Справа № 810/2657/14
Суддя: Борисюк Л.П.
Дата ухвалення: 2014-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/2657/14
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

02 грудня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого судді суддів при
секретаріБорисюк Л.П., Петрика І.Й.,
Собківа Я.М. Чайка О.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
апеляційною скаргою Вишгородської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Київській області на
постанову Київського окружного
адміністративного суду від 20 травня 2014
року у справі за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Гаврилівський торговий комплекс» до
Вишгородської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Київській
області про визнання протиправним та
скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

В квітні 2014 року Товариство з обмеженою
відповідальністю «Гаврилівський
торговий комплекс» звернулося до
Київського окружного
адміністративного суду із позовом до
Вишгородської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Київській
області в якому просило визнати
протиправною відмову в прийнятті
уточнюючого розрахунку податкових
зобов'язань з податку на додану
вартість у зв'язку з виправленням
самостійно виявлених помилок за
жовтень 2013 року та додатків № 2 та № 5 до
розрахунку; визнати уточнюючий
розрахунок податкових зобов'язань з
податку на додану вартість за жовтень
2013 року у зв'язку з виправленням
самостійно виявлених помилок поданим
до органів податкової служби 19.12.2013.

Постановою Київського окружного
адміністративного суду від 20 травня 2014
року позов задоволено.

Визнано неправомірною відмову
Вишгородської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Київській
області у прийнятті уточнюючого
розрахунку податкових зобов'язань
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Гаврилівський
торговий комплекс» з податку на додану
вартість у зв'язку з виправленням
самостійно виявлених помилок за
жовтень 2013 року та додатків № 2 та № 5 до
розрахунку.

Постановлено уточнюючий розрахунок
податкових зобов'язань Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Гаврилівський торговий комплекс» з
податку на додану вартість за жовтень
2013 року у зв'язку з виправленням
самостійно виявлених помилок та
додатки № 2 та № 5 до розрахунку вважати
такими, що подані до органів доходів і
зборів 19 грудня 2013 року.

Відповідач, не погоджуючись з
прийнятим рішенням суду, звернувся з
апеляційною скаргою, в якій зазначає,
що оскаржувана постанова суду не
відповідає вимогам матеріального та
процесуального права, а саме, судом
першої інстанції неповно з'ясовано та
не доведено обставини, що мають
значення для справи, висновки суду
першої інстанції не відповідають
обставинам справи, в зв'язку з чим
просить скасувати постанову суду та
прийняти нове рішення, яким у
задоволенні позову відмовити.

Сторони, будучи належним чином
повідомлені про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи, в судове
засідання не з'явилися. Про причини
своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засіданні - не обов'язкова,
колегія суддів у відповідності до ч. 4
ст. 196 КАС України визнала можливим
проводити апеляційний розгляд справи
за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України, фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Гаврилівський
торговий комплекс» є юридичною особою,
що зареєстрована 11.11.2004 Вишгородською
районною державною адміністрацією
Київської області, як платник податків
перебуває на обліку у Вишгородській
об'єднаній державній податковій
інспекції Головного управління
Міндоходів у Київській області. В
якості платника податків на додану
вартість позивач зареєстрований 19.06.2012
(свідоцтво від 19.12.2012 №200052999).

03 грудня 2013 року свідоцтво позивача про
реєстрацію його як платника податку на
додану вартість було анульоване.

19 грудня 2013 року позивач подав до
Вишгородської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Київській
області уточнюючий розрахунок
податкових зобов'язань з податку на
додану вартість у зв'язку з
виправленням самостійно виявлених
помилок за жовтень 2013 року та додатки №
2 та № 5 до розрахунку. Вказані
документи податкової звітності
позивач надіслав до податкового органу
в електронній формі через електронну
пошту, що підтверджується квитанціями
порталу прийому звітності «МДЗ
України» від 19.12.2013.

Проте, звітність позивача не була
прийнята податковим органом, оскільки,
під час прийняття звітності
автоматизованою податкової служби
системою виявлено помилку, а саме: на
момент подання звітності (19.12.2013)
позивач не був платником ПДВ, дата
анулювання свідоцтва платника ПДВ -
03.12.2013.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
відмова податкового органу в прийнятті
уточнюючого розрахунку позивача з
причин, не передбачених статтею 49
Податкового кодексу України, є
неправомірною.

З таким висновком суду колегія суддів
погоджується, виходячи з наступного.

Підпунктом 16.1.3 п. 16.1 статті 16
Податкового кодексу України (далі - ПК
України) визначено, що платники
податків зобов'язані подавати до
контролюючих органів у порядку,
встановленому податковим та митним
законодавством, декларації, звітність
та інші документи, пов'язані з
обчисленням і сплатою податків та
зборів.

Порядок прийняття або відмови в
прийнятті декларації посадовими
особами податкового органу
передбачено положеннями пп. 49.8 - 49.14
статті 49 ПК України.

Відповідно до п. 49.8 статті 49 ПК України,
прийняття податкової декларації є
обов'язком органу державної податкової
служби. Під час прийняття податкової
декларації уповноважена посадова
особа органу державної податкової
служби, в якому перебуває на обліку
платник податків, зобов'язана
перевірити наявність та достовірність
заповнення всіх обов'язкових
реквізитів, передбачених пп. 48.3 та 48.4
статті 48 цього Кодексу. Інші показники,
зазначені в податковій декларації
платника податків, до її прийняття
перевірці не підлягають.

За умови дотримання платником податків
вимог цієї статті посадова особа
органу державної податкової служби, в
якому перебуває на обліку платник
податків, зобов'язана зареєструвати
податкову декларацію платника датою її
фактичного отримання органом
державної податкової служби.

Згідно п. 49.10 статті 49 ПК України,
відмова посадової особи органу
державної податкової служби прийняти
податкову декларацію з будь-яких
причин, не визначених цією статтею, у
тому числі висунення будь-яких не
визначених цією статтею передумов щодо
такого прийняття (включаючи зміну
показників такої податкової
декларації, зменшення або скасування
від'ємного значення об'єктів
оподаткування, сум бюджетних
відшкодувань, незаконного збільшення
податкових зобов'язань тощо),
забороняється.

Пунктами 49.11 статті 49 ПК України
передбачено, що у разі подання
платником податків до органу державної
податкової служби податкової
декларації, заповненої з порушенням
вимог пп. 48.3 та 48.4 статті 48 цього
Кодексу, такий орган державної
податкової служби зобов'язаний надати
такому платнику податків письмове
повідомлення про відмову у прийнятті
його податкової декларації із
зазначенням причин такої відмови,
зокрема, в разі отримання такої
податкової декларації, надісланої
поштою або засобами електронного
зв'язку, - протягом п'яти робочих днів з
дня її отримання.

З аналізу норм закону слідує, що
податковий орган зобов'язаний прийняти
від платника податків податкову
декларацію, якщо вона за формальними
ознаками містить усі обов'язкові
реквізити, зазначені у пп. 48.3 та 48.4
статті 48 ПК України, проте, перевірка
показників декларації у зв'язку з
прийняттям звітності не допускається.

Пунктами 184.5, 184.6 статті 184 ПК України
передбачено, що з моменту анулювання
реєстрації особи, як платника податку,
така особа позбавляється права на
віднесення сум податку до податкового
кредиту, виписку податкових накладних.

У разі анулювання реєстрації особи, як
платника податку, останнім звітним
(податковим) періодом є період, який
розпочинається від дня, що настає за
останнім днем попереднього
податкового періоду, та закінчується
днем анулювання реєстрації.

Враховуючи те, що позивачем подано
уточнюючий розрахунок податкових
зобов'язань з податку на додану
вартість у зв'язку з виправленням
самостійно виявлених помилок за
жовтень 2013 року та додатки № 2 та № 5 до
розрахунку, тобто за період, коли
товариство було зареєстроване як
платник податку на додану вартість, у
контролюючого органу були відсутні
правові підстави для їх невизнання, а
відтак, колегія суддів погоджується з
висновком суду про задоволення
позовних вимог Товариства з обмеженою
відповідальністю «Гаврилівський
торговий комплекс».

Аналогічна правова позиція викладена в
ухвалі Вищого адміністративного суду
України від 13 травня 2014 року в
адміністративній справі № К/9991/95819/11).

Згідно зі ст. 159 КАС України, судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.

З підстав вищенаведеного, колегія
суддів дійшла висновку, що суд першої
інстанції вірно встановив фактичні
обставини справи, дослідив наявні
докази, надав їм належну оцінку та
прийняв законне і обґрунтоване
рішення, з дотриманням норм
матеріального і процесуального права,
а тому підстав для його скасування не
вбачається.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України,
за наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право залишити апеляційну скаргу
без задоволення, а постанову суду без
змін.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212,
254 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Вишгородської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Київській області на
постанову Київського окружного
адміністративного суду від 20 травня 2014
року - залишити без задоволення.

Постанову Київського окружного
адміністративного суду від 20 травня 2014
року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
в повному обсязі, шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя
суддя суддя Л.П. Борисюк
І.Й. Петрик Я.М. Собків

Повний текст ухвали складено та
підписано - 05.12.2014

Головуючий суддя
Борисюк Л.П.

Судді:
Петрик І.Й.

Собків Я.М.