Справа № 2-а-1213/11
Суддя: Міланіч А. М.
Дата ухвалення: 2011-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-1213/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2010 року
Бородянський
районний суд

Київської області в складі : головуючої
–судді Міланіч А.М.

розглянувши у письмовому провадженні в
залі суду в смт.Бородянка
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду
України у Бородянському районі
Київської області про зобов»язання
здійснити перерахунок пенсії,

в с т а н о в и в :

В січні 2011 року позивачка звернулася до
суду з вказаним позовом, мотивуючи свої
вимоги тим, що вона є потерпілою від
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
і внаслідок захворювання, пов»язаного
з наслідками аварії, її визнано
інвалідом IІ групи. Відповідно до ст. 14
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи»її віднесено до І категорії
осіб, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи. На підставі
цього Закону йому призначено державну
пенсію та щомісячну додаткову пенсію
за шкоду, заподіяну його здоров'ю,
розмір яких повинен визначатися
виходячи з мінімальної пенсії за віком,
яка встановлена законодавством.

Вважала, що відповідно до ст. 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської
катастрофи»розмір її пенсії не може
бути нижчим 8 мінімальних пенсій за
віком. Відповідач усупереч зазначеним
нормам не провів відповідне
нарахування пенсії та не проводить її
перерахунок після встановлення нового
розміру прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність, як
це передбачено ч. 3 ст. 67 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Просила визнати дії управління
Пенсійного фонду України у
Бородянському районі Київської
області неправомірними, зобов»язати
відповідача провести перерахунок його
пенсії з 1 грудня 2007 року по 1 травня 2010
року.

Ухвалою Бородянського районного суду
від 29 листопада 2010 року вимоги позивача
за період з 1 грудня 2007 року по 3 січня 2008
року залишені без розгляду на підставі
ст.99,100 КАС України.

В судове засідання позивачка не
з”явилася, просила справу розглядати
без її участі.

Відповідач - управління Пенсійного
фонду України у Бородянському районі
Київської області свого представника в
судове засідання не направив, просив
справу розглядати без його участі. В
своїх письмових поясненнях позов
вважав безпідставним, а дії управління
правомірними.

Відповідно до вимог ч.3 ст.122 КАС України
суд ухвалює рішення в порядку
письмового провадження.

Дослідивши письмові докази по справі,
суд вважає, що позов підлягає до
часткового задоволення.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є
постраждалою внаслідок Чорнобильської
катастрофи І категорії і їй
встановлена ІІ група інвалідності
внаслідок захворювання, пов»язаного з
впливом аварії на ЧАЕС а.с.6-7.

Як визнається сторонами, позивачці в
зв»язку зі встановленням вказаної
інвалідності на підставі Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
призначена державна пенсія по
інвалідності, розмір якої визначено
згідно з постановою КМ України від 3
січня 2002 року № 1 «Про підвищення
розмірів пенсій та інших соціальних
виплат окремим категоріям пенсіонерів,
фінансування яких здійснюється за
рахунок коштів державного бюджету»,
виходячи з базової величини для
обчислення конкретних державних
пенсій та додаткових пенсій за шкоду,
заподіяну особам, віднесеним до 1
категорії, відповідно 19,91 грн.

Згідно з ч. 4 ст.54 вищевказаного Закону в
усіх випадках розмір пенсій для
інвалідів ІІ групи, щодо яких
встановлено зв'язок з Чорнобильською
катастрофою, не може бути нижчим 8
мінімальних пенсій за віком.

За таких обставин суд вважає, що
позивач має право на призначення
пенсії в розмірі, не нижчому 8
мінімальних пенсій за віком.

Законом України «Про Державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів
України»від 28 грудня 2007 року № 107-VI п.28
розділу ІІ вносились зміни в Закон
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
зокрема, в статтю 50 та ч.3 і 4 ст.54, які
викладались в новій редакції та
змінювали у бік зниження особам,
віднесеним до категорії І, інвалідам ІІ
групи розмір щомісячної додаткової
пенсії за шкоду, заподіяну здоров»ю, - з
75 % до 20% прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність, та
нижній розмір пенсії з 8 мінімальних
пенсій за віком до 200 процентів
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність.

Однак, рішенням Конституційного суду
України № 10-рп/2008 від 22 травня 2008 року
положення вказаних статей Закону
України «Про державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України»від 28
грудня 2007 року № 107-VI визнано
неконституційними.

Також постановою КМ України від 28
травня 2008 року № 530 «Про деякі питання
соціального захисту окремих категорій
громадян»знову було знижено розмір
щомісячної додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров»ю для інвалідів ІІ
групи до 20% прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність, та
встановлено, що у всіх випадках
розміри пенсій для інвалідів, щодо
яких встановлено зв'язок з
Чорнобильською катастрофою, і пенсій
у зв'язку з втратою годувальника
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
не можуть бути нижче для інвалідів ІІ
групи 965 грн.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов»язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно з положеннями ч.4 ст.9 Кодексу
адміністративного судочинства України
у разі невідповідності
нормативно-правового акту Конституції
України, закону України, міжнародному
договору, згода на обов»язковість
якого надана Верховною радою України,
або іншому правовому акту суд
застосовує правовий акт, який має вищу
юридичну силу.

Отже, за конституційними нормами,
виходячи з пріоритетності законів над
підзаконними актами, при визначенні
розміру пенсій позивачеві
застосуванню підлягають ч.4 ст.54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
а не постанови Кабінету Міністрів
України від 3 січня 2002 року № 1 «Про
підвищення розмірів пенсій та інших
соціальних виплат окремим категоріям
пенсіонерів, фінансування яких
здійснюється за рахунок коштів
державного бюджету», та від 28 травня 2008
року № 530 «Про деякі питання
соціального захисту окремих категорій
громадян»які істотно звужують обсяг
встановлених законом прав позивача.

Також суд не звертає увагу на посилання
відповідача на ч.5 ст. 54 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», якою
передбачено, що порядок обчислення
пенсії по інвалідності, що настала
внаслідок каліцтва чи захворювання, і
пенсії у зв»язку з втратою
годувальника внаслідок Чорнобильської
катастрофи визначається Кабінетом
Міністрів України, оскільки надання
законодавцем такого права Кабінету
Міністрів України не означає, що
останній, встановлюючи такий порядок,
може допустити звуження змісту та
обсягу прав позивача, встановлених цим
же Законом.

Зі статті 54 Закону України «Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» випливає, що під час
визначення розміру пенсії та
щомісячної додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров»ю, за основу їх
нарахування береться мінімальна
пенсія за віком, яка визначається лише
за правилами, передбаченими ч.1 ст.28
Закону України «Про
загальнообов»язкове державне пенсійне
страхування», іншого
нормативно-правового акта, який би
визначав цей розмір або встановлював
інший розмір, немає.

При цьому суд не приймає до уваги
положення ч.3 ст.28 Закону України «Про
загальнообов»язкове державне пенсійне
страхування», з якого випливає, що
мінімальний розмір пенсії за віком,
встановлений абзацом першим частини
першої цієї статті, застосовується
виключно для визначення розмірів
пенсій, призначених згідно з цим
Законом, оскільки наявність такої
норми та відсутність іншого
мінімального розміру пенсії за віком
не є підставою для відмови в реалізації
позивачем конституційної гарантії та
права на отримання пенсії і щомісячної
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров»ю, виходячи з розміру
мінімальної пенсії за віком, як це
встановлено статтею 54 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Також безпідставним є посилання
відповідача на відсутність коштів щодо
забезпечення виплати зазначених
пенсій у таких розмірах, оскільки
органи державної влади не можуть
посилатися на відсутність коштів як на
причину невиконання своїх зобов»язань,
які встановлені ст.46 Конституції
України та ст.54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», щодо
визначення розміру та виплати пенсій.

Відповідно до ч.3 ст.67 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», яка
набрала чинності 31 жовтня 2006 року, у
разі збільшення розміру прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, визначеного Законом,
підвищується розмір пенсії, визначений
відповідно до статті 54 цього Закону, а
також розмір додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров»ю, особам,
віднесеним до 1, 2, 3, 4 категорій, та
розмір щомісячної компенсації сім»ям
за втрату годувальника внаслідок
Чорнобильської катастрофи.
Перерахунок пенсії здійснюється з дня
встановлення нового розміру
прожиткового мінімуму.

Відповідно до ч.1 ст.28 Закону України
«Про загальнообов»язкове державне
пенсійне страхування»мінімальний
розмір пенсій за віком встановлюється
в розмірі прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність,
визначеного законом.

Враховуючи викладене, суд вважає за
необхідне, задовольняючи позовні
вимоги, визнати дії управління
Пенсійного фонду України у
Бородянському районі щодо нарахування
і виплати позивачці з 22 травня 2008 року
по 1 травня 2010 року державної пенсії по
інвалідності в меншому розмірі, ніж
передбачено ст.54 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»,
неправомірними та зобов»язати
відповідача провести перерахунок та
виплату з урахуванням виплачених
коштів пенсії позивачці з 22 травня 2008
року по 1 травня 2010 року відповідно до
ст.54 Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», встановивши державну
пенсію по інвалідності в розмірі 8
мінімальних пенсій за віком, виходячи
зі встановленого розміру мінімальної
пенсії за віком, який відповідає
розміру прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність.

Зважаючи на викладене, в іншій частині
в позові необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст.8,10,11,86,122,159,160,161,162,163,167,256
КАС України, ст.54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», ст.28
Закону України «Про
загальнообов’язкове державне
пенсійне страхування», Закону України
«Про встановлення прожиткового
мінімуму та мінімальної заробітної
плати»від 20 жовтня 2009 року, суд

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного
фонду України у Бородянському районі
Київської області про визнання дій
органу владних повноважень
неправомірними, зобов»язання провести
перерахунок пенсії та стягнення
недоотриманих сум задовольнити
частково.

Визнати дії управління Пенсійного
фонду України у Бородянському районі
Київської області щодо нарахування і
виплати ОСОБА_1 з 22 травня 2008 року по 1
травня 2010 року державної пенсії по
інвалідності в меншому розмірі, ніж
передбачено ст.54 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»,
неправомірними.

Зобов»язати управління Пенсійного
фонду України у Бородянському районі
Київської області провести
перерахунок та виплату з урахуванням
виплачених коштів пенсії ОСОБА_1 з 22
травня 2008 року по 1 травня 2010 року
відповідно до ст.54 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»,
встановивши державну пенсію по
інвалідності в розмірі восьми
мінімальних пенсій за віком, виходячи
зі встановленого розміру мінімальної
пенсії за віком, який відповідає
розміру прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність.

В іншій частині в позові відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду
подається протягом десяти днів з дня її
проголошення до Київського
апеляційного адміністративного суду
через Бородянський районний суд
Київської області. Якщо постанову було
проголошено у відсутності особи, яка
бере участь у справі, то строк подання
заяви про апеляційне оскарження
обчислюється з дня отримання нею копії
постанови.

Головуючий-суддя
Міланіч А. М.