Справа № 2-а-2870/11
Суддя: Іванків О.В.
Дата ухвалення: 2011-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2-а-2870/11

Рядок статзвіту № 98

01 вересня 2011 року

Володимирецький районний суд
Рівненської області в складі:

головуючий суддя - Іванків О.В.

секретар - Соболевського Т.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт.Володимирець справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
УПФУ про перерахунок пенсії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з
адміністративним позовом, в якому
зазначив, що останній являється
постраждалим від аварії на ЧАЕС,
отримує пенсію, у зв’язку з чим має
право на отримання додаткової пенсії в
розмірі 50% мінімальної пенсії за віком,
як це передбачено ст.51 Закону України
«Про статус та соціальний захист
громадян, що постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», щомісячну
компенсацію у разі втрати
годувальника, а також право на надбавку
до пенсії, передбачену ст.39 цього ж
Закону. Разом з тим, додаткова пенсія,
компенсація та надбавки, що
виплачується позивачу, не відповідає
вимогам закону. Відповідач відмовив у
перерахунку пенсії, тому просив
визнати цю відмову протиправною,
визнати за нею право на отримання
додаткової пенсії, щомісячної
компенсації та та надбавки до пенсії в
розмірах, визначених Законом,
зобов’язати відповідача провести
перерахунок та виплатити додаткову
пенсію у встановленому Законом
розмірі.

Представник відповідача –управління
Пенсійного фонду України у
Володимирецькому районі – заперечив
проти задоволення позову, надав
клопотання про розгляд справи у його
відсутності.

Розгляд справи проведено у
відсутності сторін, в порядку
письмового провадження, без фіксування
судового процесу технічними засобами.

Дослідивши та оцінивши докази по
справі в їх сукупності, суд приходить
до висновку про наявність підстав для
часткового задоволення позову з
наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є
потерпілою від Чорнобильської
катастрофи, що підтверджується
оглянутими в судовому засіданні та
долученими до справи посвідченнями.

Позивач отримує пенсію за віком та
додаткову пенсію за шкоду, заподіяну
здоров»ю, на підставі статті 51 Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян, що постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Ст.51 Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, що
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи»передбачає, що особам,
віднесеним до категорії 4,
призначається щомісячна додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров»ю, у
розмірі 15% мінімальної пенсії за віком.

Мінімальний розмір пенсії за віком
згідно ст. 28 Закону України „Про
загальнообов’язкове державне
пенсійне страхування” встановлюється
в розмірі прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність,
визначеного законом.

Оскільки величина прожиткового
мінімуму для кожної вікової та
соціальної групи, в т.ч. і для осіб, що
втратили працездатність, щорічно
визначається Законом України про
Державний бюджет, посилання
відповідача на відсутність
законодавчо визначеного розміру
пенсії за віком є безпідставною

Виходячи із загальних засад
пріоритетності законів над
підзаконними актами, суд вважає, що при
розрахунку додаткової пенсії,
передбаченої ст.51 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
що постраждали внаслідок
Чорнобильської
катастрофи»застосуванню підлягає
розмір прожиткового мінімуму для осіб,
які втратили працездатність,
встановлений законами України на
відповідний рік, із якого визначається
мінімальний розмір пенсії за віком.

У відповідності до пункту 28 р.П. Закону
України «Про державний бюджет України
на 2008 р. та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України»від 28.12.2007
р. №107-У1 до ст.51 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" було
внесено зміни.

Рішенням Конституційного Суду України
від 22.05.2008р. №10-рп/2008 положення пункту 28
розділу II Закону України «Про
державний бюджет України на 2008р. та про
внесення змін до деяких законодавчих
актів України»від 28.12.2007р. визнані
такими, що не відповідають Конституції
України (є неконституційними).

Відповідно до п. 6 резолютивної частини
цього рішення, рішення Конституційного
Суду України у цій справі має
преюдиціальне значення для судів
загальної юрисдикції при розгляді ними
позовів у зв'язку з правовідносинами,
які виникли внаслідок дії положень
Закону України "Про Державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України",
визнаних неконституційними. ОСОБА_2
рішення набуло чинності з 22.05.2008 року.

Крім того, як вбачається зі ст.71 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", дія
положень цього Закону не може
призупинятись іншими законами, крім
законів про внесення змін до цього
Закону.

Таким чином, з 22.05.2008 року відновлено в
повному обсязі дію ст.51 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", яка діяла
до внесення змін, у зв’язку з чим
нарахування та виплата пенсії
позивачу, починаючи з 22.05.2008 року, має
здійснюватись згідно з положенням
вказаного Закону.

У відповідності до ст.39 Закону України
«Про статус та соціальний захист
громадян, що постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»,
громадянам, які працюють на територіях
радіоактивного забруднення,
провадиться доплата в таких розмірах: у
зоні посиленого радіоекологічного
контролю - мінімальну заробітну плату.

Враховуючи, що позивач є пенсіонером,
не працює, проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1, яке
віднесене до зони посиленого
радіоекологічного контролю, що
підтверджується письмовими доказами,
приймаючи до уваги пріоритет законів
над підзаконними нормативними актами,
позовні вимоги про стягнення
підвищення до пенсії на підставі ст..39
Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, що
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», починаючи з 01.01.2011 року
підлягають задоволенню.

Разом з тим, ст.70 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2010
рік»Кабінету Міністрів України надано
право у 2010 році встановлювати розміри
соціальних виплат, які відповідно до
законодавства визначаються залежно
від розміру мінімальної заробітної
плати, в абсолютних сумах у межах
асигнувань, передбачених за
відповідними бюджетними програмами. З
урахуванням викладеного, враховуючи,
що розмір надбавки до пенсії позивачам
визначено саме Кабінетом Міністрів
України, а також приймаючи до уваги, що
ОСОБА_2 України «Про Державний бюджет
України на 2010 рік» та Постанови КМУ, які
визначають порядок та розміри доплати
до пенсії особам, що проживають та
працюють на території радіологічного
забруднення, є чинними, і
неконституційними не визнавались, суд
приходить до висновку, що дії
відповідача в 2010 році відповідають
вимогам чинного законодавства, у
зв’язку з чим підстав для задоволення
позову в частині стягнення доплат за 2010
рік суд не вбачає.

З приводу виплати компенсації по
втраті годувальника, передбаченої ст.52
Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, що
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи»судом встановлено
наступне.

У відповідності до ст.52 Закону України
«Про статус та соціальний захист
громадян, що постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», щомісячна
компенсація в разі втрати годувальника
призначається на кожного
непрацездатного члена сім'ї, який був
на його утриманні, в розмірі 50
процентів мінімальної пенсії за віком,
незалежно від пенсії, передбаченої
законодавством України.

Разом з тим, щомісячна компенсація в
разі втрати годувальника, виплачується
позивачу, яка є вдовою ліквідатора
наслідків аварії на ЧАЕС, в розмірі, що
є меншим від встановленого Законом.

Виходячи із загальних засад
пріоритетності законів над
підзаконними актами, суд вважає, що при
розрахунку щомісячної компенсації по
втраті годувальника на підставі ст.52
цього ж Закону, застосуванню підлягає
розмір прожиткового мінімуму для осіб,
які втратили працездатність,
встановлений законами України на
відповідний рік, із якого визначається
мінімальний розмір пенсії за віком, у
зв’язку з чим нарахування та виплата
щомісячної компенсації позивачу має
здійснюватись згідно з положенням
вказаного Закону.

З урахуванням викладених обставин, суд
приходить до висновку, що позивач має
право на отримання додаткової пенсії,
щомісячної компенсації та надбавки до
пенсії у порядку та розмірах,
визначених Законом України "Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", а не підзаконними
нормативними актами.

Враховуючи, що дане право позивача
обмежується та заперечується
посадовими особами відповідача, у
відповідності до ст.162 ч.3 КАС України,
суд вважає за необхідне для
гарантування дотримання і захисту прав
та свобод позивача у сфері його
соціального захисту винести постанову
про визнання оспорюваного права.

Позовні вимоги про проведення
перерахунку додаткової пенсії,
щомісячної компенсації та надбавки до
пенсії в межах строку позовної
давності, встановленого ст.99 КАС
України підлягають до задоволення.

Одночасно суд констатує, що право
позивача на отримання додаткової
пенсії та підвищення до пенсії,
передбачених нормами Закону України
«Про статус та соціальний захист
громадян, що постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»не обмежене
у часі, і продовжує існувати після
розгляду справи судом та визначених
строків проведення перерахунку.

Крім того, у відповідності до ч.3 ст.67
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи",
у разі збільшення розміру прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, визначеного законом,
підвищується розмір пенсії, визначений
відповідно до статті 54 цього Закону, а
також розмір додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров'ю, особам,
віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4, розмір
щомісячної компенсації сім'ям за
втрату годувальника внаслідок
Чорнобильської катастрофи.
Перерахунок пенсії здійснюється з дня
встановлення нового розміру
прожиткового мінімуму.

Щодо позовних вимог про виплату коштів,
починаючи з 23 липня 2011 року, то з цього
приводу суд прийшов до наступних
висновків.

14 червня 2011 року Верховною Радою
України прийнято ОСОБА_2 України №3491-У1
«Про внесення змін до Закону України
"Про Державний бюджет України на 2011
рік". ОСОБА_2 набрав законної сили из 19
червня 2011 року.

Як вбачається з п.7 названого Закону, в
2011 році норми і положення статей 39, 50,
51, 52, 54 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", статті 6 Закону України
"Про соціальний захист дітей війни"
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011 рік».

Таким чином, з часу набрання чинності
Законом №3491-У1, виплата надбавок та
підвищення до пенсії повинна
здійснюватись згідно порядку,
затвердженого Кабінетом Міністрів
України.

06.07.2011 року Кабінетом Міністрів України
прийнято Постанову №745, якою
затверджено порядок та розміри виплат,
передбачених ст..ст.39, 50, 51, 52, 54 «Про
статус та соціальний захист громадян,
що постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», а також
іншими Законами України.

ОСОБА_2 Постанова набрала чинності з
23.07.2011 року, на час судового розгляду є
чинною, не визнавалась
неконституційною У зв’язку з
викладеним, в задоволенні позовних
вимог, починаючи з 23 липня 2011 року, слід
відмовити.

Враховуючи викладене, керуючись
ст.ст.8,19,21 Конституції України, ст.ст.51,
63, 67, 71 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", ст.28 Закону України «Про
загальнообов’язкове державне
пенсійне страхування», судовою
практикою Європейського суду з прав
людини, зокрема рішеннями у справах
«Кечко проти України», «Бурдов проти
Росії», Yvonne van Duyn v. Home Office (Case 41/74 van Duyn v.
Home Office), ст..ст.183-2, 256 КАС України, суд, -

постановив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати право ОСОБА_1 на отримання
додаткової пенсії, як постраждалому
від наслідків Чорнобильської
катастрофи 4 категорії в розмірі 15%
мінімальної пенсії за віком у
відповідності до ст..51 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Зобов’язати Управління Пенсійного
Фонду України у Володимирецькому
районі Рівненській області провести
перерахунок та виплатити ОСОБА_1
додаткову пенсію, передбачену ст.51
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», в розмірі 15% від
встановленого законодавством
мінімального розміру державної пенсії
за віком, передбаченої ст.28 Закону
України «Про загальнообов’язкове
державне пенсійне страхування»,
застосувавши розмір прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, з 24 листопада 2010 року
по 22 липня 2011 року, з урахуванням
фактично здійснених виплат та зміни
розміру прожиткового мінімуму.

Визнати право ОСОБА_1 на підвищення
пенсії, яке передбачене ст..39 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
в розмірі однієї мінімальної
заробітної плати.

Зобов’язати Управління Пенсійного
Фонду України у Володимирецькому
районі Рівненської області провести
перерахунок та виплатити ОСОБА_1
підвищення до пенсії, передбачене ст.39
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», в розмірі мінімальної
заробітної плати, з 01 січня 2011 року по 22
липня 2011 року, з урахуванням фактично
здійснених виплат та зміни розміру
мінімальної заробітної плати.

Зобов’язати Управління Пенсійного
Фонду України у Володимирецькому
районі Рівненської області
нараховувати та виплачувати ОСОБА_3
щомісячну компенсацію в разі втрати
годувальника на підставі ст..52 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»в
розмірі 50% (п’ятдесяти відсотків)
мінімальної пенсії за віком, виходячи з
розмірів прожиткового мінімуму, для
осіб, які втратили працездатність,
встановлених чинним законодавством,
починаючи з 24 листопада 2010 року до 22
липня 2011 року включно з урахуванням
фактично виплачених сум та зміни
розміру прожиткового мінімуму.

У відповідності до ст.183-2, 256 КАС України
постанову допустити до негайного
виконання.

Управління Пенсійного фонду України у
Володимирецькому районі звільнити від
сплати судового збору на підставі п.34)
ст.4 Декрету Кабінету Міністрів України
«Про державне мито».

Постанова може бути оскаржена до
Житомирського апеляційного
адміністративного суду через
Володимирецький районний суд.
Апеляційна скарга подається протягом 10
днів з дня отримання постанови.

Постанова суду, крім випадків її
апеляційного оскарження, є остаточною.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляції.
Якщо апеляційна скарга не була подана у
встановлений строк, постанова набирає
законної сили після закінчення цього
строку. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після закінчення
апеляційного розгляду справи.

Суддя:
Іванків О.В.