Справа № 804/15826/13-а
Суддя: Туркіна Л.П.
Дата ухвалення: 2014-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

12 листопада 2014 рокусправа № 804/15826/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Туркіної Л.П.
(доповідач)

суддів - Дурасової Ю.В., Панченко О.М.,

при секретарі - Комар Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційні скарги управління
Пенсійного фонду України в Жовтневому
районі м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області

на постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
18.12.2013 р.

у справі № 804/15826/13-а, яка розглянута в
порядку скороченого провадження

за позовом управління Пенсійного фонду
України в Жовтневому районі м. Кривого
Рогу Дніпропетровської області (далі -
позивач)

до відповідача відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Кривому Розі
Дніпропетровської області (далі -
відповідач)

про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду із позовом, в
якому просив стягнути з відповідача
витрати на виплату та доставку
допомоги на поховання, що виплачена
сім'ям померлих, які отримували пенсії
по інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання або особам,
які здійснили поховання, за період з
серпня 2013 року по жовтень 2013 року
включно в сумі 852,28 грн.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
18.12.2013 р. у задоволенні позовних вимог
відмовлено в повному обсязі.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції зазначив на
відсутність у позивача доказів на
підтвердження причинного зв'язку
смерті інваліда з одержаним каліцтвом
або іншим ушкодженням здоров'я. Також
зазначив, що обраний позивачем спосіб
захисту порушеного права є таким, що не
відповідає змісту прав Пенсійного
фонду України, щодо відшкодування
понесених ним витрат, оскільки Порядок
відшкодування Фондом соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному Фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання, затверджений постановою
правління Пенсійного Фонду України та
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві і
професійних захворювань України від
04.03.2003 року № 5-4/4, на який посилається
позивач, розрахований на відсутність
спору.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, позивач подав
апеляційну скаргу, в якій посилається
на порушення судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права. Просить скасувати постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 18.12.2013 р. та
прийняти нову, якою задовольнити
позовні вимоги у повному обсязі.

В обґрунтування своєї апеляційної
скарги позивач посилається на норми ст.
21 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» № 1105-XIV від
23.09.1999 р., якими на Фонд соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України покладено
обов'язок своєчасно та в повному обсязі
відшкодовувати шкоду, заподіяну
працівникові внаслідок ушкодження
його здоров'я або в разі його смерті,
виплачуючи йому або особам, які
перебували на його утриманні пенсію по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсію у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, та Порядок відшкодування
Фондом соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України
Пенсійному Фонду України витрат,
пов'язаних з виплатою пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання, затверджений постановою
правління Пенсійного Фонду України та
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві і
професійних захворювань України від
04.03.2003 року № 5-4/4 (далі Порядок), п. 4
якого визначено, що відшкодуванню
підлягають суми, що виплачуються,
зокрема, відповідно до Закону України
«Про пенсійне забезпечення», у тому
числі допомога на поховання сім'ї
померлого або особі, яка здійснила
поховання особи, яка отримувала пенсію
по інвалідності внаслідок трудового
каліцтва або професійного
захворювання.

Представники сторін до суду не прибули.
Про час та місце судового розгляду
сторони сповіщено належним чином.

Дослідивши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, суд апеляційної
інстанції дійшов висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 отримували пенсію по
інвалідності внаслідок трудового
каліцтва або професійного
захворювання призначену їм як
інвалідам ІІІ групи згідно Закону
України «Про пенсійне забезпечення».

ОСОБА_1 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, що
підтверджується копією свідоцтва про
смерть, виданого 23 вересня 2013 року
Жовтневим відділом державної
реєстрації актів цивільного стану
реєстраційної служби Криворізького
міського управління юстиції.

ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року, що
підтверджується копією свідоцтва про
смерть, виданого 28 серпня 2013 року
Жовтневим відділом державної
реєстрації актів цивільного стану
реєстраційної служби Криворізького
міського управління юстиції.

Позивачем виплачено родинам померлих
пенсіонерів допомогу на їх поховання, з
урахуванням витрат на доставку цієї
суми, в розмірі 852,29 грн.

Позивачем направлено для погодження до
відповідача акти щомісячної звірки
витрат за особовими справами
потерпілих, яким виплачено пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання за період з серпня по
жовтень 2013 року разом зі списком цих
осіб із зазначенням виплачених сум
допомоги на поховання (а.с. 4-10).

Відповідач не прийняв до відшкодування
суму витрат на виплату і доставку
допомоги на поховання ОСОБА_1 та ОСОБА_2
у розмірі 852,29 грн., які за життя
отримували пенсію по інвалідності.

Спірним питанням у справі є
правомірність дій відповідача, а саме,
відмова у відшкодуванні пенсійному
органу (позивачу) суми витрат,
виплачених особам, які здійснили
поховання пенсіонерів.

Статтею 1 Закону України від 14 січня 1998
року № 16/98-ВР «Основи законодавства
України про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування» (далі -
Закон № 16/98-ВР) встановлено, що
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування - це система
прав, обов'язків і гарантій, яка
передбачає надання соціального
захисту, що включає матеріальне
забезпечення громадян у разі хвороби,
повної, часткової або тимчасової
втрати працездатності, втрати
годувальника, безробіття з незалежних
від них обставин, а також у старості та
в інших випадках, передбачених законом,
за рахунок грошових фондів, що
формуються шляхом сплати страхових
внесків власником або уповноваженим
ним органом, громадянами, а також
бюджетних та інших джерел,
передбачених законом.

Відповідно до статті 4 цього Закону в
Україні залежно від страхового випадку
є такі види загальнообов'язкового
державного соціального страхування:
пенсійне страхування; страхування у
зв'язку з тимчасового втратою
працездатності та витратами,
зумовленими похованням; медичне
страхування; страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності; страхування на випадок
безробіття; інші види страхування,
передбачені законами України.
Відносини, що виникають за зазначеними
у частині першій цієї статті видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, регулюються
окремими законами, прийнятими
відповідно до цих Основ.

У статті 25 Закону №16/98-ВР перелічені
види соціальних послуг і матеріального
забезпечення за загальнообов'язковім
державним соціальним страхуванням. Усі
види страхування, крім медичного
включають в себе допомогу на поховання.
Так, зокрема, до пенсійного страхування
входить допомога на поховання
пенсіонерів; до страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням, -
допомога на поховання (крім поховання
пенсіонерів, безробітних та осіб, які
померли від нещасного випадку на
виробництві); до страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання - допомога
на поховання осіб, які померли
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання.

Пунктом 5 частинні статті 24 Закону
України від 23 вересня 1999 року №1105-XIV
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" (далі - Закон № 1105-XIV)
Фонд соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України (далі -
Фонд) зобов'язано співпрацювати з
фондами з інших видів соціального
страхування у фінансуванні заходів,
пов'язаних з матеріальним
забезпеченням та наданням соціальних
послуг застрахованим, у кожному
конкретному випадку спільно приймаючи
рішення щодо того, хто з них братиме
участь у фінансуванні цих заходів.

У статті 21 цього Закону визначено
соціальні послуги та виплати, які
здійснюються та відшкодовуються
Фондом. Так, у разі настання страхового
випадку він у встановленому законом
порядку повинен, зокрема, своєчасно та
в повному обсязі відшкодовувати шкоду,
заподіяну працівникові внаслідок
ушкодження його здоров'я або в разі
його смерті, виплачувати відповідні
кошти йому або особам, які перебували
на його утриманні; організовувати
поховавши померлого, відшкодовувати
вартість пов'язаних з цим ритуальних
послуг відповідно до місцевих умов.

Відповідно до частини 8 статті 34 Закону
№1105-ХЇУ у разі смерті потерпілого від
нещасного випадку або професійного
захворювання витрати на його поховання
несе" Фонд згідно з порядком,
визначеним Кабінетом Міністрів
України.

Порядок проведення витрат на поховання
у разі смерті потерпілого від
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання (далі -
Порядок), затверджений постановою
Кабінету Міністрів України від 11 липня
2001 року №826, регулює питання
відшкодування Фондом таких витрат
страхувальнику або сім'ї
застрахованого, чи іншій особі, яка
здійснювала поховання потерпілого, на
організацію поховання та пов'язаних з
цим ритуальних послуг. Витрати на
поховання провадяться у разі смерті
потерпілого, що настала за обставин, за
яких настає страховий випадок
державного соціального страхування
громадян від нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання, перелік яких наведено
Кабінетом Міністрів України (пункт 2
Порядку). Організація поховання
працівника, який загинув на
виробництві або помер у лікарні під час
лікування отриманої на виробництві
травми, проводиться страхувальником
(пункт 5 Порядку).

Згідно з абзацом 2 частини 9 статті 34
Закону №1105-ХІУ у разі смерті
потерпілого, який одержував страхові
виплати і не працював, розмір
відшкодування шкоди особам, зазначеним
у статті 33 цього Закону, визначається
виходячи із суми щомісячних страхових
виплат і пенсії, які одержував
потерпілий на день його смерті, з
відповідним коригуванням щомісячних
страхових виплат згідно із статтею 29
цього Закону. Причинний зв'язок смерті
потерпілого з одержаним каліцтвом або
іншим ушкодженням здоров'я має
підтверджуватися висновками
відповідних медичних закладів.

Зі змісту частини 4 статті 26 Закону
№16/98-ВР, частини 2 статті 24 Закону
№1105-ХІУ убачається: якщо після
призначення застрахованій особі
матеріальної допомоги чи надання
соціальних послуг між страховиками
виник спір щодо понесених витрат,
виплата здійснюється страховиком, до
якого звернулася застрахована особа.
При цьому неналежний страховик має
право звернутися до належного
страховика та відшкодувати понесені
ним витрати.

Аналіз норм Закону №1105-ХІУ, який
визначає правову основу, економічний
механізм та організаційну структуру
загальнообов'язкового державного
соціального страхування громадян від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, що призвели
до втрати працездатності або загибелі
застрахованих на виробництві осіб, та
зазначеного вище Порядку,
затвердженого на виконання частини 8
статті 34 цього Закону, дає підстави
вважати, що Фонд зобов'язаний
відшкодовувати виплачені іншими
страховиками суми допомоги на
поховання лише тих осіб, які померли
від нещасного випадку на виробництві
або професійного захворювання, тобто
за умови наявності причинного зв'язку
їх смерті з одержаним каліцтвом або
іншим ушкодженням здоров'я.

Отже, існує зобов'язання відшкодувати
виплачені іншими страховиками суми
допомоги на поховання лише тих осіб,
які померли від нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, за умови наявності
причинного зв'язку їх смерті з
одержаним каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров'я.

Перевіривши надані позивачем
документи колегія суддів зазначає на
відсутність у позивача доказів на
підтвердження причинного зв'язку
смерті інвалідів з одержаним каліцтвом
або іншим ушкодженням здоров'я, а тому
висновки суду першої про
безпідставність вимог позивача є
правомірним і відповідають вимогам
чинного законодавства, які регулюють
такі відносини.

Отже, рішення суду першої інстанції є
вірним по суті, що згідно норм ч. 2 ст. 200
КАС України виключає підстави для його
скасування.

На підставі вищевикладеного, суд
апеляційної інстанції вважає за
необхідне апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України в
Жовтневому районі м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області залишити
без задоволення, постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 18.12.2013 р. -
без змін.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206 КАС
України, суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в Жовтневому
районі м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області залишити
без задоволення.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
18.12.2013 р. у справі № 804/15826/13-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення їх копій
особам, які беруть участь у справі
відповідно до ч. 5 ст. 254 КАС України та
відповідно до ч.10 ст. 183-2 КАС України
оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Л.П. Туркіна

Суддя:
Ю.В. Дурасова

Суддя:
О.М. Панченко