Справа № 804/17826/14
Суддя: Єфанова Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2014-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2014 р. Справа № 804/17826/14
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Єфанової О.В.
розглянувши у письмовому провадженні
у місті Дніпропетровську
адміністративну справу за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Державної фінансової інспекції в
Дніпропетровській області, до
Управління Пенсійного фонду України в
м.Павлограді та Павлоградському районі
Дніпропетровської області про
зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду із
адміністративним позовом до
відповідача-1 Державної фінансової
інспекції в Дніпропетровській області,
до відповідача-2 Управління Пенсійного
фонду України в м.Павлограді та
Павлоградському районі
Дніпропетровської області в якому
позивач просить:

- визнати протиправними дії Державної
фінансової інспекції в
Дніпропетровській області щодо
відмови ОСОБА_2 у врахуванні в довідці
про заробітну плату для перерахунку
пенсії станом на 01.02.2008 року
середньомісячного розміру
матеріальної допомоги на оздоровлення
до щорічної відпустки;

- зобов'язати Державну фінансову
інспекцію в Дніпропетровській області
видати ОСОБА_2 довідку про заробіток
для перерахунку пенсії станом на 01.02.2008
року з урахуванням середньомісячного
розміру матеріальної допомоги на
оздоровлення;

- визнати протиправними дії управління
Пенсійного фонду України в
м.Павлограді та Павлоградському районі
Дніпропетровської області щодо
відмови у здійсненні перерахунку
розміру пенсії ОСОБА_2 з урахуванням 40%
винагороди за вислугу років та
матеріальної допомоги на оздоровлення;

- зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в м.Павлограді та
Павлоградському районі
Дніпропетровської області здійснити
перерахунок та виплату пенсії
державного службовця ОСОБА_2 починаючи
з дати останнього перерахунку пенсії
станом на 01.02.2008 року виходячи із 81
відсотків від заробітної плати з
урахуванням 40% винагороди за вислугу
років та середньомісячного розміру
матеріальної допомоги на оздоровлення.

В обґрунтування позовних вимог
зазначено, що відповідачами в
порушення вимог чинного законодавства,
зокрема Законів України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", "Про державну службу", "Про
збір та облік єдиного податку на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування", не вирішено
питання перерахунку позивачу
призначеної пенсії державного
службовця з урахуванням отримуваної
при проходженні державної служби
винагороди за вислугу років у розмірі
40% посадового окладу з надбавкою за
ранг та матеріальної допомоги на
оздоровлення і допомоги для вирішення
соціально-побутових питань. На думку
позивача, дії відповідача-2 щодо
зменшення розміру позивачеві
щомісячної винагороди за вислугу років
до 20%, встановленого державним органом
до розміру надбавки за вислугу років,
для врахування при розрахунку розміру
пенсії, є порушенням компетенції,
оскільки пенсійний орган не наділений
повноваженнями самостійно визначати
структуру заробітної плати державного
службовця та оцінювати
обґрунтованість розміру виплачуваних
винагород. Окрім цього, постановою
Правління Пенсійного фонду України від
14.02.2011 року № 5-1 затверджена форма
довідки про складові заробітної плати,
що подається для призначення пенсії
відповідно до Закону України "Про
державну службу", яка вказує на
необхідність пенсійного органу
врахувати позивачеві "Інші виплати", до
яких відносяться матеріальна допомога
на оздоровлення до щорічної відпустки
та вирішення соціально-побутових
питань. На думку позивача, листом від
14.10.2014 року № М/218 "Про надання
інформації" йому протиправно було
відмовлено у вказаному з посиланням на
ст. 33 Закону України "Про державну
службу".

Представник відповідача-1 проти позову
заперечував, до суду надав письмові
заперечення, в яких свою позицію
обґрунтовував тим, що перерахунок
пенсії здійснюється виходячи із сум
заробітної плати, на які нараховуються
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування
працюючого державного службовця
відповідної посади та рангу на момент
виникнення права на перерахунок
пенсії. Постановою КМУ від 31.06.2000 року №
865 "Про деякі питання вдосконалення
визначення розмірів заробітку для
обчислення пенсії" передбачено
механізм включення до заробітної плати
для проведення перерахунку пенсії
премій та інших надбавок. Постановою №
865 не передбачено механізм включення до
заробітної плати для проведення
перерахунку пенсії середньомісячного
розміру матеріальної допомоги на
оздоровлення та вирішення
соціально-побутових питань. Отже, на
думку відповідача-1, такі види виплат як
матеріальна допомога на оздоровлення
та матеріальна допомога для вирішення
соціально-побутових питань не включені
до складових заробітної плати, що
враховуються при перерахунках пенсій у
зв'язку з підвищенням розміру
заробітної плати державним службовцям,
а тому у ДФІ відсутні підстави для
включення в довідку про заробіток для
перерахунку пенсії позивачу
середньомісячного розміру
матеріальної допомоги на оздоровлення
та вирішення соціально-побутових
питань.

Позивач в судове засідання не з'явився,
просив розглянути справу без особистої
участі.

Представник відповідача-1 не
заперечував щодо розгляду справи в
порядку письмового провадження.

Представник відповідача-2 в судове
засідання не з'явився, повідомлений
належним чином, що підтверджується
матеріалами справи.

Відповідно до ч.6 ст.128 КАС України якщо
немає перешкод для розгляду справи у
судовому засіданні, визначених цією
статтею, але прибули не всі особи, які
беруть участь у справі, хоча і були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового розгляду, суд має
право розглянути справу у письмовому
провадженні у разі відсутності потреби
заслухати свідка чи експерта.

Таким чином, суд ухвалив розглянути
справу без участі сторін відповідно до
положень ст.128 КАС України в письмовому
провадженні.

Дослідивши матеріали справи, всебічно
і повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які
мають юридичне значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, суд
приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, матеріалами справи
підтверджено, що позивач перебуває на
обліку в Управлінні Пенсійного фонду
України в м.Павлограді та
Павлоградському районі
Дніпропетровської області та отримує
пенсію за віком відповідно до Закону
України "Про державну службу" з 15.06.2006
року.

Позивачем для призначення розміру
пенсії до управління Пенсійного фонду
України в м.Павлограді та
Павлоградському районі
Дніпропетровської області були
направлені довідки про складові
заробітної плати позивача за останні 24
календарні місяці роботи підряд перед
зверненням за пенсією без урахування
"Інших виплат" та із зменшеним розміром,
отримуваної позивачем при проходженні
державної служби винагороди за вислугу
років (замість 40% включено 20%), з яких
справлялися страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Позивач звернулася в адресу
відповідача-1 з проханням видати
уточнюючі довідки про заробіток на
дату виходу на пенсію (24.05.2006 року) з
урахуванням розміру винагороди за
вислугу років, отримувану відповідно
до постанови Кабінету Міністрів
України від 27.07.1998 року № 1141 та «Інших
виплат», та на дати виникнення права на
перерахунок пенсії станом на 01.05.2007
року та станом на 01.02.2008 року з
урахуванням розміру винагороди за
вислугу років, отримуваної при
проходженні державної служби та
середньомісячного розміру
матеріальної допомоги на оздоровлення
та вирішення соціально-побутових
питань, з яких справлялися страхові
внески на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування.

Відповідачем-1 видані довідки від 03.10.2014
року № 11-246 на дату виходу на пенсію, №
11-247 за останні 24 календарні місяці
роботи підряд перед зверненням за
пенсією за період з 01.05.2004 по 30.04.2006 з
урахуванням «Інших виплат», № 11- 241 та №
11-242 про заробітну плату для
перерахунків пенсії станом на 01.05.2007
року та 01.02.2008 року з урахуванням 40%
винагороди за вислугу років, але без
урахування середньомісячної суми
матеріальної допомоги на оздоровлення
до щорічної відпустки.

При цьому, листом від 03.10.2014 року № 11-248 ,
посилаючись на п.4 постанови Кабінету
Міністрів України від 31.05.2000 року № 865
«Про деякі питання вдосконалення
визначення розмірів заробітку для
обчислення пенсії» зазначено, що такі
види виплат, як матеріальна допомога на
оздоровлення та матеріальна допомога
для вирішення соціально-побутових
питань не включені до складових
заробітної плати, що враховуються при
перерахунках пенсій у зв'язку з
підвищенням розміру заробітної плати
державним службовцям.

Позивач звернулася в адресу
відповідача-2 із заявою від 08.10.2014 року
(вх. № М/218 08.10.2014) з проханням приєднати
до пенсійної справи уточнюючі довідки
від 03.10.2014 № 11-246, № 11-247, № 11-241, № 11-242 і
здійснити перерахунок розміру її
пенсії починаючи з дати останнього
перерахунку пенсії - 01.02.2008 року з
урахуванням у складі заробітної плати
повної суми винагороди за вислугу
років у розмірі 40% посадового окладу з
надбавкою за ранг державного
службовця, отримуваної нею на день
виходу на пенсію та «Інших виплат», до
яких віднесені матеріальна допомога на
оздоровлення до щорічної відпустки, з
яких справляються страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, а з 01.01.2011 року - єдиний
внесок на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування. Одночасно,
керуючись ч.1 статті 101 Закону України
«Про пенсійне забезпечення», в межах
своїх повноважень, прохала затребувати
від Державної фінансової інспекції в
Дніпропетровській області уточнюючі
довідки про заробіток станом на 01.05.2007
року та станом на 01.02.2008 року з
урахуванням середньомісячного розміру
матеріальної допомоги на оздоровлення
і матеріальної допомоги для вирішення
соціально-побутових питань.

Проте, листом від 14.10.2014 року № М/218 «Про
надання інформації» у вказаному було
відмовлено з посиланням на ст. 33 Закону
України «Про державну службу» та
постанову Кабінету Міністрів України
від 31.05.2000 року № 865 «Про деякі питання
вдосконалення визначення розмірів
заробітку для обчислення пенсій».

Вирішуючи заявлений спір по суті, суд
виходить із наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно з частиною другою статті 37
Закону України «Про державну службу» (в
редакції на час призначення пенсії)
пенсія державним службовцям
призначається в розмірі 80 відсотків
від сум їх заробітної плати, на які
нараховуються страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Відповідно до частини другої статті 33
Закону України «Про державну службу»,
заробітна плата державних службовців
складається з посадових окладів,
премій, доплати за ранги, надбавки за
вислугу років на державній службі та
інших надбавок.

Відповідно до пункту 3 Постанови
Кабінету Міністрів України "Про деякі
питання вдосконаленні визначення
розмірів заробітку для обчислення
пенсії" від 31.05.2000 року № 865, посадовий
оклад, надбавка за ранг або
кваліфікаційні класи, класний чин або
спеціальні звання, вислугу років при
призначенні пенсії, відповідно до
Закону України «Про державну службу»,
враховуються в розмірах, що
виплачуються на день звільнення з
роботи, що дає право на відповідний вид
пенсії, а, згідно підпункту 2 пункту 4
цієї ж постанови, посадовий оклад,
надбавки за ранг та вислугу років
враховуються в розмірах, встановлених
Кабінетом Міністрів України на момент
виникнення права на перерахунок за
відповідною посадою та рангом на
момент призначення (перерахунку)
пенсії.

Згідно статті 2 Закону України "Про
оплату праці" структура заробітної
плати складається з основної,
додаткової та інших заохочувальних та
компенсаційних виплат, до яких
належать виплати у формі винагород за
підсумками роботи за рік, премії за
спеціальними системами і положеннями,
компенсаційні та інші грошові і
матеріальні виплати, які не
передбачені актами чинного
законодавства, або які провадяться
понад встановлені зазначеними актами
норми.

Відповідно до статті 33 Закону України
«Про державну службу» заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплат за
ранги, надбавок за вислугу років на
державній службі та інших надбавок.
Посадові оклади державних службовців
установлюються залежно від складності
та рівня відповідальності виконуваних
службових обов'язків. Умови оплати
праці державних службовців, розміри їх
посадових окладів, надбавок, доплат і
матеріальної допомоги визначаються
Кабінетом Міністрів України.

Матеріальна допомога на оздоровлення,
матеріальна допомога для вирішення
соціально-побутових питань та
індексація заробітної плати згідно
постанови Кабінету Міністрів України
від 24.02.2003 року № 212 є складовою
заробітної плати.

На суми виплаченої матеріальної
допомоги на оздоровлення та на
вирішення соціально-побутових питань і
індексацію нараховуються страхові
внески на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування, що відображено у
наданій до пенсійного фонду довідці
форми 5-1.

Аналіз наведених положень дає підстави
для висновку, що матеріальна допомога
на оздоровлення та допомога для
вирішення соціально-побутових питань
входить до системи оплати праці
державного службовця.

Статтею 66 Закону України "Про пенсійне
забезпечення" врегульовано види оплати
праці, що враховуються при обчисленні
пенсій.

Відповідно до частини першої статті 66
цього Закону до заробітку для
обчислення пенсії включаються всі види
оплати праці (виплат, доходу), на які
відповідно до Закону України "Про збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування" нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, в межах максимальної
величини фактичних витрат па оплату
праці найманих працівників,
оподатковуваного доходу (прибутку),
сукупного оподатковуваного доходу
(граничної суми заробітної плати
(доходу), з яких справляються страхові
внески (збори) до соціальних фондів, що
діяла на день одержання зазначеного
заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" (далі - Закон № 1058-ІV)
визначає виплати (доходи), що
враховуються в заробітну плату (дохід)
застрахованої особи для обчислення
пенсії. Так, зокрема до такого доходу
(заробітної плати) враховуються: суми
виплат, отримуваних застрахованою
особою після набрання чинності цим
Законом, з яких згідно з цим Законом
були фактично нараховані (обчислені) та
сплачені страхові внески; суми виплат,
отримуваних застрахованою особою до
набрання чинності цим Законом, у межах
сум, на які відповідно до
законодавства, що діяло раніше,
нараховувалися внески на державне
соціальне страхування або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування.

За змістом наведених норм отримувані
застрахованою особою суми виплат, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

Аналогічна позиція висловлена
Верховним Судом України в постанові
від 20.02.2012 року (справа № 21-430а11).

За приписами частини другої статті 244-2
КАС України рішення Верховного Суду
України, прийняте за результатами
розгляду заяви про перегляд судового
рішення з мотивів неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах, є обов'язковим для
всіх суб'єктів владних повноважень, які
застосовують у своїй діяльності
нормативно-правовий акт, що містить
зазначені норми права, та для всіх
судів України.

З урахуванням наведеного, суд
приходить до висновку про те, що сума
індексації заробітної плати,
винагороди за вислуги років,
матеріальної допомоги на оздоровлення,
на яку нараховувався збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, включається до складу
заробітної плати державного службовця,
враховується при обчисленні розміру
його пенсії, оскільки перевага має
надаватись не положенням законів
України "Про державну службу" та "Про
оплату праці", які щодо спірних
відносин є загальними, а спеціальним
нормам, що визначають виплати (доходи)
для обчислення пенсії, за наведених
обставин - стаття 41 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" та стаття 66 Закону України
"Про пенсійне забезпечення".

Наведені фактичні обставини та
проаналізовані норми чинного
законодавства дають підстави дійти
висновку про те, що пенсія позивача
повинна обчислюватись із заробітної
плати, яку він фактично отримував на
день звільнення, в тому числі з
урахуванням сум винагороди за вислуги
років - 40%, матеріальної допомоги на
оздоровлення та матеріальної допомоги
для вирішення соціально-побутових
питань, які враховуються при
обчисленні пенсії та з яких сплачено
страхові внески, з урахуванням
фактично отриманих сум відповідно до
Закону України «Про державну службу»
та згідно довідок від 03.10.2014 № 11-246, №
11-247, № 11-241, № 11-242.

З урахуванням наведеного, суд
приходить до висновку, що Державною
фінансовою інспекцією в
Дніпропетровській області
безпідставно не враховано ОСОБА_2 в
довідці про заробітну плату для
перерахунку пенсії станом на 01.02.2008
року суму середньомісячного розміру
матеріальної допомоги на оздоровлення
і вирішення соціально-побутових
питань, а відтак суд вважає визнати дії
Державної фінансової інспекції в
Дніпропетровській області щодо
відмови ОСОБА_2 в довідці про заробітну
плату для перерахунку пенсії станом на
01.02.2008 року середньомісячного розміру
матеріальної допомоги на оздоровлення
і вирішення соціально-побутових питань
протиправною та зобов'язати Державну
фінансову інспекцію в
Дніпропетровській області видати
ОСОБА_2 довідку про заробіток для
перерахунку пенсії станом на 01.02.2008
року з урахуванням середньомісячного
розміру матеріальної допомоги на
оздоровлення і вирішення
соціально-побутових питань.

Також, суд зазначає, що при обчисленні
розміру пенсії позивача пенсійний
орган мав виходити з отримуваної
позивачем заробітної плати, у тому
числі матеріальної допомоги на
оздоровлення та соціально-побутові
питання відповідно до ст.ст. 33, 35 Закону
України "Про державну службу" в межах
фонду оплати праці, та неврахування
органом Пенсійного фонду вказаних
складових заробітної плати є
перевищенням компетенції, оскільки
згідно чинного законодавства
пенсійний орган не наділений
повноваженнями самостійно визначати
структуру заробітної плати державного
службовця для обчислення пенсії, а
відтак, з метою відновлення порушеного
права, суд також вважає за необхідне
визнати протиправними дії управління
Пенсійного фонду України в
м.Павлограді та Павлоградському районі
Дніпропетровської області щодо
відмови у здійсненні перерахунку
розміру пенсії ОСОБА_2 з урахуванням 40%
винагороди за вислугу років та
матеріальної допомоги на оздоровлення,
з яких нараховані та сплачені страхові
внески на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування, та зобов'язати
управління Пенсійного фонду України в
м.Павлограді та Павлоградському районі
Дніпропетровської області здійснити
перерахунок та виплату пенсії
державного службовця ОСОБА_2 виходячи
із 81 відсотків від заробітної плати з
урахуванням 40% винагороди за вислугу
років та середньомісячного розміру
матеріальної допомоги на оздоровлення.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу, а
суд згідно ст.86 цього Кодексу, оцінює
докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Захисту підлягають порушені права,
свободи та інтереси позивача, щодо
порушення яких суд дійшов відповідного
висновку та це підтверджується
відповідними доказами.

Таким чином, суд дійшов висновку, що
позовні вимоги є обґрунтованими, а тому
підлягають задоволенню.

Згідно з ч.1 ст. 94 КАС України якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень, суд присуджує всі
здійсненні нею документально
підтверджені судові витрати з
державного бюджету України.

Керуючись ст.ст. 158 - 163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними дії Державної
фінансової інспекції в
Дніпропетровській області щодо
відмови ОСОБА_2 у врахуванні в довідці
про заробітну плату для перерахунку
пенсії станом на 01.02.2008 року
середньомісячного розміру
матеріальної допомоги на оздоровлення
до щорічної відпустки.

Зобов'язати Державну фінансову
інспекцію в Дніпропетровській області
видати ОСОБА_2 довідку про заробіток
для перерахунку пенсії станом на 01.02.2008
року з урахуванням середньомісячного
розміру матеріальної допомоги на
оздоровлення.

Визнати протиправними дії управління
Пенсійного фонду України в
м.Павлограді та Павлоградському районі
Дніпропетровської області щодо
відмови у здійсненні перерахунку
розміру пенсії ОСОБА_2 з урахуванням 40%
винагороди за вислугу років та
матеріальної допомоги на оздоровлення;

Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в м.Павлограді та
Павлоградському районі
Дніпропетровської області здійснити
перерахунок та виплату пенсії
державного службовця ОСОБА_2 починаючи
з дати останнього перерахунку пенсії
станом на 01.02.2008 року виходячи із 81
відсотків від заробітної плати з
урахуванням 40% винагороди за вислугу
років та середньомісячного розміру
матеріальної допомоги на оздоровлення.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_2 витрати по сплаті
судового збору в сумі 73,08 грн.

Постанова суду може бути
оскаржена до Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
шляхом подання апеляційної скарги
через Дніпропетровський окружний
адміністративний суд з одночасним
направленням копії апеляційної скарги
особою, яка її подає, до суду
апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі складення постанови у повному
обсязі, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна,
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом
за місцезнаходженням суб'єкта владних
повноважень і він не був присутній у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, але
його було повідомлено про можливість
отримання копії постанови суду
безпосередньо у суді, то десятиденний
строк на апеляційне оскарження
постанови суду обчислюється з
наступного дня після закінчення
п'ятиденного строку з моменту
отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Постанова суду набирає законної сили
відповідно до вимог ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя О.В. Єфанова