Справа № 2а-1282/11/0311
Суддя: Гулид Р.М.
Дата ухвалення: 2014-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2014 року
Справа № 168352/12

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі :

Головуючого судді
Гулида Р.М.,

суддів:
Кузьмича С.М., Каралюса В.М.,

розглянувши у порядку письмового
провадження в м.Львові апеляційну
скаргу управління Пенсійного фонду
України в Маневицькому районі
Волинської області на постанову
Маневицького районного суду
Волинської області від 17.05.2011 року у
справі за позовом ОСОБА_1 до управління
Пенсійного фонду України в
Маневицькому районі Волинської
області про зобов'язання здійснити
перерахунок і виплату пенсії, -

В С Т А Н О
В И В:

Позивач 27.04.2011 року звернувся з позовом
в суд до управління Пенсійного фонду
України в Маневицькому районі
Волинської області (далі-УПФУ) та
просив зобов'язати відповідача
провести перерахунок пенсії згідно
ст.51, ст.56 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» з 27 жовтня 2010 року,
здійснити перерахунок пенсії
відповідно до вимог ст. ст. 40, 42 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» з 01.03.2011
року

Постановою Маневицького районного
суду Волинської області від 17.05.2011 року
адміністративний позов задоволено
частково.

Зобов'язано УПФУ провести перерахунок
позивачу пенсії з 01.03.2011 року з
урахуванням середнього заробітку по
Україні, для призначення і перерахунку
пенсії, що передує року звернення за
перерахунком пенсії, тобто за 2010 рік.

Зобов'язано УПФУ здійснити перерахунок
та виплату позивачу додаткової пенсії
за шкоду заподіяну здоров»ю в розмірі
25% мінімальної пенсії за віком за
період з 27.10.2010 року по 17.05.2011 року на
підставі положень ст.ст. 51, 67 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
виходячи з розміру мінімальної пенсії
за віком у відповідності до ч.1 ст.28
Закону України «Про
загальнообов»язкове державне пенсійне
страхування», ч.3 ст.4 Закону України
«Про прожитковий мінімум» з
врахуванням виплачених сум. В
задоволенні решти позову відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду
першої інстанції управління
Пенсійного фонду України в Долинському
районі Івано-Франківської області
оскаржило його в апеляційному порядку,
вважає, постанову суду прийнятою з
порушенням норм матеріального та
процесуального права.

У відповідності до п.3 ч.1 ст. 197 КАС
України, колегія суддів вважає за
можливе розглянути справу в порядку
письмового провадження за наявними у
матеріалах справи доказами.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи і
обговоривши доводи апеляційної скарги,
судова колегія приходить до висновку,
що апеляційну скаргу УПФУ слід
задоволити частково, а постанову суду
першої інстанції скасувати, з
наступних підстав.

На підставі ч. 1 ст. 195 КАС України суд
апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в
межах апеляційної скарги.

Судом встановлено, підтверджено
матеріалами справи та сторонами не
заперечувалось, що позивач є особою
віднесеною до 3 категорії .

Відповідно до вимог ч.2 ст.51 цього
Закону особам, віднесеним до 3
категорії, щомісячна додаткова пенсія
за шкоду, заподіяну здоров'ю,
призначається у розмірі 25% мінімальної
пенсії за віком.

Як вбачається з матеріалів справи
позивачу додаткова пенсія за шкоду,
заподіяну здоров'ю, особам, віднесеним
до 3 категорії призначалась розмірі 10%
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність відповідно до
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2010 рік», Закону України «Про
Державний бюджет України на 2011 рік»,
постанови Кабінету Міністрів України
від 28.05.2008 року «Про деякі питання
соціального захисту окремих категорій
громадян».

Однак згідно положення ч.4 ст.9 КАС
України у разі невідповідності
нормативно-правового акта Конституції
України, закону України, міжнародному
договору, згода на обов'язковість яких
надана Верховною Радою України, або
іншому правовому акту суд застосовує
правовий акт, який має вищу юридичну
силу.

Отже за конституційними нормами,
виходячи з пріоритетності законів над
підзаконними актами, суд першої
інстанції дійшов правильного висновку,
що при визначенні розміру пенсій
позивачу застосуванню підлягають не
постанови Кабінету Міністрів України,
оскільки останні істотно звужують
обсяг встановлених законом прав
позивача згідно ст.51 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Положення ч.3 ст.28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», на думку колегії суддів,
не є перешкодою для застосування даної
величини (мінімального розміру пенсії
за віком) для обрахування інших пенсій
чи доплат, пов'язаних з мінімальною
пенсією за віком, оскільки чинним
законодавством не встановлено іншого,
крім передбаченого ч.1 цієї статті,
мінімального розміру пенсії за віком.

На підставі викладеного колегія суддів
приходить до висновку, що позивач має
право на виплату додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 25%
мінімальної пенсії за віком за період з
14.03.2011 року по 22.07.2011 року із врахуванням
шестимісячного строку звернення до
адміністративного суду, а тому позов
підлягає задоволенню.

Відносно перерахунку пенсії
відповідно до ст. 56 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" колегія
суддів зазначає, як вбачається із
матеріалів справи, позивач отримує
пенсію за віком, відповідно до Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування".

Відповідно до п.13 Прикінцевих положень
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" якщо особа має право на
отримання пенсії відповідно до Закону
України "Про статус і соціальний захист
осіб, що постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" та цього
Закону, призначається одна пенсія за її
вибором.

Згідно ч.2 ст.56 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" право на
пенсію в повному розмірі мають
громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3,
4 за умови стажу роботи не менш як:
чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із
збільшенням пенсії на один процент
заробітку за кожний рік роботи понад
встановлений цим пунктом стаж, але не
вище 75 процентів заробітку.

Однак, дана норма розповсюджується на
призначені пенсії на підставі Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

Враховуючи ту обставину, що за вибором
позивача призначено пенсію відповідно
до Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", колегія суддів вважає, що
вимоги позивача щодо перерахунку та
виплати пенсії за стажем згідно ч.2 ст.56
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи" є
безпідставні.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
відповідно до ч.4 ст. 42 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», перерахунок
пенсії проводиться у разі продовження
особою працювати, з урахуванням не
менше ніж 24 місяців страхового стажу
після призначення пенсії, незалежно
від перерви у роботі, при цьому для
перерахунку пенсії застосовується
показник середньої заробітної плати за
рік, що передує року звернення за
перерахунком пенсії.

Згідно ч.1 ст. 40 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», перерахунок пенсії за
бажанням пенсіонера, може провадитись
із заробітної плати за періоди
страхового стажу. Відповідно до п. 2
Постанови КМУ від 16.07.2008 року 654 «Про
підвищення рівня пенсійного
забезпечення громадян», підвищення
пенсії за кожен повний рік страхового
стажу після 20 років жінкам, передбачене
ч. 1 ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» підвищується на 1% розміру
пенсії, обчисленої на підставі ст. 27
Закону, але не більше ніж на 1% від 544 грн.
00 коп. - розміру, передбаченого
підпунктом «а» п. 1 даної постанови.

Тому суд першої інстанції прийшов до
висновку, що при проведені позивачу
перерахунку пенсії слід застосовувати
показник середньої заробітної плати
працівників в середньому на одну
застраховану особу в цілому по Україні,
з якої сплачено страхові внески, за 2010
рік у розмірі 1982 грн. 63. коп., та
виплачувати в подальшому пенсію у
відповідності з проведеним
перерахунком.

Однак висновок суду першої інстанції
про часткове задоволення позовних
вимог колегія суддів вважає
помилковим.

Перерахунок пенсії у зв'язку із
збільшенням середньої заробітної
плати працівників, зайнятих у галузях
економіки України та страхового стажу,
регулюється ч. 4 ст. 42 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», яка передбачає,
що у разі, якщо застрахована особа
після призначення пенсії продовжувала
працювати, проводиться перерахунок
пенсії з урахуванням страхового стажу
після призначення пенсії. Кожний
наступний перерахунок пенсії
проводиться не раніш як через 2 роки
після попереднього перерахунку з
урахуванням страхового стажу після
призначення пенсії. Перерахунок пенсій
здійснюється із заробітної плати
(доходу) з якої була обчислена пенсія,
або за періоди страхового стажу
зазначені в частині 1 статті 40 цього
Закону.

Така редакція існує після визнання
неконституційними змін, внесених
підпунктом «б» підпункту 10 пункту 35
Розділу 2 Закону України від 28 грудня 2007
року № 107-6 «Про Державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України»
визнаних такими, що не відповідають
Конституції України(є
неконституційними), згідно з Рішенням
Конституційного Суду України від 22
травня 2008 року № 10-рп/2008.

Скасовані зміни надавали можливість
перерахувати пенсію із заробітної
плати за періоди страхового стажу,
зазначені в частині 1 статті 40 цього
Закону, із застосуванням показника
середньої заробітної плати
працівників в середньому на одну
застраховану особу в цілому по Україні,
з якої сплачено страхові внески та яка
відповідно до цього Закону
враховується для обчислення пенсії за
календарний рік, що передує року
перерахунку пенсії.

Аналіз відновленої (діючої) норми
абзацу 3 частини 4 статті 42 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»
свідчить, що перерахунок пенсії
здійснюється із заробітної плати
(доходу) з якої була обчислена пенсія,
або за періоди страхового стажу
зазначені в частині першій статті 40
цього Закону.

Тобто, правила ч. 1 ст. 40 вище згаданого
Закону при перерахунку пенсії,
застосовуються виключно з метою
визначення періоду страхового стажу за
який може бути обчислена заробітна
плата (дохід). Частина 1 статті 40
згаданого Закону передбачає, що для
обчислення пенсії враховується
заробітна плата(дохід) за будь-які 60
календарних місяців страхового стажу
підряд до 01 липня 2000 року, незалежно від
перерв та за весь період страхового
стажу, починаючи з 01 липня 2000 року.

Відповідно до пункту 6 статті 92
Конституції України виключно законами
України визначаються, зокрема, форми і
види пенсійного забезпечення. Такими
законами є Закон України «Про пенсійне
забезпечення» від 05 листопада 1991 року
№ 1788-12 та Закон України «Про
загальнообов'язкове пенсійне
страхування» № 1058 від 09 липня 2003 року. З
огляду на зазначене та керуючись
положеннями принципу законності ст. 9
КАС України приписи постанови № 530 від
28 травня 2008 року не можуть
застосовуватися до спірних
правовідносин.

З урахуванням зазначеного, правові
підстави для перерахунку пенсії
позивача із застосуванням показника
середньої заробітної плати
працівників в середньому на одну
застраховану особу в цілому по Україні
відсутні. Останній із наведених
показників застосовується виключно
для призначення пенсії, застосування
його для перерахунку є безпідставним.

З огляду на це суд апеляційної
інстанції вважає, що постанову суду
першої інстанції слід скасувати, бо
така прийнята з порушенням норм
матеріального права.

Керуючись ст.195, ст.197, п.3 ч.1 ст.198, ст.202,
ч.2 ст.205, ст.207, ст.254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н
О В И В:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України Маневицькому
районі Волинської області
задовольнити частково, постанову
Маневицького районного суду
Волинської області від 17.05.2011 року у
справі №2а-1282/11- скасувати та прийняти
нову, якою позовні вимоги задовольнити
частково.

Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України Маневицькому районі
Волинської області здійснити
перерахунок та виплатити ОСОБА_1
додаткову пенсію за шкоду заподіяну
здоров'ю, як особі віднесеній до 3
категорій в розмірі 25% мінімальної
пенсії за віком за період з 27.10.2010 року
по 22.07.2011 року, на підставі положень ст.51
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи»включно з врахуванням
виплачених сум.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 256 КАС України
допустити вищезазначену постанову до
негайного виконання у межах суми
стягнення за один місяць.

В задоволенні інших позовних вимог
відмовити.

Постанова є остаточною і оскарженню не
підлягає.

Головуючий суддя
Гулид Р.М.

Судді :
Каралюс В.М.

Кузьмич С.М.