Справа № 2а-1/11
Суддя: Святецький В.В.
Дата ухвалення: 2014-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2014 року
Справа № 876/4284/14,

876/4286/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі :

головуючого судді
Святецького В.В.

суддів
Довгополова О.М., Гудима Л.Я.,

з участю секретаря судового засідання
Омеляновської Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційні скарги
ОСОБА_1 та Красненської сільської ради
Турківського району Львівської
області на постанову Турківського
районного суду Львівської області від
26 січня 2011 року та апеляційну скаргу
ОСОБА_1 на додаткову постанову
Турківського районного суду
Львівської області від 25 лютого 2011 року
у справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до Красненської сільської ради
Турківського району Львівської
області, третя особа на стороні
відповідача, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору -
ОСОБА_1, про визнання частково
недійсними рішень та визнання
недійсним державного акту на право
власності на земельну ділянку,-

В С Т А Н О В И В :

29 листопада 2010 року ОСОБА_2 звернувся в
суд першої інстанції з
адміністративним позовом до
Красненської сільської ради
Турківського району Львівської
області, третьої особи - ОСОБА_1, в якому
з урахуванням заяви про збільшення
позовних вимог (а.с.42) просив визнати
частково недійсними рішення
Красненської сільської ради
Турківського району Львівської
області № 26 від 28.07.2006 року, №109 від
10.04.2008 року в частині передачі ОСОБА_1 у
приватну власність земельної ділянки
площею 0,1551 га в урочищі ,,Біля хати",
рішення № 153 від 04.11.2008 року та визнати
недійсним Державний акт про право
приватної власності на земельну
ділянку, виданий ОСОБА_1 в частині
земельної ділянки площею 0,1551 га.

Постановою Турківського районного
суду Львівської області від 26 січня 2011
року позовні вимоги задоволено,
визнано частково недійсними рішення
сесії Красненської сільської ради
Турківського району від 28.07.2006 року за
№ 26 та від 10.04.2008 року за № 109 про
передачу ОСОБА_1 безоплатно у приватну
власність земельної ділянки площею 0,1551
га в урочищі ,,Біля хати" в с. Красне
Турківського району Львівської
області, визнано Державний акт, виданий
Красненською сільською радою
Турківського району Львівської
області від 13.06.2008 року про право
власності на земельну ділянку ОСОБА_1
площею 0,1551 га серії ЯД № 445193 недійсним.

Додатковою постановою від 25 лютого 2011
року Турківський районний суд
Львівської області ухвалив визнати
недійсним та скасувати рішення сесії
Красненської сільської ради
Турківського району від 04.11.2008 року за
№ 153.

Не погодившись з такими рішеннями суду
першої інстанції Красненська сільська
рада подала апеляційну скаргу на
постанову Турківського районного суду
від 26 січня 2011 року, а третя особа
ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу на
постанову суду від 26 січня 2011 року та
додаткову від 25 лютого 2011 року.

В апеляційній скарзі Красненська
сільська рада зазначає, що суд першої
інстанції безпідставно залишив поза
увагою доводи відповідача про
незаконність відкриття провадження у
даній справі за ухвалою від 02.12.2010 року.

Також вказує, що спірна земельна
ділянка площею 0,1551 га ніколи не
належала позивачу ОСОБА_2 і сільська
рада не приймала рішення про надання
позивачу цієї земельної ділянки,
оскільки в такому випадку необхідно
було вилучити земель ну ділянку у
законного власника ОСОБА_1 та передати
ОСОБА_2.

Фактично про належність земельної
ділянки площею 0,1551 га ОСОБА_1 та
земельної ділянки площею 1,45 га - ОСОБА_2
відомо з абрису, затвердженого
сільською радою і даний факт можуть
підтвердити односельчани.

Відповідача також вважає, що суд не
врахував вимоги ч.2 ст.118 Земельного
кодексу України, яка передбачає, що
рішення органів місцевого
самоврядування щодо приватизації
земельних ділянок приймається у
місячний термін на підставі технічних
матеріалів та документів, що
підтверджують розмір земельної
ділянки.

З огляду на викладене сільська рада
просить скасувати постанову суду
першої інстанції та закрити
провадження у справі.

Свою апеляційну скаргу ОСОБА_1 мотивує
також тим, що під час судового процесу у
даній справі суду надавались письмові
та усні заперечення з приводу
незаконного відкриття провадження у
даній справі за ухвалою від 02.12.2010 року,
враховуючи той факт, що між одними і
тими самими сторонами, за аналогічними
позовними вимогами вже розглядалася у
даному суді справа за № 2-а-4/09/1325. Однак,
суд залишив поза увагою письмові
звернення про закриття провадження у
даній справі, хоча в матеріалах справи
була у наявності ухвала Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 14.07.2009 року по справі № 2-а-4/09 про
закриття провадження у даній справі з
підстав п.1. ч. 1 ст. 157 КАС України, згідно
якої спір у даній справі є спір про
право, тобто цивільно-правовим, а не
публічно-правовим спором, що виключає
можливість його розгляду та вирішення
в порядку адміністративного
судочинства.

Крім того, представником ОСОБА_1 було
обґрунтовано та наведено доводи з
приводу неможливості ухвалення
додаткового рішення у даній справі за
заявою ОСОБА_2, оскільки така вимога у
позові щодо скасування рішення сесії №
153 від 04.11.2008 року позивачем не
заявлялась і не була предметом
розгляду у даній справі.

Враховуючи вищенаведене, ОСОБА_1
просить скасувати постанову
Турківського районного суду від 26.01.2011
року та додаткову постанову цього ж
суду від 25.02.2011 року, а провадженням у
справі закрити з підстав, передбачених
ст. 157 КАС України.

В судовому засіданні апеляційного суду
представники Красненської сільської
ради та ОСОБА_1 просять задовольнити
апеляційні скарги в повному обсязі.

Позивач та його представник заперечили
вимоги апеляційних скарг та просять
залишити скарги без задоволення, а
постанову суду першої інстанції від 26
січня 2011 року та додаткову постанову
від 25 лютого 2011 року без змін.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши законність та
обґрунтованість постанови суду першої
інстанції в межах доводів апеляційних
скарг, дослідивши матеріали справи та
доводи скарг, апеляційний суд вважає,
що скарги належить до задоволення
частково з таких підстав.

Суд першої інстанції встановив, що
рішенням сесії Красненської сільської
ради Турківського району Львівської
області від 09.01.2006 року за №117 ОСОБА_2
передано безоплатно у приватну
власність земельну ділянку площею 1,45
га в урочищі ,,Біля хати" в с. Красне
Турківського району Львівської
області.

Рішенням сесії Красненської сільської
ради Турківського району від 28.07.2006
року за №26 ОСОБА_1 передано безоплатно
у приватну власність земельну ділянку
площею 0,1707 га в урочищах ,,Біля хати" та
,,Заподрина" в с. Красне Турківського
району Львівської області для
обслуговування житлового будинку та
для ведення особистого селянського
господарства площею 1, 254 га, врахувавши
і земельну ділянку площею 0,1551 га.

На підставі рішення сесії Красненської
сільської ради Турківського району від
10.04.2008 року №109 ОСОБА_1 видано Державний
акт на право власності на земельну
ділянку площею 0,1551 га від 13.06.2008 року
серії ЯД №445193.

Рішенням сесії Красненської сільської
ради Турківського району від 04.11.2008
року за № 153 вирішено визнати таким, що
втратило чинність рішення від 09.01.2006
року за № 117 Красненської сільської
ради у зв'язку з тим, що не відповідає
вимогам ст. 118 ч.2 Земельного кодексу
України.

В силу ст. 19 Конституції України органи
державної влади та органи місцевого
самоуправління, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Конституційний Суд України в пункті 4
мотивувальної частини Рішення від 16
квітня 2009 року № 7-рп/2009 (справа про
скасування актів органів місцевого
самоврядування) вказав, що органи
місцевого самоврядування, вирішуючи
питання місцевого значення,
представляючи спільні інтереси
територіальних громад сіл, селищ та
міст, приймають нормативні та
ненормативні акти. До нормативних
належать акти, які встановлюють,
змінюють чи припиняють норми права,
мають локальний характер, розраховані
на широке коло осіб та застосовуються
неодноразово, а ненормативні акти
передбачають конкретні приписи,
звернені до окремого суб'єкта чи
юридичної особи, застосовуються
одноразово і після реалізації
вичерпують свою дію.

В постанові від 01 жовтня 2013 року у
справі № 21-2228а13 за позовом заступника
прокурора м. Ялти Автономної
Республіки Крим в інтересах
республіканського комітету Автономної
Республіки Крим з охорони
навколишнього природного середовища
до Кореїзської селищної ради про
визнання незаконним та скасування
рішення, спонукання до виконання
певних дій колегія суддів Судової
палати в адміністративних справах
Верховного Суду України зазначила:
якщо після оформлення відповідно до
чинного законодавства права власності
на земельну ділянку виник спір про
право цивільне, а відтак, і захищати
свої права та інтереси особи повинні у
способи, визначені у статтях 152 ЗК та 16
Цивільного кодексу України.

В силу ст. 244-2 Кодексу
адміністративного судочинства України
рішення Верховного Суду України,
прийняте за результатами розгляду
заяви про перегляд судового рішення з
мотивів неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права у подібних правовідносинах, є
обов'язковим для всіх суб'єктів владних
повноважень, які застосовують у своїй
діяльності нормативно-правовий акт, що
містить зазначені норми права, та для
всіх судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

Частиною першою статті 125 Земельного
кодексу України передбачено, що право
власності та право постійного
користування на земельну ділянку
виникає після одержання її власником
або користувачем документа, що
посвідчує право власності чи право
постійного користування земельною
ділянкою та його державної реєстрації.

Відповідно до ч. 1 ст. 126 Земельного
кодексу України ( в редакції, чинній на
час виникнення спірних правовідносин)
право власності на земельну ділянку
посвідчується державним актом, крім
випадків, визначених частиною другою
цієї статті.

Оскільки після оформлення третьою
особою ОСОБА_1 відповідно до чинного
законодавства державного акту на право
приватної власності на землю виник
спір про право цивільне, апеляційний
вважає, що захищати свої права та
інтереси особи повинні у способи,
визначені у статтях 152 Земельного
кодексу України та 16 Цивільного
кодексу України.

Таким чином, даний спір має
розглядатись в порядку цивільного
судочинства, що виключає можливість
його розгляду в порядку
адміністративного судочинства.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 157 КАС України
суд закриває провадження в справі, якщо
справу не належить розглядати за
правилами адміністративного
судочинства.

Статтею 159 КАС України визначено, що
судове рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

В силу ч.1 ст. 203 КАС України постанова
або ухвала суду першої інстанції
скасовується в апеляційному порядку і
позовна заява залишається без розгляду
або провадження у справі закривається
з підстав, встановлених відповідно
статтями 155 і 157 цього Кодексу.

Оскільки суд першої інстанції на
порушення наведених
нормативно-правових актів розглянув
справу за правилами КАС України,
колегія суддів визнає правильним
постанову суду першої інстанції
скасувати та закрити провадження у
справі.

Поряд з цим апеляційний суд
погоджується з висновками суду першої
інстанції, викладеними в додатковій
постанові.

Так, відповідно до рішення
Конституційного Суду України від
16.04.2009 р. № 7-рп/2009 (справа про скасування
актів органів місцевого
самоврядування) органи місцевого
самоврядування не можуть скасовувати
свої попередні рішення, вносити до них
зміни, якщо відповідно до приписів цих
рішень виникли правовідносини,
пов'язані з реалізацією певних
суб'єктивних прав та охоронюваних
законом інтересів, і суб'єкти цих
правовідносин заперечують проти їх
зміни чи припинення. Ненормативні
правові акти органу місцевого
самоврядування є актами одноразового
застосування, вичерпують свою дію
фактом їхнього виконання, тому вони не
можуть бути скасовані чи змінені
органом місцевого самоврядування
після їх виконання.

За таких обставин апеляційний суд
визнає вірними та обґрунтованими
висновки суду першої інстанції щодо
визнання протиправним та скасування
рішення сесії Красненської сільської
ради Турківського району від 04.11.2008
року за № 153, яким вирішено визнати
таким, що втратило чинність рішення
Красненської сільської ради від 09.01.2006
року за № 117 про надання ОСОБА_2
безоплатно у приватну власність
земельної ділянки площею 1,45 га,
оскільки на підставі зазначеного
рішення виникли правовідносини,
пов'язані з реалізацією певних
суб'єктивних прав та охоронюваних
законом інтересів ( виготовлена
документація), і ОСОБА_2 заперечує проти
скасування цього рішення.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо
скасування додаткової постанови
апеляційний суд визнає безпідставними,
оскільки в силу приписів п.1 ч.1 ст. 168 КАС
України суд, що ухвалив судове рішення,
може за заявою особи, яка брала участь у
справі, чи з власної ініціативи
прийняти додаткову постанову чи
постановити додаткову ухвалу у
випадках, якщо щодо однієї із позовних
вимог, з приводу якої досліджувалися
докази, чи одного з клопотань не
ухвалено рішення.

Позивач заявляв позовні вимоги про
скасування рішення сесії Красненської
сільської ради Турківського району від
04.11.2008 року за № 153, що підтверджується
заявою про уточнення позовних вимог
від 26.01.2011 року, що на а.с. 42. Суд
досліджував докази з приводу заявлених
цих позовних вимог, що підтверджується
мотивувальною частиною постанови суду
від 26 січня 2011 року.

Таким чином, апеляційний суд не вбачає
підстав для скасування додаткової
постанови суду першої інстанції, а тому
в задоволенні апеляційної скарги в цій
частині вимог слід відмовити.

Керуючись ч.3 ст. 160, ст. ст. 195, 196, п. 4 ч. 1
ст.198, ч.1 ст. 203, ст. ст. 205, 206, 254 КАС
України, суд,-

У Х В А Л И В :

апеляційні скарги ОСОБА_1 та
Красненської сільської ради
Турківського району Львівської
області на постанову Турківського
районного суду Львівської області від
26 січня 2011 року задовольнити частково,
апеляційну скаргу ОСОБА_1 на додаткову
постанову Турківського районного суду
Львівської області від 25 лютого 2011 року
- відхилити.

Постанову Турківського районного суду
Львівської області від 26 січня 2011 року
у справі № 2а-1/11 в частині задоволення
позовних вимог щодо визнання частково
недійсними рішень Красненської
сільської ради Турківського району
Львівської області від 28.07.2006 року за №
26 та від 10.04.2008 року за № 109 про передачу
ОСОБА_1 безоплатно у приватну власність
земельної ділянки площею 0,1551 га в
урочищі ,,Біля хати" та визнання
недійсним Державного акту, виданого
Красненською сільською радою
Турківського району Львівської
області від 13.06.2008 року про право
власності на земельну ділянку ОСОБА_1
площею 0,1551 га серії ЯД № 445193 - скасувати
і провадження у справі в цій частині
позовних вимог закрити.

Додаткову постанову Турківського
районного суду Львівської області від
25 лютого 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України протягом двадцяти днів після
набрання нею законної сили шляхом
подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції, а в разі складення ухвали в
повному обсязі відповідно до статті 160
КАС України - з дня складення ухвали в
повному обсязі.

Ухвала в повному обсязі складена 24
листопада 2014 року.

Головуючий суддя
В.В. Святецький

Судді
О.М. Довгополов

Л.Я. Гудим