Справа № 804/712/13-а
Суддя: Єфанова Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2014-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2014 р. Справа № 804/712/13-а
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Єфанової О.В.
розглянувши у письмовому провадженні
у місті Дніпропетровську
адміністративну справу за
адміністративним позовом Управління
Пенсійного фонду України в
Саксаганському районі м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області до
Публічного акціонерного товариства
"Дніпропетровське обласне
підприємство автобусних станцій", до
ОСОБА_2 про стягнення матеріальної
шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

До Дніпропетровського окружного
адміністративного суду надійшов
адміністративний позов Управління
Пенсійного фонду України в
Саксаганському районі м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області до
Публічного акціонерного товариства
«Дніпропетровське обласне
підприємство автобусних станцій» про
стягнення матеріальної шкоди в розмірі
36478,13 грн.

В обґрунтування позову зазначено, що
ОСОБА_2 перебуває на обліку в
управлінні Пенсійного фонду України в
Саксаганському районі м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області. Вказує, що
відповідачем подані недостовірні дані
про заробітну плату ОСОБА_2, у зв'язку з
чим виникли переплата пенсії за період
з 01.01.2004 року по 31.08.2009 року в розмірі
36478,13 грн.

Відповідач надав заперечення з яких
вбачається, що позивачем не доведено
наявність протиправних дій з боку
відповідача, причинного зв'язку між
протиправними діями та наслідками
(переплата пенсії). За таких обставин,
на відповідача не можна покладати
відповідальність за внесення
недостовірних даних у довідку про
заробіток, вчинених іншою особою.

В подальшому залучено як другого
відповідача ОСОБА_2.

Позивач в судове засідання не з'явився,
просив розглянути справу без участі
представника.

Відповідач-1 надав клопотання про
розгляд справи в порядку письмового
провадження.

Відповідач-2 в судовому засіданні не
заперечував щодо розгляду справи в
порядку письмового провадження.

Таким чином, суд ухвалив розглянути
справу без участі сторін відповідно до
положень ст.128 КАС України в письмовому
провадженні.

Дослідивши матеріали справи, всебічно
і повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які
мають юридичне значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, суд
приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, матеріалами справи
підтверджено, що на обліку в управлінні
ПФУ з 20.02.1984 р. перебуває пенсійна
справа ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка отримує
пенсію за віком за Списком № 1.

15.06.1998 року ОСОБА_2 надала разом із
заявою про перерахунок пенсії довідку
про заробіток для обчислення пенсії за
період з 01.05.1996 по 30.04.1998 роки та довідку
від 20.05.1998 року про те, що ОСОБА_2 працює
повний робочий день з 11.07.1995 року та по
сьогоднішній час, тобто 20.05.1998 рік (дата
видачі довідки) білетним касиром
Криворізької АС № 2 Відкритого
акціонерного товариства
«Дніпропетровське обласне
підприємство автобусних станцій». На
підставі цих довідок ОСОБА_2 було
здійснено перерахунок пенсії з 01.06.1998
року.

у 2009 році Управлінням Пенсійного фонду
України в Кіровському районі
м.Дніпропетровська (за місцем
реєстрації підприємства) проведена
перевірка довідки ВАТ
«Дніпропетровське обласне
підприємство автобусних станцій» за
період роботи з 01.08.1996 по 30.04.1998 рік та
виявлені розбіжності в сумах
заробітної плати за 1997 - 1998 роки. Після
проведеної перевірки підприємством
була видана довідка про заробітну
плату від 07.07.2009 року за № 41.

На підставі зазначеної довідки про
заробітну плату ОСОБА_2 проведено
перерахунок пенсії, який привів до
зменшення розміру пенсії та виникнення
переплати пенсії за період з 01.01.2004 по
31.08.2009 рік у розмірі 36478,13 грн.

Внаслідок подання до органу, що
призначає пенсію, недостовірних
відомостей (довідка про заробітну
плату) за період з 01.01.2004 по 31.08.2012рр.
виникла переплата пенсії у розмірі 36
478,13 грн.

З метою досудового врегулювання спору
управління ПФУ надіслало на адресу
підприємства претензію. В претензії
управління ПФУ зазначена сума
претензії та зроблено розрахунок цієї
суми.

11.10.2012 року до управління ПФУ надійшла
відповідь, в якій вказано, що
відповідно до ч.3 та ч. 4 ст. 7
Господарського процесуального кодексу
України, підприємство просить надати
для ознайомлення оригінали документів.
За номером телефона 050-3200526, який
вказано в листі підприємства було
домовлено, що головному бухгалтеру та
юристу підприємства буде надано для
ознайомлення довідка про заробіток,
для обчислення пенсії. Але
підприємство до управління ПФУ не
з'явилось.

Пунктом п. 1 ч. 1 ст. 49 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" передбачено, що виплата
пенсії за рішенням територіальних
органів Пенсійного фонду або за
рішенням суду припиняється, якщо
пенсія призначена на підставі
документів, що містять недостовірні
відомості.

Відповідно до ч. 1 ст. 50 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" суми пенсій,
виплачені надміру внаслідок
зловживань з боку пенсіонера або
подання страхувальником недостовірних
даних, можуть бути повернуті
пенсіонером добровільно або
стягуються на підставі рішень
територіальних органів Пенсійного
фонду чи в судовому порядку.

За приписами ст. 101 Закону України "Про
пенсійне забезпечення" органи, що
призначають пенсії, мають право
вимагати відповідні документи від
підприємств, організацій і окремих
осіб, а також в необхідних випадках
перевіряти обґрунтованість їх видачі.
Підприємства та організації несуть
матеріальну відповідальність за шкоду,
заподіяну громадянам або державі
внаслідок несвоєчасного оформлення
або подання пенсійних документів, а
також за видачу недостовірних
документів, і відшкодовують її.

Відповідно до п. 3 Порядку
відшкодування коштів, надміру
виплачених за призначеними пенсіями,
та списання сум переплат пенсій та
грошової допомоги, що є безнадійними до
стягнення, затвердженого постановою
правління Пенсійного фонду України від
21 березня 2003 р. № 6-4, повернення коштів,
надміру виплачених за призначеними
пенсіями, проводиться відповідно до
статті 103 Закону України "Про пенсійне
забезпечення" у випадках виявлення
подання громадянами недостовірних
відомостей про заробітну плату чи
інший дохід, стаж роботи, несвоєчасного
подання відомостей про зміни у складі
сім'ї тощо.

В силу ст. 103 Закону України "Про
пенсійне забезпечення" суми пенсії,
надміру виплачені пенсіонерові
внаслідок зловживань з його боку (в
результаті подання документів з явно
неправильними відомостями, неподання
відомостей про зміни у складі членів
сім'ї тощо), стягуються на підставі
рішень органу, що призначає пенсії.

Отже, обов'язковою умовою стягнення з
пенсіонера або підприємства надміру
виплачених пенсій є встановлений факт
зловживання, які призвели до
безпідставного призначення пенсії.

З метою повного, всебічного та
об'єктивного розгляду справи судом
допитаний в якості свідка ОСОБА_3,
колишній директор підприємства
"ДОПАС", який пояснив, що в довідці, що
стала підставою для нарахування пенсії
ОСОБА_2, його призвище написано з
помилкою, підпис від його імені не є
його підписом.

Таким чином, в процесі розгляду справи
позивачем не доведено, судом не
встановлено будь-яких обставин, які б
свідчили про зловживання з боку
відповідачів, спрямованих на надання
органу Пенсійного фонду недостовірної
довідки про заробітну плату. Всупереч
ст.71 КАС України позивачем не надано
належних та допустимих доказів, які б
вказували на те, що видана довідка, на
підставі якої здійснено перерахунок
пенсії підроблена або сфальсифікована
відповідачами. Факт підроблення
відповідачами чи будь-якими іншими
особами довідки відповідним судовим
рішенням не встановлений.

Тому, посилання позивача про те, що
пенсія, виплачена ОСОБА_2 надміру
внаслідок зловживань з боку
відповідачів, які спричинили подання
недостовірних даних, є припущеннями, що
не ґрунтуються на доказах.

Суд також враховує, що за змістом п. 38
Порядку подання та оформлення
документів для призначення
(перерахунку) пенсій відповідно до
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», затвердженого
постановою управління Пенсійного
фонду України № 22-1 від 25.11.2005 року,
орган, що призначає пенсію, має право
вимагати від підприємств, установ та
організацій, фізичних осіб до
оформлення в трьохмісячний термін з
дня подання заяви прийнятих і подання
додаткових документів, а також
перевіряти в необхідних випадках
обґрунтованість їх видачі.

В силу п.1 ч. 1 ст.64 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» при прийомі документів
орган, що призначає пенсію перевіряє
правильність копій відповідних
документів, фіксує й засвідчує
виявлені розходження.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 64 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»
виконавча дирекція Пенсійного фонду та
її територіальні органи мають право
отримувати безоплатно від органів
державної влади, підприємств, установ і
організацій незалежно від форм
власності, виду діяльності та
господарювання і від фізичних осіб -
суб'єктів підприємницької діяльності
відомості, пов'язані з нарахуванням,
обчисленням та сплатою страхових
внесків, а також інші відомості,
необхідні для виконання ними функцій,
передбачених цим Законом та іншими
законами України.

Тому, отримавши від відповідача-2 заяву
та довідку позивач не позбавлений був
можливості перевірити достовірність
вказаної довідки. Проте, не скористався
наданим йому правом.

Статтею 19 Конституції України
встановлено, що органи державної влади
та місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставах, в межах та у спосіб, що
передбачений Конституцією та законами
України.

Завданням адміністративного
судочинства, згідно ч.1 ст.2 Кодексу
адміністративного судочинства (далі -
КАС України), є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ст.ст.11, 71 КАС України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, а суд згідно ст.86
цього Кодексу, оцінює докази, які є у
справі, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні.

Позивачем не доведено, а судом не
встановлено зловживань з боку
відповідачів, які згідно чинного
законодавства могли б бути визнані
підставою для стягнення надміру
виплачених сум пенсії, тому позовні
вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 158 - 163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного
позову відмовити.

Постанова суду може бути
оскаржена до Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
шляхом подання апеляційної скарги
через Дніпропетровський окружний
адміністративний суд з одночасним
направленням копії апеляційної скарги
особою, яка її подає, до суду
апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі складення постанови у повному
обсязі, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна,
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом
за місцезнаходженням суб'єкта владних
повноважень і він не був присутній у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, але
його було повідомлено про можливість
отримання копії постанови суду
безпосередньо у суді, то десятиденний
строк на апеляційне оскарження
постанови суду обчислюється з
наступного дня після закінчення
п'ятиденного строку з моменту
отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Постанова суду набирає законної сили
відповідно до вимог ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя О.В. Єфанова