Справа № 2а-11754/10/1370
Суддя: Ніколін В.В.
Дата ухвалення: 2014-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2014 р.
Справа № 10388/11

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду в
складі:

головуючого судді
Ніколіна В.В.,

суддів
Гінди О.М., Качмара В.Я.,

розглянувши у порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу Державної податкової інспекції
у Дрогобицькому районі Львівської
області на постанову Львівського
окружного адміністративного суду від
07.02.2010 року у справі за позовом
Закритого акціонерного товариства
«Галка - Дрогобич» до Державної
податкової інспекції у Дрогобицькому
районі Львівської області про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИЛА :

ЗАТ «Галка - Дрогобич» 10.12.2010року
звернулося до суду з позовом до
Державної податкової інспекції у
Дрогобицькому районі Львівської
області, в якому просить скасувати
повністю податкове повідомлення -
рішення від 08 листопада 2010 року
№/0, яким визначено суму
податкового зобов'язання (штраф) в
розмірі 3817, 73 грн. ( 50% від суми
узгодженого податкового зобов'язання).

В позові ЗАТ «Галка - Дрогобич»
покликається на те, що товариство
самостійно сплатило узгоджену суму
податкового зобов'язання з податку на
додану вартість за Декларацією з
податку на додану вартість за серпень
2009 року (№ від 21 вересня 2009 року) у
сумі 24 408, 00 грн., що підтверджується
платіжним дорученням № 433 від 30 вересня
2009 року на вказану суму. Податковим
органом протиправно зараховано в
рахунок погашення податкового боргу
товариства з податку на додану
вартість, визначеного в Декларації з
податку на додану вартість за серпень
2009 року (№ від 21 вересня 2009 року),
кошти, перераховані за платіжним
дорученням № 958 від 29.10.2010 року, в якому
було вказано призначення платежу «ПДВ
за вересень 2010 року». Оскільки ні
Законом України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовим
фондами» № 2181 - III від 21.12.2000 року, ні
Законом України «Про державну
податкову службу» від 04 грудня 1990 року
за № 509 - XII не передбачено права чи
обов'язку податкового органу змінювати
призначення платежу, визначеного
платником податків, вважає висновок
відповідача про порушення товариством
граничних термінів сплати узгодженої
суми податкового зобов'язання і
застосування штрафних санкцій
безпідставним і таким, що не відповідає
фактичним обставинам справи. З
урахуванням цього, податкове
повідомлення-рішення від 08 листопада
2010 року №/0 підлягає скасуванню.

Оскаржуваною постановою Львівського
окружного адміністративного суду від
07.02.2010 року позовну заяву ЗАТ «Галка -
Дрогобич» до Державної податкової
інспекції у Дрогобицькому районі
Львівської області про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення -
задоволено. Визнано протиправним
податкове повідомлення - рішення ДПІ у
Дрогобицькому районі Львівської
області № /0 від 08 листопада 2010
року.

Вимоги за апеляційною скаргою
відповідач обґрунтовує тим, що
відповідно до картки особового рахунку
платника з податку на додану вартість
за ЗАТ «Галка - Дрогобич» рахується
податковий борг згідно Декларації з
податку на додану вартість за серпень
2009 року, в рахунок погашення якого
податковим органом відповідно до
абзацу другого підпункту 16.3.3 пункту 16.3
статті 6 Закону України «Про порядок
погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними
цільовим фондами» № 2181 - III від 21.12.2000
року самостійно здійснено розподіл
сплачених позивачем коштів за
платіжним дорученням № 958 від 29.10.2010
року. За несвоєчасну сплату узгодженої
суми податкового зобов'язання по
податку на додану вартість позивачу в
автоматизованому режимі нарахована
штрафна санкція у встановленому
підпунктом 17.1.7 статті 17 Закону України
№ 2181 - III розмірі - 50% такої суми - 3817, 73
грн. Вважає податкове повідомлення -
рішення від 08 листопада 2010 року
№/0 законним. Просила у
задоволенні позову відмовити.

Сторони по справі належним чином судом
були повідомлені, однак з невідомих для
суду причин не з'явилися в зал судового
засідання, а тому відповідно до ч. 1 ст.
197 КАС України суд апеляційної
інстанції може розглянути справу в
порядку письмового провадження за
наявними у справі матеріалами, якщо
справу може бути вирішено на основі
наявних у ній доказів, у разі
неприбуття жодної з осіб, які беруть
участь у справі, у судове засідання,
хоча вони були належним чином
повідомлені про дату, час і місце
судового засідання.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги у їх сукупності,
колегія суддів приходить до
переконання, що подана скарга не
підлягає задоволенню з наступних
мотивів.

Задовольняючи позов суд першої
інстанції виходив з того, що оскільки
чинним законодавством не передбачено
застосування спеціальних заходів
відповідальності за порушення
платником податків вимог щодо
першочергового погашення податкового
боргу та виконання податкових
зобов'язань у порядку календарної
черговості їх виникнення, орган
державної податкової служби без
достатніх на те правових підстав,
самостійно змінивши призначення
платежу, визначене платником податків
у платіжних дорученнях, не врахувавши
факт самостійної сплати ЗАТ «Галка -
Дрогобич» узгодженого податкового
зобов'язання з податку на додану
вартість за Декларацією з податку на
додану вартість за серпень 2009 року
(№ від 21 вересня 2009 року) у повному
розмірі 24 408,00 грн. згідно платіжного
доручення № 433 від 30 вересня 2009 року,
незаконно застосував до позивача
відповідальність, передбачену
підпунктом 17.1.7 пункту 17.1 статті 17
Закону № 2181 -III від 21 грудня 2000 року.
Доводи відповідача про законність
висновків податкового органу,
встановленого в ході перевірки і
відображеного в Акті № 1263/15 - 2 від 05.11.2010
року, а також правомірності прийняття
податкового повідомлення - рішення №
/0 від 08 листопада 2010 року не
відповідають фактичним обставинам
справи та спростовуються зібраними по
справі доказами.

Такі висновки суду першої інстанції, на
думку колегії суддів, відповідають
нормам матеріального права.

Як вбачається з матеріалів справи, що
за результатами проведеної ДПІ у
Дрогобицькому районі Львівської
області 05 листопада 2010 року
документальної невиїзної (камеральної)
перевірки дотримання ЗАТ «Галка -
Дрогобич» вимог підпункту 5.3.1 пункту 5.3
статті 5 Закону України «Про порядок
погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними
цільовим фондами» № 2181 - III від 21 грудня
2000 року складено Акт № 1263/15 - 2, яким
встановлено порушення товариством
вимог підпункту 5.3.1 пункту 5.3 статті 5
Закону України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовим
фондами» № 2181 - III від 21.12.2000 року, а саме
- затримка на 394 календарних днів
граничного строку сплати узгодженого
суми податкового зобов'язання за
серпень 2009 року з податку на додану
вартість у розмірі 24408,00 грн.

На підставі вказаного Акту
відповідачем 08 листопада 2010 року
винесено податкове повідомлення -
рішення за № №/0, яким встановлено
суму податкового зобов'язання (штраф) у
розмірі 3817,73 грн. (50% від суми
узгодженого податкового зобов'язання)
на підставі підпункту 17.1.7 пункту 17.1
статті 17 Закону № 2181 - III.

На момент виникнення спірних
правовідносин спеціальним законом з
питань оподаткування, який
установлював порядок погашення
зобов'язань юридичних або фізичних
осіб перед бюджетами та державними
цільовими фондами з податків і зборів
(обов'язкових платежів), нарахування і
сплати пені та штрафних санкцій, що
застосовувалися до платників податків
контролюючими органами, у тому числі за
порушення у сфері
зовнішньоекономічної діяльності, та
визначав процедуру оскарження дій
органів стягнення був Закон України
«Про порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовим фондами» № 2181-III
від 21 грудня 2000 року з наступними
змінами і доповненнями (далі - Закон №
2181-ІЙ).

Відповідно до підпункту 7.7 статті 7
Закону № 2181 - III податковий борг
погашається попередньо погашенню
податкових зобов'язань, які не є
податковим боргом, у порядку
календарної черговості його
виникнення, а в разі одночасного його
виникнення за різними податками,
зборами (обов'язковими платежами) - у
рівних пропорціях.

У відповідності до вимог підпункту 7.1.1
пункту 7.1 статті 7 Закону № 2181 - III
джерелами самостійної сплати
податкових зобов'язань або погашення
податкового боргу платника податків є
будь - які власні кошти, у тому числі
отримані від продажу товарів (робіт,
послуг), майна і немайнових цінностей,
випуску цінних паперів, у тому числі
корпоративних прав, отримані у позику
(кредит), а також з інших джерел з
урахуванням особливостей, визначених
цією статтею. Отже, грошовий платіж є
єдиною формою сплати податкових
зобов'язань і погашення податкового
боргу.

Згідно пункту 6 статті 7 Закону України
«Про Національний банк України» від 20
травня 1999 року за № 679 - XIV з наступними
змінами та доповненнями, Національний
банк України визначає систему, порядок
і форми платежів, у тому числі між
банками.

Пунктом 1.7 Інструкції про безготівкові
розрахунки в Україні в національній
валюті, затвердженої Постановою
Правління Національного банку України
від 21 січня 2004 року № 22 і
зареєстрованої в Міністерстві юстиції
України 29 березня 2004 року за № 377/8976, з
наступними змінами та доповненнями,
передбачено, що кошти з рахунків
клієнтів банки списують лише за
дорученнями власників цих рахунків
(включаючи договірне списання коштів
згідно з главою 6 цієї Інструкції) або
на підставі платіжних вимог стягувачів
у разі примусового списання коштів
згідно з главою 5 цієї Інструкції.
Згідно пункту 3.8 цієї Інструкції,
реквізит «Призначення платежу»
платіжного доручення заповнюється
платником так, щоб надавати повну
інформацію про платіжні документи, на
підставі яких здійснюється
перерахування коштів отримувачу.
Повноту інформації визначає платник з
урахуванням вимог законодавства
України. Платник відповідає за дані, що
зазначені в реквізиті платіжного
доручення «Призначення платежу». Банк
перевіряє заповнення цього реквізиту
на відповідність вимогам, викладеним у
цій главі, лише за зовнішніми ознаками.

З урахуванням вищевикладеного, право
визначати призначення платежу
відповідно до чинного законодавства
України належить виключно платнику
податку, а тому суми податкових
зобов'язань або податкового боргу, з
урахуванням вимог підпункту 16.5.2 пункту
16.5 статті 16 Закону України № 2181 - III,
слід вважати сплаченими у день
реєстрації банківською установою
платіжного документа із зазначеним у
ньому призначенням платежу на сплату
відповідних податкових зобов'язань або
податкового боргу, визначених
платником податків.

Судом встановлено, що у відповідності
до вимог підпункту 5.3.1 пункту 5 статті 5
Закону № 2181-III ЗАТ «Галка - Дрогобич» в
межах граничного строку сплати
податкового зобов'язання самостійно
сплатило узгоджену суму податкового
зобов'язання з податку на додану
вартість за Декларацією з податку на
додану вартість за серпень 2009 року
(№ від 21 вересня 2009 року) у розмірі
24 408,00 грн., підтвердженням чого є
платіжне доручення № 433 від 30 вересня
2009 року, сума платежу - 24 408,00 грн.,
призначення платежу «ПДВ за серпень 2009
року».

Відповідно до підпункту 4.1.1 пункту 4.1
статті 4 Закону України № 2181 - III платник
податків самостійно обчислює суму
податкового зобов'язання, яку зазначає
у податковій декларації, крім випадків,
передбачених підпунктом «г» підпункту
4.2.2 пункту 4.2, а також пунктом 4.3 цієї
статті.

Податкова декларація, у відповідності
до підпункту «а» підпункту 4.1.4 пункту 4.1
статті 4 цього ж Закону, подається за
базовий податковий (звітний) період, що
дорівнює у даній ситуації,
календарному місяцю (у тому числі при
сплаті місячних авансових внесків), -
протягом 20 календарних, днів, наступних
за останнім календарним днем звітного
(податкового) місяця.

Згідно пункту 5.1 статті 5 згаданого
Закону, податкове зобов'язання,
самостійно визначене платником
податків у податковій декларації,
вважається узгодженим з дня подання
такої податкової декларації. Платник
податків, як передбачено першим
абзацом підпункту 5.3.1 пункту 5.3 статті 5
цього ж Закону, зобов'язаний самостійно
сплатити суму податкового
зобов'язання, зазначене у поданій ним
податковій декларації, протягом десяти
календарних днів, наступних за
останнім днем відповідного граничного
строку, передбаченого підпунктом 4.1.4
пункту 4.1 статті 4 цього Закону для
подання податкової декларації.

Матеріалами справи, а саме: зведеною
відомістю проведених ЗАТ «Галка -
Дрогобич» платежів по установах банку,
підтверджується, що у жовтні 2010 року
податковий борг за Декларацією з
податку на додану вартість за серпень
2009 року (№ від 21 вересня 2009 року)
товариством не погашався. Проте з Акту
перевірки вбачається, що податковим
органом зараховано в рахунок погашення
податкового боргу товариства,
визначеного в Декларації з податку на
додану вартість за серпень 2009 року (№
від 21 вересня 2009 року) (граничний
термін сплати - 30 вересня 2009 року),
сплачені платником податку 29.10.2010 року
кошти в сумі 7635,45 грн. за платіжним
дорученням № 958 від 29.10.2010 року. На
підставі цього податковим органом
зроблено висновок про затримку
позивачем сплати узгодженої суми
податкового зобов'язання на вказану
суму на 394 календарних днів.

Такий висновок ДПІ у Дрогобицькому
районі Львівської області не
відповідає фактичним обставинам
справи, оскільки самостійне
зарахування відповідачем сплаченої
платником податку суми у рахунок
податкового боргу, які не вказані в
призначенні платежу під час
перерахування платником податків
коштів до бюджету за вищевказаними
платіжними дорученнями, відбулося в
результаті зміни податковим органом
призначення платежу у цих платіжних
дорученнях, що суперечить чинному
законодавству.

Законом України № 2181-III визначено
вичерпний перелік заходів, які
вживаються контролюючим органом з
метою погашення платниками податків
податкового боргу, серед яких немає
зміни призначення платежу, самостійно
визначеного платником податків.

Не передбачено таких повноважень у
відповідача і Законом України «Про
державну податкову службу» від 04
грудня 1990 року за № 509 - XII.

Отже, у разі недотримання платником
податків порядку погашення
податкового боргу та виконання
податкових зобов'язань, передбачених
пунктом 7.7 статті 7 Закону України
№2181-111, податковий орган не наділений
правом чи обов'язком змінювати
призначення платежу, визначеного
платником податків. Оскільки чинним
законодавством не передбачено
застосування спеціальних заходів
відповідальності за порушення
платником податків вимог щодо
першочергового погашення податкового
боргу та виконання податкових
зобов'язань у порядку календарної
черговості їх виникнення, орган
державної податкової служби без
достатніх на те правових підстав,
самостійно змінивши призначення
платежу, визначене платником податків
у платіжних дорученнях, не врахувавши
факт самостійної сплати ЗАТ «Галка -
Дрогобич» узгодженого податкового
зобов'язання з податку на додану
вартість за Декларацією з податку на
додану вартість за серпень 2009 року
(№ від 21 вересня 2009 року) у повному
розмірі 24 408,00 грн. згідно платіжного
доручення № 433 від 30 вересня 2009 року,
незаконно застосував до позивача
відповідальність, передбачену
підпунктом 17.1.7 пункту 17.1 статті 17
Закону № 2181 -III від 21 грудня 2000 року.
Доводи відповідача про законність
висновків податкового органу,
встановленого в ході перевірки і
відображеного в Акті № 1263/15 - 2 від 05.11.2010
року, а також правомірності прийняття
податкового повідомлення - рішення №
/0 від 08 листопада 2010 року не
відповідають фактичним обставинам
справи та спростовуються зібраними по
справі доказами.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, в адміністративних справах
про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідачем не подано доказів
правомірності прийняття податкового
повідомлення - рішення № /0 від 08
листопада 2010 року.

Перевіривши оскаржуване позивачем
податкове повідомлення - рішення
№/0 від 08 листопада 2010 року, суд
прийшов до висновку, що воно прийнято
відповідачем без урахування вимог
Законів України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовим
фондами» № 2181-ІІІ від 21 грудня 2000 року
та «Про державну податкову службу» від
04 грудня 1990 року за № 509 - XII і з
порушенням передбачених ст. 2 КАС
України принципів.

А тому висновки суду першої інстанції
відповідають нормам матеріального та
процесуального права.

На підставі наведеного колегія судів
прийшла до висновку, що судом першої
інстанції, при винесені оскаржуваної
постанови вірно дано правову оцінку
обставинам справі та ухвалено судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
що згідно ст. 200 КАС України є підставою
для залишення апеляційної скарги без
задоволення, а постанови суду першої
інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС
України колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Дрогобицькому
районі Львівської області - залишити
без задоволення.

Постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 07.02.2010 року
у справі № 2а-11754/10/1370 - залишити без
змін.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду у порядку
адміністративного судочинства
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий
В.В. Ніколін

Судді
О.М. Гінда

В.Я. Качмар