Справа № 357/15194/13-а
Суддя: Рецебуринський Ю.Й.
Дата ухвалення: 2014-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2014 року м.
Київ К/800/31196/14

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Головуючого
Рецебуринського Ю.Й.,

Суддів
Весельської Т.Ф.,

Кобилянського М.Г.,

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_2 до міського відділу
Державної виконавчої служби
Білоцерківського міськрайонного
управління юстиції (далі - МВ ДВС
Білоцерківського МУЮ) про визнання дій
протиправними та зобов'язання вчинити
певні дії,

за касаційною скаргою ОСОБА_2 на
постанову Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 23 грудня 2013 року та ухвалу
Київського апеляційного
адміністративного суду від 17 квітня 2014
року,

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2013 року ОСОБА_2 звернулася до
суду з адміністративним позовом, в
якому просила: визнати протиправними
дії головного державного виконавця МВ
ДВС Білоцерківського МУЮ щодо
закінчення виконавчого провадження та
винесення постанови про закінчення
виконавчого провадження №27137161 від 4
серпня 2011 року; визнати протиправними
дії начальника МВ ДВС Білоцерківського
МУЮ щодо затвердження постанови про
закінчення виконавчого провадження
№27137161 від 4 серпня 2011 року; визнати
незаконною та скасувати постанову
головного державного виконавця МВ ДВС
Білоцерківського МУЮ про закінчення
виконавчого провадження та винесення
постанови про закінчення виконавчого
провадження; зобов'язати відповідача
відновити виконавче провадження №27137161
по примусовому виконанню виконавчого
листа №2а-63158/2011 рік.

Постановою Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 23 грудня 2013 року, залишеною без змін
ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 17 квітня 2014
року, у задоволенні позовних вимог
відмовлено.

У касаційній скарзі позивач,
посилаючись на порушення судами першої
та апеляційної інстанцій норм
матеріального і процесуального права,
просить скасувати ухвалені ними судові
рішення та постановити нове рішення
про задоволення позовних вимог.

З'ясувавши обставини справи,
перевіривши правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права згідно статті 220 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів приходить до
наступних висновків.

Судами встановлено, що постановою
Білоцерківського міськрайонного суду
Київської області від 14 червня 2011 року,
залишеною без змін ухвалою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 22 травня 2013 року, у справі №2-а-63158/2011
було зобов'язано управління Пенсійного
Фонду України в м. Білій Церкві
провести перерахунок та виплату
доплати до пенсії ОСОБА_2 згідно з
статтею 39 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» за проживання на території
радіоактивного забруднення,
встановивши її у розмірі однієї
мінімальної заробітної плати,
визначеної законодавством на
відповідний період, з 15 листопада 2010
року з врахуванням виплачених сум та
зобов'язано управління Пенсійного
Фонду України в м. Білій Церкві
провести перерахунок та виплату ОСОБА_2
пенсії по третій групі інвалідності
відповідно до частини 4 статті 54,
частини 3 статті 67 вказаного Закону,
встановивши її на рівні 6 мінімальних
пенсій за віком, виходячи з розміру
мінімальної пенсії за віком, та
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, відповідно до статті 50
частини 3 статті 67 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»,
встановивши її на рівні 50% мінімальної
пенсії за віком, виходячи з розміру
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, визначеного
законодавством, з 15 листопада 2010 року з
врахуванням проведених виплат.

17 червня 2011 року винесено постанову про
відкриття виконавчого провадження
та зобов'язано боржника - управління
Пенсійного Фонду України в м. Білій
Церкві добровільно виконати постанову
суду у строк до семи днів з моменту
винесення постанови про відкриття
виконавчого провадження.

29 червня 2011 року до міського відділу
ДВС надійшла копія розпорядження
управління Пенсійного Фонду України в
м. Білій Церкві №132078 від 29 червня
2011 року про проведення перерахунку
пенсії ОСОБА_3 за постановою
Білоцерківського міськрайонного суду
Київської області від 14 червня 2011 року.
У зв'язку з цим, 4 серпня 2011 року
державним виконавцем винесено
постанову про закінчення виконавчого
провадження.

В силу пункту 8 частини першої статті 49
Закону України «Про виконавче
провадження» від 21 квітня 1999 року №606-XIV
виконавче провадження підлягає
закінченню у разі фактичного виконання
в повному обсязі рішення згідно з
виконавчим документом.

Оскільки в постанові Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 14 червня 2011 року не встановлено
кінцевої дати проведення перерахунку і
виплати доплати до пенсії та основної
та додаткової пенсії, то воно підлягало
виконанню до часу існування правових
підстав для здійснення відповідних
виплат, тобто до змін законодавства, що
регулює спірні правовідносини.

Із матеріалів справи вбачається, що
управління Пенсійного Фонду України в
м. Білій Церкві у добровільному
порядку нараховувало та виплачувало
позивачу доплату до пенсії за
проживання на території
радіоактивного забруднення у розмірі
однієї мінімальної заробітної плати, а
також основну пенсію в розмірі 6
мінімальних пенсій за віком та
додаткову пенсію у розмірі 50%
мінімальної пенсії за віком згідно з
вказаним судовим рішенням включно по
жовтень 2011 року, з 1 листопада 2011 року
управління припинило виплату вказаних
коштів.

Пунктом 7 Закону України від 14 червня 2011
року №3491-VI «Про внесення змін до Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2011 рік» (далі - Закон №3491-VI)
Прикінцеві положення Закону України
«Про Державний бюджет України на 2011
рік» доповнено пунктом 4, яким
установлено, що у 2011 році норми і
положення статей 39, 50, 51, 52, 54 Закону
№796-XII застосовуються у порядку та
розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011 рік.

Отже, цим Законом визначення порядку та
розмірів виплат указаним категоріям
громадян делеговано Кабінету
Міністрів України.

Конституція України не встановлює
пріоритету застосування того чи іншого
закону, в тому числі залежно від
предмета правового регулювання. Немає
також закону України, який би регулював
питання подолання колізії норм
законів, що мають однакову юридичну
силу.

Водночас Конституційний Суд України у
пункті 3 мотивувальної частини Рішення
від 3 жовтня 1997 року №4-зп у справі про
набуття чинності Конституцією України
зазначив, що конкретна сфера
суспільних відносин не може бути
водночас врегульована однопредметними
нормативними правовими актами
однакової сили, які за змістом
суперечать один одному. Звичайною є
практика, коли наступний у часі акт
містить пряме застереження щодо
повного або часткового скасування
попереднього. Загальновизнаним є й те,
що з прийняттям нового акта, якщо інше
не передбачено самим цим актом,
автоматично скасовується
однопредметний акт, який діяв у часі
раніше.

Враховуючи те, що останнім в часі є
Закон №3491-VI, то пріоритетними в даному
випадку є положення саме цього Закону.

На виконання вимог пункту 7 Закону
№3491-VI Кабінетом Міністрів України
прийнято постанову від 6 липня 2011 року
№745 «Про встановлення деяких виплат, що
фінансуються за рахунок коштів
державного бюджету», якою розміри
пенсій для інвалідів, щодо яких
встановлено причинний зв'язок
інвалідності з Чорнобильською
катастрофою, встановлено в абсолютних
сумах. Ця постанова набрала чинності з
23 липня 2011 року.

Таким чином, положення статей 39, 50, 54
Закону №796-XII щодо розміру доплати до
пенсії та основної та додаткової
пенсії підлягали застосуванню до 23
липня 2011 року.

Враховуючи наведене, суди попередніх
інстанцій прийшли до обґрунтованого
висновку про відмову у задоволенні
позовних вимог.

Суди першої та апеляційної інстанцій
повно і всебічно встановили обставини
справи, дали їм належну юридичну
оцінку, правильно застосували норми
матеріального і процесуального права,
тому відсутні підстави для скасування
або зміни прийнятих ними рішень.

Керуючись статтями 222, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без
задоволення.

Постанову Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 23 грудня 2013 року та ухвалу
Київського апеляційного
адміністративного суду від 17 квітня
2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі та
оскарженню не підлягає.

Головуючий
Ю.Й. Рецебуринський

Судді

Т.Ф. Весельська

М.Г. Кобилянський