Справа № 808/7673/14
Суддя: Шара Інна Вячеславівна
Дата ухвалення: 2014-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2014 року (17 год. 30 хв.)Справа №
808/7673/14 м.ЗапоріжжяЗапорізький
окружний адміністративний суд у складі
головуючого судді Шари І.В. розглянув у
порядку скороченого провадження
адміністративну справу за
адміністративним позовом Державної
податкової інспекції у Ленінському
районі м. Запоріжжя Головного
управління Міндоходів у Запорізькій
області до Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1, м. Запоріжжя про стягнення
податкового боргу

ВСТАНОВИВ:

05 листопада 2014 року до Запорізького
окружного адміністративного суду (далі
- суд) надійшов адміністративний позов
від Державної податкової інспекції у
Ленінському районі м. Запоріжжя
Головного управління Міндоходів у
Запорізькій області (далі - ДПІ у
Ленінському районі м. Запоріжжя ГУ
Міндоходів у Запорізькій області,
позивач) до Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (далі - ФОП ОСОБА_1, відповідач), в
якому позивач просить стягнути з
відповідача податковий борг з єдиного
податку з фізичних осіб у сумі 1169,28 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані
Податковим кодексом України від 02.12.2010
№2755-VI (далі - ПК України, в редакції
чинній на момент виникнення спірних
правовідносин), та зазначено, що
відповідач має податковий борг перед
бюджетом по єдиному податку в сумі 1169,28
грн., який виник внаслідок несплати
самостійно узгоджених сум податкових
зобов'язань.

Ухвалою суду від 08 грудня 2014 року
відкрито скорочене провадження в
адміністративній справі №808/7673/14.

Рекомендоване поштове відправлення,
яке містило зазначену ухвалу та
надсилалось відповідачу за його
місцезнаходженням, внесеним до Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців та отримано
ним 17 листопада 2014 року, а відтак є
таким, що було вручено відповідачу.

Станом на 08 грудня 2014 року до суду не
надійшли заперечення проти позову.

За правилами частин 1, 6 ст. 71 КАС
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення. Якщо особа, яка
бере участь у справі, без поважних
причин не надасть докази на пропозицію
суду для підтвердження обставин, на які
вона посилається, суд вирішує справу на
основі наявних доказів.

Суд, оцінивши повідомлені позивачем
обставини та наявні в справі докази у
їх сукупності, вирішив продовжити
розгляд справи у порядку скороченого
провадження і встановив наявність
достатніх підстав для прийняття
законного та обґрунтованого рішення.

Розглянувши матеріали та з'ясувавши
обставини адміністративної справи,
дослідивши інші наявні у справі докази
у їх сукупності, судом встановлено
наступне.

ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1)
зареєстрований, як фізична
особа-підприємець 09.02.2006 за адресою:
АДРЕСА_1, що підтверджується копією
Витягу з Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців №19378949 від 01.10.2014.

Відповідно до Заяви відповідача про
застосування спрощеної системи
оподаткування №5563 від 24.01.2012, ОСОБА_1
знаходиться на спрощеній системі
оподаткування з 01.06.2012.

Відповідно інтегрованої картки
платника єдиного податку з фізичних
осіб ОСОБА_1 та довідки
про заборгованість станом на час
розгляду справи сума заборгованості
відповідача із зазначеного податку
складає 1169,29 грн., яка виникла в
наслідок нарахування відповідачу суму
грошових зобов'язань на підставі заяви
про застосування спрощеної системи
оподаткування.

Із матеріалів справи судом
встановлено, що позивачем вживалися
заходи щодо стягнення податкової
заборгованості у встановленому
законодавством порядку, а саме згідно з
положеннями ст. 59 ПК України ДПІ у
Ленінському районі м. Запоріжжя
Головного управління Міндоходів у
Запорізькій області 20.06.2014 була
сформована податкова вимога №720-25 на
суму 389,76 грн., яка особисто отримана
відповідачем про що свідчить особистий
підпис відповідача на повідомленні про
вручення поштового відправлення (а.с. 7).

Станом на час розгляду справи,
відповідно до довідок позивача та
інтегрованих облікових карток, у
відповідача існує податкова
заборгованість перед бюджетом по
єдиному податку з фізичних осіб у
розмірі 1169,28 грн., яка до теперішнього
часу не погашена.

Оцінивши надані документи та
матеріали, суд вважає позовні вимоги
такими, що підлягають задоволенню з
огляду на наступне.

Згідно зі ст. 67 Конституції України,
кожен зобов'язаний сплачувати податки
і збори в порядку і розмірах,
встановлених законом.

Підпунктом 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 ПК України
передбачено обов'язок платників
податків сплачувати податки та збори у
строки та в розмірах, встановлених цим
Кодексом та законами з питань митної
справи.

Відповідно до положень пп. 14.1.39 п.14.1 ст.14
ПК України грошове зобов'язання
платника податків - це сума коштів, яку
платник податків повинен сплатити до
відповідного бюджету як податкове
зобов'язання та/або штрафну (фінансову)
санкцію, що справляється з платника
податків у зв'язку з порушенням ним
вимог податкового законодавства та
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, а також санкції за
порушення законодавства у сфері
зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно з п.57.1. ст.57 ПК України платник
податків зобов'язаний самостійно
сплатити суму податкового
зобов'язання, зазначену у поданій ним
податковій декларації, протягом 10
календарних днів, що настають за
останнім днем відповідного граничного
строку, передбаченого цим Кодексом для
подання податкової декларації, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до пунктів 293.1, 293.2 статті 293
Податкового кодексу України ставки
єдиного податку встановлюються у
відсотках (фіксовані ставки) до розміру
мінімальної заробітної плати,
встановленої законом на 1 січня
податкового (звітного) року (далі у цій
главі - мінімальна заробітна плата), та
у відсотках до доходу (відсоткові
ставки).

Фіксовані ставки єдиного податку
встановлюються сільськими, селищними
та міськими радами для фізичних осіб -
підприємців, які здійснюють
господарську діяльність, залежно від
виду господарської діяльності, з
розрахунку на календарний місяць: 1) для
першої групи платників єдиного податку
- у межах від 1 до 10 відсотків розміру
мінімальної заробітної плати.

Судом встановлено, що відповідач
відноситься до другої групи платників
податку, про що свідчить заява
відповідача від 24.01.2014.

Пунктом 295.1, 295.2 статті 295 Податкового
кодексу України передбачено, що
платники єдиного податку першої і
другої груп сплачують єдиний податок
шляхом здійснення авансового внеску не
пізніше 20 числа (включно) поточного
місяця.

Такі платники єдиного податку можуть
здійснити сплату єдиного податку
авансовим внеском за весь податковий
(звітний) період (квартал, рік), але не
більш як до кінця поточного звітного
року.

У разі якщо сільська, селищна або
міська рада приймає рішення щодо зміни
раніше встановлених ставок єдиного
податку, єдиний податок сплачується за
такими ставками у порядку та строки,
визначені підпунктом 12.3.4 пункту 12.3
статті 12 цього Кодексу.

Нарахування авансових внесків для
платників єдиного податку першої і
другої груп здійснюється органами
державної податкової служби на
підставі заяви такого платника єдиного
податку щодо розміру обраної ставки
єдиного податку, заяви щодо періоду
щорічної відпустки та/або заяви щодо
терміну тимчасової втрати
працездатності.

Згідно пункту 300.1 статті 300 Податкового
кодексу України платники єдиного
податку несуть відповідальність
відповідно до цього Кодексу за
правильність обчислення, своєчасність
та повноту сплати сум єдиного податку,
а також за своєчасність подання
податкових декларацій.

В пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового
кодексу України визначено, що
податковий борг - це сума грошового
зобов'язання (з урахуванням штрафних
санкцій за їх наявності), самостійно
узгодженого платником податків або
узгодженого в порядку оскарження, але
не сплаченого у встановлений цим
Кодексом строк, а також пеня,
нарахована на суму такого грошового
зобов'язання.

Пунктом 59.1. ст. 59 Податкового кодексу
України передбачено, що у разі коли
платник податків не сплачує узгодженої
суми грошового зобов'язання в
установлені законодавством строки,
орган державної податкової служби
надсилає (вручає) йому податкову вимогу
в порядку, визначеному для надсилання
(вручення) податкового
повідомлення-рішення.

Як зазначено у пп.14.1.153 п.14.1 ст.14 ПК
України податкова вимога - це письмова
вимога органу державної податкової
служби до платника податків щодо
погашення суми податкового боргу.

Відповідно до приписів п.58.3 ст.58
Податкового кодексу України податкове
повідомлення-рішення вважається
надісланим (врученим) юридичній особі,
якщо його передано посадовій особі
такої юридичної особи під розписку або
надіслано листом з повідомленням про
вручення. Податкове
повідомлення-рішення вважається
надісланим (врученим) фізичній особі,
якщо його вручено їй особисто чи її
законному представникові або
надіслано на адресу за місцем
проживання або останнього відомого її
місцезнаходження фізичної особи з
повідомленням про вручення. У такому
самому порядку надсилаються податкові
вимоги та рішення про результати
розгляду скарг. У разі коли пошта не
може вручити платнику податків
податкове повідомлення-рішення або
податкові вимоги, або рішення про
результати розгляду скарги через
відсутність за місцезнаходженням
посадових осіб, їх відмову прийняти
податкове повідомлення-рішення або
податкову вимогу, або рішення про
результати розгляду скарги,
незнаходження фактичного місця
розташування (місцезнаходження)
платника податків або з інших причин,
податкове повідомлення-рішення або
податкова вимога, або рішення про
результати розгляду скарги вважаються
врученими платнику податків у день,
зазначений поштовою службою в
повідомленні про вручення із
зазначенням причин невручення.

Відповідно до п. 59.3. ст. 59 Податкового
кодексу України податкова вимога
надсилається не раніше першого
робочого дня після закінчення
граничного строку сплати суми
грошового зобов'язання.

Відповідно до п. 59.4. ст.59 Податкового
кодексу України податкова вимога
надсилається також платникам податків,
які самостійно подали податкові
декларації, але не погасили суми
податкових зобов'язань у встановлені
цим Кодексом строки, без попереднього
надсилання (вручення) податкового
повідомлення-рішення.

Пунктом 59.5 ст. 59 Податкового кодексу
України у разі коли у платника
податків, якому надіслано (вручено)
податкову вимогу, сума податкового
боргу збільшується, погашенню підлягає
вся сума податкового боргу такого
платника податку, що виник після
надіслання (вручення) податкової
вимоги.

Податкова вимога повинна містити
відомості про факт виникнення
грошового зобов'язання та права
податкової застави, розмір податкового
боргу, який забезпечується податковою
заставою, обов'язок погасити
податковий борг та можливі наслідки
його непогашення в установлений строк,
попередження про опис активів, які
відповідно до законодавства можуть
бути предметом податкової застави, а
також про можливі дату та час
проведення публічних торгів з їх
продажу.

Стягнення коштів та продаж майна
платника податків провадяться не
раніше ніж через 60 календарних днів з
дня надіслання (вручення) такому
платнику податкової вимоги.

Вищенаведеним нормативним актом не
передбачено направлення податкових
вимог в інших випадках.

Механізм ведення територіальними
органами Міністерства доходів і зборів
України (далі - Міндоходів)
оперативного обліку податків, зборів,
митних платежів, єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування (далі - єдиний
внесок), інших платежів, які
сплачуються під час митного оформлення
товарів визначається пунктом 2 Порядку
ведення органами Міністерства доходів
і зборів України оперативного обліку
податків, зборів, митних платежів,
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування, інших
платежів, які сплачуються під час
митного оформлення товарів (далі -
Порядок № 765 від 05.12.2013).

Облік податків, зборів та єдиного
внеску ведеться підрозділами
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів - Центрального офісу з
обслуговування великих платників (далі
- Міжрегіональне ГУ), спеціалізованих
державних податкових інспекцій з
обслуговування великих платників (далі
- СДПІ), державних податкових інспекцій
в районах, містах (крім міст Києва та
Севастополя), районах у містах,
об'єднаних державних податкових
інспекцій (далі - ДПІ) відповідно до
функціональних повноважень (п.4 Розділу
I Порядку № 765 від 05.12.2013).

Відповідно до п. 7 Розділу I Порядку № 765
від 05.12.2013 контроль за достовірністю
відображення в інформаційній системі
показників стану розрахунків
платників, механізму виявлення,
усунення та упередження випадків
неповного, неправильного або
несвоєчасного відображення облікових
показників та некоректного формування
зведених і звітних показників
центральної бази даних забезпечується
структурними підрозділами за
закріпленими напрямами роботи.

Згідно з п.1 Розділу ІІ Порядку № 765 від
05.12.2013 з метою обліку нарахованих і
сплачених сум податків, зборів, митних
платежів, єдиного внеску
територіальними органами Міндоходів
відкриваються інтегровані картки
платників за кожним платником та
кожним видом платежу, які повинні
сплачуватися платниками, а для обліку
сум передоплати - за кожним платником.

Відповідно до п.1 Розділу ІІІ Порядку №
765 від 05.12.2013 нарахуванню в інтегрованій
картці платника підлягають:

- зобов'язання, штрафні санкції та
пеня за податками, зборами, митними
платежами, самостійно визначені
платником;

- суми до сплати єдиного внеску,
самостійно визначені платником;

- зобов'язання, штрафні санкції та
пеня за податками, зборами, митними
платежами, суми до сплати єдиного
внеску, визначені територіальним
органом Міндоходів та узгоджені
відповідно до чинного законодавства;

- пеня за порушення встановлених
строків погашення узгоджених сум
зобов'язань за податками, зборами,
митними платежами, єдиним внеском;

- пеня на суму заниження
податкового зобов'язання, нарахованого
територіальним органом Міндоходів або
платником;

- проценти за користування
розстроченням (відстроченням).

Зобов'язання, штрафні санкції, пеня за
податками, зборами, митними платежами,
суми до сплати єдиного внеску,
самостійно визначені платником у
звітності, відображаються
територіальним органом Міндоходів в
інтегрованій картці платника (п.2
Розділу ІІІ Порядку № 765 від 05.12.2013).

Пункт чотири Розділу ІІІ Порядку № 765
від 05.12.2013 визначає, що нарахування
податків, зборів та сум єдиного внеску
в інтегрованій картці платника
здійснюються відповідно до звітності,
що подається платником до
територіального органу Міндоходів, а
також митних та інших платежів - на
підставі оформленої митної декларації.

Позивачем на підтвердження
податкового боргу відповідача у
розмірі 1169,28 грн. надано інтегровану
картку платника з єдиного податку з
фізичних осіб Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1.

На момент розгляду справи в суді,
вказана сума податкового зобов'язання
відповідачем не сплачена,
заборгованість перед бюджетом не
погашена.

Відповідно до пп. 20.1.34 п. 20.1 ст. 20
Податкового кодексу України органи
державної податкової служби мають
право звертатися до суду щодо
стягнення коштів платника податків,
який має податковий борг, з рахунків у
банках, обслуговуючих такого платника,
на суму податкового боргу або його
частини.

Зважаючи на несплату у добровільному
порядку відповідачем податкової
заборгованості ДПІ у Ленінському
районі м. Запоріжжя звернулась до суду
із позовом про стягнення з відповідача
зазначеного податкового боргу.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно зі ст. 11 КАС України, розгляд і
вирішення справ в адміністративних
судах здійснюється на засадах
змагальності сторін та свободи в
наданні ними суду своїх доказів і у
доведенні перед судом їх
переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення.

Під час розгляду справи відповідач
доказів сплати заборгованості не
надав, проти позову не заперечив,
доводи позивача не спростував.

На підставі викладеного, суд дійшов
висновку, що заявлені позивачем вимоги
є доведеними, обґрунтованими та такими,
що підлягають задоволенню у повному
обсязі.

Відповідно до приписів п. 4 ст. 94 КАС
України, у справах, в яких позивачем є
суб'єкт владних повноважень, а
відповідачем - фізична чи юридична
особа, судові витрати, здійснені
позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 7 -12, 14, 86, 158 -163, 167, 183-2
КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Державної
податкової інспекції у Комунарському
районі м. Запоріжжя Головного
управління Міндоходів у Запорізькій
області - задовольнити.

Стягнути з платника податків, ОСОБА_1
(код ЄДРПОУ НОМЕР_1) на користь УК у
Ленінському районі м. Запоріжжя (код
одержувача 38025423 в ГУДКС України у
Запорізькій області МФО 813015)
податковий борг, з єдиного податку з
фізичних осіб, на суму 1169,28 грн. (одна
тисяча сто шістдесят дев'ять гривень 28
копійок) (код платежу 18050400 на р/р
0006).

Постанова підлягає негайному
виконанню.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо вона не була подана у
встановлені строки. У разі подання
апеляційної скарги судове рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Запорізький окружний адміністративний
суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня
отримання постанови, апеляційної
скарги, з подачею її копії відповідно
до кількості осіб, які беруть участь у
справі. '

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Суддя
І.В.
Шара