Справа № 1601/2а-1033/12
Суддя: Головчук С.В.
Дата ухвалення: 2014-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2014 року м.
Київ К/800/22500/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Головчук С.В. (суддя-доповідач),
Ліпського Д.В., Черпака Ю.К.,

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
Кременчуцькому районі Полтавської
області

на постанову Автозаводського
районного суду м. Кременчука
Полтавської області від 07 червня 2012
року та ухвалу Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 14 лютого 2013 року

у справі за позовом Управління
Пенсійного фонду України (далі - УПФУ) в
Кременчуцькому районі Полтавської
області до Відділу державної
виконавчої служби Кременчуцького
районного управління юстиції
Полтавської області (далі - ВДВС
Кременчуцького РУЮ) про скасування
постанови,

в с т а н о в и л а:

У травні 2012 року УПФУ в Кременчуцькому
районі Полтавської області звернулося
до суду з позовом про визнання
протиправною та скасування постанови
ВДВС Кременчуцького РУЮ від 27 квітня 2012
року ВП № 30038807 про накладення штрафу. В
обґрунтування позовних вимог позивач
зазначав, що вказаною постановою на
Управління накладено штраф в розмірі
680,00 грн за невиконання рішення суду.
Посилаючись на те, що зазначена
постанова суперечить законодавству
про виконавче провадження, обмежує і
порушує права, свободи і інтереси
позивача, оскільки прийнята без
урахування фактичних обставин, УПФУ в
Кременчуцькому районі Полтавської
області просило суд її скасувати.

Постановою Автозаводського районного
суду м. Кременчука Полтавської області
від 07 червня 2012 року, яку залишено без
змін ухвалою Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 14 лютого 2013 року, у задоволенні
позову відмовлено.

У касаційній скарзі УПФУ в
Кременчуцькому районі Полтавської
області порушує питання про скасування
судових рішень першої та апеляційної
інстанцій та ухвалення нового рішення
про задоволення позовних вимог,
посилаючись на неправильне
застосування судами норм
матеріального та процесуального права.

Перевіривши правильність застосування
судами норм матеріального та
процесуального права, правової оцінки
обставин у справі, колегія суддів
приходить до висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з таких
підстав.

Судами встановлено, що 23 листопада 2011
року Автозаводським районним судом
м. Кременчука Полтавської області
видано виконавчий лист №2-4939 про
зобов'язання УПФУ в Кременчуцькому
районі Полтавської області здійснити
перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_4
відповідно до статті 6 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни» з
підвищенням її на 30 % мінімальної
пенсії за віком, виходячи з розміру
встановленого статтею 28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування».

28 листопада 2011 року заступником
начальника ВДВС Кременчуцького РУЮ
винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження по виконанню
виконавчого листа №2-4939 та надано
строк до 05 грудня 2011 року для
самостійного виконання судового
рішення.

У зв'язку із невиконанням судового
рішення самостійно, 27 квітня 2012 року
заступником начальника ВДВС
Кременчуцького РУЮ винесено постанову
про накладення на позивача штрафу у
розмірі 680,00 грн.

Відповідно до статті 1 Закону України
від 21 квітня 1999 року № 606-XIV «Про
виконавче провадження», в редакції
чинній на час виникнення спірних
правовідносин, далі - Закон № 606-XIV,
виконавче провадження як завершальна
стадія судового провадження та
примусове виконання рішень інших
органів (посадових осіб) - це сукупність
дій органів і посадових осіб,
визначених у цьому Законі, що
спрямовані на примусове виконання
рішень судів та інших органів
(посадових осіб), які провадяться на
підставах, в межах повноважень та у
спосіб, визначених цим Законом, іншими
нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до цього Закону
та інших законів, а також рішеннями, що
відповідно до цього Закону підлягають
примусовому виконанню (далі - рішення).

Згідно із частиною 2 статті 25 Закону №
606-XIV державний виконавець протягом
трьох робочих днів з дня надходження до
нього виконавчого документа виносить
постанову про відкриття виконавчого
провадження. У постанові державний
виконавець вказує про необхідність
боржнику самостійно виконати рішення у
строк до семи днів з моменту винесення
постанови (у разі виконання рішення про
примусове виселення боржника - у строк
до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у
разі ненадання боржником
документального підтвердження
виконання рішення буде розпочате
примусове виконання цього рішення із
стягненням з боржника виконавчого
збору і витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій, передбачених цим
Законом. За заявою стягувача державний
виконавець одночасно з винесенням
постанови про відкриття виконавчого
провадження може накласти арешт на
майно та кошти боржника, про що
виноситься відповідна постанова.
Виконання рішень, за якими боржник
зобов'язаний особисто вчинити певні
дії або утриматись від їх вчинення,
здійснюється відповідно до статті 75
Закону України «Про виконавче
провадження».

Частиною 2 статті 75 Закону № 606-XIV у разі
невиконання зазначених вимог без
поважних причин державний виконавець
накладає на боржника штраф відповідно
до статті 89 цього Закону і не пізніше
п'яти робочих днів з дня його
накладення повторно перевіряє стан
виконання рішення. Якщо рішення не
виконано і виконання може бути
проведено без участі боржника,
державний виконавець організовує
виконання відповідно до повноважень,
наданих йому законом, та вносить
подання (повідомлення) правоохоронним
органам для притягнення боржника до
відповідальності згідно із законом.
При цьому на боржника повторно
накладається штраф у порядку,
встановленому статтею 89 цього Закону.

Згідно із частиною 1 статті 89 вказаного
Закону у разі невиконання без поважних
причин у встановлений державним
виконавцем строк рішення, що зобов'язує
боржника виконати певні дії, та рішення
про поновлення на роботі державний
виконавець виносить постанову про
накладення штрафу на боржника - фізичну
особу від десяти до двадцяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян; на посадових осіб - від
двадцяти до сорока неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян; на
боржника - юридичну особу - від сорока
до шістдесяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян та
встановлює новий строк виконання.

Враховуючи, що у встановлений
державним виконавцем строк, позивач не
вчинив жодних дій по виконанню
судового рішення, колегія суддів
погоджується з висновками судів про
правомірність та обґрунтованість дій
відповідача при винесенні постанови
про повторне накладення штрафу.

Доводи касаційної скарги про те, що
рішення суду не було виконано у
встановлений строк з поважних причин,
оскільки в рішенні Апеляційного суду
Полтавської області від 13 вересня 2011
року у справі за позовом ОСОБА_4 до УПФУ
в Кременчуцькому районі Полтавської
області про зобов'язання здійснити
перерахунок та виплату пенсії допущено
описку в назві відповідача,
безпідставні та на правильність
висновків судів не впливають.

За таких обставин, суди першої та
апеляційної інстанцій дійшли
обґрунтованого висновку про відмову у
задоволенні позовних вимог.

Мотиви скарги не дають підстав для
висновку про неправильне застосування
судами норм матеріального чи
процесуального права, що призвело або
могло призвести до неправильного
вирішення спору. Підстав для
скасування ухвалених судових рішень
колегія суддів не вбачає.

Відповідно до частини 1 статті 224 КАС
України, якщо суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
оскаржуваного судового рішення, то суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Кременчуцькому районі Полтавської
області залишити без задоволення, а
постанову Автозаводського районного
суду м. Кременчука Полтавської області
від 07 червня 2012 року та ухвалу
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 14 лютого 2013
року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
оскарженню не підлягає.

Судді С.В. Головчук
Д.В. Ліпський
Ю.К. Черпак