Справа № 2а/0370/179/12
Суддя: Багрій В.М.
Дата ухвалення: 2014-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

04 грудня 2014 року Справа № 47054/12

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді
Багрія В.М.,

суддів
Рибачука А.І., Старунського Д.М.,

з участю секретаря судового засідання
Ратушної М.І.,

представника позивача
Максимчука Ю.В.,

представника відповідача
Березної Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну
скаргу приватного акціонерного
товариства «Шацьке
ремонтно-транспортне підприємство» на
постанову Волинського окружного
адміністративного суду від 8.02.2012 року
у справі за позовом приватного
акціонерного товариства «Шацьке
ремонтно-транспортне підприємство» до
Любомльської міжрайонної державної
податкової інспекції про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В :

У січні 2012 року приватне акціонерне
товариство "Шацьке
ремонтно-транспортне підприємство"
(далі ПрАТ «Шацьке РТП» ) звернулося з
адміністративним позовом до
Любомльської міжрайонної державної
податкової інспекції (далі -
Любомльська МДПІ ) про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення від 23
листопада 2011 року № .

В позовній заяві зазначало, що 15
листопада 2011 року податковою
інспекцією проведено камеральну
перевірку декларації з податку на
додану вартість за вересень 2011 року.
Актом перевірки встановлено порушення
підприємством абзацу 3 пункту 198.6
статті 198 Податкового кодексу України
(далі ПК України): до складу податкового
кредиту включено податок на додану
вартість у сумі 18289,00 грн. за
податковими накладними з терміном
виписки більше 365 днів. На підставі акта
перевірки прийняте податкове
повідомлення-рішення від 23 листопада
2011 року № про збільшення
грошового зобов'язання на 27433,32 грн.
(18289,00 грн. основного платежу та 9144,32 грн.
штрафних санкцій).

Таке податкове повідомлення-рішення
суперечить нормам законодавства,
оскільки на час виписки зазначених
податкових накладних (2009 рік) порядок
нарахування та сплати податку на
додану вартість був врегульований
Законом України «Про податок на додану
вартість» та Законом України «Про
порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами»,
відповідно до яких податкова
накладна, що видається отримувачу
товару продавцем, є підставою для
нарахування податкового кредиту.
Граничний строк для подання заяв на
повернення надміру сплачених або
невідшкодованих податків становить 1095
календарних днів з наступного за днем
здійснення такої переплати або
отримання права на таке відшкодування.

З 01 січня 2011 року - з набранням чинності
ПК України встановлено обмеження права
платника податку на включення суми
податку на додану вартість до
податкового кредиту: таке право
зберігається лише протягом 365 днів з
дати виписки податкової накладної.
Змінилася сама форма податкової
накладної і порядок її заповнення.
Проте ПК України не має зворотної дії в
часі згідно зі статтею 58 Конституції
України. Тому позивач вважав, що
відповідно до законодавства, яке діяло
на час виписування податкових
накладних, він має право сформувати
податковий кредит протягом 1095
календарних днів з дня виписки
податкової накладної.

Постановою Волинського окружного
адміністративного суду від 8.02.2012 року
позивачу в задоволенні позову
відмовлено.

Постанову суду першої інстанції
оскаржило ПрАТ «Шацьке РТП», яке в
апеляційній скарзі просить її
скасувати та прийняти нову постанову
про задоволення позову.

Апеляційні вимоги обґрунтовує змістом
позовної заяви.

Вислухавши суддю-доповідача,
представника апелянта, який апеляційну
скаргу підтримав, представника
відповідача, яка просить апеляційну
скаргу відхилити, а постанову суду
першої інстанції залишити без змін,
дослідивши обставини справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
приходить до висновку про те, що
апеляційну скаргу слід задовольнити з
таких підстав.

В справі встановлено, що 15.11.2011 року
головним державним податковим
інспектором Шацького відділення
Любомльської МДПІ проведено
камеральну перевірку податкової
декларації з податку на додану
вартість ПрАТ «Шацьке РТП» за вересень
2011 року.

За результатами перевірки складено акт
від 15.11.2011 року № 236/1600/902576, яким
встановлено, що в порушення абзацу 3
пункту 198.6 статті 198 ПК України
підприємство неправомірно включило до
складу податкового кредиту податок на
додану вартість у сумі 18289,00 грн., у
зв'язку з чим занизило податкове
зобов'язання з цього виду податку на
вказану суму.

На підставі акту перевірки
Любомльською МДПІ винесено податкове
повідомлення-рішення від 23 листопада
2011 року № про визначення
позивачу грошового зобов'язання з
податку на додану вартість у сумі 27433,32
грн., в тому числі 18289,00 грн. основного
платежу та 9 144,32 грн. штрафних санкцій.

Позивач оскаржував дане податкове
повідомлення-рішення в
адміністративному порядку , однак
рішенням Державної податкової
адміністрації у Волинській області від
09 грудня 2011 року № 5432/10/25-006, рішенням
Державної податкової служби України
від 10 січня 2012 року № 482/6/10-2115 скарги
підприємства залишено без задоволення,
а податкове повідомлення-рішення без
змін.

Судом встановлено, що ПрАТ "Шацьке РТП"
у податковій декларації з податку на
додану вартість за вересень 2011 року
включило до податкового кредиту 18289,00
грн. на підставі податкових накладних,
виданих у 2009 році: від 03 березня 2009 року
№ 4, виписаної товариством з обмеженою
відповідальністю «АС-Інвестментгруп»
на суму 80193,84 грн., в тому числі податок
на додану вартість (ПДВ) 13365,64 грн.;

від 01 червня 2009 року № 46, виписаної
відкритим акціонерним товариством
«Укрмашпромпроект» на суму 8000,00 грн., в
тому числі ПДВ 1333,33 грн., від 25 травня 2009
року, виписаної філією «Луцькавтодор»
на суму 17793,22 грн., в тому числі ПДВ 2965,54
грн.;

від 24 квітня 2009 року № 5137, виписаної
підприємством «ДопомогаІ»
Всеукраїнської громадської
організації інвалідів
«Взаємодопомога» на суму 980,00 грн., в
тому числі ПДВ 163,33 грн., від 28 травня 2009
року № 215 на суму 2764,80 грн., в тому числі
ПДВ 460,080 грн.

Зазначена обставина підтверджується
додатком 5 до декларації «Розшифровка
податкових зобов'язань та податкового
кредиту в розрізі контрагентів», а
також реєстром отриманих та виданих
податкових накладних.

Відмовляючи позивачу в задоволенні
позову, суд першої інстанції виходив з
того, що при формуванні податкового
кредиту та визначення податкового
зобов'язання позивач як платник
податків зобов'язаний діяти
відповідно до норм податкового
законодавства, що є чинними на дату
здійснення такої дії (вересень 2011 року),
тобто нормами ПК України. Оскільки до
податкового кредиту вересня 2011 року
позивач включив суми податку на додану
вартість за податковими накладними,
виписаними в березні, квітні та червні
2009 року з порушенням строку 365 днів,
визначеним в п. 198.6 ст. 198 ПК України, то
право на віднесення суми сплаченого
ПДВ 18298,00 грн. до податкового кредиту
він втратив.

З такими висновками суду першої
інстанції колегія суддів погодитися не
може.

Спірні податкові накладні, які
позивачем включені до складу
податкового кредиту звітного періоду
за вересень 2011 року, виписані
постачальниками позивача в 2009 році.

Станом на 2009 рік порядок нарахування
податку на додану вартість, об'єкт
оподаткування цим податком, ставки
оподаткування, положення щодо
податкової накладної були
врегульовані Законом України «Про
податок на додану вартість».

Адміністрування цього виду податку
здійснювалося відповідно до Закону
України «Про податок на додану
вартість» та Закону України «Про
порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами».

За пп. 15.3.1 п. 15.3 ст. 15 Закону України «Про
порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами» заяви
на повернення надміру сплачених
податків, зборів (обов'язкових
платежів) або на їх відшкодування у
випадках, передбачених податковими
законами, можуть бути подані не пізніше
1095 дня, наступного за днем здійснення
такої переплати або отримання права на
таке відшкодування.

Відповідно до абз. 3 п. 198.6 ст. 198 ПК
України, який набрав чинності з 1.01.2011
року, у разі якщо платник податку не
включив у відповідному звітному
періоді до податкового кредиту суму
податку на додану вартість на підставі
отриманих податкових накладних, таке
право зберігається за ним протягом 365
календарних днів з дати складання
податкової накладної.

Отже, дана норма податкового
законодавства істотно звужує право
платника податку на включення
податкових накладних до складу
податкового кредиту.

Відповідно до статті 58 Конституції
України, закони та інші
нормативно-правові акти не мають
зворотної дії в часі, крім випадків,
коли вони пом'якшують або скасовують
відповідальність особи.

Відповідно до Рішення Конституційного
Суду України від 09 лютого 1999 року N 1-рп/99
у справі за конституційним зверненням
Національного банку України щодо
офіційного тлумачення положення
частини першої статті 58 Конституції
України (справа про зворотну дію в часі
законів та інших нормативно-правових
актів) надано офіційне тлумачення
цього принципу. Дію
нормативно-правового акта в часі треба
розуміти так, що вона починається з
моменту набрання цим актом чинності і
припиняється з втратою ним чинності,
тобто до події (дії), факту
застосовується той закон або інший
нормативно-правовий акт, під час дії
якого вони настали, вчиняються або мали
місце.

Тобто, право позивача на формування
податкового кредиту на підставі
податкових накладних, виписаних в 2009
році, виникло у відповідних
податкових періодах 2009 року, а його
реалізація обмежувалася строком 1095
днів відповідно до Закону України «Про
порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами», яким
необхідно керуватися при розгляді
спору.

Нова норма ПК України щодо строку 365
днів набрала чинності з 1.01.2011 року і
зворотної сили на спірні
правовідносини не має, оскільки
обтяжує право позивача на формування
податного кредиту та бюджетне
відшкодування ПДВ.

Більше того, річний строк, на протязі
якого зберігається право позивача
включати до податкового кредиту суми
ПДВ згідно податкових накладних,
навіть при умові керування цим строком,
бере початок з 1.01.2011 року, що означає
відсутність підстав для виключення з
податкового кредиту позивача
зазначеної суми ПДВ, оскільки з січня
2011 року до листопада 2011 року, коли було
проведено перевірку, строк 365 днів не
сплив.

За таких обставин, є підстави для
висновку про неправомірність дій
податкового органу щодо збільшення
позивачу грошового зобов'язання з ПДВ
на суму основного платежу 18289,00 грн. за
рахунок виключення даної суми з
податкового кредиту позивача за
вересень 2011 року.

Суд першої інстанції наведеного не
врахував та розглянув спір з
порушенням норм матеріального права, в
зв'язку з чим оскаржувана постанова
суду підлягає скасуванню з прийняттям
нової постанови про задоволення позову
з викладених вище підстав.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст.ст. 195, 196, 198, 202, 205,
207, 254 КАС України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу приватного
акціонерного товариства «Шацьке
ремонтно-транспортне підприємство»
задовольнити.

Постанову Волинського окружного
адміністративного суду від 8.02.2012 року
у справі №2а/0370/179/12 скасувати та
прийняти нову постанову, якою позов
задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
Любомльської міжрайонної державної
податкової інспекції від 23 листопада
2011 року № .

Постанова набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена до Вищого адміністративного
суду України протягом двадцяти днів
шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий:
В.М. Багрій

Судді :
А.І. Рибачук

Д.М. Старунський