пені за несвоєчасну сплату
страхувальниками страхових внесків,
просив у задоволенні позовних вимог
Представник позивача та відповідач у
судове засідання не прибули.
Відповідно до ч. 6 ст. 128 КАС
України, якщо немає перешкод для
розгляду справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
суд має право розглянути справу у
письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
Відповідно до вимог ч.1 ст.41 КАС
України, у разі неявки у судове
засідання всіх осіб, які беруть участь
у справі, чи якщо відповідно до
положень цього Кодексу розгляд справи
здійснюється за відсутності осіб, які
беруть участь у справі (у тому числі при
розгляді справи в порядку письмового
провадження), фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
З огляду на достатність наявних в
матеріалах справи доказів, які повно та
всебічно висвітлюють обставини
спірних правовідносин, суд вважає за
можливе розглянути справу за наявними
Суд, дослідивши матеріали справи,
проаналізувавши докази у їх сукупності
Відповідно до Спеціального
витягу від 23.10.2014 р. з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців фізична
особа-підприємець ОСОБА_1 (код НОМЕР_1)
зареєстрована як фізична
особа-підприємець з 10.03.2005 року;
відомості про перебування у процесі
банкрутства, припинення - відсутні;
місце проживання: АДРЕСА_1.
Відповідно до наявного в
матеріалах справи розрахунку
фінансової санкції і пені по особовому
рахунку "єдиний податок (спрощена
система)" ФОП ОСОБА_1 та картки
громадянина-підприємця (фізичної
особи), судом встановлено, що
розрахунок фінансової санкції і пені
позивачем здійснено за період з 01.04.2011
року по 30.05.2014 року.
Начальником управління
Пенсійного фонду України в
Фрунзенському районі м. Харкова було
винесено рішення №№ 59, 60, 61, 62 від 01.08.2014
року про застосування до відповідача
фінансових санкцій та нарахування пені
на загальну суму 1826,80 грн.
З матеріалів справи вбачається,
що позивачем на адресу відповідача
направлено рішення про застосування
фінансових санкцій та нарахування пені
№№ 59, 60, 61, 62 від 01.08.2014 року
рекомендованими листами з
повідомленням про вручення, однак
поштові відправлення не були вручені
адресату та повернуто на адресу
позивача з відміткою відділення
поштового зв'язку "за закінченням
терміну зберігання".
Відповідно до п. 7 Розділу VIII
Прикінцевих та перехідних положень
Закону України "Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування" від
08.07.2010 року .№2464-VI - стягнення
заборгованості із сплати страхових
внесків за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування та сум
штрафних санкцій, нарахованих та або не
сплачених у період до 1 січня 2011 року, в
тому числі страхових внесків, строк
сплати яких на 1 січня 2011 року не настав,
здійснюється фондами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування відповідно до
законодавства, що діяло на момент
виникнення такої заборгованості або
застосування фінансових санкцій.
На період до повного стягнення
заборгованості із сплати страхових
внесків за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування та сум
штрафних санкцій, нарахованих та або не
сплачених у період до 1 січня 2011 року, за
фондами загальнообов'язкового
державного соціального страхування
зберігаються повноваження щодо
контролю за правильністю нарахування,
своєчасністю сплати страхових внесків,
застосування фінансових санкцій, якими
вони були наділені до набрання
чинності цим Законом.
Проте матеріалами справи
підтверджено, що заборгованість у
відповідача виникла у період після
01.01.2011 року, у той час як приписи п. 2 ч.9
ст.106 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", на підставі яких винесено
рішення №№ 59, 60, 61, 62 від 01.08.2014 року про
застосування фінансових санкцій та
нарахування пені за несвоєчасну сплату
страхувальниками страхових внесків
всього на суму 1826,80 грн. втратили
чинність з 01.01.2011 року.

Тобто, у позивача були відсутні
підстави для винесення рішень №№ 59, 60,
61, 62 від 01.08.2014 року відповідно до Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" від
09.07.03 №1058-ІV, оскільки у позивача
відсутні повноваження щодо контролю за
правильністю нарахування,
своєчасністю сплати страхових внесків,
застосування фінансових санкцій, якими
вони були наділені до набрання
чинності Законом України "Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування", враховуючи
також, що період, за який здійснено
розрахунок штрафних санкцій і пені
щодо відповідача, розпочався з 01.04.2011
року, тобто також після набрання
чинності Законом України "Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування".

Суд також звертає увагу на те, що
Законом України "Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування"
передбачено запровадження в Україні
сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, який замінить
інші страхові внески, що сплачуються до
чотирьох фондів соціального
страхування: загальнообов'язкового
державного пенсійного страхування;
загальнообов'язкового державного
соціального страхування на випадок
безробіття; загальнообов'язкового
державного соціального страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими народженням та похованням;
загальнообов'язкового державного
соціального страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності.

Зазначений закон визначає
правові та організаційні засади
забезпечення збору та обліку єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, умови та
порядок його нарахування і сплати та
повноваження органу, що здійснює його
збір та ведення обліку.

Відповідно до положень п. 2 ст. 12
Закону України «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування», в
редакції, чинній на момент звернення
органу пенсійного фонду до суду
Пенсійний фонд відповідно до
покладених на нього завдань: здійснює
контроль за додержанням законодавства
про збір та ведення обліку єдиного
внеску, правильністю нарахування,
обчислення, повнотою і своєчасністю
сплати єдиного внеску.

Згідно з п. 2 ст. 12 Закону України
«Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування», в редакції
Закону України № 406-VІІ від 04.07.13 року,
центральний орган виконавчої влади, що
забезпечує формування та реалізує
державну податкову і митну політику,
відповідно до покладених на нього
завдань: 2) забезпечує збір та ведення
обліку надходжень від сплати єдиного
внеску; 3) здійснює контроль за
додержанням законодавства про збір та
ведення обліку єдиного внеску,
правильністю нарахування, обчислення,
повнотою і своєчасністю сплати єдиного
внеску. З аналізу
зазначених редакцій п. 2 ст. 12 Закону
України «Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» вбачається, що
функції з адміністрування єдиного
внеску передані від органів Пенсійного
фонду органам Міністерства доходів і
зборів.

Тобто, у спірних правовідносинах
позивач мав би право керуватись
приписами ч.9 ст.106 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" та звертатися до суду щодо
стягнення сум зі сплати простроченої
заборгованості з фінансових санкцій та
пені лише у тому разі, якщо строк сплати
страхових внесків за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування та сум
штрафних санкцій, нарахованих та або не
сплачених виник у період до 1 січня 2011
року.

Статтею 19 Конституції України
передбачено, що правовий порядок в
Україні ґрунтується на засадах,
відповідно до яких ніхто не може бути
примушений робити те, що не передбачено
законодавством. Органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

З огляду на вищевикладене, суд
приходить до висновку про те, що
позивачем винесено рішення відносно
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 №№ 59,
60, 61, 62 від 01.08.2014 року про застосування
фінансових санкцій та нарахування пені
за несвоєчасну сплату
страхувальниками страхових внесків
всього на суму 1826,80 грн. з порушенням
норм законодавства та за відсутності
повноважень, тобто, сума у розмірі 1826,80
грн. не може вважатись узгодженою сумою
заборгованості відповідача, а тому
позовні вимоги задоволенню не
підлягають.

Відповідно до ч.4 ст.94 КАС України
у справах, у яких позивачем є суб'єкт
владних повноважень, а відповідачем -
фізична чи юридична особа, судові
витрати, здійснені позивачем, з
відповідача не стягуються.

На підставі викладеного та
керуючись ст.ст. 9, 11, 41, 94, 128, 160-163 КАС
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні
адміністративного позову Управління
Пенсійного фонду України в
Фрунзенському районі м. Харкова до
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості - відмовити.

Постанова набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного проваджені або
набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Харківського
апеляційного адміністративного суду
через Харківський окружний
адміністративний суд шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня її проголошення. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 КАС України, а також прийняття
постанови у письмовому провадженні
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Суддя
Котеньов О.Г.