Справа № 807/1225/13-а
Суддя: Святецький В.В.
Дата ухвалення: 2014-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2014 року

Справа № 876/11583/13

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі :

головуючого судді
Святецького В.В.

суддів
Довгополова О.М., Гудима Л.Я.,

з участю секретаря судового засідання
Омеляновської Л.В.,

представника позивача
ОСОБА_1,

представника відповідача
Гайовича В.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
Мукачівської об'єднаної державної
податкової інспекції Закарпатської
області Державної податкової служби на
постанову Закарпатського окружного
адміністративного суду від 14 червня 2013
року у справі за адміністративним
позовом фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 до Головного управління
Державної казначейської служби в
Закарпатській області, Мукачівської
об'єднаної державної податкової
інспекції Закарпатської області
Державної податкової служби про
стягнення заборгованості з податку на
додану вартість, -

В С Т А Н О В И В :

15 квітня 2013 року фізична
особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до
суду з адміністративним позовом до
Головного управління Державної
казначейської служби в Закарпатській
області, Мукачівської об'єднаної
державної податкової інспекції
Закарпатської області Державної
податкової служби, в якому просив
стягнути з Державного бюджету України
на його користь заборгованість з
бюджетного відшкодування податку на
додану вартість в сумі 109433,00 грн.

Постановою від 14 червня 2013 року
Закарпатський окружний
адміністративний суд позов
задовольнив в повному обсязі.

Не погодившись з таким рішенням суду
першої інстанції, Мукачівська ОДПІ
подала апеляційну скаргу, оскільки
вважає, що постанова прийнята з
порушенням норм матеріального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи.

В апеляційній скарзі зазначає, що суд
першої інстанції не звернув належної
уваги на ті обставини, що заявлена сума
бюджетного відшкодування в сумі 42333,00
грн. відшкодована Державною
Казначейською службою. Решта суми буде
включена в інформацію щодо можливих
обсягів відшкодування.

За таких обставин, податковий орган
просить скасувати постанову суду
першої інстанції та прийняти нову
постанову, якою відмовити в
задоволенні позову в повному обсязі.

Представник податкового органу в
судовому засіданні апеляційного суду
підтримав вимоги апеляційної скарги та
просить їх задовольнити в повному
обсязі.

Представник позивача в судовому
засіданні заперечив вимоги
апеляційної скарги та просить залишити
скаргу без задоволення, а постанову
суду першої інстанції - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши законність та
обґрунтованість постанови суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, дослідивши матеріали справи та
доводи скарги, апеляційний суд вважає,
що скарга не належить до задоволення з
таких підстав.

Суд першої інстанції встановив, що 19
липня 2010 року ФОП ОСОБА_1 надіслав на
електронну адресу Мукачівської ОДПІ
податкову декларацію з податку на
додану вартість за червень 2010 року, в
якій вказав суму, що підлягає
бюджетному відшкодуванню на рахунок
платника у банку, в розмірі 109433,00 грн., а
також подав заяву про повернення суми
бюджетного відшкодування.

За наслідками проведеної виїзної
позапланової документальної перевірки
ФОП ОСОБА_1 з питань достовірності
нарахування суми бюджетного
відшкодування податку на додану
вартість на розрахунковий рахунок за
травень-червень 2010 року, оформленої
актом №1715/17- 03/НОМЕР_1 від 18 серпня 2010
року, Мукачівською ОДПІ підтверджено
заявлену суму бюджетного
відшкодування податку на додану
вартість за червень 2010 року в сумі 42334,00
грн. та зменшено заявлену суму
бюджетного відшкодування на додану
вартість за червень 2010 року в сумі 67099,00
грн.

На підставі акту перевірки Мукачівська
ОДПІ прийняла податкове
повідомлення-рішення №/1 від 18
листопада 2010 року, яким зменшила суму
бюджетною відшкодування з податку на
додану вартість у розмірі 67099,00 грн..

Постановою Закарпатського окружного
адміністративного суду від 10 лютого 2011
року у справі №2а-4410/10/0770, залишеною без
змін ухвалою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 05 лютого 2013
року, зазначене податкове
повідомлення-рішення за №/1 від 18
листопада 2010 року скасоване.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
позивач має право на бюджетне
відшкодування ПДВ, однак з вини
відповідача не може його отримати.

Такі висновки суду першої інстанції, на
думку апеляційного суду, відповідають
фактичним обставинам справи, нормам
матеріального і процесуального права
та є вірними.

Так, відповідно до п. 1.8 ст. 1 Закону
України ,,Про податок на додану
вартість" (чинного на час виникнення
спірних правовідносин) бюджетне
відшкодування - сума, що підлягає
поверненню платнику податку з бюджету
у зв'язку з надмірною сплатою податку у
випадках, визначених цим Законом.

Відповідно до пп. 7.7.1 п. 7.1 ст. 7 Закону
України ,,Про податок на додану
вартість" сума податку, що підлягає
сплаті (перерахуванню) до бюджету або
бюджетному відшкодуванню,
визначається як різниця між сумою
податкового зобов'язання звітного
податкового періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
податкового періоду. При позитивному
значенні суми, розрахованої згідно з
підпунктом 7.7.1 цього пункту, така сума
підлягає сплаті (перерахуванню) до
бюджету у строки, встановлені законом
для відповідного податкового періоду.
При від'ємному значенні суми,
розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1
цього пункту, така сума враховується у
зменшення суми податкового боргу з
цього податку, що виник за попередні
податкові періоди (у тому числі
розстроченого або відстроченого
відповідно до закону), а при його
відсутності - зараховується до складу
податкового кредиту наступного
податкового періоду.

Відповідно до вимог пп. 7.7.2. п. 7.7 ст. 7
Закону України ,,Про податок на додану
вартість" якщо у наступному
податковому періоді сума, розрахована
згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту,
має від'ємне значення, то - бюджетному
відшкодуванню підлягає частина такого
від'ємного значення, яка дорівнює сумі
податку, фактично сплаченій
отримувачем товарів (послуг) у
попередньому податковому періоді
постачальникам таких товарів (послуг);
залишок від'ємного значення після
бюджетного відшкодування включається
до складу податкового кредиту
наступного податкового періоду.

Згідно пп. 7.7.4 п. 7.7 ст. 7 Закону України
,,Про податок на додану вартість"
платник податку, який має право на
одержання бюджетного відшкодування та
прийняв рішення про повернення повної
суми бюджетного відшкодування, подає
відповідному податковому органу
податкову декларацію та заяву про
повернення такої повної суми
бюджетного відшкодування, яка
відображається у податковій
декларації.

Відповідно до вимог пп. 7.7.5 п. 7.7 ст. 7
Закону України ,,Про податок на додану
вартість" протягом 30 днів, наступних за
днем отримання податкової декларації,
податковий орган проводить
документальну невиїзну перевірку
(камеральну) заявлених у ній даних. За
наявності достатніх підстав вважати,
що розрахунок суми бюджетного
відшкодування було зроблено з
порушенням норм податкового
законодавства, податковий орган має
право протягом такого ж строку
провести позапланову виїзну перевірку
(документальну) платника для
визначення достовірності нарахування
такого бюджетного відшкодування.
Податковий орган зобов'язаний у
п'ятиденний термін після закінчення
перевірки надати органу державного
казначейства висновок із зазначенням
суми, що підлягає відшкодуванню з
бюджету.

Відповідно до п. 7.7.6 п. 7.7 ст. 7 Закону
України ,,Про податок на додану
вартість" на підставі отриманого
висновку відповідного податкового
органу орган державного казначейства
надає платнику податку зазначену у
ньому суму бюджетного відшкодування
шляхом перерахування коштів з
бюджетного рахунку на поточний
банківський рахунок платника податку в
обслуговуючому банку протягом п'яти
операційних днів після отримання
висновку податкового органу.

Аналогічні приписи містять пункти 200.1,
200.4, 200.6 статті 200 Податкового кодексу
України.

За змістом пунктів статті 200
Податкового кодексу України протягом 30
календарних днів, що настають за
граничним терміном отримання
податкової декларації, податковий
орган проводить камеральну перевірку
заявлених у ній даних (пункт 200.10).

За наявності достатніх підстав, які
свідчать, що розрахунок суми
бюджетного відшкодування було
зроблено з порушенням норм податкового
законодавства, податковий орган має
право провести документальну
позапланову виїзну перевірку платника
для визначення достовірності
нарахування такого бюджетного
відшкодування протягом 30 календарних
днів, що настають за граничним терміном
проведення камеральної перевірки
(пункт 200.11).

Орган державної податкової служби
зобов'язаний у п'ятиденний строк після
закінчення перевірки подати органу, що
здійснює казначейське обслуговування
бюджетних коштів, висновок із
зазначенням суми, що підлягає
відшкодуванню з бюджету(пункт 200.12).

На підставі отриманого висновку
відповідного органу державної
податкової служби орган, що здійснює
казначейське обслуговування бюджетних
коштів, видає платнику податку
зазначену в ньому суму бюджетного
відшкодування шляхом перерахування
коштів з бюджетного рахунка на
поточний банківський рахунок платника
податку в обслуговуючому банку
протягом п'яти операційних днів після
отримання висновку органу державної
податкової служби (пункт 200.13).

Після закінчення процедури
адміністративного або судового
оскарження орган державної податкової
служби протягом п'яти робочих днів, що
настали за днем отримання відповідного
рішення, зобов'язаний подати органу, що
здійснює казначейське обслуговування
бюджетних коштів, висновок із
зазначенням суми податку, що підлягає
відшкодуванню з бюджету (пункт 200.15).

Суми податку, не відшкодовані
платникам протягом визначеного цією
статтею строку, вважаються
заборгованістю бюджету з
відшкодування податку на додану (пункт
200.23).

На підставі викладеного апеляційний
суд визнає вірними та обґрунтованими
висновки суду першої інстанції щодо
стягнення з Державного бюджету України
в користь позивача заборгованості з
відшкодування податку на додану
вартість в сумі 109433,00 грн.,
правомірність нарахування якого
підтверджена первинними документами
підприємства позивача та судовими
рішеннями, які набрали законної сили.

Доводи податкового органу щодо
часткового відшкодування позивачу
податку на додану вартість не
підтверджуються жодними
документальними доказами, а тому
колегія суддів не приймає їх до уваги.

Наведені обставини спростовують
доводи апеляційної скарги про
невідповідність постанови суду першої
інстанції нормам матеріального та
процесуального права, а тому
апеляційний суд не вбачає підстав для
задоволення апеляційної скарги,.

Статтею 159 КАС України визначено, що
судове рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

В силу ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права. Не може бути
скасовано правильне по суті рішення з
одних лише формальних міркувань.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний
суд визнає, що суд першої інстанції,
вирішуючи даний публічно-правовий
спір, правильно встановив обставини
справи та ухвалив законне рішення з
дотриманням норм матеріального і
процесуального права, постанова суду
першої інстанції ґрунтується на повно,
об'єктивно і всебічно з'ясованих
обставинах, доводи апеляційної скарги
їх не спростовують, а тому підстав для
скасування постанови суду першої
інстанції немає.

Керуючись ч.3 ст. 160, ст. 195, ст. 196, п. 1 ч. 1
ст.198, ст. ст. 200, 205, 206, 254 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Мукачівської
об'єднаної державної податкової
інспекції Закарпатської області
Державної податкової служби залишити
без задоволення, а постанову
Закарпатського окружного
адміністративного суду від 14 червня 2013
року у справі № 807/1225/13-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України протягом двадцяти днів після
набрання нею законної сили шляхом
подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції, а в разі складення ухвали в
повному обсязі відповідно до статті 160
КАС України - з дня складення ухвали в
повному обсязі.

Ухвала в повному обсязі складена 24
листопада 2014 року.

Головуючий суддя
В.В. Святецький

Судді
О.М. Довгополов

Л.Я. Гудим