Справа № 826/15906/14
Суддя: Гарник К.Ю.
Дата ухвалення: 2014-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Суддя Окружного адміністративного
суду міста Києва Гарник К.Ю.,
розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу
за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Астеліт" до
Генічеської об'єднаної державної
податкової інспекції ГУ Міндоходів у
Херсонській області про визнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень- рішень
16 жовтня 2014 року (відповідно до
відмітки служби діловодства суду)
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Астеліт» (далі по
тексту - позивач) звернулось до
Окружного адміністративного суду
міста Києва з адміністративним позовом
до Генічеської об'єднаної державної
податкової інспекції ГУ Міндоходів у
Херсонській області (далі по тексту -
відповідач) в якому просить суд
визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення - рішення від 05
Ухвалою Окружного адміністративного
суду міста Києва від 28 жовтня 2014 року
відкрито провадження в
закінчено підготовче провадження та
призначено до розгляду у судовому
засіданні на 05 листопада 2014 року.
У судовому засіданні 05 листопада
2014 року представник позивача підтримав
адміністративний позов, просив суд
задовольнити його. Представник
відповідача заперечив проти позовних
Керуючись приписами частини 4 статті 122
та частини 6 статті 128 Кодексу
адміністративного судочинства
України, надавши можливість присутнім
учасникам судового розгляду у повній
мірі реалізувати свої процесуальні
права, та враховуючи відсутність
потреби заслухати свідка чи експерта,
суд завершив розгляд справи в порядку
письмового провадження.
Після розгляду адміністративного
позову та доданих до нього матеріалів,
всебічного і повного встановлення всіх
фактичних обставин, на яких
ґрунтується позов, об'єктивної оцінки
доказів, що мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд зазначає наступне.
Матеріали справи свідчать, що на
виконання статті 20, підпункту 78.1.4
пункту 78.1 статті 78, статті 79
Податкового кодексу України, згідно з
наказом Генічеської об'єднаної
державної податкової інспекції ГУ
Міндоходів у Херсонській області від 01
серпня 2014 року № 268 проведено
документальна позапланова невиїзна
перевірка ТОВ «Астеліт» () з питань правильності
нарахування орендної плати з юридичних
осіб (земельний податок та/або орендна
плата за земельні ділянки державної
або комунальної власності) за період з
01 січня 2013 року по 30 червня 2014 року, за
результатом якої складено акт
перевірки від 18 серпня 2014 року №
Як висновок проведеної перевірки
встановлено порушення пункту 286.2
статті 286 Податкового кодексу України в
наслідок чого підприємству
донараховано орендну плату за землю за
2013 рік, 1 півріччя 2014 року в сумі 1800,27
Заперечення Товариства з
обмеженою відповідальністю «Астеліт»
результатом розгляду залишені
контролюючим органом без задоволення.
Податковим повідомленням -
рішенням Генічеської об'єднаної
державної податкової інспекції ГУ
Міндоходів у Херсонській області від 05
вересня 2014 року № Товариству з
обмеженою відповідальністю «Астеліт»
збільшено розмір грошового
зобов'язання з податку за землю на суму
2250,34 грн., в тому числі: за основним
платежем - 1800,27 грн., за штрафними
санкціями - 450,07 грн.

Позивач не погоджується з висновками
Акта перевірки та прийнятим на його
підставі податковим повідомленням -
рішенням й мотивує позовні вимоги тим,
що відповідачем неправомірно
збільшено розмір грошового
зобов'язання з податку за землю.

Заперечення відповідача, співпадають з
висновками акта від 18 серпня 2014 року №
409/22-1/22859846.

Надаючи правову оцінку позовним
вимогам, суд приходить до наступного.

Матеріали справи свідчать, що 14
лютого 2007 року між Товариством з
обмеженою відповідальністю «Астеліт»
(Орендар) та Новоолексіївською
селищною радою (Орендодавець) укладено
Договір оренди земельної ділянки, за
умовами якого Згідно до Законів
України «Про оренду землі», «Про
власність» Орендодавець надає, а
Орендар приймає в строкове платне
користування земельну ділянку - землі
зв'язку та телекомунікацій, яка
знаходиться по вул.. Залізничній в смт.
Новоолексіївка, Новоолексіївської
селищної ради Генічеського району.
Херсонської області, план - схема якої є
невід'ємною частиною цього договору.
Кадастровий номер земельної ділянки -
:21:076:0005.

Підставою для надання земельної
ділянки в оренду є рішення
Новоолексіївської селищної ради від 11
січня 2007 року № 164 „Про затвердження
проекту землеустрою щодо відведеш
земельної ділянки в оренду на надання
земельної ділянки в оренду».

Відповідно до пункту 2 цього
Договору в оренду передається земельна
ділянка загальною площею 0,0300 га, у тому
числі 0,0300 га - відкриті землі без
рослинного покриву або з незначним
рослинним покривом.

Пунктом 5 Договору встановлено, що
нормативна грошова оцінка земельної
ділянки становить 7737 грн. 00 коп.

Відповідно до пункту 9 орендна плата
вноситься Орендарем у грошовій формі
та в розмірі: 10 % від нормативної
грошової оцінки земельної ділянки, що
складає: - 773 грн. 70 коп. (Сімсот
сімдесят три гривні 70 копійок) за рік.

Як свідчить зміст акту перевірки
від 18 серпня 2014 року № 409/22-1/22859846
вбачається, що підставою для
донарахувань податкових органів є дані
Держземагенства Генічеському районі
від 23 червня 2014 року № 01-07/883, відповідно
до яких нормативна грошова оцінка
становить станом на 01 січня 2013 року - 21
705,0 грн. Зважаючи на те, що згідно
договору між Новоолексіївською
селищною радою та ТОВ «Астеліт» від 14
лютого 2007 року ставка орендної плати
складає 10% від нормативної грошової
оцінки, орендна плата за землю за 2013
рік, 1 півріччя 2014 року згідно висновків
акту перевірки становить: 21705,0*10% = 2 170,5
грн., 21 705,0* 10%/12 міс.*6 міс. = 1085,25 грн.

Як стверджує представника
позивача, сторонами Договору оренди
було чітко зафіксовано можливість
внесення змін до Договору оренди
виключно за згодою сторін, крім випадку
законодавчої зміни розміру земельного
податку.

Суд звертає увагу на те, що розмір
орендної плати за землю є водночас, як
умовою договору оренди, так і формою
податку на землю, тому справляння плати
за землю належить до сфери регулювання
податкового законодавства, а сплата
обов'язкових платежів, за таких
обставин, не може залежати від умов
договору.

Відповідно до підпункту 14.1.72, підпункту
14.1.73 пункту 14.1 статті 14 Податкового
кодексу України земельний податок -
обов'язковий платіж, що справляється з
власників земельних ділянок та
земельних часток (паїв), а також
постійних землекористувачів.
Землекористувачі - юридичні та фізичні
особи (резиденти і нерезиденти), яким
відповідно до закону надані у
користування земельні ділянки
державної та комунальної власності, у
тому числі на умовах оренди.

Відповідно до статті 206 Земельного
кодексу України використання землі в
Україні є платним. Об'єктом плати за
землю є земельна ділянка. Плата за
землю справляється відповідно до
закону.

Згідно з статті 269 Податкового Кодексу
України платниками податку є власники
земельних ділянок, земельних часток
(паїв), землекористувачі. Розміри та
порядок плати за використання
земельних ресурсів, а також
відповідальність платників та
контроль за правильністю обчислення і
справляння земельного податку
визначаються Податковим Кодексом
України.

У статті 270 Податкового Кодексу України
зазначено, що об'єктом оподаткування є
земельні ділянки, які перебувають у
власності або користуванні, а також
земельні частки (паї), які перебувають у
власності.

Статтею 1 Закону України "Про оренду
землі" визначено, що оренда землі - це
засноване на договорі строкове платне
володіння і користування земельною
ділянкою, необхідною орендареві для
проведення підприємницької та інших
видів діяльності

Відповідно до статті 13 Закону України
"Про оренду землі" договір оренди землі
- це договір, за яким орендодавець
зобов'язаний за плату передати
орендареві земельну ділянку у
володіння і користування на певний
строк, а орендар зобов'язаний
використовувати земельну ділянку
відповідно до умов договору та вимог
земельного законодавства.

Згідно статей 125, 126 Земельного кодексу
України право власності на земельну
ділянку і право постійного
користування земельною ділянкою
посвідчується державними актами, а
право оренди землі оформляється
договором, який реєструється
відповідно до закону.

В той же час, відповідно до статті 288
Податкового кодексу України підставою
для нарахування орендної плати за
земельну ділянку є договір оренди
такої земельної ділянки.

Відповідно до статті 15 Закону України
"Про оренду землі" однією з істотних
умов договору оренди землі між
орендодавцем та орендарем є орендна
плата із зазначенням її розміру,
індексації, форм платежу, строків,
порядку її внесення і перегляду та
відповідальності за її несплату .

Згідно статті 21 Закону України "Про
оренду землі" орендна плата за землю -
це платіж, який орендар вносить
орендодавцеві за користування
земельною ділянкою. Розмір, форма і
строки внесення орендної плати за
землю встановлюється за згодою сторін
у договорі оренди. Обчислення розміру
орендної плати за землю здійснюється з
урахуванням індексів інфляції, якщо
інше не передбачено договором оренди.
Розмір та умови оплати, вказані в
договорі, не можуть суперечити діючому
на час укладення договору
законодавству.

З 01 січня 2011 року порядок обчислення
земельного податку регулюється
положеннями Податкового кодексу
України.

За змістом пункту 271.1 статті 271 цього
Кодексу базою оподаткування є:
нормативна грошова оцінка земельних
ділянок з урахуванням коефіцієнта
індексації, визначеного відповідно до
порядку, встановленого цим розділом
(підпункту 271.1.1); площа земельних
ділянок, нормативну грошову оцінку
яких не проведено (підпункт 271.1.2).

З аналізу зазначеної норми вбачається,
що грошова оцінка земельних ділянок -
це визначення їх грошового еквіваленту
на рентній основі. Загалом призначення
нормативної грошової оцінки полягає у
використанні її результатів для
визначення розміру земельного податку,
державного мита при міні, спадкуванні
та даруванні земельних ділянок згідно
із законом, орендної плати за земельні
ділянки державної та комунальної
власності, втрат
сільськогосподарського і
лісогосподарського виробництва, а
також при розробці показників та
механізмів економічного стимулювання
раціонального використання та охорони
земель (ст. 5 ЗУ "Про оцінку земель").
Випадки обов'язкового проведення
нормативної грошової оцінки земельних
ділянок передбачені ст. 13 ЗУ "Про оцінку
земель".

Законом України «Про оцінку землі»
визначаються правові засади
проведення оцінки земель, професійної
оціночної діяльності у сфері оцінки
земель в Україні. Цей Закон спрямований
на регулювання відносин, пов'язаних з
процесом оцінки земель, забезпечення
проведення оцінки земель, з метою
захисту законних інтересів держави та
інших суб'єктів правовідносин у
питаннях оцінки земель, інформаційного
забезпечення оподаткування та ринку
земель.

Статтями 18, 20, 23 Закону встановлено, що
нормативна грошова оцінка земельних
ділянок проводиться відповідно до
державних стандартів, норм, правил, а
також інших нормативно-правових актів
на землях усіх категорій та форм
власності.

Нормативна грошова оцінка земельних
ділянок проводиться: розташованих у
межах населених пунктів незалежно від
їх цільового призначення - не рідше ніж
один раз на 5 - 7 років; розташованих за
межами населених пунктів земельних
ділянок сільськогосподарського
призначення - не рідше ніж один раз на 5 -
7 років, а несільськогосподарського
призначення - не рідше ніж один раз на 7 -
10 років.

Нормативна грошова оцінка земельних
ділянок проводиться юридичними
особами, які отримали ліцензії на
проведення робіт із землеустрою.

Системний аналіз вказаних норм дає
підстави для висновку, що технічна
документація з нормативної грошової
оцінки земельних ділянок (а отже і
функціональний коефіцієнт окремої
земельної ділянки) затверджується
міською радою.

Як зазначено контролюючим органом та
не спростовано представником позивача
у судовому засіданні, станом на 01 січня
2013 року, згідно рішення XX сесії VI
скликання Новоолексіївської селищної
ради від 02 березня 2012 року № 468,
нормативно - грошова оцінка землі, якою
користується ТОВ «Астеліт» загальною
площею 0,03 га складала 21705,00 грн.

Згідно акту перевірки, відповідачем 18
червня 2014 року № 2842/10/22-015 направлено
запит до відділу Держземагенства у
Генічеському районі з проханням надати
інформацію щодо розміру нормативної
грошової оцінки за 2013 рік земельної
ділянки, що належить ТОВ «Астеліт», у
відповідь на який листом
Держземагенства у Генічеському районі
від 23 червня 2014 року № 01-07/883
відповідача повідомлено, що станом на 01
січня 2013 року грошова оцінка
запитуваної земельної ділянки складає
21705,00 грн.

Відповідно до ст. 289 Кодексу для
визначення розміру податку та орендної
плати використовується нормативна
грошова оцінка земельних ділянок.

Центральний орган виконавчої влади, що
реалізує державну політику у сфері
земельних відносин, за індексом
споживчих цін за попередній рік щороку
розраховує величину коефіцієнта
індексації нормативної грошової
оцінки земель.

Відповідно до п. 54.1 ст. 54 Податкового
кодексу України крім випадків,
передбачених податковим
законодавством, платник податків
самостійно обчислює суму податкового
та/або грошового зобов'язання та/або
пені, яку зазначає у податковій (митній)
декларації або уточнюючому розрахунку,
що подається контролюючому органу у
строки, встановлені цим Кодексом. Така
сума грошового зобов'язання та/або пені
вважається узгодженою.

Таким чином, враховуючи вищевикладене
та зміни, які відбулись з 01 січня 2011
року у зв'язку зі вступом в силу
Податкового кодексу України, при
визначенні орендної плати за землю за
2013 рік та 1 півріччя 2014 року роки
відповідач обґрунтовано виходив із
розміру нормативно - грошової оцінки
землі, якою користується ТОВ «Астеліт».

Відповідно до п. 123.1. ст. 123 Податкового
кодексу України у разі, якщо
контролюючий орган самостійно
визначає суму податкового
зобов'язання, зменшення суми
бюджетного відшкодування та/або
від'ємного значення суми податку на
додану вартість платника податків на
підставах, визначених підпунктами 54.3.1,
54.3.2, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього
Кодексу, це тягне за собою накладення
на платника податків штрафу в розмірі 25
відсотків суми визначеного
податкового зобов'язання.

Відтак, збільшення відповідачем
грошового зобов'язання з податку за
землю з урахуванням штрафних санкцій є
правомірним та обґрунтованим.

Таким чином, податкове
повідомлення-рішення Генічеської
об'єднаної державної податкової
інспекції ГУ Міндоходів у Херсонській
області від 05 вересня 2014 року №
не підлягає скасуванню.

Згідно з частиною першою статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

На думку Окружного адміністративного
суду міста Києва, відповідачем
доведена правомірність та
обґрунтованість прийняття спірного
податкового повідомлень-рішення з
урахуванням вимог встановлених
частиною другою статті 19 Конституції
України та частиною третьою статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України, а тому, виходячи з системного
аналізу положень законодавства
України та доказів, наявних у
матеріалах справи, адміністративний
позов Товариства з обмеженою
відповідальністю «Астеліт» не
підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання про судовий збір,
Окружний адміністративний суд міста
Києва зазначає наступне.

Законом України «Про судовий збір»
встановлено, що за подання до
адміністративного суду
адміністративного позову майнового
характеру ставка судового збору
складає 2 відсотки розміру майнових
вимог, але не менше 1,5 розміру
мінімальної заробітної плати та не
більше 4 розмірів мінімальної
заробітної плати.

Відповідно до статті 8 Закону України
«Про Державний бюджет України на 2014
рік» встановлено у 2014 році мінімальну
заробітну плату у місячному розмірі з 01
січня - на рівні 1218,00 грн.

Враховуючи розмір майнових вимог,
позивачу, в даному випадку, за
звернення до адміністративного суду із
майновим позовом слід було сплатити
1827,00 грн.

Водночас, частиною 3 статті 4 Закону
України «Про судовий збір»
встановлено, що під час подання
адміністративного позову майнового
характеру сплачується 10 відсотків
розміру ставки судового збору. Решта
суми судового збору стягується з
позивача або відповідача пропорційно
до задоволеної чи відхиленої частини
вимоги.

Позивачем сплачено судовий збір у
розмірі 182,70 грн., а тому, враховуючи,
результат розгляду адміністративної
справи та розмір сплаченого судового
збору, решта суми судового збору у
розмірі 1644,30 грн. підлягає стягненню з
позивача на користь Державного
бюджету.

Враховуючи викладене, керуючись
статтями 69, 70, 71, 94, 128, 158 - 163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. В задоволенні адміністративного
позову Товариства з обмеженою
відповідальністю «Астеліт» відмовити
повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Астеліт» () на користь Державного бюджету
України (отримувач коштів - УДКСУ у
Печерському районі м. Києва, код 38004897,
банк отримувача - ГУ ДКСУ у м. Києві, код
банку 820019, р/р 4007, код класифікації
22030001) судовий збір у розмірі 1644,30 грн.

Постанова набирає законної сили в
строки та порядку, встановленому
статтею 254 Кодексу адміністративного
судочинства України. Постанова може
бути оскаржена до суду апеляційної
інстанції за правилами, встановленими
статтями 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя
К.Ю. Гарник