Справа № 804/13061/14
Суддя: Єфанова Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2014-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2014 р. Справа № 804/13061/14
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Єфанової О.В.
розглянувши у письмовому провадженні
у місті Дніпропетровську
адміністративну справу за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Регіонального відділення Фонду
Державного майна України по
Дніпропетровській області, третя особа
- ОСОБА_3 про поновлення на роботі, -

ВСТАНОВИВ:

До Дніпропетровського окружного
адміністративного суду надійшов позов
ОСОБА_2 до Регіонального відділення
Фонду державного майна України по
Дніпропетровській області, третя особа
- ОСОБА_3, в якому позивач просить:

визнати незаконними дії Регіонального
відділення Фонду державного майна
України по Дніпропетровській області
щодо попередження її про вивільнення з
посади начальника відділу фінансової
роботи та звітності РВ - головного
бухгалтера;

визнати переважне право ОСОБА_2 на
зайняття посади начальника відділу
фінансово-бухгалтерської роботи -
головного бухгалтера з 23.05.2014 року в
Регіональному відділенні Фонду
державного майна України по
Дніпропетровській області;

поновити ОСОБА_2 на посаді начальника
відділу фінансово-бухгалтерської
роботи - головного бухгалтера в
Регіональному відділенні Фонду
державного майна України по
Дніпропетровській області.

В обґрунтування позову позивач
зазначив, що в порушення вимог чинного
законодавства відповідачем не
попереджено завчасно про зміни в
структурі Регіонального відділення
Фонду державного майна України по
Дніпропетровській області та не
запропоновано позивачці посаду
начальника відділу
фінансово-бухгалтерської роботи -
головного бухгалтера, оскільки остання
має вищий кваліфікаційний рівень та
більший досвід у вказаній сфері
діяльності.

Представник відповідача надав
пояснення якими фактично позовні
вимоги визнано.

Сторони не заперечували щодо розгляду
справи в порядку письмового
провадження.

Відповідно до ч.6 ст.128 КАС України якщо
немає перешкод для розгляду справи у
судовому засіданні, визначених цією
статтею, але прибули не всі особи, які
беруть участь у справі, хоча і були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового розгляду, суд має
право розглянути справу у письмовому
провадженні у разі відсутності потреби
заслухати свідка чи експерта.

Таким чином, суд ухвалив розглянути
справу без участі сторін відповідно до
положень ст.128 КАС України в письмовому
провадженні.

Дослідивши матеріали справи, всебічно
і повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які
мають юридичне значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, суд
приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що Наказом
Регіонального відділення Фонду
державного майна України по
Дніпропетровській області від 08.07.2002 р.
№122-к, ОСОБА_2 призначена на посаду
спеціаліста 1-ї категорії відділу
фінансової роботи.

Наказом від 18.07.2003 р. №161-к
Регіонального відділення Фонду
державного майна України по
Дніпропетровській області, ОСОБА_2
призначена з 22 липня 2003 року на посаду
начальника відділу фінансової роботи -
головного бухгалтера.

На виконання постанови від 05.04.2014 року
№ 85 Кабінету Міністрів України «Деякі
питання затвердження граничної
чисельності працівників апарату та
територіальних органів центральних
органів виконавчої влади, інших
державних органів», Фондом державного
майна України виданий наказ від 17.04.2014
року № 48 р «Про затвердження граничної
чисельності працівників регіональних
відділень Фонду державного майна
України».

Наказом Регіонального відділення
Фонду державного майна України по
Дніпропетровській області №115-к від
25.04.2014 року створено комісію для
підготовки та здійснення заходів,
пов'язаних із скороченням чисельності
і штату та реорганізацією
Регіонального відділення Фонду
державного майна України по
Дніпропетровській області.

Згідно наказу Регіонального
відділення Фонду державного майна
України по Дніпропетровській області
№131-к від 23.05.2014 року введено в дію з
23.05.2014 року організаційно-штатну
структуру та штатний розпис
Регіонального відділення Фонду
державного майна України по
Дніпропетровській області,
затверджені заступником Голови ФДМУ
Миронюком І.М. 21.05.2014 року.

На виконання наказу Регіонального
відділення Фонду державного майна
України по Дніпропетровській області
від 23.05.2014 № 131-к «Про введення в дію
організаційно-штатної структури та
штатного розпису Регіонального
відділення» 26.05.2014 року ОСОБА_2
попереджено, що відділ фінансової
роботи та звітності Регіонального
відділення Фонду державного майна
України по Дніпропетровській області
ліквідовано та посаду начальника цього
відділу, скорочено. Одночасно,
запропоновано посаду головного
спеціаліста-бухгалтера відділу
фінансово-бухгалтерської роботи. З
відповідним попередженням позивачка
ознайомилась, що підтверджується
матеріалами справи.

В подальшому, 17.06.2014 року ОСОБА_2
запропоновано додатково посади
головного спеціаліста відділу
контролю орендних відносин та
провідного спеціаліста відділу
продажу об'єктів малої приватизації та
контролю виконання умов договорів
купівлі-продажу. З відповідною
пропозицією позивачка ознайомилась та
із запропонованою посадою не згідна,
про що свідчить відповідний підпис.

Крім того, відповідачем проведено
процедуру узгодження з профспілковим
органом щодо звільнення ОСОБА_2 у
зв'язку із скороченням чисельності та
штату працівників, проте,
профспілковий орган не надав своєї
згоди на звільнення позивачки.

Наказом Регіонального відділення
Фонду державного майна України по
Дніпропетровській області №225-к від
19.06.2014 року переведено ОСОБА_3 на посаду
начальника відділу
фінансово-бухгалтерської роботи -
головного бухгалтера.

Згідно з частиною 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставах, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Кодекс законів про працю України
регулює трудові відносини всіх
працівників, сприяючи зростанню
продуктивності праці, поліпшенню
якості роботи, підвищенню ефективності
суспільного виробництва і піднесенню
на цій основі матеріального і
культурного рівня життя трудящих,
зміцненню трудової дисципліни і
поступовому перетворенню праці на
благо суспільства в першу життєву
потребу кожної працездатної людини
(стаття 1 Кодексу законів про працю
України).

Статтею 5-1 Кодексу законів про працю
України визначено гарантії
забезпечення права громадян на працю.
Так, держава гарантує працездатним
громадянам, які постійно проживають на
території України, зокрема, правовий
захист від необґрунтованої відмови у
прийнятті на роботу і незаконного
звільнення, а також сприяння у
збереженні роботи (пункт 6 частини 1
статті 5-1 Кодексу законів про працю
України).

Відповідно до статті 36 Кодексу законів
про працю України підставами
припинення трудового договору є,
зокрема, розірвання трудового договору
з ініціативи працівника (статті 38, 39), з
ініціативи власника або
уповноваженого ним органу (статті 40, 41)
або на вимогу профспілкового, чи іншого
уповноваженого на представництво
трудовим колективом органу (стаття 45).

Статтею 40 Кодексу законів про працю
України визначено підстави розірвання
трудового договору з ініціативи
власника або уповноваженого ним
органу. Так, трудовий договір,
укладений на невизначений строк, а
також строковий трудовий договір до
закінчення строку його чинності можуть
бути розірвані власником або
уповноваженим ним органом лише у
випадках, зокрема, зокрема, змін в
організації виробництва і праці, в тому
числі ліквідації, реорганізації,
банкрутства або перепрофілювання
підприємства, установи, організації,
скорочення чисельності або штату
працівників.

Згідно ч.3 ст.32 Кодексу законів про
працю України у зв'язку із змінами в
організації виробництва і праці
допускається зміна істотних умов праці
при продовженні роботи за тією ж
спеціальністю, кваліфікацією чи
посадою. Про зміну істотних умов праці -
систем та розмірів оплати праці, пільг,
режиму роботи, встановлення або
скасування неповного робочого часу,
суміщення професій, зміну розрядів і
найменування посад та інших - працівник
повинен бути повідомлений не пізніше
ніж за два місяці.

Відповідно до ч.2 ст.11 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд може вийти за межі позовних вимог
тільки в разі, якщо це необхідно для
повного захисту прав, свобод та
інтересів сторін чи третіх осіб, про
захист яких вони просять.

З огляду на вказане суд зазначає, що
оскільки Регіональним відділенням
Фонду державного майна України по
Дніпропетровській області попереджено
позивачку 26.05.2014 року, тобто вже після
введення в дію організаційно-штатної
структури та штатного розпису
Регіонального відділення Фонду
державного майна України по
Дніпропетровській області наказом від
23.05.2014 року №131-к, відповідачем порушено
вимоги ч.3 ст.32 Кодексу законів про
працю України, а тому позовні вимоги в
частині визнання незаконними дії
Регіонального відділення Фонду
державного майна України по
Дніпропетровській області щодо
попередження ОСОБА_2 про скорочення
посади начальника відділу фінансової
роботи та звітності РВ - головного
бухгалтера не в строк передбачений ч.3
ст.32 Кодексу законів про працю України.

Щодо позовних вимог про визнання
переважного права ОСОБА_2 на зайняття
посади начальника відділу
фінансово-бухгалтерської роботи -
головного бухгалтера з 23.05.2014 року в
Регіональному відділенні Фонду
державного майна України по
Дніпропетровській області, суд
зазначає наступне.

Згідно ч.1 ст.42 Кодексу законів про
працю України при скороченні
чисельності чи штату працівників у
зв'язку із змінами в організації
виробництва і праці переважне право на
залишення на роботі надається
працівникам з більш високою
кваліфікацією і продуктивністю праці.

Постановою Пленуму Верховного Суду
України від 06.11.1992р. № 9 "Про практику
розгляду судами трудових спорів"
вказано, що судам слід мати на увазі, що
при проведенні звільнення власник або
уповноважений ним орган вправі в межах
однорідних професій і посад провести
перестановку (перегрупування)
працівників і перевести більш
кваліфікованого працівника, посада
якого скорочується, з його згоди на
іншу посаду, звільнивши з неї з цих
підстав менш кваліфікованого
працівника. Якщо це право не
використовувалось, суд не повинен
обговорювати питання про доцільність
такої перестановки (перегрупування).

Таким чином, враховуючи вищевказане
суд зазначає, що ч.1 ст.42 Кодексу законів
про працю України регулює використання
суб'єктами трудових відносин
переважного права на залишення на
роботі при зміні в організації
виробництва і праці, а не переважне
право на зайняття відповідної посади.

Крім того, як встановлено Постановою
Пленуму Верховного Суду України від
06.11.1992р. № 9 "Про практику розгляду
судами трудових спорів" переведення
більш кваліфікованого працівника,
посада якого скорочується, з його згоди
на іншу посаду, звільнивши з неї з цих
підстав менш кваліфікованого
працівника - це право власника або
уповноваженого ним органу, реалізація
якого судом не обговорюється.

Отже, суд відмовляє в задоволенні
позовних вимог щодо визнання
переважного права ОСОБА_2 на зайняття
посади начальника відділу
фінансово-бухгалтерської роботи -
головного бухгалтера з 23.05.2014 року в
Регіональному відділенні Фонду
державного майна України по
Дніпропетровській області.

Відносно позовних вимог про поновлення
ОСОБА_2 на посаді начальника відділу
фінансово-бухгалтерської роботи -
головного бухгалтера в Регіональному
відділенні Фонду державного майна
України по Дніпропетровській області,
суд вважає вказані вимоги
безпідставними, оскільки матеріалами
справи не встановлено, а сторонами по
справі не підтверджено, що позивачка
перебувала на посаді начальника
відділу фінансово-бухгалтерської
роботи - головного бухгалтера.

Таким чином, суд відмовляє в
задоволенні позовних вимог щодо
поновлення ОСОБА_2 на посаді начальника
відділу фінансово-бухгалтерської
роботи - головного бухгалтера в
Регіональному відділенні Фонду
державного майна України по
Дніпропетровській області.

Щодо пояснень відповідача, якими
позовні вимоги позивачки визнані, суд
зазначає, що згідно ч.4 ст.112 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд не приймає відмови від
адміністративного позову, визнання
адміністративного позову і продовжує
розгляд адміністративної справи, якщо
ці дії позивача або відповідача
суперечать закону чи порушують
чиї-небудь права, свободи або інтереси.

З огляду на вищевказане та на
встановлені фактичні обставини справи,
суд не приймає визнання
адміністративного позову відповідачем
в частині поновлення позивача на
посаді та визнання її перевіжного
права на зайнятті посади.

Відповідно до ст. 69 КАС України
доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Відповідно до ст. 71 КАС України, кожна
сторона повинна, довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов
висновку про часткове задоволення
позовних вимог позивача.

Керуючись ст.ст. 158 - 163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов - задовольнити
частково.

Визнати протиправними дії
Регіонального відділення Фонду
державного майна України по
Дніпропетровській області щодо
попередження ОСОБА_2 про скорочення
посади начальника відділу фінансової
роботи та звітності РВ - головного
бухгалтера не в строк передбачений ч.3
ст.32 Кодексу законів про працю України.

В іншій частині позовних вимог
відмовити.

Постанова суду може бути
оскаржена до Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
шляхом подання апеляційної скарги
через Дніпропетровський окружний
адміністративний суд з одночасним
направленням копії апеляційної скарги
особою, яка її подає, до суду
апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі складення постанови у повному
обсязі, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна,
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом
за місцезнаходженням суб'єкта владних
повноважень і він не був присутній у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, але
його було повідомлено про можливість
отримання копії постанови суду
безпосередньо у суді, то десятиденний
строк на апеляційне оскарження
постанови суду обчислюється з
наступного дня після закінчення
п'ятиденного строку з моменту
отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Постанова суду набирає законної сили
відповідно до вимог ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя О.В. Єфанова