Справа № 803/2090/14
Суддя: Ковальчук Володимир Дмитрович
Дата ухвалення: 2014-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2014 року Справа № 803/2090/14

Волинський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого - судді Ковальчука В.Д.,

при секретарі судового засідання
Ткачук І.І.,

за участю представника позивача Губар
Н.В.,

представника відповідача Гордійчук
О.К.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луцьку
адміністративну справу за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю "КПП-Інвест" до
Ковельської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Волинській
області про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "КПП-Інвест" (далі -
ТзОВ "КПП-Інвест", позивач) звернулося з
адміністративним позовом до
Ковельської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Волинській
області (далі - Ковельська ОДПІ) про
визнання протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень від 27
травня 2014 року №, №.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
Ковельською ОДПІ проведено
позапланову виїзну документальну
перевірку ТзОВ "КПП-Інвест" з питань
дотримання вимог податкового
законодавства за період з 28.03.2011 року по
31.12.2012 року, валютного та іншого
законодавства за період з 28.03.2011 року по
31.12.2013 року, про що складено акт
№339/03-06-22-37598082 від 14.05.2014 року. В акті
перевірки зроблено висновок про
порушення позивачем податкового
законодавства, внаслідок чого
встановлено, що ТзОВ "КПП-Інвест"
занижено суму податку на прибуток на
загальну суму 13800,00 грн. та занижено
податок на додану вартість на загальну
суму 2382207,00 грн.

На підставі вказаного акта перевірки
Ковельською ОДПІ 27 травня 2014 року
прийняті податкові
повідомлення-рішення №, №,
якими позивачу збільшено суму
грошового зобов'язання з податку на
прибуток приватних підприємств у
розмірі 13800,00 грн. та збільшено суму
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість у розмірі 2977759,00 грн., в
тому числі - 2382207,00 грн. за основним
платежем та 595552,00 грн. за штрафними
санкціями.

Вказані податкові
повідомлення-рішення були оскаржені
позивачем в адміністративному порядку
до Головного управління Міндоходів у
Волинській області, проте рішенням
№3874/10/03-20-10-04-06 від 26.06.2014 року скаргу
платника податків залишено без
задоволення.

Позивач не погоджується з висновками
акта перевірки та оскаржуваними
податковими повідомленнями-рішеннями,
виходячи з наступного.

Висновок про заниження суми податку на
прибуток приватних підприємств на
загальну суму 13800,00 грн, в тому числі за
4-й квартал 2011 року на 13800,00 грн. зроблено
з посиланням на завищення валових
витрат підприємством за період з 28.03.2011
року по 31.12.2012 року на суму 80000,00 грн., з
них за 4 квартал 2011 року на суму 60000,00
грн., за 2 квартал 2012 року в сумі 20000,00
грн. та заниження валових витрат за 4
квартал 2012 року на 20000,00 грн.

Такі висновки мотивовані тим, що
витрати, понесені позивачем внаслідок
здійснення господарських операцій за
договором з фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_3 від 05.04.2011
року про надання послуг з
інформативного обслуговування та з ПП
фірмою "Консультант" за договором
№ДГ-0000001 від 28.12.2011 року про надання
послуг з проведення маркетингового
дослідження є не підтвердженими
первинними документами. Позивач вважає
такі висновки такими, що не
відповідають дійсності.

Згідно договору між ТзОВ "КПП-Інвест" та
підприємцем ОСОБА_3 від 05.04.2011 року
останній надає позивачу послуги з
інформативного обслуговування, а саме:
консультування з питань супроводу
програмного забезпечення та надання
допомоги щодо технічних аспектів
комп'ютерних систем; розроблення
індивідуальних програм забезпечення
(на замовлення) та адаптування пакетів
програм до специфіки потреб
користувачів; розроблення веб-сторінок
(на замовлення); надання послуг з
системного аналізу програмування та
супроводу, а також інших
спеціалізованих послуг в сфері
інформатизації.

Загальна ціна договору складається із
загальної суми виконаних робіт
відповідно до вартості виконаних
робіт, підтверджених актами виконаних
робіт від 30.12.2011 року №1 та від 27.06.2012
року №7. Згідно додатку 1 до вказаного
договору затверджено ціни на послуги.
Позивач зазначає, що ці документи
повною мірою відображають кількість та
обсяг наданих послуг, а тому їх
достатньо для підтвердження
господарської операції та включення
загальної суми виконаних робіт до
складу витрат підприємства.

Також ТзОВ "КПП-Інвест" задекларовано
суми витрат підприємства на отримання
маркетингових послуг від ПП фірми
"Консультант" згідно договору №ДГ-0000001
від 28.12.2011 року. Так, предметом договору
є маркетингові дослідження щодо
запровадження нових видів продукції та
перспективи розвитку даної продукції в
умовах існуючого ринку та можливості
просування існуючої продукції на
вітчизняному ринку.

Позивач зазначає, що в ході проведення
перевірки на підтвердження вказаної
господарської операції ним було надано
договір №ДГ-0000001 від 28.12.2011 року про
надання маркетингових послуг, акт
№ОУ-0000001 здачі-прийняття робіт (надання
послуг) на суму 40000,00 грн. та
інформаційний звіт "Ковальсько-пресове
обладнання: види, типи, дослідження
ринку". Вважає, що наданих документів
достатньо для підтвердження
реальності здійснення господарської
операції, а висновок відповідача про
непідтвердження цієї операції
первинними документами ґрунтується
лише на тому, що згідно представленого
інформаційного звіту не досліджено
всіх питань, передбачених договором
про надання маркетингових послуг.

ТзОВ "КПП-Інвест" вважає, що вищезгадані
господарські операції підтверджені
належно оформленими первинними
документами, а тому висновки
контролюючого органу про завищення
валових витрат на загальну суму 80000,00
грн. та заниження валових витрат на
20000,00 грн., а відтак про заниження суми
податку на прибуток на загальну суму
13800,00 грн. є необґрунтованими.

Стосовно висновків Ковельської ОДПІ
про заниження ТзОВ "КПП-Інвест" податку
на додану вартість на загальну суму
2382207,00 грн. позивач зазначає наступне.

Висновок про заниження податку на
додану вартість на загальну суму 2382207,00
грн., в тому числі за лютий 2013 року на
794480,00 грн., за березень 2013 року на суму
945037,00 грн. та за грудень 2013 року на суму
642690,00 грн. зроблено з посиланням на
заниження суми податкового
зобов'язання на загальну суму 1000000 грн.
та завищення податкового кредиту з
податку на додану вартість на загальну
суму 1965000 грн., в т.ч. за лютий 2013 року на
981667,00 грн. та за березень 2013 року на
983333,00 грн.

Свої висновки контролюючий орган
зробив у результаті аналізу
правильності формування та
відображення податкового кредиту та
податкового зобов'язання
підприємством в податковій звітності.
Позивач вважає, що з акта перевірки
№339/03-06-22-37598082 від 14.05.2014 року неможливо
встановити яким чином розраховувалась
сума заниженого ТзОВ "КПП-Інвест"
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість. Так, висновки,
викладені у розділу 4 акта не
узгоджуються з висновками, зробленими
відповідачем у розділах 3.2.1 та 3.2.2.
цього акта. Одні й ті ж самі порушення
згідно висновків відповідача,
викладених у розділах 3.2.1 та 3.2.2 акта
перевірки спричинили заниження
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість на загальну суму 1266682,00
грн., а згідно розділу 4 акта перевірки -
на загальну суму 2382207,00 грн., що свідчить
про порушення посадовими особами
відповідача статті 21 Податкового
кодексу України (далі - ПК України). Крім
того, позивач зауважує, що такий
висновок є частково обґрунтований з
посиланням на висновки актів перевірок
Ковельської ОДПІ №379/22-37598082 від 29.10.2013
року та №385/22-37598082 від 30.10.2013 року.
Вважає, що висновки, викладені в цих
актах перевірок не мають жодних
правових наслідків для платника
податків, оскільки за їх результатами
відповідач податкові
повідомлення-рішення не приймав.

Більш того, 16 жовтня 2013 року, ТзОВ
"КПП-Інвест" подало уточнюючі
розрахунки за червень, липень та
серпень 2013 року, проте відповідачем
такі уточнюючі розрахунки не були
прийняті, а перевірка показників
податкової звітності проводилася без
врахування уточнюючих розрахунків.
Однак дії відповідача щодо відмови у
прийнятті уточнюючих розрахунків до
податкових декларацій з податку на
додану вартість за червень, липень та
серпень 2014 року були визнані
незаконними, а самі уточнюючі
розрахунки визнані в судовому порядку
податковою звітністю відповідно до
постанови Харківського окружного
адміністративного суду по справі
№820/6757/14 від 10.06.2014 року, залишеною без
змін ухвалою Харківського
апеляційного адміністративного суду
по тій же справі від 21.07.2014 року.

Щодо відображення в податковому обліку
господарських операцій з ТзОВ
"Компанія Конкурент" та ТзОВ
"Запад-Транзіт" позивач зазначає
наступне.

На виконання укладених між ТзОВ
"КПП-Інвест" та зазначеними
контрагентами договорів позивач
здійснив передплату за товар, а суми
ПДВ були включені позивачем до складу
податкового кредиту. Проте згодом суми
передоплати за товар були повернуті
контрагентами позивачу. ТзОВ
"КПП-Інвест" повідомляє, що на час
повернення сум передоплати згадані
контрагенти платниками ПДВ не були, а
тому керуючись спеціальною нормою
пункту 192.2 статті 192 ПК України позивач
не здійснював коригування податкового
кредиту з податку на додану вартість.
Отже, вважає посилання відповідача на
норми Податкового кодексу України, які
визначають обов'язок платника податку
на додану вартість коригувати
податковий кредит з податку на додану
вартість в разі зміни суми компенсації
вартості товарів безпідставним.

На підставі вищевикладеного позивач
вважає оскаржувані податкові
повідомлення-рішення протиправними та
просить їх скасувати.

В поданих до суду письмових
запереченнях проти позову представник
відповідача адміністративний позов не
визнав та вважає його безпідставним та
таким, що не підлягає до задоволення з
наступних підстав.

Позивачу збільшено суму грошового
зобов'язання з податку на прибуток
приватних підприємств у розмірі 13800,00
грн. у зв'язку з неналежним
підтвердженням господарських операцій
з отримання послуг від фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3 та від ПП фірми
"Консультант".

Згідно наданих до перевірки актів
прийняття передачі виконаних робіт від
30.12.2011 року №1 та від 27.06.2012 року №7 на
виконання умов договору ТзОВ
"КПП-Інвест" отримало від підприємця
ОСОБА_3 інформаційні послуги у грудні
2011 на суму 20000,00 грн. та в червні 2012 року
на суму 20000,00 грн. Інших документів, які
б підтверджували отримання послуг ТзОВ
"КПП-Інвест" не надало. Враховуючи
вищевказане, ТзОВ "КПП-Інвест"
документально не підтвердило факт
отримання послуг з інформативного
обслуговування від підприємця ОСОБА_3
та їх використання в господарській
діяльності, в результаті чого завищено
витрати на загальну суму 40000 грн, в тому
числі за IV квартал 2011 року на 20000,00 грн.
та за II квартал 2012 року на 20000,00 грн.

На підтвердження здійснення
фінансово-господарських операцій з ПП
фірми "Консультант" ТзОВ "КПП-Інвест"
надало укладений з цим контрагентом
договір №ДГ- 0000001 від 28.12.2011 року, згідно
з яким ПП фірма "Консультант"
зобов'язується за плату надати
позивачу послуги з проведення
маркетингових досліджень.

Виконавець зобов'язаний був надати
замовнику результати досліджень з
описом всіх питань у відповідності до
узгоджених напрямків досліджень та
навести в результатах досліджень
адреси, приклади розрахунків, схеми та
інше.

Згідно договору замовник зобов'язаний
був виплатити виконавцю винагороду за
надані послуги в розмірі 40000,00 грн.

Представник відповідача зазначає, що
ТзОВ "КПП-Інвест" під час перевірки не
представлено документів, які б
підтверджували факт та результат
проведення господарської діяльності
та, відповідно, свідчення про те, що
отримані послуги пов'язані з
підготовкою, організацією, веденням
виробництва та продажем продукції.

Враховуючи вищевказане, позивачем не
підтверджено факт отримання від ПП
фірма "Консультант" маркетингових
послуг та завищено витрати за IV квартал
2011 року на суму 40000,00 грн.

Крім того, перевіркою також
встановлено, що ТзОВ "КПП-Інвест" у IV
кварталі 2012 року занизило фінансові
витрати, відображені у рядку 06.4
податкової декларації з податку на
прибуток підприємства, а саме занизило
витрати по оплаті відсотків за
користування фінансовими кредитами на
суму 40000,00 грн.

За даними бухгалтерського обліку по
рахунку 951 «Відсотки за кредит» сума
нарахованих відсотків становить 353370
грн., за даними податкового обліку
відображено відсотки за користування
фінансовими кредитами в сумі 333370грн.,
тобто їх занижено на 20000 грн.

Отже, за результатами перевірки
зменшено задекларовані ТзОВ
"КПП-Інвест" суми витрат, що
враховуються при визначенні об'єкта
оподаткування за IV квартал 2011 року на
60000,00 грн., за 11 квартал 2012 року на 20000,00
грн. та збільшено витрати за IV квартал
2012 року на 20000,00 грн. та, відповідно,
збільшено об'єкт оподаткування за ІI-1V
квартали 2011 року на загальну суму 60000,00
грн. і донараховано 13800,00 грн. податку на
прибуток.

Перевіркою податку на додану вартість
встановлено заниження ТзОВ "КПП-Інвест"
податкового зобов'язання на загальну
суму 1000000,00 грн., в тому числі за
листопад 2013 року на 610833,00 грн. та
грудень 2013 року на 389167,00 грн. та
завищення податкового кредиту на
загальну суму 1629167,00 грн., в тому числі
завищення за лютий 2013 року на 981667,00 грн.
і за березень 2013 року на 983333 грн. та
заниження за листопад 2013 на суму 335833
грн.

Ковельською ОДПІ в жовтні 2013 року були
проведені перевірки ТзОВ "КПП-Інвест",
про що були складені акти від 29.10.2013
року №379/22-37598082 та від 30.10.2013 року
№385/22-37598082.

Актом перевірки від 29.10.2013 року
№379/22-37598082 "Про результати
документальної позапланової виїзної
перевірки ТзОВ "КПП-Інвест" з питань
правильності визначення від'ємного
значення податку на додану вартість за
червень 2013 року" встановлено, що
позивачем завищено суму податкового
зобов'язання з ПДВ за червень 2013 року на
суму 633333,00 грн., завищено суму
податкового кредиту з ПДВ на суму 1000000,00
грн. та завищено від'ємне значення
різниці між сумою податкового
зобов'язання та сумою податкового
кредиту на суму 366666,00 грн.

Актом перевірки від 30.10.2013 року
№385/22-37598082 "Про результати
документальної позапланової невиїзної
перевірки ТзОВ "КПП-Інвест" з питань
правильності визначення
задекларованих сум ПДВ в податкових
деклараціях з ПДВ за липень та серпень
2013 року" встановлено, що позивачем за
липень 2013 року завищено суму
податкового зобов'язання з ПДВ на суму
368106 грн., завищено суму податкового
кредиту з ПДВ на суму 26 грн. та завищено
позитивне значення різниці між сумою
податкового зобов'язання та сумою
податкового кредиту на суму 368080,00 грн.
Також позивачем за серпень 2013 року
завищено суму податкового зобов'язання
з ПДВ на суму 228467,00 грн., завищено
податковий кредит на суму 225000,00 грн.,
завищено позитивне значення різниці
між сумою податкового зобов'язання та
сумою податкового кредиту поточного
звітного (податкового) періоду на суму
3467,00 грн.

В порушення вимог наказу Міністерства
доходів і зборів України від 13.11.2013 року
№678 «Про затвердження форм та порядку
заповнення і подання податкової
звітності з ПДВ» результати
вищевказаних перевірок податкового
органу щодо збільшення залишку
від'ємного значення у рядку 21.3
податкової декларації з ПДВ за
листопад 2013 року ТзОВ "КПП-Інвест" не
відображено.

Представник відповідача зазначає, що
ТзОВ "КПП-Інвест" не враховано
результатів попередніх перевірок
Ковельської ОДПІ (акти перевірки від
29.10.2013 №379/22-37598082 та від 30.10.2013
№385/22-37598082). Разом з тим, за період, що
перевірявся, в поданій податковій
декларації з ПДВ за листопад 2013 року
ТзОВ "КПП-Інвест" здійснює коригування
податкових зобов'язань в сторону їх
зменшення на суму 610833,00 грн. по
операціях, проведених із ТзОВ "Іфріт" в
червні 2013 року та податкового кредиту в
сторону його зменшення на суму 335833,00
грн. ПДВ по операціях, проведених із
ТзОВ "Восток-Транзіт" в червні 2013 року
та в податковій декларації з ПДВ за
грудень 2013 року здійснюється
коригування податкових зобов'язань в
сторону їх зменшення на суму 389167,00 грн.
по операціях, проведених із ТзОВ "Іфріт"
в червні-липні 2013 року.

Перевіркою також встановлено, що
позивач не здійснив коригування
податкового кредиту з податку на
додану вартість в результаті
повернення йому ТзОВ "Компанія
Конкурент" та ТзОВ "Запад-Транзіт" сум
передоплати за товар згідно договорів
купівлі-продажу металопрокату.

Представник відповідача вважає, що
позивач порушив пункти 198.1, 198.3 ст.198 та
статтю 192 ПК України, не скоригувавши
податковий кредит на дату повернення
передоплати.

Так, за результатами взаємовідносин з
ТзОВ "Запад-Транзіт" перевіркою
встановлено завищення позивачем суми
податкового кредиту за лютий 2013 року на
981667,00 грн., та, відповідно, по податковій
декларації з податку на додану
вартість за лютий 2013 року завищено
залишок від'ємного значення, який після
бюджетного відшкодування включається
до складу податкового кредиту
наступного звітного (податкового)
періоду (ряд.24 Декларації) на суму 187187,00
грн. та занижено суму ПДВ, яка підлягає
сплаті в бюджет (ряд.25 Декларації) на
794480,00 грн.

Також за результатами взаємовідносин з
ТзОВ "Компанія Конкурент" перевіркою
встановлено завищення суми
податкового кредиту за березень 2013
року на 983333,00 грн., в результаті чого по
податковій декларації з податку на
додану вартість за березень 2013 року
завищено від'ємне значення різниці між
сумою податкового зобов'язання та
сумою податкового кредиту поточного
звітного (податкового) періоду (р.19
Декларації) на 38296,00 грн. та занижено
суму ПДВ, яка підлягає сплаті в бюджет
(ряд.25 Декларації) на 945037,00 грн.

Враховуючи вищевикладене та висновки
вищезгаданих актів перевірок,
представник відповідача просить у
задоволенні адміністративного позову
ТзОВ "КПП-Інвест" відмовити повністю.

В судовому засіданні представник
позивача адміністративний позов
підтримала з підстав, викладених у
позовній заяві та письмових додаткових
поясненнях до неї, просить його
задовольнити.

Представник відповідача в судовому
засіданні адміністративний позов не
визнала з підстав, викладених у
письмовому запереченні проти позову,
просить у його задоволенні відмовити
повністю.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть
участь у справі, дослідивши письмові
докази, суд приходить до висновку, що
адміністративний позов задоволенню не
підлягає з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що з 5 по 6 травня 2014
року Ковельською ОДПІ було проведено
документальну позапланову виїзну
перевірку ТзОВ "КПП-Інвест" з питань
дотримання вимог податкового
законодавства по податку на прибуток
за період з 28.03.2011 року по 31.12.2012 року та
з податку на додану вартість за період
з 01.03.2012 року по 31.12.2013 року. За
результатами перевірки складено акт
від 14 травня 2014 року №339/03-06-22-37598082
(а.с.89-104, том 1).

Актом перевірки встановлено порушення
ТзОВ "КПП-Інвест" ст.9 Закону України
"Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні", п.44.1 ст.44, п.п.139.1.9
п.139.1 ст.139 ПК України, в результаті чого
занижено суму податку на прибуток на
загальну суму 13800, грн., в тому числі за
4-й квартал 2011 року на суму 13800,00 грн.
Також встановлено порушення п.198.1, 198.3
ст.198 ПК України, наказу Міністерства
доходів і зборів України від 13.11.2013 року
№678 "Про затвердження форм та порядку
заповнення і подання податкової
звітності з ПДВ", в результаті чого
занижено податок на додану вартість на
загальну суму 2382207,00 грн., в тому числі
за лютий 2013 року на 794480,00 грн., за
березень 2013 року на суму 945037,00 грн. та за
грудень 2013 року на суму 642690,00 грн.

На підставі висновків акта перевірки
від 14 травня 2014 року №339/03-06-22-37598082
Ковельською ОДПІ було прийнято
податкові повідомлення-рішення від 27
травня 2014 року №, № (а.с.11, 43,
том 1).

Податковим повідомленням-рішенням
№ від 27.05.2014 року платнику
податків збільшено суму грошового
зобов'язання з податку на прибуток
приватних підприємств у розмірі 13800,00
грн. Податковим повідомленням-рішенням
№ від 27.05.2014 року позивачу
збільшено суму грошового зобов'язання
з податку на додану вартість у розмірі
2977759,00 грн., в тому числі - 2382207,00 грн. за
основним платежем та 595552,00 грн. за
штрафними санкціями.

Згідно із частиною другою статті 17
Кодексу адміністративного судочинства
України (далі - КАС України) юрисдикція
адміністративних судів поширюються на
публічно-правові спори фізичних чи
юридичних осіб із суб'єктом владних
повноважень щодо оскарження його
рішень (нормативно-правових актів чи
правових актів індивідуальної дії), дій
чи бездіяльності.

Відповідно до частин першої, другої
статті 71 КАС України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення,
крім випадків, встановлених статтею 72
цього Кодексу. В адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

На думку суду, відповідач довів
правомірність винесених податкових
повідомлень-рішень від 27 травня 2014 року
№, № з огляду на наступне.

Судом встановлено, що між ТзОВ
"КПП-Інвест" (Замовник) та фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_3 (Виконавець)
було укладено договір про надання
інформатизацій них послуг від 05.04.2011
року (а.с.54-56, том 1), згідно якого
виконавець надає Замовнику послуги
інформатизаційного обслуговування, а
саме: консультування з питань
супроводу програмного забезпечення та
надання допомоги щодо технічних
аспектів комп'ютерних систем
(щомісяця); розроблення індивідуальних
програм забезпечення (на замовлення) та
адаптування пакетів програм до
специфіки потреб користувачів;
розроблення веб-сторінок (на
замовлення); надання послуг з
системного аналізу програмування та
супроводу, а також інших
спеціалізованих послуг в сфері
інформатизації (щомісяця).

Загальна ціна договору складається із
загальної суми виконаних робіт,
відповідно до вартості виконаних
робіт, підтверджених актами виконаних
робіт.

Додатком №1 до договору про надання
інформатизаційних послуг від 05.04.2011
року передбачено ціни на послуги (а.с.57,
том 1).

Згідно акта №1 прийняття-передачі
виконаних робіт від 30.12.2011 року
ОСОБА_3 в період з 05.04.2011 року по 30.12.2012
року виконав та передав послуги на
загальну суму 20000,00 грн. (а.с.58, том 1).
Згідно акта №7 прийняття-передачі
виконаних робіт від 27.06.2012 року ОСОБА_3
в період з 01.01.2012 року по 27.06.2012 року
виконав та передав послуги на загальну
суму 20000,00 грн. (а.с.59, том 1).

Позивачем віднесені зазначені суми до
«адміністративних витрат» відповідно
в деклараціях на прибуток за ІІ-ІV
квартал 2011 року та за І півріччя 2012
року.

Крім того, позивачем (Замовник) було
укладено договір №ДГ-0000001 від 28.12.2011
року (а.с.60-63, том 1) з ПП фірмою
"Консультант" (Виконавець), згідно якого
ПП фірма "Консультант" зобов'язується
за плату надати позивачу послуги з
проведення маркетингових досліджень.

Предметом маркетингових досліджень є
можливість запровадження нових видів
продукції та перспективи розвитку
даної продукції в умовах існуючого
ринку та можливості просування
існуючої продукції на вітчизняному
ринку.

Маркетингові дослідження здійснюються
за наступними напрямками: можливості
та перспективи ведення комерційних
операцій; визначення діючих та
потенційних конкурентів; загальна
характеристика умов роботи
конкурентів (джерела сировини та
комплектуючих, наявність
постачальницько-збутової мережі та
ін.); загальна характеристика обігу
продукції конкурентів (обсяг
пропозицій, якість, ціни, сервіс,
розрахунки); розрахунок цін, відомості
про їх динаміку; ступінь розвитку
комерційної інфраструктури (транспорт,
склади, мережі, зв'язки та ін.); попит на
продукцію, перспективи його розвитку;
відомості про потенційних споживачів;
прогноз стану кон'юнктури ринку
продукції; можливість доцільність
проведення рекламних компаній; прогноз
стану кон'юнктури ринку продукції; стан
і практика застосування
господарського законодавства.

Згідно договору Виконавець
зобов'язаний надати Замовнику
результати досліджень з детальним та
повним описом усіх питань у
відповідності до узгоджених напрямків
досліджень, навести в результатах
досліджень адреси, приклади
розрахунків, схеми та ін.

Пунктом 7.2 договору передбачено, що
виконавець надає результати
досліджень у вигляді інформаційного
звіту на паперовому носії в прошитому і
пронумерованому вигляді, а також в
електронному вигляді на цифровому
носії.

Згідно акта №ОУ-0000001 здачі-прийняття
робіт (надання послуг) від 28.12.2011 року
(а.с.53, том 1) ПП фірма "Консультант"
надало позивачу маркетингові послуги
на загальну суму 40000,00 грн. Крім того,
згідно акта перевірки від 14.05.2014 року
№339/03-06-22-37598082 (стор. 11) позивач надав
інформаційний звіт
«Ковальсько-пресове обладнання: види,
типи, дослідження ринку».

Позивачем віднесено зазначену суму до
валових витрат ІV квартал 2011 року.

Перевіркою також встановлено, що ТзОВ
"КПП-Інвест" у IV кварталі 2012 року
занизило фінансові витрати,
відображені у рядку 06.4 податкової
декларації з податку на прибуток
підприємства, а саме занизило витрати
по оплаті відсотків за користування
фінансовими кредитами на суму 40000,00 грн.

За даними бухгалтерського обліку по
рахунку 951 «Відсотки за кредит» сума
нарахованих відсотків становить 353370
грн., за даними податкового обліку
відображено відсотки за користування
фінансовими кредитами в сумі 333370грн.,
тобто їх занижено на 20000 грн.

Надаючи оцінку вищевказаним
правовідносинам суд виходить з
наступного.

Як передбачено підпунктом 134.1.1 пункту
134.1 статті 134 ПК України, об'єктом
оподаткування податком на прибуток
підприємств є прибуток із джерелом
походження з України та за її межами,
який визначається шляхом зменшення
суми доходів звітного періоду,
визначених згідно зі статтями 135 - 137
цього Кодексу, на собівартість
реалізованих товарів, виконаних робіт,
наданих послуг та суму інших витрат
звітного податкового періоду,
визначених згідно зі статтями 138 - 143
цього Кодексу, з урахуванням правил,
встановлених статтею 152 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 138.1 статті 138 ПК
України витрати, що враховуються при
обчисленні об'єкта оподаткування,
складаються із:

витрат операційної діяльності, які
визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6 -
138.9, підпунктами 138.10.2 - 138.10.4 пункту 138.10,
пунктом 138.11 цієї статті;

інших витрат, визначених згідно з
пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6
пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї
статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею
141 цього Кодексу;

крім витрат, визначених у пунктах 138.3
цієї статті та у статті 139 цього
Кодексу.

Витрати операційної діяльності згідно
з підпунктом 138.1.1 пункту 138.1 статті 138 ПК
України включають:

собівартість реалізованих товарів,
виконаних робіт, наданих послуг та інші
витрати беруться для визначення
об'єкта оподаткування з урахуванням
пунктів 138.2, 138.11 цієї статті, пунктів 140.2
- 140.5 статті 140, статей 142 і 143 та інших
статей цього Кодексу, які прямо
визначають особливості формування
витрат платника податку;

перелічені в ПК України витрати
банківських установ.

Витрати, які враховуються для
визначення об'єкта оподаткування,
визнаються на підставі первинних
документів, що підтверджують
здійснення платником податку витрат,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачено правилами ведення
бухгалтерського обліку, та інших
документів, встановлених розділом II
цього Кодексу (пункт 138.2 статті 138 ПК
України).

Відповідно до підпункту 139.1.9 пункту 139.1
статті 139 ПК України не включаються до
складу витрат витрати, не підтверджені
відповідними розрахунковими,
платіжними та іншими первинними
документами, обов'язковість ведення і
зберігання яких передбачена правилами
ведення бухгалтерського обліку та
нарахування податку.

Згідно з пунктом 44.1 статті 44 ПК України
для цілей оподаткування платники
податків зобов'язані вести облік
доходів, витрат та інших показників,
пов'язаних з визначенням об'єктів
оподаткування та/або податкових
зобов'язань, на підставі первинних
документів, регістрів бухгалтерського
обліку, фінансової звітності, інших
документів, пов'язаних з обчисленням і
сплатою податків і зборів, ведення яких
передбачено законодавством. Платникам
податків забороняється формування
показників податкової звітності,
митних декларацій на підставі даних, не
підтверджених документами, що
визначені абзацом першим цього пункту.

Статтею 9 Закону України від 16 липня 1999
року №996-ХІV "Про бухгалтерський облік
та фінансову звітність в Україні" (далі
- Закон №996-ХІV) встановлено вимоги до
первинних документів, які є підставою
для бухгалтерського та податкового
обліку. Згідно з даною нормою,
підставою для бухгалтерського обліку
господарських операцій є первинні
документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.
Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.
Такі первинні документи повинні мати
обов'язкові реквізити: назву документа
(форми); дату і місце складання; назву
підприємства, від імені якого складено
документ; зміст та обсяг господарської
операції, одиницю виміру господарської
операції; посади осіб, відповідальних
за здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.
Такі ж вимоги до первинних документів
встановлені пунктом 2.4 Положення про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 24 травня 1995 року №88,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 05 червня 1995 року за
№168/704.

Згідно зі статтею 1 Закону №996-ХІV
господарською операцією є дія або
подія, яка викликає зміни в структурі
активів та зобов'язань, власному
капіталі підприємства. Отже,
визначальною ознакою господарської
операції є те, що вона повинна
спричиняти реальні зміни майнового
стану платника податків. Вимога щодо
реальних змін майнового стану платника
податків як обов'язкової ознаки
господарської операції
кореспондується з нормами ПК України.

Таким чином, для надання юридичної сили
і доказовості, первинні документи
повинні бути складені відповідно до
вимог чинного законодавства. Договори,
податкові, видаткові накладні,
платіжні доручення є підставою для
податкового та бухгалтерського обліку,
якщо вони засвідчують факт вчинення
господарської операції.

Досліджуючи первинні документи, надані
позивачем на підтвердження
господарських операцій з отримання
інформатизаційних послуг від фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3 та
маркетингових послуг від ПП фірми
"Консультант", суд зазначає, що вони
містять лише загальні визначення
послуг та їх вартість. Інформація щодо
конкретного обсягу наданих послуг, а
також визначення, в чому саме полягає
надання послуг, зазначених в актах
здачі-прийняття робіт (надання послуг)
з посиланням на відповідні належні
докази та наявність цих доказів
відсутні. Крім того, позивачем не
надано доказів безпосереднього
використання отриманих послуг в його
господарській діяльності, що є
визначальною підставою для віднесення
тих чи інших витрат підприємства до
складу валових витрат.

Так, відповідно до пункту 1.4 договору
про надання інформатизацій них послуг
від 05.04.2011 року (а.с.54-56, том 1),
підтвердженням належного виконання
робіт, означених у п.1.1 даного Договору
є складання Акту приймання-передачі на
окремий вид виконаних робіт. Однак,
надані позивачем акти №1
прийняття-передачі виконаних робіт від
30.12.2011 року та №7 від 27.06.2012 року (а.с.58-59,
том 1) містять інформацію про декілька
видів послуг (робіт) без їх
конкретизації, тобто відсутній
детальний опис кожної послуги.

Також судом встановлено, що ПП фірма
"Консультант", яке згідно договору
№ДГ-0000001 від 28.12.2011 року про
маркетингові послуги (а.с.60-63, том 1)
зобов'язувалось надати позивачу
маркетингові послуги не мало права на
надання таких послуг, оскільки згідно
спеціального витягу з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців (а.с.78-79, том 1)
серед видів його економічної
діяльності відсутні маркетингові
послуги.

Відповідно до підпункту 14.1.108 пункту 14.1
статті 14 ПК України маркетингові
послуги (маркетинг) - послуги, що
забезпечують функціонування
діяльності платника податків у сфері
вивчання ринку, стимулювання збуту
продукції (робіт, послуг), політики цін,
організації та управлінні руху
продукції (робіт, послуг) до споживача
та післяпродажного обслуговування
споживача в межах господарської
діяльності такого платника податків.
До маркетингових послуг належать, у
тому числі: послуги з розміщення
продукції платника податку в місцях
продажу, послуги з вивчення,
дослідження та аналізу споживчого
попиту, внесення продукції (робіт,
послуг) платника податку до
інформаційних баз продажу, послуги зі
збору та розповсюдження інформації про
продукцію (роботи, послуги).

Отже, виконавцями маркетингових послуг
можуть бути лише суб'єкти
господарювання, які здійснюють
діяльність, що відповідає нормам КВЕД
(Класифікація видів економічної
діяльності).

Суд зазначає, що в акті №ОУ-0000001
здачі-прийняття робіт (надання послуг)
від 28.12.2011 року (а.с.53, том) не
конкретизований перелік наданих
послуг, а також не зазначено, в чому
виражено їх результат. Крім того, в
цьому акті зазначено дату надання
послуг - 28 грудня 2011 року, тобто день
укладення договору №ДГ-0000001 від 28.12.2011
року про надання маркетингових послуг.
Також, як зазначено в акті перевірки
№339/03-06-22-37598082 від 14.05.2014 року, згідно
представленого інформаційного звіту
ПП фірмою "Консультант" не досліджено
всіх питань, передбачених договором
надання маркетингових послуг, а саме:
визначення діючих та потенційних
конкурентів; загальна характеристика
умов роботи конкурентів (джерела
сировини та комплектуючих, наявність
постачальницько-збутової мережі);
загальна характеристика обігу
продукції конкурентів (обсяг
пропозицій, якість, ціни, сервіс,
розрахунки); розрахунок цін, відомості
про їх динаміку; ступінь розвитку
комерційної інфраструктури (транспорт,
склади, мережі, зв'язки); відомості про
потенційних споживачів; прогноз стану
кон'юнктури ринку продукції;
можливість, доцільність проведення
рекламних компаній.

Як доказ виконання договору про
надання маркетингових послуг позивач
надає укладені ТзОВ "КПП-Інвест"
договори купівлі-продажу, поставки
№118-У від 08.10.2012 року, №ДГ-65 від 27.06.2012
року, №КП-КП-КГ-001/12-13 від 20.12.2013 року,
№50/06-3-с від 01.12.2012 року (а.с.235-248, том 1),
проте зазначені договори не свідчать
про те, що вони укладені в зв'язку із
виконанням договору про надання
маркетингових послуг.

Доказом оплати отриманих послуг від
фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 та
від ПП фірми "Консультант" позивач
надає акти звірки взаєморозрахунків
від 31.08.2014 року із зазначеними
контрагентами (а.с.190-191, том 1), з яких
слідує, що заборгованості перед ними
ТзОВ "КПП-Інвест" не має, проте ні під
час перевірки, ні під час судових
засідань позивач не надав доказів
безпосередньої оплати зазначених
послуг.

На підставі вищевикладеного суд дійшов
до висновку, що наданих позивачем
первинних документів недостатньо для
підтвердження реальності здійснення
господарських операцій з отримання
послуг, а тому ТзОВ "КПП-Інвест"
завищено валові витрати за період з
28.03.2011 року по 31.12.2012 року на суму 80000,00
грн., з них за 4 квартал 2011 року на суму
60000,00 грн., за 2 квартал 2012 року в сумі
20000,00 грн.

Також матеріалами справи підтверджено,
що позивач у рядку 06.4 Декларації
«Фінансові витрати» зазначив суму
333370,00 грн., оскільки за період з 28.03.2011
року по 31.12.2012 року здійснював витрати
по оплаті відсотків за користування
фінансовими кредитами у сумі 333370,00 грн.
Проте за даними бухгалтерського обліку
по рахунку 951 «сума нарахованих
відсотків» становить 353370,00 грн., тобто
розбіжність між даними
бухгалтерського та податкового обліку
становить 20000,00 грн., а тому позивач
допустив порушення пункту 138.1 статті 138
ПК України, в результаті чого занизив
валові витрати на суму 20000,00 грн.

Отже, в результаті виявлених порушень
позивачем податкового законодавства
Ковельською ОДПІ правомірно
встановлено заниження ТзОВ "КПП-Інвест"
податку на прибуток на загальну суму
13800,00 грн.

Також актом перевірки №339/03-06-22-37598082 від
14.05.2014 року встановлено заниження суми
податкового зобов'язання на загальну
суму 1000000,00 грн. в тому числі за листопад
2013 року на 610833,00 грн., за грудень 2013 року
на 389167,00 грн. та завищення податкового
кредиту на загальну суму 1629167,00 грн., в
тому числі завищення за лютий 2013 року
на 981667,00 грн., за березень 2013 року на
983333,00 грн. та заниження за листопад 2013
року на суму 335833,00 грн.

Судом встановлено, що Ковельською ОДПІ
в жовтні 2013 року були проведені
перевірки ТзОВ "КПП-Інвест", про що були
складені акти від 29.10.2013 року №379/22-37598082
та від 30.10.2013 року №385/22-37598082.

Актом перевірки від 29.10.2013 року
№379/22-37598082 "Про результати
документальної позапланової перевірки
ТзОВ "КПП-Інвест" з питань правильності
визначення від'ємного значення податку
на додану вартість за червень 2013 року"
(а.с.211-217, том 1) встановлено порушення
позивачем статей 655, 662, 663, 664 ЦК України,
пункту 44.1 статті 44, п.50.1 статті 50, статей
185, 188, 198, пункту 200.1 статті 200 ПК України,
в результаті чого завищено суму
податкового кредиту з ПДВ на суму 1000000,00
грн. та завищено від'ємне значення
різниці між сумою податкового
зобов'язання та сумою податкового
кредиту на суму 366666,00 грн.

Причиною виникнення від'ємного
значення різниці між сумою податкового
зобов'язання та сумою податкового
кредиту в червні 2013 року є перевищення
обсягів придбання товарів над обсягами
їх реалізації.

Перевіркою встановлено завищення ТзОВ
"КПП-Інвест" податкового зобов'язання з
ПДВ за червень 2013 року на суму 633333,00 грн.
по операціях, проведених із ТзОВ "Іфріт"
та завищення податкового кредиту з ПДВ
на суму 1000000,00 грн. по операціях,
проведених із ТзОВ "Восток-Транзіт", в
результаті чого визначено завищення
від'ємного значення різниці між сумою
податкового зобов'язання та сумою
податкового кредиту за червень 2013 року
на 366666,00 грн. (ряд. 19 декларації) та
перевіркою підтверджено задекларовану
платником податку суму від'ємного
значення ПДВ (ряд.24 декларації) в
розмірі 230261,00 грн.

Так, згідно поданого уточнюючого
розрахунку податкових зобов'язань з
податку на додану вартість у зв'язку з
виправленням самостійно виявлених
помилок за червень 2013 року товариством
відкориговано податковий кредит в
сторону зменшення на суму 225000,00 грн. та
зменшено від'ємне значення різниці між
сумою податкового зобов'язання та
сумою податкового кредиту поточного
звітного періоду на суму 225000,00 грн.

З урахуванням проведених коригувань
ТзОВ "КПП-Інвест" за червень 2013 року
задекларовано податкові зобов'язання
на суму 633333,00 грн., податковий кредит -
775000,00 грн., від'ємне значення різниці
між сумою податного зобов'язання та
сумою податкового кредиту поточного
звітного (податкового) періоду в сумі
141667,00 грн., залишок від'ємного значення
попереднього звітного (податкового)
періоду на суму 230261,00 грн.

Актом перевірки від 30.10.2013 року
№385/22-37598082 "Про результати
документальної позапланової невиїзної
перевірки ТзОВ "КПП-Інвест" з питань
правильності визначення
задекларованих сум ПДВ в податкових
деклараціях з ПДВ за липень та серпень
2013 року" (а.с.218-224, том 1) встановлено
порушення платником податків пункту 44.1
статті 44, статей 185, 188, 198, пункту 200.1
статті 200 ПК України, статей 655, 662, 663, 664
ЦК України, в результаті чого за липень
2013 року завищено суму податкового
зобов'язання з ПДВ на суму 368106,00 грн.,
завищено суму податкового кредиту з
ПДВ на суму 26 грн. та завищено позитивне
значення різниці між сумою податкового
зобов'язання та сумою податкового
кредиту на суму 368080,00 грн.

Крім того, за серпень 2013 року
встановлено завищення суми
податкового зобов'язання з ПДВ на суму
228467,00 грн., завищення податкового
кредиту на суму 225000,00 грн., завищення
позитивного значення різниці між сумою
податкового зобов'язання та сумою
податкового кредиту поточного
звітного (податкового) періоду на суму
3467,00 грн.

Так, за результатами перевірки за
липень 2013 року встановлено завищення
ТзОВ "КПП-Інвест" суми податкового
зобов'язання з ПДВ на 368106,00 грн., в тому
числі по операціях, проведених з ТзОВ
"Іфріт" та завищення суми податкового
кредиту з ПДВ на 26 грн., в результаті
чого завищено за цей період позитивне
значення різниці між сумою податкового
зобов'язання та сумою податкового
кредиту на суму 368080 грн. та встановлено
заниження суми від'ємного значення з
ПДВ (ряд.24 декларації) на 226413 грн. та за
серпень 2013 року встановлено завищення
ТзОВ "КПП-Інвест" суми податкового
зобов'язання з ПДВ на 228467 грн. по
операціях, проведених із ТзОВ
"Ковельська кузня" та завищення суми
податкового кредиту на 225000 грн. по
операціях, проведених із ТзОВ
"Восток-Транзіт", в результаті чого
товариством завищено позитивне
значення різниці між сумою податкового
зобов'язання та сумою податкового
кредиту поточного звітного
(податкового) періоду на 3467 грн. та, з
урахуванням показників звітних
податкових декларацій з ПДВ, визначено
заниження суми від'ємного значення з
ПДВ (ряд.24 декларації) за серпень 2013
року на 229880 грн.

В акті перевірки №339/03-06-22-37598082 від
14.05.2014 року Ковельська ОДПІ зазначає, що
позивач порушив вимоги наказу
Міністерства доходів і зборів України
від 13.11.2013 року №678 «Про затвердження
форм та порядку заповнення і подання
податкової звітності з ПДВ», оскільки
не відобразив результати вищевказаних
перевірок податкового органу щодо
збільшення залишку від'ємного значення
у рядку 21.3 податкової декларації з ПДВ
за листопад 2013 року ТзОВ "КПП-Інвест". В
поданій податковій декларації з ПДВ за
листопад 2013 року позивач здійснює
коригування податкових зобов'язань в
сторону їх зменшення на суму 610833,00 грн.
по операціях, проведених із ТзОВ "Іфріт"
в червні 2013 року та податкового кредиту
в сторону його зменшення на суму 335833,00
грн. ПДВ по операціях, проведених із
ТзОВ "Восток-Транзіт" в червні 2013 року
та в податковій декларації з ПДВ за
грудень 2013 року здійснює коригування
податкових зобов'язань в сторону їх
зменшення на суму 389167,00 грн. по
операціях, проведених із ТзОВ "Іфріт" в
червні-липні 2013 року.

Позивач зазначає, що висновки актів
перевірок від 29.10.2013 року №379/22-37598082 та
від 30.10.2013 року №385/22-37598082 зроблені без
врахування поданих ТзОВ "КПП-Інвест" 16
жовтня 2013 року уточнюючих розрахунків
за червень, липень та серпень 2013 року
(а.с.160-189, том 1), які в судовому порядку
визнані податковою звітністю
відповідно до постанови Харківського
окружного адміністративного суду по
справі №820/6757/14 від 10.06.2014 року (а.с.105-111,
том 1), яка залишена без змін ухвалою
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 21.07.2014 року
(а.с.112-117) по тій же справі. Водночас з
наданих відповідачем в судовому
засіданні витягів з електронної бази
даних ДПІ - реєстри податкових
накладних, по яких позивачем
проводилось коригування податкових
зобов'язань (а.с.204-210, том 1) слідує, що по
ряду одних і тих самих податкових
накладних позивач включає різні суми
витрат в різні податкові періоди, при
цьому податкові накладні одні й ті ж
самі.

Перевіркою також встановлено, що
позивач не здійснив коригування
податкового кредиту з податку на
додану вартість в результаті
повернення йому ТзОВ "Компанія
Конкурент" та ТзОВ "Запад-Транзіт" сум
передоплати за товар згідно договорів
купівлі-продажу металопрокату, у
зв'язку з чим порушив пункти 198.1, 198.3
ст.198 та статтю 192 ПК України, не
скоригувавши податковий кредит на дату
повернення передоплати.

Як передбачено підпунктом 14.1.181 пункту
14.1 статті 181 ПК України (чинного з 01.01.2011
року), податковий кредит - сума, на яку
платник податку на додану вартість має
право зменшити податкове зобов'язання
звітного (податкового) періоду,
визначена згідно з розділом V цього
Кодексу.

Пунктами 198.1, 198.2 статті 198 розділу V ПК
України передбачено, що право на
віднесення сум податку до податкового
кредиту виникає у разі здійснення
операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів
(у тому числі в разі їх ввезення на
митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження,
створення) необоротних активів, у тому
числі при їх ввезенні на митну
територію України (у тому числі у
зв'язку з придбанням та/або ввезенням
таких активів як внесок до статутного
фонду та/або при передачі таких активів
на баланс платника податку,
уповноваженого вести облік
результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих
нерезидентом на митній території
України, та в разі отримання послуг,
місцем постачання яких є митна
територія України;

г) ввезення необоротних активів на
митну територію України за договорами
оперативного або фінансового лізингу.

Датою виникнення права платника
податку на віднесення сум податку до
податкового кредиту вважається дата
тієї події, що відбулася раніше: дата
списання коштів з банківського рахунка
платника податку на оплату
товарів/послуг; дата отримання
платником податку товарів/послуг, що
підтверджено податковою накладною.

Згідно із пунктом 198.3 статті 198 ПК
України податковий кредит звітного
періоду визначається виходячи з
договірної (контрактної) вартості
товарів/послуг, але не вище рівня
звичайних цін, визначених відповідно
до статті 39 цього Кодексу, та
складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з: придбанням або виготовленням
товарів (у тому числі при їх імпорті) та
послуг з метою їх подальшого
використання в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку;
придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари/послуги та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду.

Відповідно до пункту 198.6 статті 198 ПК
України не відносяться до податкового
кредиту суми податку, сплаченого
(нарахованого) у зв'язку з придбанням
товарів/послуг, не підтверджені
податковими накладними (або
підтверджені податковими накладними,
оформленими з порушенням вимог статті
201 цього Кодексу) чи не підтверджені
митними деклараціями, іншими
документами, передбаченими пунктом 201.11
статті 201 цього Кодексу. У разі коли на
момент перевірки платника податку
органом державної податкової служби
суми податку, попередньо включені до
складу податкового кредиту,
залишаються не підтвердженими
зазначеними цим пунктом документами,
платник податку несе відповідальність
відповідно до цього Кодексу.

Податкова накладна видається
платником податку, який здійснює
операції з постачання товарів/послуг,
на вимогу покупця та є підставою для
нарахування сум податку, що
відносяться до податкового кредиту
(пункт 201.10 статті 201 ПК України).

З матеріалів справи слідує, що між ТзОВ
"КПП-Інвест" та ТзОВ "Запад-Транзіт"
було укладено договір купівлі-продажу
металопрокату №КП-3тр-КП-001/11-12 від
20.11.2012 року та на його виконання ТзОВ
"КПП-Інвест" платіжним дорученням від
21.11.2012 року перерахувало кошти в сумі
5890000,00 грн., в тому числі ПДВ 981667,00 грн.

На здійснену передплату ТзОВ
"Запад-Транзіт" виписало позивачу
податкову накладну №9 від 21.11.2012 на
загальну суму 5890000 грн., в тому числі ПДВ
981667 грн., а ТзОВ "КПП-Інвест" по даній
податковій накладній податок на додану
вартість в сумі 981667 грн. віднесло до
складу податкового кредиту податкової
декларації з ПДВ за листопад 2012 року.

Перевіркою встановлено та не
заперечується сторонами в судовому
засіданні, що ТзОВ "Запад-Транзіт"
металопрокат не поставлено та у лютому
2013 року грошові кошти в сумі 5890000 грн., в
тому числі ПДВ 981667 грн., повернуло на
рахунок ТзОВ "КПП-Інвест".

Розрахунок коригування до податкової
накладної №9 від 21.11.2012 року ТзОВ
"Запад-Транзіт" не виписано, так як
23.11.2012 року анульовано свідоцтво про
реєстрацію ТзОВ "Запад-Транзіт" як
платника податку на додану вартість.

Відповідач вважає, що оскільки по
податковому обліку з податку на додану
вартість вказані операції з повернення
передоплати в сумі 5890000 грн. у лютому 2013
року позивачем не відображено, а
задекларований податковий кредит в
сумі 981667 грн. на дату повернення
передоплати не скориговано, тому
платником податків завищено суму
податкового кредиту за лютий 2013 року на
981667 грн. та, відповідно, по податковій
декларації з податку на додану
вартість за лютий 2013 року завищено
залишок від'ємного значення, який після
бюджетного відшкодування включається
до складу податкового кредиту
наступного звітного (податкового)
періоду (ряд.24 Декларації) на суму 187187
грн. та занижено суму ПДВ, яка підлягає
сплаті в бюджет (ряд.25 Декларації) на
794480 грн.

ТзОВ "КПП-Інвест" також було укладено
договір поставки металопрокату
№КП-КК-КП-001/11-12 від 12.11.2012 року з ТзОВ
"Компанія Конкурент". На його виконання
позивач платіжним дорученням від 20.11.2012
року перерахував ТзОВ "Компанія
Конкурент" грошові кошти в сумі 5900000
грн., в тому числі ПДВ 983333 грн.

ТзОВ "Компанія Конкурент" на отриману
передплату за придбання металопрокату
виписало ТзОВ "КПП-Інвест" податкову
накладну №26 від 20.11.2012 року на загальну
суму 5900000 грн., в тому числі ПДВ 983333 грн.
ТзОВ "КПП-Інвест" вказана сума ПДВ по
даній податковій накладній була
включена в реєстр отриманих податкових
накладних та, відповідно, до складу
податкового кредиту податкової
декларації з ПДВ за листопад 2012 року.

Перевіркою встановлено та не
заперечується сторонами в судовому
засіданні, що ТзОВ "Компанія Конкурент"
металопрокат не поставило та в березні
2013 року суму передплати за
металопрокат в розмірі 5900000 грн., в тому
числі ПДВ 983333 грн. повернуло на рахунок
ТзОВ "КПП-Інвест".

Згідно податкового обліку вищевказані
операції з повернення суми передплати
на адресу ТзОВ "КПП-Інвест" в сумі 5900000
грн. ТзОВ "Компанія Конкурент" не
відобразило та розрахунок коригування
до податкової накладної №26 від 20.11.2012
року не здійснило, так як 26.11.2012 року
анульовано свідоцтво про реєстрацію
ТзОВ "Компанія Конкурент" як платника
податку на додану вартість.

ТзОВ "КПП-Інвест" операції з повернення
йому передоплати в сумі 5900000 грн. по
податковому обліку з податку на додану
вартість у березні 2013 року не
відобразило та задекларований у
листопаді 2013 року по першій події
податковий кредит в сумі 983333 грн. на
дату повернення передплати не
скоригувало. У зв'язку з цим відповідач
вважає, що відповідач порушив пункти
198.1, 198.3 ст.198 та статтю 192 ПК України, а
тому завищив суму податкового кредиту
за березень 2013 року на 983333грн., в
результаті чого по податковій
декларації з податку на додану
вартість за березень 2013 року завищив
від'ємне значення різниці між сумою
податкового зобов'язання та сумою
податкового кредиту поточного
звітного (податкового) періоду (ряд. 19
Декларації) на 38296 грн. та занизив суму
ПДВ, яка підлягає сплаті в бюджет (ряд. 25
Декларації) на 945037 грн.

Позивач вважає, що оскільки на момент
повернення йому зазначених сум
передплат за товар свідоцтва про
реєстрацію ТзОВ "Запад-Транзіт" та ТзОВ
"Компанія Конкурент" як платників
податку на додану вартість були
анульовані, тому керуючись спеціальною
нормою пункту 192.2 статті 192 ПК України
ТзОВ "КПП-Інвест" не мало технічної
можливості здійснити зменшення
податкового кредиту за згадані
податкові періоди. Однак з такою
позицією позивача суд не погоджується
з наступних підстав.

Пунктом 192.1 статті 192 ПК України
передбачено, якщо після постачання
товарів/послуг здійснюється будь-яка
зміна суми компенсації їх вартості,
включаючи наступний за постачанням
перегляд цін, перерахунок у випадках
повернення товарів/послуг особі, яка їх
надала, або при поверненні
постачальником суми попередньої
оплати товарів/послуг, суми податкових
зобов'язань та податкового кредиту
постачальника та отримувача
підлягають відповідному коригуванню.

Якщо внаслідок такого перерахунку
відбувається зменшення суми
компенсації на користь платника
податку - постачальника, то:

а) постачальник відповідно зменшує
суму податкових зобов'язань за
результатами податкового періоду,
протягом якого був проведений такий
перерахунок, та надсилає отримувачу
розрахунок коригування податку;

б) отримувач відповідно зменшує суму
податкового кредиту за результатами
такого податкового періоду в разі, якщо
він зареєстрований як платник податку
на дату проведення коригування, а також
збільшив податковий кредит у зв'язку з
отриманням таких товарів/послуг
(підпункт 192.1.1 пункту 192.1 статті 192 ПК
України).

Якщо внаслідок такого перерахунку
відбувається збільшення суми
компенсації на користь платника
податку - постачальника, то:

а) постачальник відповідно збільшує
суму податкових зобов'язань за
результатами податкового періоду,
протягом якого був проведений такий
перерахунок, та надсилає отримувачу
розрахунок коригування податку;

б) отримувач відповідно збільшує суму
податкового кредиту за результатами
такого податкового періоду в разі, якщо
він зареєстрований як платник податку
на дату проведення перерахунку
(підпункт 192.1.2 пункту 192.1 статті 192 ПК
України).

Суд зазначає, що єдине виключення із
пункту 192.1 статті 192 ПК України
врегульовано пунктом 192.2 статті 192 ПК
України, де зазначено, що постачальник
товарів (послуг) не має права на
коригування суми податкових
зобов'язань, якщо на кінець звітного
періоду, в якому був проведений
перерахунок, він не був платником
податку на додану вартість. В даному
випадку таке виключення не може
застосовуватися до позивача, так як на
кінець звітного періоду він був
платником податку на додану вартість, а
тому був зобов'язаний зменшити суми
податкових кредитів за податкові
періоди, на які припадали повернення
попередньої оплати за товар.

Отже, Ковельською ОДПІ правомірно
збільшено задекларовані ТзОВ
"КПП-Інвест" суми податкових
зобов'язань за листопад 2013 року на 610833
грн. та за грудень 2013 року на 389167 грн.,
зменшено задекларовані суми
податкового кредиту за лютий 2013 року на
981667 грн. і за березень 2013 року на 983333
грн. та збільшено податковий кредит за
листопад 2013 року на суму 335833 грн. та, з
урахуванням показників звітних
податкових декларацій з податку на
додану вартість, донараховано 2382207 грн.
податку на додану вартість, в тому
числі за лютий 2013 року - 794480 грн., за
березень 2013 року - 945037 грн. та за грудень
2013 року на суму 642690 грн.

Оцінивши докази у справі, суд дійшов до
висновку, що в ході судового розгляду
даної справи Ковельською ОДПІ доведено
порушення позивачем податкового
законодавства, а відтак податкові
повідомлення-рішення від 27 травня 2014
року №, № є правомірними, а
тому в задоволенні позовних вимог про
визнання їх протиправними та
скасування слід відмовити.

За правилами статті 94 Кодексу
адміністративного судочинства України
понесені позивачем судові витрати не
підлягають відшкодуванню, оскільки
позов не вирішено на його користь. Крім
того, позивачем сплачено відповідно до
частини 3 статті 4 Закону України „Про
судовий збір" 10 відсотків розміру
ставки судового збору за подання
позовної заяви майнового характеру, що
становить 487,20 грн. та підтверджується
платіжним дорученням №434 від 6 жовтня
2014 року. У зв'язку з тим, що суд
відмовляє позивачу у задоволенні
позову, тому з ТзОВ "КПП-Інвест" на
користь Державного бюджету України
слід стягнути судовий збір в розмірі
4384,80 грн.

Керуючись частиною третьою статті 160,
статтями 162, 163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, на підставі Податкового
кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного
позову Товариства з обмеженою
відповідальністю "КПП-Інвест" до
Ковельської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Волинській
області про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень від 27 травня 2014 року
№, № відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "КПП-Інвест" в дохід
Державного бюджету України судовий
збір у розмірі 4384,80 грн. (чотири тисячі
триста вісімдесят чотири гривні 80 коп.).

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого статтею 186 КАС
України, якщо таку апеляційну скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку повністю або
частково шляхом подання апеляційної
скарги до Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Волинський окружний адміністративний
суд. Апеляційна скарга на постанову
суду подається протягом десяти днів з
дня отримання копії постанови, яка буде
складена у повному обсязі 7 грудня 2014
року. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до Львівського апеляційного
адміністративного суду.

Суддя
В.Д. Ковальчук