Справа № 9101/15209/2011
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2011-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" серпня 2011 р. справа № 2а-992/10

Колегія суддів Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду у
складі: головуючого
судді: Сафронової
С.В.

суддів:
Поплавського В.Ю. Чепурнова Д.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Софіївському району Дніпропетровської
області на постанову Софіївського
районного суду Дніпропетровської
області від 27 грудня 2010 року у
адміністративній справі № 2а-992/10 за
позовом ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України в
Софіївському району Дніпропетровської
області щодо прерахунку щомісячої
пенсії по інвалідності незаконною та
стягнення заборгованості по виплаті
пенсії по інвалідності,-

ВСТАНОВИЛА :

14 грудня 2010 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом до Управління
Пенсійного фонду України в
Софіївському району Дніпропетровської
області та просить визнати незаконною
бездіяльність відповідача щодо не
вчинення дій стосовно перерахунку та
виплаті йому додаткової пенсії по
інвалідності за шкоду, заподіяну
здоров’ю відповідно до ст.50, ч.3 ст.67
Закону України «По статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», виходячи з розміру 50%
мінімальної пенсії за віком, що
розраховується залежно від розміру
прожиткового мінімуму для
непрацездатних осіб; зобов’язати
відповідача зробити йому перерахунок
та виплати додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров’ю, як учаснику
ліквідації аварії на ЧАЕС, особі,
постраждалій внаслідок Чорнобильської
катастрофи 1- категорії, інваліду 3-ї
групи по захворюванням пов’язаним з
роботами по ліквідації наслідків
аварії ЧАЕС, за період з 01.06.2010 року та
сплатити йому заборгованість по пенсії
за зазначений період, виходячи з
розміру 50% мінімальної пенсії за віком,
що розраховується залежно від
прожиткового мінімуму для
непрацездатних осіб з урахуванням
різниці, яка була виплачена у цей
період та в подальшому виплачувати
йому додаткову пенсію відповідно до
ст.50, ч.3 ст.67 Закону України «Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Постановою Софіївського районного
суду Дніпропетровської області від 27
грудня 2010 року позовні вимоги
задоволені: визнано протиправною
бездіяльність відповідача щодо не
вчинення дій стосовно перерахунку та
виплати позивачу в період з 01.06.2010 року
по 27.12.2010 року пенсії та додаткової
пенсії відповідно до ст.ст.50,54 Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»;
зобов’язано відповідача здійснити
перерахунок пенсії та додаткової
пенсії позивачу в період з 01.06.2010 року
по 27.12.2010 року згідно зі стст.50, ч.4 ст.54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи»та ч.1 ст. 28 Закону України
«Про загальнообов’язкове державне
пенсійне страхування ” в розмірі 50%
мінімальної пенсії за віком для
додаткової пенсії та 6 мінімальних
пенсій за віком для основної пенсії та
забезпечити її виплату з урахуванням
різниці, яка була виплачена у цей
період.

Не погодившись з постановою суду,
відповідач звернувся з апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
оскаржувану постанову в частині
задоволених позовних вимог та ухвалити
нове рішення.

Перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість
постанови суду в межах доводів
апеляційної скарги і заявлених
позовних вимог, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню частково з
наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач є
учасником ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС. Внаслідок
захворювання, пов'язаного з виконанням
робіт із ліквідації наслідків аварії,
його визнано інвалідом IIІ групи.
Положеннями статті 14 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" його
віднесено до 1 категорії осіб, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи.

Відповідно до ст. 49 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»пенсії
особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4,
встановлюються у вигляді: державної
пенсії; додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, яка призначається
після виникнення права на державну
пенсію.

Відповідно до частини першої статті 50
зазначеного Закону особам, віднесеним
до категорії 1, які є інвалідами ІII
групи, призначається щомісячна
додаткова пенсія за шкоду, заподіяну
здоров'ю, у розмірі 50 процентів
мінімальної пенсії за віком.

Згідно з частиною четвертою статті 54
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи" в
усіх випадках розмір пенсій для
інвалідів IIІ групи, щодо яких
встановлено зв'язок з Чорнобильською
катастрофою, не може бути нижчим 6
мінімальних пенсій за віком.

Таким чином, позивач має право на
призначення пенсії в розмірі, не
нижчому 6 мінімальних пенсій за віком,
та щомісячної додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров’ю, у розмірі 50
процентів мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до частини другої статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Згідно з положеннями частини четвертої
статті 9 Кодексу адміністративного
судочинства України у разі
невідповідності нормативно-правового
акта Конституції України, закону
України, міжнародному договору, згода
на обов'язковість якого надана
Верховною Радою України, або іншому
правовому акту суд застосовує правовий
акт, який має вищу юридичну силу.

Отже, за конституційними нормами,
виходячи з пріоритетності законів над
підзаконними актами, при визначенні
розміру пенсій позивачеві
застосуванню підлягають частина перша
статті 50 та частина четверта статті 54
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи",
а не постанова Кабінету Міністрів
України, яка істотно звужує обсяг
встановлених законом прав.

Не беруться до уваги посилання
відповідача на частину п'яту статті 54
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи",
якою передбачено, що порядок
обчислення пенсії по інвалідності, що
настала внаслідок каліцтва чи
захворювання, і пенсії у зв'язку з
втратою годувальника внаслідок
Чорнобильської катастрофи
визначається Кабінетом Міністрів
України, оскільки надання законодавцем
такого права Кабінету Міністрів
України не означає, що останній,
встановлюючи такий порядок, може
допустити звуження змісту та обсягу
прав позивача, встановлених цим же
Законом. Тобто, Кабінет Міністрів
України повинен був встановити
зазначений порядок, не порушуючи
положень цього Закону, в тому числі й
інших законів, якими встановлено
розміри мінімальної пенсії за віком.

Зі статей 50 та 54 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" випливає,
що під час визначення розміру пенсії та
щомісячної додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, за основу їх
нарахування береться мінімальна
пенсія за віком.

За чинним законодавством розмір
мінімальної пенсії за віком
визначається лише за правилами,
передбаченими частиною першою статті 28
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", іншого
нормативно-правового акта, який би
визначав цей розмір або встановлював
інший розмір, немає.

Незважаючи на положення частини
третьої статті 28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", з якої випливає, що
мінімальний розмір пенсії за віком,
встановлений абзацом першим частини
першої цієї статті, застосовується
виключно для визначення розмірів
пенсій, призначених згідно з цим
Законом, наявність такої норми за
відсутності іншого мінімального
розміру пенсії за віком не є підставою
для відмови в реалізації позивачем
конституційної гарантії та права на
отримання пенсії і щомісячної
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, виходячи з розміру
мінімальної пенсії за віком, як це
встановлено статтями 50 та 54 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

Безпідставними визнано посилання
відповідача на відсутність коштів щодо
забезпечення виплати зазначених
пенсій у таких розмірах, оскільки
органи державної влади не можуть
посилатися на відсутність коштів як на
причину невиконання своїх зобов'язань,
які встановлені статтею 46 Конституції
України та статтями 50 та 54 Закону
України "Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи",
щодо визначення розміру та виплати
пенсій.

Відповідно до частини третьої статті 67
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи",
яка набрала чинності 31 жовтня 2006 року, у
разі збільшення розміру прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, визначеного законом,
підвищується розмір пенсії, визначений
відповідно до статті 54 цього Закону, а
також розмір додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров'ю, особам,
віднесеним до 1, 2, 3, 4 категорій, та
розмір щомісячної компенсації сім'ям
за втрату годувальника внаслідок
Чорнобильської катастрофи.
Перерахунок пенсії здійснюється з дня
встановлення нового розміру
прожиткового мінімуму.

Аналіз зазначеної норми, яка є
імперативною, свідчить, що підставою
для перерахунку пенсії є встановлення
нового розміру прожиткового мінімуму,
і цей перерахунок здійснюється з дня
встановлення цього мінімуму.

Відповідно до частини першої статті 28
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" мінімальний розмір пенсій
за віком встановлюється у розмірі
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, визначеного
законом.

Таким чином, новий мінімальний розмір
пенсії за віком залежить від нового
розміру прожиткового мінімуму.

Оскільки позивачеві слід визначати
пенсію, виходячи з мінімальної пенсії
за віком, яка встановлюється в розмірі
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, то в разі
збільшення розміру цього прожиткового
мінімуму перерахунок пенсії
позивачеві повинен проводитись,
виходячи з нового розміру мінімальної
пенсії за віком.

Проте, відповідно до частин 1, 2 ст. 99
Кодексу адміністративного судочинства
України адміністративний позов може
бути подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами. Для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється шестимісячний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Так, відповідно до ст.100 КАС України,
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд за заявою особи, яка його подала, не
знайде підстав для поновлення строку,
про що постановляється ухвала.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів зазначає, що позивачем
пропущено строк звернення до
адміністративного суду за захистом
своїх прав , і поважних причин пропуску
такого строку не вбачається, в зв’язку
з чим вимоги останнього про
перерахунок та виплату державної
пенсії по інвалідності та додаткової
пенсії за шкоду, заподіяну здоров’ю на
підставі ст.ст. 50,54,ч.3 ст.67 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської
катастрофи»за періоди з 01.06.2010 року по
13.06.2010 року - задоволенню не підлягають.
Саме в цій частині постанова суду
першої інстанції підлягає скасуванню,
з прийняттям іншої постанови в цій
частині про залишення без розгляду
позовних вимог за період з 01.06.2010 року
по 13.06.2010 року за пропуском строку
звернення до суду.

Відповідно до довідки МСЕК (а.с.). ОСОБА_1
має третю групу інвалідності
встановлену довічно, пенсія
відповідачем також нарахована довічно,
а згідно положень частини 3 статті 67
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи",
відповідач зобов'язаний здійснювати
перерахунок пенсії кожен раз з дня
встановлення нового розміру
прожиткового мінімуму, що не
протирічить положенням ч.2 ст. 19
Конституції України.

Таким чином, враховуючи те, що після 22
травня 2008 року тобто , після
відновлення положень статей 50,54 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" у
попередній редакції і до цього часу
ніяких змін до вказаного Закону не
вносилось, пенсія позивачу у розмірах,
менших, ніж передбачено статтями 50,54
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
відповідачем нарахована довічно,
колегія суддів приходить до висновку,
що слід поновити права позивача шляхом
зобов'язання відповідача проводити
нарахування додаткової пенсії у
вищевказаних розмірах з 14 червня 2010
року без обмеження будь-яким строком до
змін в законодавстві або зміни статусу
позивача , забезпечивши їх виплату.

З огляду на викладене, колегія суддів
вважає за необхідне постанову суду
скасувати та прийняти нову постанову .

Керуючись ст. 195, ст. 197, ст. 198, п. 4 ч. 1 ст.
202, ст. 207 Кодексу адміністративного
судочинства України колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Софіївському району Дніпропетровської
області задовольнити частково.

Постанову Софіївського районного суду
Дніпропетровської області від 27 грудня
2010 року у адміністративній справі №
2а-992/10 скасувати та прийняти нову
постанову.

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити
частково.

Визнати протиправними дії Управління
Пенсійного фонду України в
Софіївському району Дніпропетровської
області щодо відмови у перерахунку
пенсії ОСОБА_1 у розмірах, передбачених
п.4 ст.54. ст.50. Закону України «Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Софіївському району
Дніпропетровської області провести
ОСОБА_1 перерахунок державної пенсії та
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, відповідно до вимог п.4 ст.54.
ст.50. п.3 ст. 67 Закону України «Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», а саме: державної пенсії -
у розмірі шести мінімальних пенсій за
віком; додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю -у розмірі 50
відсотків мінімальної пенсії за віком ,
обрахованих відповідно до ч.1 ст. 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» , з урахуванням положень
п.3 ст. 67 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи». Починаючи з 14 червня 2010
року до змін в законодавстві або зміни
соціального статусу особи, та
проводити її виплату з урахуванням
отриманих ним сум за вказаний період.

Позовні вимоги ОСОБА_1 в частині
зобов'язання Управління Пенсійного
фонду України в Софіївському району
Дніпропетровської області провести
йому перерахунок державної пенсії та
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, відповідно до вимог п.4 ст.54.
ст.50. п.3 ст. 67 Закону України «Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи»за період з 01.06.2010 року по
13.06.2010 року , включно - залишити без
розгляду у зв'язку із пропуском строку
звернення до суду.

Постанова Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
набирає законної сили через п’ять днів
після направлення її копії, та може
бути оскаржена в касаційному порядку
до Вищого адміністративного суду
України протягом двадцяти днів з дня
набрання чинності.

Головуючий:
С
.В. Сафронова

Суддя:

В.Ю. Поплавський

Суддя:

Д.В. Чепурнов