Справа № 813/3652/14
Суддя: Гінда О.М.
Дата ухвалення: 2014-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2014 р.

№ 876/6798/14 Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді:
Гінди О.М.

суддів:
Качмара В.Я., Ніколіна В.В.

розглянувши у порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу Українсько-німецького
спільного підприємства у формі
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Інтернешнл каттер
манюфекчерер ГМБХ (ІСМ)» на постанову
Львівського окружного
адміністративного суду від 17 червня 2014
року у справі за адміністративним
позовом Управління Пенсійного фонду
України в м. Дрогобичі та Дрогобицькому
районі Львівської області до
Українсько-німецького спільного
підприємства у формі Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Інтернешнл каттер манюфекчерер ГМБХ
(ІСМ)» про стягнення коштів, -

встановив:

20.05.2014 позивач - УПФУ в м. Дрогобичі та
Дрогобицькому районі Львівської
області звернулося в суд із
адміністративним позовом до
відповідача - УНСП у формі ТОВ
«Інтернешнл каттер манюфекчерер ГМБХ
(ІСМ)» у якому просить стягнути з
відповідача заборгованість по
відшкодуванню фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій в
сумі 19402,87 грн за квітень 2014 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилався на те, що згідно Прикінцевих
положень Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» підприємства повинні
відшкодовувати Пенсійному фонду
витрати на виплату і доставку
пільгових пенсій. Згідно з отриманими
відповідачем розрахунками за квітень
2014 року до відшкодування підлягають
витрати на виплату і доставку
пільгових пенсій призначених колишнім
працівникам УНСП у формі ТОВ
«Інтернешнл каттер манюфекчерер ГМБХ
(ІСМ)» на підставі п. «а» ст. 13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення».
Оскільки відповідачем у встановлені
законом строки ці витрати не
відшкодовані, позивач просить стягнути
їх у судовому порядку.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 17.06.2014 позов
задоволено повністю.

Із цією постановою суду першої
інстанції не погодився відповідач та
оскаржив її в апеляційному порядку.
Вважає, що така є незаконною, а тому
просить її скасувати та прийняти нову
постанову, якою у задоволенні позову
відмовити.

В обґрунтування апеляційних вимог
апелянт посилається на те, що суд
першої інстанції, під час вирішення
цієї справи, не перевірив дії
Пенсійного органу на предмет
відповідності їх вимогам ч. 3 ст. 2 КАС
України.

Представник апелянта у судове
засідання не прибув, хоча належним
чином повідомлений про його дату, час
та місце, що підтверджується наявними у
справі повідомленнями про вручення
повістки.

Представник позивача подав до суду
заяву про розгляд справи у порядку
письмового провадження.

Враховуючи те, що цю справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, а усі особи, які беруть участь
у справі в судове засідання не прибули,
хоча належним чином повідомлені про
дату, час та місце судового розгляду, у
відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС
України суд апеляційної інстанції
дійшов висновку про можливість
розгляду справи в порядку письмового
провадження.

Суд апеляційної інстанції, заслухав
доповідь судді-доповідача, перевірив
матеріали справи та обговорив підстави
і межі апеляційних вимог, вважає, що
апеляційна скарга задоволеною бути не
може.

Суд першої інстанції дійшов висновку,
що позов належить задовольнити,
оскільки витрати на виплату і доставку
пільгових пенсій, призначених особам
відповідно до п.п. «б»-«з» ч. 1 ст. 13
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» покриваються
підприємствами та організаціями, а
тому відповідач повинен
відшкодовувати такі витрати. Позивачем
направлялися відповідачу розрахунки
сум фактичних витрат на виплату і
доставку пільгових пенсій за квітень
2014 року, однак відповідач ці витрати не
відшкодував, внаслідок чого утворилась
заборгованість в сумі 19402,87 грн, яка за
відсутності доказів її погашення,
підлягає стягненню на підставі
судового рішення.

З такими висновками суду першої
інстанції погоджується і суд
апеляційної інстанції, з огляду на
таке.

Відповідно до частини 2 Прикінцевих
положень Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» від 9 липня 2003 року N 1058-IV
(далі - Закон - N 1058-IV) пенсійне
забезпечення застрахованих осіб, які
працювали або працюють на підземних
роботах, на роботах з особливо
шкідливими і особливо важкими умовами
праці за списком N 1 та на інших роботах
із шкідливими і важкими умовами праці
за списком N 2 виробництв, робіт,
професій, посад і показників,
затверджених Кабінетом Міністрів
України, та за результатами атестації
робочих місць, на посадах, що дають
право на призначення пенсії за віком на
пільгових умовах або за вислугу років,
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, мали право на пенсію на
пільгових умовах або за вислугу років,
здійснюється згідно з окремим
законодавчим актом через професійні та
корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного
забезпечення через професійні та
корпоративні фонди: особам, зазначеним
в абзаці першому цього пункту, пенсії
призначаються за нормами цього Закону
в разі досягнення пенсійного віку та
наявності трудового стажу,
передбаченого Законом України «Про
пенсійне забезпечення». При цьому
зберігається порядок покриття витрат
на виплату і доставку цих пенсій, що
діяв до набрання чинності цим Законом.

За правилами абзацу четвертого
підпункту 1 пункту 2 Прикінцевих
положень Закону № 1058-IV підприємства та
організації з коштів, призначених на
оплату праці, вносять до Пенсійного
фонду плату, що покриває фактичні
витрати на виплату і доставку пенсій
особам, які були зайняті повний робочий
день на підземних роботах, на роботах з
особливо шкідливими і особливо важкими
умовами праці за списком N 1 виробництв,
робіт, професій, посад і показників,
затверджених Кабінетом Міністрів
України, крім тих, що були
безпосередньо зайняті повний робочий
день на підземних роботах (включаючи
особовий склад гірничорятувальних
частин) з видобутку вугілля, сланцю,
руди та інших корисних копалин, на
будівництві шахт та рудників за
списком робіт і професій, затвердженим
Кабінетом Міністрів України, починаючи
з дня набрання чинності цим Законом, у
розмірі 20 відсотків з наступним
збільшенням її щороку на 10 відсотків до
100-відсоткового розміру відшкодування
фактичних витрат на виплату і доставку
цих пенсій до набуття права на пенсію
за віком відповідно до цього Закону.

В абзаці п'ятому цього ж підпункту
зазначено, що виплата пенсій особам,
які були безпосередньо зайняті повний
робочий день на підземних роботах
(включаючи особовий склад
гірничорятувальних частин) з видобутку
вугілля, сланцю, руди та інших корисних
копалин, на будівництві шахт та
рудників, за списком робіт і професій,
затвердженим Кабінетом Міністрів
України, та особам, пенсії яким
призначені відповідно до пунктів «в»
-«е» та «ж» статті 13 Закону № 1788-XII,
здійснюється до 1 січня 2005 року за
рахунок коштів ПФУ, а з 1 січня 2005 року -
за рахунок коштів Державного бюджету
України до досягнення пенсійного віку,
передбаченого статтею 26 цього Закону.

Аналіз наведених положень дає підстави
для висновку про те, що витрати на
виплату та доставку пенсій особам, які
були зайняті на роботах за Списками № 1
та № 2, покриваються підприємствами та
організаціями.

Статтею 13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» від 5 листопада 1991 року N
1788-XII (далі - Закон N 1788-XII) визначено
категорії працівників, які мають право
на пенсію за віком на пільгових умовах,
зокрема, в п. «а» частини першої цієї
статті.

Згідно пункту 6 Інструкції про порядок
обчислення та сплати страхувальниками
та застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України, затвердженої постановою
правління Пенсійного фонду України від
19.12.2003 р. N 21-1 (далі - Інструкція № 21-1),
відшкодуванню підлягають витрати
Пенсійного фонду на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах відповідно до ч. 2
Розділу 15 Прикінцевих положень Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування».

За приписами пункту 6.4 вказаної
Інструкції № 21-1 розмір сум до
відшкодування на поточний рік
визначається відділами доходів
органів Пенсійного фонду України
щорічно у повідомленнях про розрахунок
сум фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій, призначених
відповідно до частини 2 Прикінцевих
положень Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», які надсилаються
підприємствами до 20-го січня поточного
року протягом десяти днів з
новопризначених пенсій.

Підприємства щомісяця до 25-го числа
вносять до Пенсійного фонду зазначену
в повідомленні місячну суму фактичних
витрат на виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах (п. 6.8
Інструкції).

Таким чином, суд апеляційної інстанції
погоджується з висновками суду першої
інстанції про наявність у відповідача
обов'язку відшкодовувати управлінню
ПФУ витрати на виплату та доставку
пенсій, які згідно з розрахунком,
складеним останнім відповідно до
Інструкції про порядок обчислення і
сплати страхувальниками та
застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України, затвердженої постановою ПФУ
від 19 грудня 2003 року № 21-1, призначені
працівникам відповідача відповідно до
пункту «а» частини першої статті 13
Закону № 1788-XII.

УПФУ в м. Дрогобичі та Дрогобицькому
районі надіслано УНСП у формі ТОВ
«Інтернешнл каттер манюфекчерер ГМБХ
(ІСМ)» розрахунки фактичних витрат на
виплату та доставку пенсій,
призначених відповідно до частини
другої розділу ХV «Прикінцеві
положення» Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» в частині пенсій,
призначених відповідно до пункту «а»
статті 13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» пенсіонерах, які вийшли
на пенсію, працюючи на підприємстві.
Вказані обставини підтверджуються
копіями розрахунків на яких містяться
підписи відповідального працівника
відповідача про їх отримання (а.с. 5-9).

Однак, відповідачем у квітні 2014 року не
виконано покладений на нього обов'язок
відшкодування цих витрат за квітень 2014
року внаслідок чого утворилась
заборгованість в сумі 19402,87 грн, що
підтверджується карткою особового
рахунку платника та розрахунком
заборгованості (а.с. 4, 9).

Оскільки судом встановлено, що за
відповідачем рахується заборгованість
з відшкодування фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій
за квітень 2014 року у сумі 19402,87 грн, яка у
добровільному порядку не погашена, суд
першої інстанції дійшов правильного
висновку про стягнення з відповідача
цих коштів.

Суд апеляційної інстанції не приймає
до уваги посилання апелянта на те, що
судом першої інстанції не було
враховано положень ч. 3 ст. 2 КАС України,
оскільки вказана норм застосовується
під час вирішення адміністративного
спору щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень. Однак, у розглядуваній
справі такі рішення, дії чи
бездіяльність суб'єкта владних
повноважень не є предметом спору, так
як позов заявлено самим суб'єктом
владних повноважень.

З огляду на викладене, суд першої
інстанції обґрунтовано задовольнив
позовні вимоги, правильно і повно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків рішення суду, а
тому підстав для скасування оскарженої
постанови, суд апеляційної інстанції
не вбачає.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254
КАС України, суд -

ухвалив:

апеляційну скаргу
Українсько-німецького спільного
підприємства у формі Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Інтернешнл каттер манюфекчерер ГМБХ
(ІСМ)» - залишити без задоволення, а
постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 17 червня 2014
року у справі № 813/3652/14 - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі.

На ухвалу протягом двадцяти днів, після
набрання нею законної сили, може бути
подана касаційна скарга безпосередньо
до Вищого адміністративного суду
України.

Головуючий:
О.М. Гінда

Судді:
В.Я. Качмар

В.В. Ніколін