Справа № 31916/10
Суддя: Дадим Ю.М.
Дата ухвалення: 2011-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" травня 2011 р.справа № 2а-377/10

Колегія суддів Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду у
складі: головуючого судді:
Дадим Ю.М.

суддів: Нагорної Л.М.
Уханенка С.А.

при секретарі судового засідання:
Цьокі І.І.

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м.
Кіровограді на постанову Кіровського
районного суду м. Кіровограда від 17
травня 2010 р. у справі № 2а-377/10 за позовом
ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду
України в м. Кіровограді про визнання
бездіяльності неправомірною,
зобов"язання вчинити певні дії,
стягнення недоплаченого розміру
основної і додаткової пенсії,-

в с т а н о в и л а:

Постановою Кіровського районного суду
м. Кіровограда від 17 травня 2010 р. у
справі № 2а-377/10 позов було задоволено
частково. Визнано протиправною
бездіяльність Управління Пенсійного
фонду України в м. Кіровограді щодо
нездійснення перерахунку та виплати
позивачу підвищення до пенсії
відповідно до 50, 54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»з 25 серпня
2009 року. Зобов'язано відповідача
призначити та провести виплати пенсії
позивачу, інваліду 2 групи , з 25 серпня
2009 року.

Не погодившись з постановою суду,
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій просив скасувати постанову суду,
оскільки вона винесена з порушенням
норм матеріального права та ухвалити
нову постанову по справі, якою
відмовити в задоволенні позовних
вимог.

Позивач своїм правом на оскарження не
скористався.

Сторони в судове засідання не
з'явились, були належним чином
повідомленні про дату, час та місце
розгляду справи, тому у відповідності
до положень ст..41 КАС України
фіксування судового процесу не
здійснюється.

Перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість
постанови суду в межах доводів
апеляційних скарг і заявлених позовних
вимог, колегія суддів приходить до
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом першої інстанцій встановлено та
матеріалами справи підтверджується,
що ОСОБА_1 є інвалідом 2 групи, учасником
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС та віднесений до 1
категорії осіб, що постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
одержує пенсію по інвалідності на
підставі статті 54 Закону № 796-ХІІ.(а.с. 8)

Частково задовольняючи позов, суд
першої інстанції виходив з того, що
відповідач повинен провести
нарахування та виплату пенсій позивачу
виходячи з їх розмірів,встановлених
законами України «Про статус та
соціальний захист громадян , що
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи»та «Про статус ветеранів
війни,гарантії їх соціального
захисту», а не постановою Кабінету
Міністрів України від 28.05.2008 року №530
«Деякі питання соціального захисту
окремих категорій громадян»та
постановою Кабінет Міністрів України
від 03.01.2002 року №1 «Про підвищення
розмірів пенсій та інших соціальних
виплат окремим категоріям
пенсіонерів,фінансування яких
здійснюється за рахунок коштів
державного бюджету».

Статтею 49 Закону № 796-ХІІ передбачено,
що пенсії особам, віднесеним до
категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у
вигляді: а) державної пенсії; б)
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, яка призначається після
виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до частини 4 статті 54 цього
Закону (у редакції, чинній на час
виникнення спірних правовідносин),
якою визначено підстави та умови
призначення державних пенсій особам,
віднесеним до категорії 1, та у зв'язку
із втратою годувальника, в усіх
випадках розміри пенсій для інвалідів 2
групи, щодо яких установлено зв'язок із
Чорнобильською катастрофою, не можуть
бути нижчими восьми мінімальних пенсій
за віком.

Згідно зі статтею 50 зазначеного Закону
особам, віднесеним до категорії 1,
призначається щомісячна додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю,
зокрема інвалідам 2 групи - у розмірі 75
відсотків мінімальної пенсії за віком.
Як передбачено статтею 53 того самого
Закону, виплата додаткової пенсії
здійснюється повністю незалежно від
заробітку, пенсії чи іншого доходу.

Наявність такого права у позивача є
визначальною для вирішення даного
спору, крім того ,це право гарантується
ч.2 ст. 46 Конституції України.

В 2009 році відповідач здійснював
розрахунок пенсії позивачу виходячи із
Закону України «Про державний бюджет
на 2008 рік»та Постанови КМУ № 530 від
28.05.2008 року.

Частиною другою статті 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно з положеннями частини четвертої
статті 9 Кодексу адміністративного
судочинства України у разі
невідповідності нормативно-правового
акта Конституції України, закону
України, міжнародному договору, згода
на обов'язковість якого надана
Верховною Радою України, або іншому
правовому акту суд застосовує правовий
акт, який має вищу юридичну силу.

Отже, за конституційними нормами,
виходячи з пріоритетності законів над
підзаконними актами, при визначенні
розміру пенсій позивачеві
застосуванню підлягають статті 50 та 54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», а не Постановою КМУ № 530
від 28.05.2008 року яка істотно звужує обсяг
встановлених законом прав.

Не можна визнати правильною й позицію,
що ґрунтується на частині п'ятій статті
54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», якою передбачено, що
порядок обчислення пенсії по
інвалідності, що настала внаслідок
каліцтва чи захворювання, і пенсії у
зв'язку з втратою годувальника
внаслідок Чорнобильської катастрофи
визначається Кабінетом Міністрів
України, оскільки надання законодавцем
такого права Кабінету Міністрів
України не означає, що останній,
встановлюючи такий порядок, може
допустити звуження змісту та обсягу
прав позивача, встановлених цим же
Законом. Тобто, Кабінет Міністрів
України повинен був встановити
зазначений порядок, а не розміри,
визначені даним Законом.

При визначенні розміру державної
пенсії та щомісячної додаткової пенсії
за шкоду, заподіяну здоров'ю, за основу
їх нарахування береться мінімальна
пенсія за віком.

Розмір мінімальної пенсії за віком
визначається лише за правилами,
передбаченими частиною першою статті 28
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
забезпечення" іншого
нормативно-правового акту, який би
визначав цей розмір або встановлював
інший розмір, немає.

Таким, чином, колегія суддів вважає, що
постанова суду першої інстанції не
підлягає скасуванню .

Керуючись п.1 ч.1 ст. ст. 198, 200, 205, 206 КАС
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м.
Кіровограді -залишити без задоволення.

Постанову Кіровського районного суду
м. Кіровограда від 17 травня 2010 р. у
справі № 2а-377/10-залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
набирає законної сили з моменту її
постановлення та може бути оскаржена
до Вищого адміністративного Суду
України протягом 20 днів .

Головуючий:
Ю.М. Дадим

Суддя:
Л.М. Нагорна

Суддя:
С.А. Уханенко