Справа № 755/18390/13-а
Суддя: Ганечко О.М.
Дата ухвалення: 2014-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Антипова
Суддя-доповідач: Ганечко О.М.
ПОСТАНОВА

Іменем України

27 листопада 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого судді:
Ганечко О.М.,

суддів:
Коротких А.Ю., Хрімлі О.Г.,

розглянувши у письмовому провадженні
апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову
Дніпровського районного суду м. Києва
від 03.09.2014 року у справі за позовом
ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду
України у Дніпровському районі м.
Києва, Головного управління Державної
казначейської служби України в м.
Києві, Головного управління Пенсійного
фонду України в м. Києві про визнання
дій протиправними та стягнення коштів,
-

ВСТАНОВИВ:

27.05.2008 року, позивач звернувся з позовом
до Управління Пенсійного фонду України
у Дніпровському районі м. Києва,
Головного управління Державної
казначейської служби України в м.
Києві, Головного управління Пенсійного
фонду України в м. Києві про визнання
дій протиправними та стягнення коштів,
а саме, просив зобов'язати відповідача
скасувати розрахунок пенсії позивача,
вчинений на підставі довідки ВАТ
«Радикал» за № 1360 від 03.12.97р.,
розрахункові дані якої не відповідають
достовірним даним довідки архіву МО
України № 37192 від 28.09.07р.

Зобов'язати відповідача провести
перерахунок пенсії по позивачу з часу
призначення пенсії (з 01.12.97р.) за
достовірними даними про заробітну
плату, період та режим роботи позивача
у зоні відчуження ЧАЕС, на підставі
довідок № 96, 97 від 21.12.97р.

Зобов'язати відповідача надати
позивачу завірені копії розрахунків
основної пенсії, соціальних доплат, з
посиланням на чинне законодавство.

Зобов'язати відповідача надати
позивачу завірені копії актів
перевірки факту заниження
роботодавцем ВАТ «Радикал» у довідках
№ 1360 від 03.12.97 та № 25 від 23.02.07р.
розрахункових даних документів
суворої звітності, а саме:

- Архівних даних МО України про період
та режим роботи позивача у зоні
відчуження ЧАЕС у 1986р.

- Особового рахунку позивача про
заробітну платню за час роботи на ВАТ
«Радикал» з 1979 по 1996р.р.

Зобов'язати відповідача визнати
недійсними та не використовувати при
перерахунку пенсії довідки ВАТ
«Радикал» № 1360 від 03.12.08р., № 25 від
23.02.07р., дві довідки за № 15 від
13.02.08р, як такі, що містять недостовірні
розрахункові дані.

Зобов'язати відповідача повернути
позивачу незаконно привласнені
оригінали довідок № 15 від 13.02.08р. за
періоди роботи на ЧАЕС з 29.05.86р. по
31.05.86р. та з 01.06.86 по 2.06.86р.

Стягнути з відповідача компенсацію
втрати частини пенсії, у зв'язку з
порушенням строків її виплати, в сумі
1441,32 грн. за період з жовтня по травень
2008р. включно.

Стягнути з відповідача на користь
позивача збитки (упущену вигоду) в сумі
1570,66 грн.

Стягнути з відповідача на користь
позивача моральну шкоду в сумі 1500грн.

Стягнути з відповідача на користь
позивача судові витрати позивача в
сумі 62,59 грн.

Стягнути з відповідача судові витрати
Окружного адміністративного суду
м.Києва в сумі 8,50 грн.

Визнати протиправними дії службових
осіб Управління Пенсійного фонду
України у Дніпровському районі м. Києва
в особі начальника відділу призначення
спец.пенсій Шушкової О.І. та старшого
інспектора Ткаченко Т.А. у частині
бездіяльності щодо розгляду звернень
позивача та ненадання відповіді у
встановлені законом строки.

Встановити наявність перевищення
службових повноважень у діях
начальника відділу призначення
спец.пенсій Управління пенсійного
фонду України у Дніпровському районі м.
Києва Шушкової О.І., щодо незаконного
привласнення, утримання та
використання без відома позивача у
пенсійній справі за № 203025 довідок ВАТ
«Радикал» на його ім'я за № 15 від 13.02.08р.
за період роботи на ЧАЕС з 29.05.86р. по
31.05.86р. та № 15 від 13.02.08р. за період з 01.06.86
по 02.06.86р

В судовому засіданні 05.02.2014 року, в суді
першої інстанції, позивачем було
уточнено позовні вимоги, а саме,
позивач просив:

Визнати недійсним розпорядження
відповідача від грудня 1997р. про
призначення пенсії та розрахунок
пенсії позивача, вчинений на підставі
довідки ВАТ «Радикал» за № 3160 від
03.12.97р., розрахункові дані якої не
відповідають достовірним даним
довідки архіву МО України № 37192 від
28.09.07р.

Зобов'язати відповідача здійснити
перерахунок та виплату основної пенсії
позивачу з часу призначення пенсії (з
31.03.97р. і довічно) за достовірними
даними про заробітну плату, період та
режим роботи позивача у зоні
відчуження ЧАЕС з урахуванням
16-годинного режиму роботи, заробітної
плати в сумі 0,03 грн./міс, суми премії за
роботу в зоні відчуження в сумі 155 крб.,
зміни вартості життя, зростання
мінімальної заробітної плати (сг.67
Чорнобильського Закону) та виплачених
сум.

Зобов'язати відповідача здійснити
перерахунок та виплату додаткової
пенсії позивачу, як інваліду 3 групи, з
розрахунку 50% мінімальної пенсії за
віком з 22.05.08р. по 23.07.11р. та з 01.01.14р.
довічно, з урахуванням зміни вартості
життя, зростання мінімальної
заробітної плати та виплачених сум
(ст.67 Чорнобильського Закону).

Зобов'язати відповідача визнати
недійсною довідку ВАТ «Радикал» № 3160
від 03.12.97р., як таку, що містить
недостовірні розрахункові дані про
роботу позивача в зоні відчуження.

Стягнути з відповідача 166175,66 гри.
основної пенсії.

Стягнути з відповідача 8563,26 гри.
додаткової пенсії.

Стягнути з відповідача на користь
позивача моральну шкоду в сумі 1500 грн.

Стягнути з відповідача на користь
позивача збитки позивача в сумі 62,59грн.

Визнати протиправними дії відповідача:

- у порушенні права позивача на
отримання пенсії із заробітку,
одержаного за роботу в зоні відчуження
ЧАЕС у розмірі відшкодування фактичних
збитків згідно ч. І ст. 54 ЗУ №796-ХІІ від
28.02.91р. (Чорнобильського Закону),
постанови КМ України № 523 від 30.05.97р. із
змінами «Про затвердження нового
порядку обчислення пенсії» та абзацу 12
Порядку обчислення пенсії від 30.05.97р.,
постанови КМ України №1210 від 23.11.11р.
«Про підвищення рівня соціального
захисту громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
(систематичне з грудня 1997р. заниження
розрахункової суми заробітку, суми
премії та даних про режим роботи
позивача в зоні відчуження ЧАЕС у 1986р.):

- у бездіяльності, систематичній
відмові позивачу вчинити перевірку:

- обґрунтованості видачі довідки ВАТ
«Радикал» №3160 від 03.12.97р. для
нарахування пенсії позивачу без
підтверджуючих документів про роботу
позивача в зоні відчуження ЧАЕС у 1986р.,

- достовірності розрахункових даних
пенсійної довідки ВАТ «Радикал» №3160
від 03.12.97р. на ім'я позивача , наданих
роботодавцем ВАТ «Радикал» до УПФ
України у Дніпровському районі м.
Києва.

- заявлених позивачем фактів
правопорушень з боку роботодавця ВАТ
«Радикал» з приводу фальсифікації ним
даних довідки Галузевого архіву
Міністерства Оборони України № 37192 від
28.09.07р. про роботу позивача в зоні
відчуження ЧАЕС у 1986р. у пенсійній
довідці ВАТ «Радикал» № 3160 від 03.12.97р.,

- у безпідставному нарахуванню пенсії
позивачу за неперевіреними даними, без
підтверджуючих документів про роботу
позивача по ЛНА ЧАЕС, що призвело до
отримання заниженої пенсії по
інвалідності з розрахунку 8-годинного
робочого дня, зазначеного у пенсійній
довідці відповідача ВАТ «Радикал» за
№3160 від 03.12.97р. замість фактичного 16
годинного робочого дня, зазначеного в
архівній довідці Галузевого
Державного архіву міністерства
оборони України № 37192 від 28.09.07р.,

- у безпідставній відмові вчинити
перерахунок пенсії за достовірними
даними про роботу в зоні відчуження
ЧАЕС з грудня 1997р., на підставі ч. І ст.54,
67 ЗУ №796-ХІІ від 28.02.91р. (Чорнобильського
Закону), ст.87 ЗУ «Про пенсійне
забезпечення» та пов'язаних з ними
постанов КМ України № 523 від 30.05.97р., №1210
від 23.11.11р.

- у видачі недостовірних документів
Управлінню пенсійного фонду України у
м.Києві для затвердження незаконно
призначеної пенсії за неперевіреними
даними, без підтверджуючих документів.

03.09.2014 року позивач збільшив суму
позовних вимог в частині стягнення
збитків у розмірі 105,868, 20 грн.

Постановою Дніпровського районного
суду м. Києва від 03.09.2014 року в
задоволені позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням
суду, позивач подав апеляційну скаргу,
в якій просить скасувати постанову
суду першої інстанції та прийняти нову,
якою задовольнити позов в повному
обсязі, посилаючись на незаконність,
необ'єктивність, необґрунтованість
рішення, порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права.

Перевіривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційну
скаргу слід задовольнити частково, а
постанову суду першої інстанції -
скасувати в частині мотивування з
постановленням в цій частині нової
постанови, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 3 ч.1 ст.198, п.4 ч.1 ст.202 КАС
України, за наслідками розгляду
апеляційної скарги на постанову суду
першої інстанції суд апеляційної
інстанції скасовує її та ухвалює нове
рішення, якщо визнає, що судом першої
інстанції порушено норми
матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи, з
31.03.1997 р. позивачу призначено пенсію,
відповідно до Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», в
мінімальних розмірах, оскільки не
надано довідки про заробіток.

01.12.1997 р. позивачу, згідно заяви від
07.12.1997 р., здійснено перерахунок пенсії
відповідно до Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», з
врахуванням довідки про заробіток № 3160
від 03.12.1997 р. за період роботи з 15.05.1986 р.
по 31.05.1986 р.

08.10.2007 року позивач звернувся до
Управління із заявою про перерахунок
пенсії та надав довідку про заробіток
№ 25 від 23.02.2007 року.

Листом Управління від 16.11.2007 р. №12096/06
позивач був повідомлений про відмову в
перерахунку, оскільки премію,
зазначену в довідці про заробіток № 25
від 23.02.2007р., неможливо врахувати,
оскільки вона була виплачена з фонду
матеріального заохочення заводу
хімікатів, а не з коштів Міністерства
енергетики і електрофікації СРСР, а при
здійсненні перерахунку без врахування
премії це призведе до зменшення
розміру пенсії позивача.

19.02.2008 р. на адресу Управління ВАТ
«Радикал» надіслало довідку № 14 від
13.02.2008 р., в якій товариство просить не
використовувати при проведенні
розрахунків дані довідок ВАТ «Радикал»
за № 97 від 21.12.2007 р., № 96 від 21.12.2007 р.,
виданих на ім'я ОСОБА_2, та довідки про
заробіток від 13.02.2008 р. № 15 (за період
роботи з 29.05.1986 р. по 31.05.1986 р.) та від
13.02.2008 р. № 15 (за період роботи з 01.06.1986 р.
по 02.06.1986 р.), які просить прийняти для
проведення перерахунку пенсії ОСОБА_2

З 01.01.2008 р. позивачу здійснено
перерахунок пенсії з врахуванням
довідки про заробіток № 15 від 13.02.2008 р.
за період з 29.05.1986 р. по 31.05.1986 р.,
оскільки заробіток по цій довідці є
вигіднішим в порівнянні із заробітком
в довідці № 15 від 13.02.2008 р. (за період
роботи з 01.06.1986 р. по 02.06.1986 р.).

Як встановлено колегією суддів,
позивач звернувся до
адміністративного суду 27.05.2008 року з
вимогою про зобов'язання відповідача
здійснити перерахунок та виплату
основної пенсії позивачу з часу
призначення пенсії з 31.03.97р. і довічно.

Судом першої інстанції, в задоволені
вказаної вимоги було відмовлено на
підставі, того, що позовні вимоги
ОСОБА_2 в цій частині не знайшли свого
підтвердження у судовому засіданні.

Однак, колегія суддів не може
погодитись з таким мотивування рішення
суду, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 КАС України (у
редакції чинній на момент подачі
позову), адміністративний позов може
бути подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами.

Згідно ч. 2 ст. 99 КАС України (у редакції
чинній на момент подачі позову), для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється річний строк,
який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Нормами ст. 100 КАС України (у редакції
чинній на момент подачі позову),
пропущення строку звернення до
адміністративного суду є підставою для
відмови у задоволенні
адміністративного позову за умови,
якщо на цьому наполягає одна із сторін.

З огляду на зазначене, Київський
апеляційний адміністративний
приходить до висновку, що позовна
вимога ОСОБА_2 про зобов'язання
відповідача здійснити перерахунок та
виплату основної пенсії позивачу з
часу призначення пенсії з 31.03.97р. по
27.05.2007 року підлягає відмові, однак з
підстав пропущення позивачем без
поважних причин строку звернення до
адміністративного суду.

Тобто, судом першої інстанції було
допущено порушення норм
процесуального права в цій частині
вимог про зобов'язання відповідача
здійснити перерахунок та виплату
основної пенсії позивачу з часу
призначення пенсії з 31.03.97р. по 27.05.2007
року.

Даючи правову оцінку вимогам позивача
про зобов'язання відповідача здійснити
перерахунок та виплату основної пенсії
позивачу з 28.05.2007 року по 22.05.2008 року,
колегія суддів зазначає, що в цій
частині суд першої інстанції повинен
був відмовити у їх задоволені, однак з
інших підстав, а саме.

Відповідно до Закону України «Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» №107 від 28
грудня 2007 року було внесено зміни до
тексту статті 50 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»

Рішенням Конституційного Суду України
у справі за конституційними поданнями
Верховного Суду України щодо
відповідності Конституції України
(конституційності) окремих положень
статті 65 розділу I, пунктів 61, 62, 63, 66
розділу II, пункту 3 розділу III Закону
України "Про Державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України" і 101
народного депутата України щодо
відповідності Конституції України
(конституційності) положень статті 67
розділу I, пунктів 1 - 4, 6 - 22, 24 - 100 розділу
II Закону України "Про Державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України" N
10-рп/2008 від 22 травня 2008 року
вищезазначені положення Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» №107 від 28
грудня 2007 року було визнано
неконституційними.

Відповідно до ч.2 ст.152 Конституції
України - закони, інші правові акти або
їх окремі положення, що визнані
неконституційними, втрачають чинність
з дня ухвалення Конституційним Судом
України рішення про їх
неконституційність.

Таким чином, здійснення перерахунку
пенсії позивачу, призначеної
відповідно до ст. ст. 50, 54 Закону України
«Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» за 2008 рік
підлягає задоволенню тільки з 22 травня
2008 року.

А тому, зобов'язання відповідача
здійснити перерахунок та виплату
основної пенсії позивачу за період з
28.05.2007 року по 22.05.2008 року, колегія
суддів приходить до висновку, що в
задоволені позовних вимог в цій
частині повинно бути відмовлено.

Як вбачається з заперечень Управління
Пенсійного фонду України у
Дніпровському районі м. Києва про
зобов'язання відповідача здійснити
перерахунок та виплату основної та
додаткової пенсії з 22.05.2008 року по 22.07.2011
року, на підставі постанови
Дніпровського районного суду м. Києва
від 04.07.2011 року № 2а-3275/11 та №2а-4651/11 від
18.10.11 року, позивачу, згідно ст.ст. 50,54
Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» перераховано основну та
додаткову пенсію, а саме, у розмірі 6
мінімальних пенсій за віком та
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, в розмірі 50 % мінімальної
пенсії за віком.

Відповідно до ч. 4 ст. 157 КАС України, суд
закриває провадження у справі, якщо є
такі, що набрали законної сили,
постанова чи ухвала суду з того самого
спору і між тими самими сторонами.

Враховуючи вимоги даної статті,
колегія суддів прийшла до висновку, що
судом першої інстанції, порушено норми
процесуального права в частині відмови
в задоволені позовних вимог про
зобов'язання відповідача здійснити
перерахунок та виплату основної та
додаткової пенсії з 22.05.2008 року по 22.07.2011
року на підставі того, що докази
позивача не знайшли свого
підтвердження у судовому засіданні.

Враховуючи викладене вище, колегія
суддів приходить до висновку, що
провадження у справі за позовом
позивача в частині зобов'язання
відповідача здійснити перерахунок та
виплату основної та додаткової пенсії
з 22.05.2008 року по 22.07.2011 року, підлягають
закриттю, оскільки вже є постанови з
того самого спору і між тими самими
сторонами.

Стосовно позовної вимоги позивача про
зобов'язання відповідача здійснити
перерахунок та виплату основної та
додаткової пенсії з 01.01.2014 року і
довічно, колегія суддів приходить до
висновку про відмову в задоволенні цих
позовних вимог з підстав того, що
колегією суддів не встановлено
порушення прав позивача, а саме,
позивача не надано доказів звернення
та доказів відмови Управлінням
Пенсійного фонду України у
Дніпровському районі м. Києва у
проведенні такого перерахунку ОСОБА_2

Також, на думку колегії суддів, вимоги
про зобов'язання відповідача довічно
виплачувати пенсію, у вказаних
розмірах, не підлягають задоволенню,
оскільки не відповідають вимогам
законодавства.

Судове рішення має бути наслідком
чинного правового регулювання і не
може визначати правовідносини між
сторонами на майбутнє. Крім того,
можливе внесення зміні до
нормативно-правових актів, що
регулюють спірні правовідносини. Тому
період, по який необхідно зобов'язати
відповідача здійснити перерахунок
пенсії, повинен обмежитись моментом
винесення рішення судом першої
інстанції.

Колегією суддів, також встановлено, що
позивач просить зобов'язати
відповідача визнати недійсною довідку
ВАТ «Радикал» № 3160 від 03.12.97р., як таку,
що містить недостовірні розрахункові
дані про роботу позивача в зоні
відчуження.

Однак, колегія суддів приходить до
висновку, що у Управління Пенсійного
фонду України у Дніпровському районі м.
Києва немає таких повноважень,
оскільки скасування чи відкликання
такої довідки можливо, відповідно лише
на підставі рішення суду або тим
суб'єктом, який її видав.

Тому, у задоволені позову в цій частині
необхідно відмовити.

Що стосується позовних вимог про
стягнення з відповідача 166175,66 грн.
основної та додаткової пенсії в
розмірі 8563,26 грн., то такі вимоги також
не можуть бути задоволені, оскільки суд
не наділений повноваженнями
рахункового органу, а тому позбавлений
можливості у визначенні правильності
таких розрахунків.

Стосовно стягнення з відповідача на
користь позивача моральної шкоди в
сумі 1500 грн., та збитків позивача в сумі
62,59грн., колегія суддів не вбачає
підстав для задоволення вказаних
позовних вимог ОСОБА_2 в цій частині,
виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 56 Конституції
України, кожен має право на
відшкодування за рахунок держави чи
органів місцевого самоврядування
матеріальної та моральної шкоди,
завданої незаконними рішеннями, діями
чи бездіяльністю органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їх посадових і
службових осіб при здійсненні ними
своїх повноважень.

Згідно зі ст. 23 Цивільного кодексу
України, особа має право на
відшкодування моральної шкоди,
завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: 1) у фізичному
болю та стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров'я; 2) у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з протиправною
поведінкою щодо неї самої, членів її
сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку із знищенням чи
пошкодженням її майна; 4) у приниженні
честі та гідності фізичної особи, а
також ділової репутації фізичної або
юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми,
іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування
моральної шкоди визначається судом
залежно від характеру правопорушення,
глибини фізичних та душевних
страждань, погіршення здібностей
потерпілого або позбавлення його
можливості їх реалізації, ступеня вини
особи, яка завдала моральної шкоди,
якщо вина є підставою для
відшкодування, а також з урахуванням
інших обставин, які мають істотне
значення. При визначенні розміру
відшкодування враховуються вимоги
розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується
незалежно від майнової шкоди, яка
підлягає відшкодуванню, та не пов'язана
з розміром цього відшкодування.

Моральна шкода відшкодовується
одноразово, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Відповідно до ст. 1167 Цивільного кодексу
України, моральна шкода, завдана
фізичній або юридичній особі
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю, відшкодовується особою,
яка її завдала, за наявності її вини,
крім випадків, встановлених частиною
другою цієї статті.

Моральна шкода відшкодовується
незалежно від вини органу державної
влади, органу влади Автономної
Республіки Крим, органу місцевого
самоврядування, фізичної або юридичної
особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди
завдано каліцтвом, іншим ушкодженням
здоров'я або смертю фізичної особи
внаслідок дії джерела підвищеної
небезпеки; 2) якщо шкоди завдано
фізичній особі внаслідок її
незаконного засудження, незаконного
притягнення до кримінальної
відповідальності, незаконного
застосування запобіжного заходу,
незаконного затримання, незаконного
накладення адміністративного
стягнення у вигляді арешту або
виправних робіт; 3) в інших випадках,
встановлених законом.

За змістом ст. 1173 Цивільного кодексу
України, визначено, що шкода, завдана
фізичній або юридичній особі
незаконними рішеннями, дією чи
бездіяльністю органу державної влади,
органу влади Автономної Республіки
Крим або органу місцевого
самоврядування при здійсненні ними
своїх повноважень, відшкодовується
державою, Автономною Республікою Крим
або органом місцевого самоврядування
незалежно від вини цих органів.

Згідно з п. 5 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 4 від 31
березня 1995 року «Про судову практику в
справах про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди», відповідно до
загальних підстав цивільно-правової
відповідальності обов'язковому
з'ясуванню при вирішенні спору про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди підлягають: наявність такої
шкоди, протиправність діяння її
заподіювача, наявність причинного
зв'язку між шкодою і протиправним
діянням заподіювача та вини останнього
в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен
з'ясувати, чим підтверджується факт
заподіяння позивачеві моральних чи
фізичних страждань або втрат
немайнового характеру, за яких
обставин чи якими діями (бездіяльністю)
вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи
в якій матеріальній формі позивач
оцінює заподіяну йому шкоду та з чого
він при цьому виходить, а також інші
обставини, що мають значення для
вирішення спору.

З огляду на вищевикладене, колегія
суддів зазначає про відсутність
підстав для задоволення позовної
вимоги щодо стягнення з відповідача
моральної (немайнової) шкоди та
збитків, оскільки судом не встановлено
неправомірності дій відповідача,
позивачем не обґрунтовано, в чому
полягає завдана йому моральна шкода, а
також збитки, не доведено факту
заподіяння позивачеві моральних чи
фізичних страждань або втрат
немайнового характеру, що настали у
зв'язку з діями відповідачів, не
визначено, якими належними та
допустимим доказами це
підтверджується.

Що стосується позовної вимоги про
визнання протиправними дій
відповідача, що полягають:

- у порушенні права позивача на
отримання пенсії із заробітку,
одержаного за роботу в зоні відчуження
ЧАЕС у розмірі відшкодування фактичних
збитків згідно ч. І ст. 54 ЗУ №796-ХІІ від
28.02.91р. (Чорнобильського Закону),
постанови КМ України № 523 від 30.05.97р. із
змінами «Про затвердження нового
порядку обчислення пенсії.» та абзацу 12
Порядку обчислення пенсії від 30.05.97р.,
постанови КМ України №1210 від 23.11.11р.
«Про підвищення рівня соціального
захисту громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
(систематичне з грудня 1997р. заниження
розрахункової суми заробітку, суми
премії та даних про режим роботи
позивача в зоні відчуження ЧАЕС у 1986р.):

- у бездіяльності, систематичній
відмові позивачу вчинити перевірку:

- обґрунтованості видачі довідки ВАТ
«Радикал» №3160 від 03.12.97р. для
нарахування пенсії позивачу без
підтверджуючих документів про роботу
позивача в зоні відчуження ЧАЕС у 1986р.,

- достовірності розрахункових даних
пенсійної довідки ВАТ «Радикал» №3160
від 03.12.97р. на ім'я позивача , наданих
роботодавцем ВАТ «Радикал» до УПФ
України у Дніпровському районі м.
Києва.

- заявлених позивачем фактів
правопорушень з боку роботодавця ВАТ
«Радикал» з приводу фальсифікації ним
даних довідки Галузевого архіву
Міністерства Оборони України № 37192 від
28.09.07р. про роботу позивача в зоні
відчуження ЧАЕС у 1986р. у пенсійній
довідці ВАТ «Радикал» № 3160 від 03.12.97р.,

- у безпідставному нарахуванню пенсії
позивачу за неперевіреними даними, без
підтверджуючих документів про роботу
позивача по ЛНА ЧАЕС, що призвело до
отримання заниженої пенсії по
інвалідності з розрахунку 8-годинного
робочого дня, зазначеного у пенсійній
довідці відповідача ВАТ «Радикал» за
№3160 від 03.12.97р. замість фактичного 16
годинного робочого дня, зазначеного в
архівній довідці Галузевого
Державного архіву міністерства
оборони України № 37192 від 28.09.07р.,

- у безпідставній відмові вчинити
перерахунок пенсії за достовірними
даними про роботу в зоні відчуження
ЧАЕС з грудня 1997р. на підставі ч. І ст.54,
67 ЗУ №796-ХІІ від 28.02.91р. (Чорнобильського
Закону), ст.87 ЗУ «Про пенсійне
забезпечення» та пов'язаних з ними
постанов КМ України № 523 від 30.05.97р., №1210
від 23.11.11р.

- у видачі недостовірних документів
Управлінню пенсійного фонду України у
м. Києві для затвердження
незаконно призначеної пенсії за
неперевіреними даними, без
підтверджуючих документів, колегія
суддів зазначає, у задоволенні таких
вимог також повинно бути відмовлено,
однак з підстав пропущення строку на
звернення до суду з такими вимогами,
оскільки, як вбачається з матеріалів
справи, а саме довідок ВАТ «Радикал»
виданих в 1997 році, а тому мав можливість
дізнатися про порушення свої прав по
нарахуванню та перерахуванню такої
пенсії, тому у задоволені позову в цій
частині також повинно бути відмовлено.

Враховуючи викладене вище, колегія
суддів приходить до висновку, що
постанова суду першої інстанції
частково не відповідає нормам
матеріального та процесуального права,
доводи апеляційної скарги частково
спростовують висновки суду першої
інстанції, викладені у зазначеній
постанові, у зв'язку з чим є підстави
для зміни мотивувальної частини
постанови, а саме в частині визнання
недійсним розпорядження відповідача
від грудня 1997р. про призначення пенсії
та розрахунок пенсії позивача,
вчинений на підставі довідки ВАТ
«Радикал» за № 3160 від 03.12.97р.,
розрахункові дані якої не відповідають
достовірним даним довідки архіву МО
України № 37192 від 28.09.07р., зобов'язання
відповідача здійснити перерахунок та
виплату основної пенсії позивачу з
часу призначення пенсії з 31.03.97р. по
27.05.2007 року, зобов'язання відповідача
здійснити перерахунок та виплату
основної та додаткової пенсії з 01.01.2014
року і довічно, зобов'язання
відповідача визнати недійсною довідку
ВАТ «Радикал» № 3160 від 03.12.97р., як таку,
що містить недостовірні розрахункові
дані про роботу позивача в зоні
відчуження, стягнення з відповідача
166175,66 грн. основної пенсії, додаткової
пенсії у розмірі 8563,26 грн., моральної
шкоди в сумі 1500 грн., збитків в сумі 105,868,
20 грн, визнання протиправними дії
відповідача:

- у порушенні права позивача на
отримання пенсії із заробітку,
одержаного за роботу в зоні відчуження
ЧАЕС у розмірі відшкодування фактичних
збитків згідно ч. І ст. 54 ЗУ №796-ХІІ від
28.02.91р. (Чорнобильського Закону),
постанови КМ України № 523 від 30.05.97р. із
змінами «Про затвердження нового
порядку обчислення пенсії.» та абзацу 12
Порядку обчислення пенсії від 30.05.97р.,
постанови КМ України №1210 від 23.11.11р.
«Про підвищення рівня соціального
захисту громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
(систематичне з грудня 1997р. заниження
розрахункової суми заробітку, суми
премії та даних про режим роботи
позивача в зоні відчуження ЧАЕС у 1986р.):

- у бездіяльності, систематичній
відмові позивачу вчинити перевірку:

- обґрунтованості видачі довідки ВАТ
«Радикал» №3160 від 03.12.97р. для
нарахування пенсії позивачу без
підтверджуючих документів про роботу
позивача в зоні відчуження ЧАЕС у 1986р.,

- достовірності розрахункових даних
пенсійної довідки ВАТ «Радикал» №3160
від 03.12.97р. на ім'я позивача , наданих
роботодавцем ВАТ «Радикал» до УПФ
України у Дніпровському районі м.
Києва.

- заявлених позивачем фактів
правопорушень з боку роботодавця ВАТ
«Радикал» з приводу фальсифікації ним
даних довідки Галузевого архіву
Міністерства Оборони України № 37192 від
28.09.07р. про роботу позивача в зоні
відчуження ЧАЕС у 1986р. у пенсійній
довідці ВАТ «Радикал» № 3160 від 03.12.97р.,

- у безпідставному нарахуванню пенсії
позивачу за неперевіреними даними, без
підтверджуючих документів про роботу
позивача по ЛНА ЧАЕС, що призвело до
отримання заниженої пенсії по
інвалідності з розрахунку 8-годинного
робочого дня, зазначеного у пенсійній
довідці відповідача ВАТ «Радикал» за
№3160 від 03.12.97р. замість фактичного 16
годинного робочого дня, зазначеного в
архівній довідці Галузевого
Державного архіву міністерства
оборони України № 37192 від 28.09.07р.,

- у безпідставній відмові вчинити
перерахунок пенсії за достовірними
даними про роботу в зоні відчуження
ЧАЕС з грудня 1997р. на підставі ч. І ст.54,
67 ЗУ №796-ХІІ від 28.02.91р. (Чорнобильського
Закону), ст.87 ЗУ «Про пенсійне
забезпечення» та пов'язаних з ними
постанов КМ України № 523 від 30.05.97р., №1210
від 23.11.11р.

- у видачі недостовірних документів
Управлінню пенсійного фонду України у
м.Києві для затвердження незаконно
призначеної пенсії за неперевіреними
даними, без підтверджуючих документів
змінити в мотивувальній частині.

Постанова в частині відмови в
задоволені позовних вимог про
зобов'язання відповідач здійснити
перерахунок та виплату додаткової
пенсії позивачу, як інваліду 3 групи з
розрахунку 50% мінімальної пенсії за
віком з 22.05.08р. по 23.07.11р. підлягає
скасуванню з постановленням нової в
цій частині про закриття провадження у
справі.

Керуючись ст. ст. 160, 167,
195,196,197,198,202,205,207,212,254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О
В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
задовольнити частково.

Постанову Дніпровського районного
суду м. Києва від 03.09.2014 року в частині
відмови в задоволені позовних вимог
про визнання недійсним розпорядження
відповідача від грудня 1997р. про
призначення пенсії та розрахунок
пенсії позивача, вчинений на підставі
довідки ВАТ «Радикал» за № 3160 від
03.12.97р., розрахункові дані якої не
відповідають достовірним даним
довідки архіву МО України № 37192 від
28.09.07р., зобов'язання відповідача
здійснити перерахунок та виплату
основної пенсії позивачу з часу
призначення пенсії з 31.03.97р. по 27.05.2007
року, зобов'язання здійснити
перерахунок та виплату основної та
додаткової пенсії з 01.01.2014 року і
довічно, зобов'язання відповідача
визнати недійсною довідку ВАТ
«Радикал» № 3160 від 03.12.97р., як таку, що
містить недостовірні розрахункові
дані про роботу позивача в зоні
відчуження, стягнення з відповідача
166175,66 грн. основної пенсії, додаткової
пенсії у розмірі 8563,26 грн., моральної
шкоди в сумі 1500 грн., збитків в сумі 105,868,
20 грн., визнання протиправними дії
відповідача:

- у порушенні права позивача на
отримання пенсії із заробітку,
одержаного за роботу в зоні відчуження
ЧАЕС у розмірі відшкодування фактичних
збитків згідно ч. І ст. 54 ЗУ №796-ХІІ від
28.02.91р. (Чорнобильського Закону),
постанови КМ України № 523 від 30.05.97р. із
змінами «Про затвердження нового
порядку обчислення пенсії.» та абзацу 12
Порядку обчислення пенсії від 30.05.97р.,
постанови КМ України №1210 від 23.11.11р.
«Про підвищення рівня соціального
захисту громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
(систематичне з грудня 1997р. заниження
розрахункової суми заробітку, суми
премії та даних про режим роботи
позивача в зоні відчуження ЧАЕС у 1986р.):

- у бездіяльності, систематичній
відмові позивачу вчинити перевірку:

- обґрунтованості видачі довідки ВАТ
«Радикал» №3160 від 03.12.97р. для
нарахування пенсії позивачу без
підтверджуючих документів про роботу
позивача в зоні відчуження ЧАЕС у 1986р.,

- достовірності розрахункових даних
пенсійної довідки ВАТ «Радикал» №3160
від 03.12.97р. на ім'я позивача , наданих
роботодавцем ВАТ «Радикал» до УПФ
України у Дніпровському районі м.
Києва.

- заявлених позивачем фактів
правопорушень з боку роботодавця ВАТ
«Радикал» з приводу фальсифікації ним
даних довідки Галузевого архіву
Міністерства Оборони України № 37192 від
28.09.07р. про роботу позивача в зоні
відчуження ЧАЕС у 1986р. у пенсійній
довідці ВАТ «Радикал» № 3160 від 03.12.97р.,

- у безпідставному нарахуванню пенсії
позивачу за неперевіреними даними, без
підтверджуючих документів про роботу
позивача по ЛНА ЧАЕС, що призвело до
отримання заниженої пенсії по
інвалідності з розрахунку 8-годинного
робочого дня, зазначеного у пенсійній
довідці відповідача ВАТ «Радикал» за
№3160 від 03.12.97р. замість фактичного 16
годинного робочого дня, зазначеного в
архівній довідці Галузевого
Державного архіву міністерства
оборони України № 37192 від 28.09.07р.,

- у безпідставній відмові вчинити
перерахунок пенсії за достовірними
даними про роботу в зоні відчуження
ЧАЕС з грудня 1997р. на підставі ч. І ст.54,
67 ЗУ №796-ХІІ від 28.02.91р. (Чорнобильського
Закону), ст.87 ЗУ «Про пенсійне
забезпечення» та пов'язаних з ними
постанов КМ України № 523 від 30.05.97р., №1210
від 23.11.11р.

- у видачі недостовірних документів
Управлінню пенсійного фонду України у
м.Києві для затвердження незаконно
призначеної пенсії за неперевіреними
даними, без підтверджуючих документів
змінити в мотивувальній частині.

Постанову Дніпровського районного
суду м. Києва від 03.09.2014 року в частині
відмови в задоволені позовних вимог
про зобов'язання відповідач здійснити
перерахунок та виплату додаткової
пенсії позивачу, як інваліду 3 групи з
розрахунку 50% мінімальної пенсії за
віком за період з 22.05.08р. по 23.07.11р.
скасувати та постановити нову в цій
частині.

Закрити провадження у справі за
позовом ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного фонду України у
Дніпровському районі м. Києва,
Головного управління Державної
казначейської служби України в м.
Києві, Головного управління Пенсійного
фонду України в м. Києві про
зобов'язання відповідач здійснити
перерахунок та виплату додаткової
пенсії позивачу, як інваліду 3 групи з
розрахунку 50% мінімальної пенсії за
віком за період з 22.05.08р. по 23.07.11р.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення, але може бути
оскаржена до Вищого адміністративного
суду України в порядок і строки,
визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя:
О.М.Ганечко

Судді:
А.Ю.Коротких

О.Г. Хрімлі

Головуючий суддя

Ганечко О.М.

Судді:

Коротких А. Ю.

Хрімлі О.Г.