Справа № 804/18400/14
Суддя: Єфанова Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2014-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2014 р. Справа № 804/18400/14
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Єфанової О.В.
розглянувши у письмовому провадженні
у місті Дніпропетровську
адміністративну справу за
адміністративним позовом Управління
пенсійного фонду України в
Дніпропетровському районі
Дніпропетровської області до
Приватного підприємства "Чумаки" про
стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Управління пенсійного фонду України в
Дніпропетровському районі
Дніпропетровської області звернулось
до Дніпропетровського окружного
адміністративного суду із
адміністративним позовом до
Приватного підприємства «Чумаки», в
якому просить стягнути з відповідача
на корить позивача заборгованість по
відшкодуванню витрат на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах згідно п.п. «б-з» ст. 13
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» колишнім працівникам ПП
«Чумаки», нарахованих в жовтні 2014 року
в сумі 5553,38 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що
відповідач має заборгованість зі
сплати фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій, призначених
за списком №2, в сумі 5553,38 грн. за
жовтень 2014 року.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, просив
розглянути справу без участі
представника.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, повідомлений
належним чином, що підтверджується
повідомленням про вручення поштового
відправлення. Частиною 8 ст. 35 КАС
України вважається, що повістку
вручено юридичній особі, якщо вона
доставлена за адресою, внесеною до
відповідного державного реєстру, або
за адресою, яка зазначена її
представником, і це підтверджується
підписом відповідної службової особи.

Відповідно до ч.6 ст.128 КАС України якщо
немає перешкод для розгляду справи у
судовому засіданні, визначених цією
статтею, але прибули не всі особи, які
беруть участь у справі, хоча і були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового розгляду, суд має
право розглянути справу у письмовому
провадженні у разі відсутності потреби
заслухати свідка чи експерта.

Таким чином, суд ухвалив розглянути
справу без участі сторін відповідно до
положень ст.128 КАС України в письмовому
провадженні.

Дослідивши матеріали справи, всебічно
і повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які
мають юридичне значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, суд
приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що у відповідача
працювали особи, яким призначена
пільгова пенсія відповідно до ч. 2
Прикінцевих положень Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», пунктів «б-з»
статті 13 Закону України "Про пенсійне
забезпечення", а саме: ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6

Згідно розрахунків фактичних витрат на
виплату та доставку пенсій відповідач
має заборгованість зі сплати фактичних
витрат на виплату та доставку
пільгових пенсій, призначених за
списком 2 в сумі 5553,38 грн.

Статтею 13 Закону України "Про пенсійне
забезпечення" від 06.11.1991 № 1788-ХІ
визначені категорії працівників, які
мають право на пенсію за віком на
пільгових умовах. До 17.02.2000 вказана
стаття, крім визначення категорій
працівників, які мають право на пенсію
за віком на пільгових умовах,
регулювала порядок внесення
підприємствами та організаціями плати
до Пенсійного фонду, що покривала
витрати на виплату і доставку пенсій,
призначених відповідно до пунктів "а"
ст. 13 Закону України "Про пенсійне
забезпечення".

Законом України "Про внесення змін до
деяких законів України" від 17.02.2000 №
1461-III порядок внесення плати на
покриття фактичних витрат на виплату і
доставку пенсій змінено. А саме - норму,
що регулювала дане питання у ст. 13
Закону України "Про пенсійне
забезпечення", виключено та
врегульовано порядок покриття витрат
на виплату та доставку пільгових
пенсій шляхом введення окремого виду
збору на обов'язкове державне пенсійне
страхування у Закон України "Про збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування".

Законом України "Про збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування", передбачено, що платники
збору на обов'язкове державне пенсійне
страхування, передбачені ст. 1 цього
Закону, повинні сплачувати збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування у розмірах, встановлених
ст. 4 цього Закону, що визначається у
відсотковому відношенні до об'єкта
оподаткування, який передбачений ст. 2
цього Закону.

Зокрема, у відповідності до вимог
Закону України "Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування",
суб'єкти підприємницької діяльності
незалежно від форм власності, їх
об'єднання, бюджетні, громадські та
інші установи та організації,
об'єднання громадян та інші юридичні
особи, а також фізичні особи - суб'єкти
підприємницької діяльності, які
використовують працю найманих
працівників, незалежно від форми
власності, повинні сплачувати збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування у 100 % розмірі від об'єкта
оподаткування, яким є фактичні витрати
на виплату і доставку пенсій,
призначених відповідно до пунктів "а"
ст. 13 Закону України "Про пенсійне
забезпечення", до досягнення
працівниками пенсійного віку,
передбаченого ст. 12 Закону України "Про
пенсійне забезпечення".

Відповідно до частини 6 Інструкції про
порядок обчислення і сплати
страхувальниками та застрахованими
особами внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування до
Пенсійного фонду України, затвердженої
постановою правління Пенсійного фонду
України від 19.12.2003 року №21-1 та
зареєстрованої в Міністерстві юстиції
16.01.2004 року за №64/8663, відшкодуванню
підлягають витрати Пенсійного фонду на
виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах
відповідно до частини 2 Прикінцевих
положень Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" в таких розмірах: для
платників, зазначених у підпункті 2.1.1
пункту 2.1 цієї Інструкції (крім тих, які
є платниками фіксованого
сільськогосподарського податку), -
також 100 відсотків фактичних витрат на
виплату і доставку пенсій, призначених
відповідно до абзацу першого частини 2
Прикінцевих положень Закону
застрахованим особам, які працювали
або працюють на роботах із шкідливими і
важкими умовами праці за списком №2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджених Кабінетом
Міністрів України та за результатами
атестації робочих місць, на посадах, що
дають право на призначення пенсії за
віком на пільгових умовах; для
платників, зазначених у підпункті 2.1.1
пункту 2.1 цієї Інструкції, - фактичні
витрати на виплату і доставку пенсій
працівникам, зайнятим повний робочий
день на підземних роботах, на роботах з
особливо шкідливими і особливо важкими
умовами праці за списком №1 виробництв,
робіт, професій, посад і показників,
затвердженим Кабінетом Міністрів
України, крім працівників, що були
безпосередньо зайняті повний робочий
день на підземних роботах (включаючи
особовий склад гірничорятувальних
частин) з видобутку вугілля, сланцю,
руди та інших корисних копалин, на
будівництві шахт та рудників за
списком робіт і професій, затвердженим
Кабінетом Міністрів України, у
встановлених відсоткових розмірах.

Розмір сум на відшкодування на
поточний рік витрат Пенсійного фонду
України на виплату і доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах,
визначається у повідомленнях, які
формуються працівниками Пенсійного
фонду України, а підприємства щомісяця,
до 25-го числа, вносять до Пенсійного
фонду визначену у повідомленні місячну
суму фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах (пп. 6.4, пп. 6.8 п. 6
Інструкції про порядок обчислення і
сплати страхувальниками та
застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України, затвердженої постановою
Пенсійного фонду України № 21-1 від
19.12.2003 року, зі змінами та доповненнями).

Розрахунки складаються на підставі
відомостей відділів з призначення
пенсій органів Пенсійного фонду
України, які подаються згідно з
додатком 8 до 1 січня поточного року та
протягом 10 днів з дня прийняття рішення
про призначення нової пенсії.

Підприємства щомісяця до 25-го числа
вносять до Пенсійного фонду зазначену
в повідомленні місячну суму фактичних
витрат на виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах.

Суми фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій за період з
дати призначення пенсії до дати
складання розрахунку фактичних витрат
на виплату та доставку пільгових
пенсій, призначених відповідно до
частини 2 Прикінцевих положень Закону,
сплачуються одночасно із оплатою
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій за перший
поточний місяць.

Відшкодування сум фактичних витрат на
виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах, у
таких випадках здійснюється
підприємством на рахунки органу
Пенсійного фонду за місцем його
реєстрації.

Підприємства та організації з коштів,
призначених на оплату праці, вносять до
Пенсійного фонду плату, що покриває
фактичні витрати на виплату і доставку
пенсій особам, які були зайняті повний
робочий день на підземних роботах, на
роботах з особливо шкідливими і
особливо важкими умовами праці за
списком № 1 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджених
Кабінетом Міністрів України, крім тих,
що були безпосередньо зайняті повний
робочий день на підземних роботах
(включаючи особовий склад
гірничорятувальних частин) з видобутку
вугілля, сланцю, руди та інших корисних
копалин, на будівництві шахт та
рудників за списком робіт і професій,
затвердженим Кабінетом Міністрів
України, починаючи з дня набрання
чинності цим Законом, у розмірі 20
відсотків з наступним збільшенням її
щороку на 10 відсотків до
100-відсоткового розміру відшкодування
фактичних витрат на виплату і доставку
цих пенсій до набуття права на пенсію
за віком відповідно до цього Закону.
Виплата пенсій особам, які були
безпосередньо зайняті повний робочий
день на підземних роботах (включаючи
особовий склад гірничорятувальних
частин) з видобутку вугілля, сланцю,
руди та інших корисних копалин, на
будівництві шахт та рудників, за
списком робіт і професій, затвердженим
Кабінетом Міністрів України, та особам,
пенсії яким призначені відповідно до
пунктів "в" - "е" та "ж" статті 13 Закону
України "Про пенсійне забезпечення",
здійснюється до 1 січня 2005 року за
рахунок коштів Пенсійного фонду, а з 1
січня 2005 року - за рахунок коштів
Державного бюджету України до
досягнення пенсійного віку,
передбаченого статтею 26 цього Закону.

Абзацом 5 п. 2 розділу XV "Прикінцеві
положення" Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", який з 01.01.2006 стосується і
осіб, пенсії яким призначені
відповідно до ст. 13 Закону України "Про
пенсійне забезпечення" і має зворотну
дію, врегульовано лише порядок виплати
пенсій, а не змінено порядок
відшкодування та не звільнено
підприємства, зазначені у ст. 1 Закону
України "Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування", від
сплати збору на відшкодування
виплачених пільгових пенсій.

Пунктом 2 розділу XV Прикінцевих
положень Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" передбачено, що до
запровадження пенсійного забезпечення
через професійні та корпоративні фонди
зберігається порядок покриття витрат
на виплату і доставку цих пенсій, що
діяв до набрання чинності цим Законом.
Тобто діяв зазначений вище порядок
відшкодування.

З огляду на викладені норми
законодавчих актів відповідач як
платник збору на обов'язкове державне
пенсійне страхування та юридична
особа, працівники якої вийшли на
пільгову пенсію, зобов'язаний
сплачувати Пенсійному фонду збір у 100 %
розмірі сум фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій
його працівникам, тобто відшкодувати
Пенсійному фонду фактичні витрати на
виплату та доставку пільгових пенсій,
призначених працівникам відповідача, у
повному розмірі.

Статтею 100 Закону України "Про пенсійне
забезпечення" визначено право на
пільгове пенсійне забезпечення осіб,
які працювали до введення в дію цього
Закону (до 01.01.92 р.) на роботах із
шкідливими і важкими умовами праці,
передбачених раніше діючим
законодавством.

З огляду на зазначене, право на пенсію
відповідно до ст. 100 Закону України "Про
пенсійне забезпечення" має особа, яка
набула необхідний стаж роботи із
шкідливими і важкими умовами праці, що
дає право на призначення пенсії за
віком на пільгових умовах до 01.01.92 р. і
після цієї дати не працювала на цих
роботах. При цьому наявності атестації
робочих місць не вимагається.

Особі, яка до і після 01.01.92 р. працювали
на роботах, передбачених Списками,
пенсія призначається відповідно до ст.
13 Закону України "Про пенсійне
забезпечення".

Списки виробництв, робіт, професій,
посад і показників, зайнятість в яких
дає право на пенсію за віком на
пільгових умовах, (списки № 1 та № 2)
затверджено постановою Кабінету
Міністрів України № 162 від 11.03.94 року,
яка була чинна до набрання чинності
постановою Кабінету Міністрів України
№ 36 від 16.03.2003 року "Про затвердження
списків виробництв, робіт, професій,
посад і показників, зайнятість в яких
дає право на пенсію за віком на
пільгових умовах".

На підставі п. 3 Порядку застосування
Списків № 1 та № 2 виробництв, робіт,
професій, посад і показників при
розрахунку стажу роботи, який дає право
на пенсію за віком на пільгових умовах,
затвердженого наказом Міністерства
праці і соціальної політики України
від 18.11.2005 року № 383 та зареєстрованого
в Міністерстві юстиції України 01.12.2005
року за № 1451/11731, при визначенні права
на пенсію за віком на пільгових умовах
застосовуються Списки, які діяли на
період роботи особи. При цьому до
пільгового стажу зараховується весь
період роботи на відповідних посадах
або по професіями незалежно від дати
внесення цієї посади чи професії до
Списків.

При цьому, відповідно до Порядку
застосування Списків № 1 і № 2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників при обчисленні стажу
роботи, що дає право на пенсію за віком
на пільгових умовах, застосовуються
Списки, затверджені постановою Ради
Міністрів СРСР № 1173 від 22.08.56 р.

Особи, яким виплачену пільгову пенсію
працювали у відповідача до введення в
дію Закону України "Про пенсійне
забезпечення" та у період, коли цей
Закон вже набрав чинності, тому
органами Пенсійного Фонду пенсія
призначена відповідно до статті 13
Закону України "Про пенсійне
забезпечення".

Таким чином, на відповідача покладено
обов'язок в повному обсязі
відшкодовувати витрати УПФУ в
Дніпропетровському районі на виплату і
доставку пенсій, призначених особам,
які працювали або працюють на роботах
із шкідливими і важкими умовами праці
за списком № 2 виробництв, робіт,
професій, посад і показників,
затверджених Кабінетом Міністрів
України.

Сума фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах, за жовтень 2014 року в
сумі 5553,38 грн. відповідачем не сплачена.

За таких підстав, суд дійшов висновку,
що позовні вимоги підлягають
задоволенню.

Керуючись ст.ст. 158 - 163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Стягнути з Приватного підприємства
«Чумаки» на користь Управління
Пенсійного фонду України в
Дніпропетровському районі
Дніпропетровської області
заборгованість по фактичним витратам
на виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах, за
жовтень 2014 року на загальну суму 5553,38
грн.

Постанова суду може бути
оскаржена до Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
шляхом подання апеляційної скарги
через Дніпропетровський окружний
адміністративний суд з одночасним
направленням копії апеляційної скарги
особою, яка її подає, до суду
апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі складення постанови у повному
обсязі, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна,
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом
за місцезнаходженням суб'єкта владних
повноважень і він не був присутній у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, але
його було повідомлено про можливість
отримання копії постанови суду
безпосередньо у суді, то десятиденний
строк на апеляційне оскарження
постанови суду обчислюється з
наступного дня після закінчення
п'ятиденного строку з моменту
отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Постанова суду набирає законної сили
відповідно до вимог ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя О.В. Єфанова