Справа № 802/3808/14-а
Суддя: Вергелес Андрій Валерійович
Дата ухвалення: 2014-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

27 листопада 2014 р.
Справа № 802/3808/14-а

Вінницький окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді:
Вергелеса Андрія Валерійовича,

за участю:

секретаря судового засідання:
Федчук Тетяни Юріївни

представника позивача:
ОСОБА_1

відповідача: не
з'явився

представника відповідача:
Гнатюка О.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні матеріали справи

за позовом: ОСОБА_3

до: головного спеціаліста відділу
оперативного контролю за дотриманням
земельного законодавства державної
інспекції сільського господарства у
Вінницькій області Лозенка Юрія
Івановича, Державної інспекції
сільського господарства у Вінницькій
області

про: визнання незаконними дій та
скасування припису

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного
адміністративного суду звернувся
ОСОБА_3 з адміністративним позовом до
головного спеціаліста відділу
оперативного контролю за дотриманням
земельного законодавства державної
інспекції сільського господарства у
Вінницькій області Лозенка Юрія
Івановича про визнання незаконними дій
та скасування припису.

27 листопада 2014 року в судовому
засіданні в якості другого відповідача
залучено Державну інспекцію
сільського господарства у Вінницькій
області.

Позовні вимоги обґрунтовані наступним.

Головним спеціалістом відділу
оперативного контролю за дотриманням
земельного законодавства Державної
інспекції сільського господарства у
Вінницькій області Лозенко Ю.І.
проведено позапланову перевірку
дотримання вимог земельного
законодавства громадянином ОСОБА_3 при
використанні земельної ділянки площею
26, 4383 га на території Човновицької
сільської ради Оратівського району
Вінницької області. За результатами
перевірки відповідачем складено акт
обстеження земельної ділянки №55/14 від
02 липня 2014 року та акт перевірки
дотримання вимог земельного
законодавства від 02 липня 2014 року. У
зв'язку з чим винесено припис
реєстраційний №000266/14 від 02 липня 2014
року, відповідно до якого приписано в
30-денний термін усунути порушення
вимог земельного законодавства, а саме
привести земельну ділянку у стан
придатний для подальшого використання
за цільовим призначенням. Позивач
вважає дії відповідача щодо складання
акту обстеження земельної ділянки №55/14
від 02.07.2014р і акту перевірки дотримання
вимог земельного законодавства від
02.07.2014 року незаконними та просить
скасувати припис реєстраційний №000266/14
від 02 липня 2014 року.

Представник позивача в судовому
засіданні надав пояснення, що повністю
відтворюють зміст позовної заяви,
позовні вимоги підтримав та просив їх
задовольнити.

Відповідач - головний спеціаліст
відділу оперативного контролю за
дотриманням земельного законодавства
державної інспекції сільського
господарства у Вінницькій області
Лозенко Юрія Івановича в судове
засідання не з`явився. Ухвалою від 20
листопада 2014 року його особисту участь
в судове засідання 27 листопада 2014 року
було визнано обов`язковою. Про дату, час
та місце судового розгляду справи
відповідач повідомлявся належним
чином.

Представник відповідача - Державної
інспекції сільського господарства у
Вінницькій області в судовому
засіданні заперечував щодо позовних
вимог. Надав пояснення, що при
проведенні та оформленні результатів
перевірки, зокрема при складенні акту
обстеження земельної ділянки №55/14 від
02 липня 2014 року, акту перевірки
дотримання вимог земельного
законодавства від 02 липня 2014 року та
припису реєстраційний №000266/14 від 02
липня 2014 року інспекція діяла згідно із
нормами чинного законодавства на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України, а тому
адміністративний позов не підлягає
задоволенню.

Заслухавши пояснення представника
позивача, заперечення представника
відповідача, оцінивши надані у справу
докази, надавши їм юридичну оцінку, суд
прийшов до висновку, що позов є
необґрунтованим та не підлягає
задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що на підставі
постанови прокуратури Оратівського
району про проведення перевірки у
порядку нагляду за додержанням та
застосуванням законів від 14.05.2014р.
№(02-15)658 вих.-14, доручення прокуратури
Оратівського району від 26.05.2014р. №(02-15)710
вих-14, доручення прокуратури
Вінницької області від 02.06.2014р.
№05/3-443вих-14 Державною інспекцією
сільського господарства у Вінницькій
області видано наказ від 12.06.2014р. №927 на
проведення позапланової перевірки.
Відповідно до наказу від 12.06.2014р. №927
головним спеціалістом відділу
оперативного контролю за дотриманням
земельного законодавства Державної
інспекції сільського господарства у
Вінницькій області Лозенко Ю.І.
проведено позапланову перевірку
дотримання вимог земельного
законодавства громадянином ОСОБА_3 при
використанні земельної ділянки площею
26, 4383 га на території Човновицької
сільської ради Оратівського району
Вінницької області.

За результатами позапланової
перевірки складено акт обстеження
земельної ділянки від 02 липня 2014 року
№55/14, акт перевірки дотримання вимог
земельного законодавства від 02 липня
2014 року, припис від 02 липня 2014 року
реєстраційний №000266/14.

При обстеженні земельної ділянки
встановлено факт механізованого
обробітку ґрунту у вигляді дискування,
культивації загальною площею 26, 4383 га, в
тому числі проведення посівів
сільськогосподарських культур:
соняшнику площею 18, 4383 га та кукурудзи
площею 8, 0 га.

За результатами перевірки встановлено,
що громадянином ОСОБА_3 на території
Човновицької сільської ради, за межами
населеного пункту с. Закриниччя
Оратівського району знаходиться
земельна ділянка
сільськогосподарського призначення
сільськогосподарських угідь (пасовище)
площею 26,4383 га, в тому числі 6,0705 га -
пам'ятка археології місцевого
значення: поселення черняхівської
культури III-IV ст. н.е., на частину якої
розмірами 300x300 м, встановлені обмеження
відповідно до закону України «Про
охорону культурної спадщини», про що
зазначено в договорі оренди землі від
12.10.2012 року та охоронному договорі на
пам'ятку культурної спадщини від 28.12.2011
року №40/11.

Право користування земельною ділянкою
посвідчується договором оренди землі
укладеним 12.10.2012 року між жителем с.
Скоморошки ОСОБА_3 та Оратівською
райдержадміністрацією строком на 49
(сорок дев'ять) років, відповідно до
розпорядження голови Оратівської
райдержадміністрації №393 від 04.10.2012
року «Про затвердження проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки в оренду гр. ОСОБА_3 для ведення
фермерського господарства за межами с.
Закриниччя на території Човновицької
сільської ради Оратівського району
Вінницької області», державна
реєстрація якого проведена
Реєстраційною службою Оратівського
РУЮ 09.12.2013 року, про що свідчить Витяг з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майне про реєстрацію іншого
речового права №15468930 від 26.12.2013 року.

11 липня 2014 року до державної інспекції
сільського господарства у Вінницькій
області надійшла скарга від
громадянина ОСОБА_3 на дії головного
спеціаліста відділу оперативного
контролю за дотриманням земельного
законодавства державної інспекції
сільського господарства у Вінницькій
області Лозенка Юрія Івановича, який
вручив припис від 02 липня 2014 року
реєстраційний №000266/14 громадянину
ОСОБА_3

Рішенням від 30 липня 2014 року №7/14 припис
від 02 липня 2014 року реєстраційний
№000266/14 залишено без змін.

Рішенням Державної інспекції
сільського господарства України від 08
вересня 2014 року №16/14 рішення від 30
липня 2014 року №7/14 щодо розгляду скарги
на дії державного інспектора
сільського господарства у Вінницькій
області Лозенка Ю.І., який вручив припис
залишено без змін. Припис від 02 липня
2014 року реєстраційний №000266/14 залишено
без змін.

Вирішуючи спір по суті, суд виходив із
наступного.

Відповідно до ст. 14 Конституції
України, земля є основним національним
багатством, що перебуває під особливою
охороною держави. Право власності на
землю гарантується. Це право
набувається і реалізується
громадянами, юридичними особами та
державою виключно відповідно до
закону.

Згідно зі ст. 24 Закону України «Про
прокуратуру», у разі виявлення в
діянні посадової особи або громадянина
ознак адміністративного
правопорушення прокурор, його перший
заступник, заступник виносить
мотивовану постанову про ініціювання
притягнення особи до адміністративної
відповідальності.

Постанова про ініціювання притягнення
особи до адміністративної
відповідальності підлягає розгляду
повноважною посадовою особою або
відповідним органом у 10-денний строк з
дня її надходження, якщо інше не
встановлено законом. У постанові
прокурора обов'язково зазначається,
ким і яке положення закону порушене та
в чому полягає порушення.

Указом Президента України від 13.04.2011 №
459/2011 затверджене Положення про
Державну інспекцію сільського
господарства України
(Держсільгоспінспекція України), яка є
центральним органом виконавчої влади,
діяльність якого спрямовується і
координується Кабінетом Міністрів
України через Міністра аграрної
політики та продовольства України,
входить до системи органів виконавчої
влади і забезпечує реалізацію
державної політики у сфері нагляду
(контролю) в агропромисловому
комплексі.

Держсільгоспінспекція України у своїй
діяльності керується Конституцією та
законами України, актами Президента
України та Кабінету Міністрів України,
наказами Міністерства аграрної
політики та продовольства України
(Мінагрополітики України), іншими
актами законодавства України,
дорученнями Президента України та
Міністра.

В силу пункту 5 Положення про Державну
інспекцію сільського господарства
України, Держсільгоспінспекція
України та її посадові особи в межах
своїх повноважень мають право, серед
іншого, складати акти перевірок,
протоколи про адміністративні
правопорушення та розглядати
відповідно до законодавства справи про
адміністративні правопорушення,
давати обов'язкові для виконання
приписи (розпорядження), а також
подавати в установленому
законодавством порядку до відповідних
органів матеріали перевірок для
притягнення винних осіб до
відповідальності; безперешкодно
обстежувати в установленому
законодавством порядку підприємства,
установи та організації усіх форм
власності, що перебувають у власності
та користуванні юридичних і фізичних
осіб, для проведення перевірок з
питань, що належать до компетенції
Держсільгоспінспекції України;
отримувати в установленому
законодавством порядку від
центральних і місцевих органів
виконавчої влади, виконавчих органів
Автономної Республіки Крим, органів
місцевого самоврядування, підприємств,
установ та організацій незалежно від
форми власності документи, матеріали
та іншу інформацію, необхідну для
виконання покладених на
Держсільгоспінспекцію України
завдань; звертатися до органів
прокуратури з клопотанням про подання
позову до суду щодо відшкодування
втрат сільськогосподарського і
лісогосподарського виробництва, а
також повернення самовільно чи
тимчасово зайнятих земельних ділянок,
строк користування якими закінчився;
викликати громадян, у тому числі
посадових осіб, для отримання від них
усних або письмових пояснень з питань,
пов'язаних з порушенням земельного
законодавства.

Положеннями статті 9 Закону України
"Про державний контроль за
використанням та охороною земель"
визначено, що Державний контроль за
використанням та охороною земель,
дотриманням вимог законодавства
України про охорону земель і
моніторинг ґрунтів здійснюються,
зокрема, шляхом проведення перевірок.

За правилами частини 2 статті 188
Земельного кодексу України порядок
здійснення державного контролю за
використанням та охороною земель
встановлюється законом, яким є Закон
України "Про державний контроль за
використанням та охороною земель".

Статтею 10 Закону України "Про державний
контроль за використанням та охороною
земель" передбачено, що державні
інспектори у сфері державного контролю
за використанням та охороною земель і
дотриманням вимог законодавства
України про охорону земель мають право,
зокрема: безперешкодно обстежувати в
установленому законодавством порядку
земельні ділянки, що перебувають у
власності та користуванні юридичних і
фізичних осіб, перевіряти документи
щодо використання та охорони земель;
давати обов'язкові для виконання
вказівки (приписи) з питань
використання та охорони земель і
дотримання законодавства про охорону
земель відповідно до їх повноважень;
складати акти перевірок чи протоколи
про адміністративні правопорушення у
вказаній сфері та розглядати
відповідно до вимог чинного
законодавства про адміністративні
правопорушення.

Наведена норма права також
співвідноситься з приписами частини 1
статті 144 Земельного кодексу України,
відповідно до якої у разі виявлення
порушення земельного законодавства
державний інспектор сільського
господарства, державний інспектор з
охорони довкілля складає протокол про
порушення та видає особі, яка допустила
порушення, вказівку про його усунення у
30-денний строк. Якщо особа, яка
допустила порушення земельного
законодавства, не виконала протягом
зазначеного строку вказівки
державного інспектора щодо припинення
порушення земельного законодавства,
державний інспектор сільського
господарства, державний інспектор з
охорони довкілля відповідно до закону
накладає на таку особу адміністративне
стягнення та повторно видає вказівку
про припинення правопорушення чи
усунення його наслідків у 30-денний
строк.

Отже, Державна інспекція сільського
господарства України через свої
територіальні підрозділи здійснює
державний нагляд (контроль) у частині
дотримання земельного законодавства,
використання та охорони земель усіх
категорій та форм власності та має
право проводити перевірки дотримання
вимог земельного законодавства,
проведення яких є також і обов'язком у
випадку виявлення порушень в сфері
земельних правовідносин.

Стосовно вимоги позивача про визнання
дій по складанню акта обстеження
земельної ділянки №55/14 від 02.07.2014р і
акту перевірки дотримання вимог
земельного законодавства від 02.07.2014
року незаконними, суд зазначає
наступне.

Процедура планування та здійснення
планових та позапланових заходів
державного нагляду (контролю) з питань
перевірки стану дотримання суб'єктами
господарювання вимог земельного
законодавства, використання та охорони
земель усіх категорій та форм
власності, які використовуються ними у
процесі ведення господарської
діяльності, визначає організаційні
заходи, які необхідно здійснити перед
початком проведення перевірок,
загальні вимоги до їх здійснення, а
також вимоги до оформлення матеріалів
за результатами проведених перевірок
визначена Порядком планування та
здійснення контрольних заходів з
питань перевірки стану дотримання
суб'єктами господарювання вимог
земельного законодавства,
затвердженим Наказом Міністерства
аграрної політики та продовольства
України від 25.02.2013 N 132, зареєстрованим в
Міністерстві юстиції України 14 березня
2013 р. за N 412/22944 (далі - Порядок
планування та здійснення контрольних
заходів).

Статтею 11 Закону України "Про державний
контроль за використанням та охороною
земель" державні інспектори у сфері
державного контролю за використанням
та охороною земель зобов'язані
додержуватися Конституції України,
законів України, актів Президента
України та Кабінету Міністрів України,
інших нормативно-правових актів.

За невиконання або неналежне виконання
обов'язків державні інспектори у сфері
державного контролю за використанням
та охороною земель несуть
відповідальність згідно із законом.

Обстеження земельних ділянок, які
використовуються суб'єктами
господарювання, що перевіряються,
здійснюються інспекційними органами
під час проведення планових та
позапланових заходів у разі, якщо це
пов'язано із необхідністю:

визначення розміру шкоди, заподіяної
внаслідок самовільного зайняття
земельних ділянок, використання
земельних ділянок не за цільовим
призначенням, зняття та перенесення
ґрунтового покриву (родючого шару
ґрунту) земельних ділянок без
спеціального дозволу;

перевірки умов зняття, збереження і
використання родючого шару ґрунту,
визначених у відповідному проекті
землеустрою, стану проведення
рекультивації порушених земель;

визначення розміру збитків, завданих
унаслідок не проведення робіт з
рекультивації порушених земель;

підготовки матеріалів з питань:

визначення розміру збитків, завданих
суб'єктам господарювання (власникам та
користувачам земельних ділянок)
внаслідок вилучення (викупу) та
тимчасового зайняття земельних
ділянок, що перебувають у їх власності
чи користуванні, встановлення обмежень
щодо їх використання, погіршення
якості ґрунтового покриву та інших
корисних властивостей земельних
ділянок або приведення їх у
непридатний для використання стан та
неодержання доходів у зв'язку з
тимчасовим невикористанням земельних
ділянок;

прийняття в експлуатацію
меліоративних систем і
рекультивованих земель, захисних
лісонасаджень, протиерозійних
гідротехнічних споруд та інших
об'єктів, які споруджуються з метою
підвищення родючості ґрунтів та
забезпечення охорони земель (пункт 5.9
Порядку планування та здійснення
контрольних заходів).

Пунктом 5.10 Порядку планування та
здійснення контрольних заходів
передбачено, що державні інспектори, а
також суб'єкти господарювання, що
перевіряються, мають право фіксувати
процес проведення відповідного заходу
чи кожну окрему дію засобами аудіо- та
відеотехніки, не перешкоджаючи при
цьому здійсненню заходу.

Відповідно до п. 6 Порядку планування та
здійснення контрольних заходів за
результатами здійснення
планових/позапланових перевірок
складаються акт перевірки дотримання
вимог земельного законодавства та акт
обстежень земельних ділянок.

Таким чином, суд вважає дії відповідача
щодо складання акту обстеження
земельної ділянки №55/14 від 02.07.2014р і
акту перевірки дотримання вимог
земельного законодавства від 02.07.2014
року є правомірними.

Щодо вимоги позивача про скасування
припису реєстраційний №000266/14 від 02
липня 2014 року, суд зважає на таке.

Статтею 20 ЗК України передбачено, що
зміна цільового призначення земельних
ділянок здійснюється за проектами
землеустрою щодо їх відведення.

Відповідно до ч. 5 ст. 20 ЗК України
земельні ділянки
сільськогосподарського призначення
використовуються їх власниками або
користувачами виключно в межах вимог
щодо користування землями певного виду
використання, встановлених статтями 31,
33-37 цього Кодексу.

В силу положень п. а ч. 1 ст. 96 ЗК України
землекористувачі зобов'язані
забезпечувати використання землі за
цільовим призначенням та за свій
рахунок приводити її у попередній стан
у разі незаконної зміни її рельєфу, за
винятком випадків незаконної зміни
рельєфу не власником такої земельної
ділянки.

В матеріалах справи міститься
охоронний договір на пам'ятку
культурної спадщини від 29 грудня 2011
року №40/11 м. Вінниця укладений між
управлінням культури і туризму
Вінницької обласної державної
адміністрації (орган охорони) та ОСОБА_3
- користувач (власник). Відповідно до п.
1, 2 договору користувач (власник) бере
на себе зобов'язання щодо охорони
(частини пам'ятки) пам'ятки археології
місцевого значення - поселення
черняхівської культури 3-4 ст. ст. н.е.,
розміри 300*300м. в с. Закриниччя на термін
дії оренди (49 років). Пунктом 5 договору
передбачено обов'язок користувача
(власника) використовувати (частини
пам'ятки) пам'ятки археології місцевого
значення - поселення черняхівської
культури 3-4 ст. ст. н.е., розміри 300*300м
виключно під ведення фермерського
господарства. Пунктом 13 договору
зазначено інші умови: 13.2 не проводити
на них глибокої оранки більше ніж 20 см.;
13.3 не проводити ніяких земляних робіт
як на самих землях, так і в межах їх
охоронних зон - 50 метрів навколо
пам'ятки; 13.5 не проводити ніяких
насаджень на території пам'ятки та її
охоронної зони без письмової на це
згоди органу охорони культурної
спадщини.

В пункті 15 договору оренди земельної
ділянки від 12 жовтня 2012 року зазначено,
що земельна ділянка передається в
оренду, для випасання худоби. В
порушення вимог пункту 15 договору
оренди земельної ділянки від 12 жовтня
2012 року, позивачем земельна ділянка
використовується як
сільськогосподарські угіддя - рілля
для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва, а
саме проведені механізовані роботи у
вигляді дискування, культивації та
здійснено посіви
сільськогосподарських культур -
соняшнику площею 18, 4383 га та кукурудзи
площею 8, 0 га, що не відповідає
цільовому призначенню земельної
ділянки.

Істотними умовами договору оренди
землі є, зокрема умови використання та
цільове призначення земельної
ділянки, яка передається в оренду (ст. 15
Закону України «Про оренду землі»).

Позивачем в порушення вимог охоронного
договору від 29 грудня 2011 року №40/11,
ст.ст. 20, 96 Земельного кодексу України,
договору оренди земельної ділянки від
12 жовтня 2012 року, ст. 15 Закону України
«Про оренду землі» земельну ділянку
використано не за цільовим
призначенням. В зв'язку з чим припис
реєстраційний №000266/14 від 02 липня 2014
року винесений на підставі, у межах
повноважень та у спосіб визначений
чинним законодавством.

Крім того, суд не приймає до уваги
посилання позивача на непред`явлення
державним інспектором направлення на
проведення перевірки та службового
посвідчення, оскільки формальні
порушення не можуть бути підставою для
скасування правильного по суті рішення
та звільнення від обов'язків щодо
використання земельної ділянки за
цільовим призначенням.

Відповідно до положень, закріплених
статтею 11 КАС України, розгляд і
вирішення справ в адміністративних
судах здійснюються на засадах
змагальності сторін та свободи в
наданні ними суду своїх доказів і у
доведенні перед судом їх
переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, а суд згідно ст.
86 КАС України оцінює докази, які є у
справі, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні.

Згідно з ч. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 2 КАС
України, у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони: 1) на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; 2) з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано; 3)
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії); 4)
безсторонньо (неупереджено); 5)
добросовісно; 6) розсудливо; 7) з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи всім формам
дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); 9) з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; 10) своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

В судовому засіданні встановлено, що
всі дії відповідача, пов'язані з
предметом даного позову, відповідають
критеріям щодо правомірності в
контексті статті 2 КАС України.

Перевіривши юридичну та фактичну
обґрунтованість доводів сторін,
оцінивши докази суб'єкта владних
повноважень на підтвердження
правомірності прийняття оскаржуваного
припису та докази, надані позивачем,
суд приходить до висновку про
відсутність підстав для визнання
неправомірним та скасування припису
реєстраційний №000266/14 від 02 липня 2014
року, а тому заявлений
адміністративний позов задоволенню не
підлягає.

Відповідно до ч. 2 ст. 94 КАС України, якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони - суб'єкта владних повноважень,
суд присуджує з іншої сторони всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати, пов'язані
із залученням свідків та проведенням
судових експертиз. Зважаючи на
відсутність в матеріалах справи
документів на підтвердження
відповідних судових витрат, судові
витрати стягненню з позивача не
підлягають.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163,
167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного
позову відмовити повністю.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили в порядку,
визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України,
апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Якщо
суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя
Вергелес Андрій Валерійович