Справа № 818/2967/14
Суддя: Л.М. Опімах
Дата ухвалення: 2014-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2014 р.
Справа №818/2967/14

Сумський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Опімах Л.М.

за участю секретаря судового засідання
- Шевченко В.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м. Суми
адміністративну справу за позовом
Державного підприємство "Свеське
лісове господарство" до Шосткинської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Сумській області про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Державне підприємство
"Свеське лісове господарство",
звернувся до Сумського окружного
адміністративного суду з позовною
заявою до Шосткинської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Сумській області про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення №
від 30 жовтня 2014 року про
збільшення суми грошового зобов'язання
з податку на додану вартість у розмірі
10920 грн.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що
відповідач безпідставно в ході
перевірки визнав такою, що не мала
реальних наслідків угода укладена між
позивачем та його контрагентом ТОВ
"Росукренергохолдінг" з посиланням на
акт перевірки ТОВ
"Росукренергохолдінг", однак позивач
вказує, що вказаний висновок
відповідача є необґрунтованим,
оскільки реальність виконання
вказаної угоди в повній мірі
підтверджується відповідною первинною
документацією.

Від відповідача надійшло заперечення в
якому відповідач зазначив, що
оскаржуване податкове
повідомлення-рішення є правомірним та
в повній мірі обґрунтовується актом
перевірки позивача.

В судовому засіданні представник
позивача підтримав позовні вимоги з
мотивів викладених в позовній заяві.

Представник відповідача в судовому
засіданні проти позову заперечувала з
підстав викладених у запереченні.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши матеріали справи та
оцінивши докази в їх сукупності, суд
вважає за необхідне позовні вимоги
задовольнити, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що в
період з 03 жовтня 2014 року по 07 жовтня 2014
року відповідачем була проведена
позапланова невиїзна документальна
перевірка Державного підприємство
"Свеське лісове господарство" з питань
перевірки фінансово-господарської
діяльності по взаємовідносинам з ТОВ
"Росукренергохолдінг" за лютий 2013 року.

За результатами вказаної перевірки
відповідачем було складено акт №
953/18-17-22- 005/00992929 від 14.10.2014 року (а.с.7-24).

Відповідно до висновків вказаного акту
перевірки відповідачем встановлені
порушення позивачем: п. 198.3, п.198.6 ст. 198 з
урахуванням пп. 201.1, 201.4, 201.6, 201.7 та 201.10
ст. 201 Податкового кодексу України, в
результаті чого занижено податок на
додану вартість по декларації за
березень 2013 року на загальну суму 8736,00
грн.

На підставі вказаного акту перевірки
відповідачем було прийнято податкове
повідомлення-рішення № від 30
жовтня 2014 року, яким Державному
підприємству "Свеське лісове
господарство" збільшено суму грошового
зобов'язання з податку на додану
вартість у розмірі 10920 грн. (а.с.25).

Суд, задовольняючи позовні вимоги,
виходив з наступного.

Відповідно до змісту акту перевірки та
пояснень представника відповідача,
підставами для прийняття
оскаржуваного податкового
повідомлення-рішення став висновок
відповідача, що угода позивача з ТОВ
"Росукренергохолдінг" не створює
реальних наслідків. Вказаний висновок
відповідач зробив на основі акту «Про
неможливість проведення зустрічної
звірки ТОВ "Росукренергохолдінг" з
питань правильності нарахування та
своєчасності сплати податку на додану
вартість по взаємовідносинам з ТОВ
«Газ Україна-2020» та ТОВ «Торговий дім
«Ветек»» та контрагентами - покупцями
за період з 01.01.2012 р. по 31.12.2013 р.».

З вказаного акту вбачається, що ТОВ
"Росукренергохолдинг" відсутнє за
місцезнаходженням.

Таким чином, суд зазначає, що акт про
неможливість проведення перевірки
контрагента у зв'язку з його
відсутністю за місцезнаходженням не
може бути підтвердженням того, що угода
позивача з вказаним контрагентом не
створює реальних наслідків, окрім того,
відповідно до матеріалів справи,
вказані правовідносини в повній мірі
підтверджуються відповідною первинною
документацією, відповідно до нижче
викладеного.

Так, між ДП «Свеське лісове
господарство» (Покупець) та ТОВ
«Росукренергохолдінг» (Постачальник)
укладено договір поставки
нафтопродуктів №260-05 від 19.09.2012 року
(а.с.32-36), відповідно до якого,
Постачальник зобов'язується передати
(поставити) у зумовлені строки
нафтопродукти, зокрема: бензин марок
А-76,А-80,А-92,А-95, А-98, ДТ, паливо пічне
побутове, скраплений газ та ін., а
Покупець зобов'язується прийняти та
оплатити Товар на умовах викладених у
Договорі.

На виконання даного договору ТОВ
«Росукренергохолдінг» в лютому 2013 року
поставило Державному підприємству
"Свеське лісове господарство" паливо
дизельне в кількості 19905 л. на суму 191088,00
грн., у т.ч. ПДВ 31848,00 грн., що
підтверджується видатковою накладною
від 08.02.2013 р. №020814 та податковою
накладною від 08.02.2013 р. №20814 (а.с.37,38).

Проведення оплати за отриманий товар
підтверджується платіжними
дорученнями №11 від 13.03.2013 року на суму
80000 грн., №321 від 13.03.2013 року на суму 34652,80
грн., № 34 від 21.03.2013 року на суму 76435,20
грн., всього на суму 191088,0 грн. (а.с.40-42).

Транспортування товару здійснено
автопідприємством ТОВ
«Побутрембудматеріали», що
підтверджується товарно-транспортною
накладною № 000479 від 08.02.2013 року (а.с.39).

Отриманий товар було оприбутковано на
складі підприємства позивача та
використано в господарській
діяльності, що підтверджується
інвентарним списком основних засобів,
прибутковим реєстром, видатковим
реєстром, відомостями обліку видачі
паливно-мастильних матеріалів (а.с.44-60).

Таким чином, на підтвердження факту
придбання вищевказаного товару
позивач надав як на перевірку так і
суду належним чином оформленні:
видаткову накладну, податкову
накладну, товарно-транспортну
накладну.

З урахуванням викладеного, суд
зазначає, що позивачем надано
достатньо доказів на підтвердження
фактичності виконання вищевказаної
угоди з його контрагентом ТОВ
«Росукренергохолдінг».

Щодо посилання відповідача на акт про
неможливість проведення зустрічної
звірки ТОВ "Росукренергохолдінг", суд
вважає за необхідне зазначити
наступне.

Статтею 9 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" визначено, що
підставою для бухгалтерського обліку
господарських операцій є первинні
документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.
Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
закінчення. Первинні та зведені
облікові документи можуть бути
складені на паперових або машинних
носіях і повинні мати такі обов'язкові
реквізити: назву документа (форми); дату
і місце складання; назву підприємства,
від імені якого складено документ;
зміст та обсяг господарської операції,
одиницю виміру господарської операції;
посади осіб, відповідальних за
здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

За змістом статті 1 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" визначено, що
господарська операція - це дія або
подія, що викликає зміни у структурі
активів і зобов'язань, власному
капіталі підприємства. Таким чином,
юридичний аспект вчинених
господарських дій або подій не входять
до складу поняття "господарська
операція" (бухгалтерський чи
економічний ефект).

Відповідно до ч. 2 статті 3 Закону
України "Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні",
фінансова, податкова, статистична та
інші види звітності, що використовують
грошовий вимірник, ґрунтуються на
даних бухгалтерського обліку.

Згідно з вимогами статті 4 цього Закону,
одним із принципів бухгалтерського
обліку є превалювання суті над формою,
тобто операції обліковуються
відповідно до їх суті, а не лише з
урахуванням юридичної форми.

З урахуванням викладеного, для
підтвердження даних податкового
обліку можуть братися до уваги лише ті
первинні документи, які складені в разі
фактичного здійснення господарської
операції.

Також, згідно з ч. 4 ст. 70 Кодексу
адміністративного судочинства
України, де зазначено, що обставини, які
за законом повинні бути підтверджені
певними засобами доказування, не
можуть підтверджуватися ніякими
іншими засобами доказування, крім
випадків, коли щодо таких обставин не
виникає спору.

При цьому, суд зауважує, що в силу
закону отримання податковим органом
акту перевірки чи довідки зустрічної
звірки, в яких викладені висновки про
вчинення контрагентом платника
податків нікчемного правочину або
відображення в звітності показників
господарських операцій, які фактично
не відбулись, не звільняє такий
податковий орган від виконання
обов'язку по самостійному встановленню
та доведенню факту вчинення платником
податків порушення закону, позаяк ані
акт перевірки, ані довідка зустрічної
звірки не має преюдиціального значення
та не є документами, що достовірно та
безсумнівно підтверджують обставини
фактичної дійсності.

Суд також відмічає, що в силу положень
Цивільного кодексу України,
Господарського кодексу України та
Закону України "Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців" позивач та його
контрагенти є окремими суб'єктами
права зі статусом юридичної особи, а
відтак за змістом Закону України "Про
податок на додану вартість",
Податкового кодексу України позивач та
контрагенти позивача є окремими
платниками податку на додану вартість.
За таких обставин, межі юридичної
відповідальності кожного платника ПДВ,
яка (слід розуміти - відповідальність)
відповідно до ст.61 Конституції України
має індивідуальний характер,
поширюються на діяння, що визнаються
законом протиправними та були вчинені
саме цим платником. Притягнення
суб'єкта права до юридичної
відповідальності за діяння, що було
вчинено іншою особою, згідно з законом
є неможливим.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України,
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, в адміністративних справах
про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

З урахуванням викладеного, суд
зазначає, що відповідачем не доведено
правомірності свого рішення.

Враховуючи вищезазначене, суд
приходить до висновку, що вимоги
позивача щодо визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення від 30 жовтня 2014
року № є обґрунтованими та
такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Таким чином, суд присуджує позивачу
здійснені ним судові витрати, що
підтверджені платіжним дорученням №
1785 від 30 жовтня 2014 року (а.с.2) у розмірі
182 грн. 70 коп. з Державного бюджету
України шляхом їх безпосереднього
списання із рахунків суб'єкта владних
повноважень-відповідача.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Державного
підприємство "Свеське лісове
господарство" до Шосткинської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Сумській області про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення
-задовольнити.

Визнати протиправним і скасувати
податкове повідомлення-рішення
Шосткинської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Сумській
області від 30 жовтня 2014 року №
про збільшення Державному
підприємству "Свеське лісове
господарство" грошового зобов"язання з
податку на додану вартість в розмірі
10920 ( десять тисяч дев"ятсот двадцять)
грн. 00 коп.

Стягнути з державного бюджету на
користь Державного підприємство
"Свеське лісове господарство" 182,70 грн.
в рахунок повернення судових витрат.

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через Сумський
окружний адміністративний суд шляхом
подачі апеляційної скарги на постанову
суду протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після закінчення
апеляційного розгляду справи.

Суддя (підпис)
Л.М. Опімах

З оригіналом згідно

Суддя
Л.М. Опімах

Повний текст постанови складений 02
грудня 2014 року