Справа № 9101/66121/2012
Суддя: Нагорна Л.М.
Дата ухвалення: 2013-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" лютого 2013 р. справа № 2а-5481/2011

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Нагорної Л.М.

суддів: Чепурнова Д.В.
Юхименка О.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Дніпропетровську
апеляційну скаргу Управління праці та
соціального захисту населення
Павлоградської міської ради
Дніпропетровської області

на постанову Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 26 серпня 2011 року у справі за
позовом ОСОБА_1 до Управління праці та
соціального захисту населення
Павлоградської міської ради
Дніпропетровської області, про
стягнення заборгованості по щорічній
разовій допомозі до 5 травня, -

встановив:

Постановою Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 26 серпня 2011 року, прийнятою
в порядку скороченого провадження
позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.
Визнано неправомірними дії Управління
праці та соціального захисту населення
Павлоградської міської ради
Дніпропетровської області щодо
нарахування ОСОБА_1 щорічну грошову
допомогу до 5 травня за 2011 рік у розмірі,
передбаченому ст. 12 Закону України
„Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту". Зобов`язано
Управління праці та соціального
захисту населення Павлоградської
міської ради Дніпропетровської
області нарахувати та виплатити ОСОБА_1
відповідно до ст. 12 Закону України „Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту" щорічну разову
грошову допомогу до 5 травня у розмірі 5
мінімальних пенсій за віком
урахуванням виплачених коштів .

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції, Управління праці та
соціального захисту населення
Павлоградської міської ради
Дніпропетровської області подало
апеляційну скаргу, в якій просило
скасувати постанову суду першої
інстанції, оскільки вона винесена з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, та ухвалити нове
рішення, яким відмовити позивачу в
задоволенні позовних вимог. Свої
вимоги обґрунтовувало тим, що головним
розпорядником коштів за програмами
соціального захисту громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, є Міністерство праці та
соціальної політики України,
Управління в свою чергу не розраховує
розміри щорічної разової грошової
допомоги та щорічної допомоги на
оздоровлення, а лише здійснює
відповідні виплати, відповідно до
бюджетних програм.

Позивач заперечень на апеляційну
скаргу до суду не подавав, постанову
суду не оскаржував.

Перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість
постанови суду першої інстанції в
межах доводів апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню,
виходячи із наступного.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_1 є учасником бойових дій, що
підтверджується наявною в матеріалах
справи копією посвідчення (а.с.4) та
відповідно до ст. 12 ЗУ "Про статус
ветеранів війни, гарантій їх
соціального захисту" має право на
отримання разової грошової допомоги до
5 травня в розмірі 5 мінімальних пенсій
за віком.

Відповідачем щорічну разову грошову
допомогу до 5-го травня позивачу, як
учаснику бойових дій 19.04.2011 року було
виплачено у розмірі 460,00 грн. (а.с.3).

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно положень ч. 5 ст. 12 Закону України
"Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту" щорічно до 5
травня учасникам бойових дій
виплачується разова грошова допомога у
розмірі п'яти мінімальних пенсій за
віком.

Оскільки у 2011 році виплата була
проведена позивачу в меншому розмірі,
ніж встановлено законом, змін до ст.12
Закону України „Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту"
не вносилось, обмежень для
застосування цієї статті законодавчо
не встановлено, тому суд першої
інстанції дійшов обґрунтованого
висновку про наявність у позивача
права на отримання недоплаченої суми
щорічної разової допомоги до 5 травня
як учаснику бойових дій в розмірі 5
мінімальних пенсій за віком згідно ст.12
Закону України „Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту
", з урахуванням раніше виплаченої
суми.

При цьому обов'язок по нарахуванню та
виплаті вказаної допомоги,
передбаченої ч. 5 ст. 13 Закону України
"Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту", покладено на
відповідний орган праці та соціального
захисту населення.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують зроблений судом першої
інстанції висновок та зводяться до
намагань обґрунтувати порушення прав
позивача відсутністю належних коштів
для виконання вимог Закону України, що
не може бути прийнято до уваги,
оскільки правові висновки та
обґрунтування недопустимості порушень
з боку уряду чи парламенту держави при
розробці та затверджені щорічного
бюджету в частині соціальних гарантій
та виплат мають преюдиціальне значення
як для судів, так і службовців, установ,
підприємств та державних органів.

Право позивача на отримання разової
грошової допомоги до 5 травня в розмірі
5 мінімальних пенсій за віком не
залежить від наявності чи відсутності
грошових коштів та належного
фінансування, таке право надане
державою і закріплено Законом України
"Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту".

Оскільки таке право декларовано
державою, то, відповідно, держава, через
створені нею органи, в даному випадку
органи соціального захисту населення,
і несе обов'язок по своєчасній та
повній виплаті допомоги саме у
розмірах, які нею ж визначені та
закріплені в Законі.

Крім цього, і практика Європейського
суду з прав людини, яка, відповідно до
ст.17 Закону України "Про виконання
рішень та застосування практики
Європейського суду з прав людини", є
джерелом права, свідчить про те, що
органи державної влади не можуть
посилатися на відсутність коштів як на
причину невиконання своїх обов'язків
(справа "Кечко проти України", рішення
від 08.11.2005р.).

Колегія суддів вважає, що позивач має
право на отримання разової грошової
допомоги до 5 травня у розмірах
встановлених Законом України "Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту", а оскільки
відповідачем вказане право не
визнається, то має і право на отримання
частини невиплаченої такої грошової
допомоги.

Отже, доводи апеляційної скарги не
спростовують зроблений судом першої
інстанції висновок.

За таких обставин, колегія суддів
вважає за необхідне, апеляційну скаргу
залишити без задоволення, постанову
суду першої інстанції залишити без
змін.

На підставі викладеного,
керуючись п.1 ч.1 ст. 198, ст.ст. 200, 205, 206 КАС
України, колегія суддів,-

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Управління праці та
соціального захисту населення
Павлоградської міської ради
Дніпропетровської області - залишити
без задоволення.

Постанову Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 26 серпня 2011 року - залишити
без змін.

Ухвала Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
набирає законної сили з дня її
проголошення, є остаточною та
оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Л.М. Нагорна

Суддя:
Д.В. Чепурнов

Суддя:
О.В. Юхименко