Справа № 2-а-29/12
Суддя: Жежера О. В.
Дата ухвалення: 2012-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

02.04.2012 Справа № 2-а-29/12
Справа №2-А-29
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«20»березня 2012 року

Оболонський районний суд м. Києва в
складі:

головуючого-судді

- Жежери О.В.,

при
секретарях

- Барзул І.М., Гриненко І.В.,
Снісар Т.В.,

за участю
позивача

- ОСОБА_1,

представників
відповідача
-
ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві адміністративну
справу за позовом ОСОБА_1 до
Прокуратури міста Києва, ОСОБА_4
державного казначейства України у
Печерському районі м. Києва про
визнання дії протиправними та
зобов‘язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом до
Прокуратури міста Києва, ОСОБА_4
державного казначейства України у
Печерському районі м. Києва про
визнання дії протиправними та
зобов‘язання вчинити дії. Свої вимоги
мотивує тим, що вона з 19 листопада 1990
року працювала на прокурорсько-слідчих
посадах в органах прокуратури України.
Була звільнена з органів прокуратури
за власним бажанням 20.12.2010 року у
зв‘язку з виходом на пенсію на
підставі наказу прокурора міста Києва
№2334-к від 09.12.2010 року без подальшого
продовження трудової діяльності. На
підставі ст. 50-1 Закону України «Про
прокуратуру»їй призначено пенсію за
вислугу років у розмірі 90 відсотків від
місячного заробітку. На день
звільнення вислуга на
прокурорсько-слідчих посадах склала 20
років і їй було нарахована грошова
допомога, передбачена ст. 50-1 Закону
України «Про прокуратуру»в сумі 113528,00
грн., з якої утримано прибутковий
податок в розмірі 19111,56 грн. Відповідно
до ч. 1 ст. 50-1 Закону України «Про
прокуратуру»прокурорам і слідчим у
разі виходу на пенсію за вислугою років
чи по інвалідності виплачується
грошова допомога без сплати податку у
розмірі місячного заробітку, з якого
обчислена пенсія, за кожен повний рік
роботи прокурором, слідчим прокуратури
чи на посадах у науково-навчальних
закладах прокуратури. Тобто
прокуратурою міста Києва замість
гарантованої їй нормами законодавства
грошової допомоги в розмірі 113528,00 грн.
Фактично було виплачено 94416,44 грн., а
саме на 19111,56 грн. менше, ніж належало до
сплати відповідно до вимог закону.
Відповідно до ст.ст. 48, 78 Бюджетного
кодексу України повернення
протиправно утриманих сум податку має
проводитись з місцевих бюджетів,
казначейське обслуговування яких
здійснюється територіальними органами
Державного казначейства. Просить
визнати протиправними дії прокуратури
міста Києва при утриманні з
нарахованої їй до виплати грошової
допомоги податку з доходів фізичних
осіб, стягнути з прокуратури міста
Києва на користь позивача 19111,56 грн., як
неправомірно утриманий податок з
нарахованої їй грошової допомоги,
стягнути у готівковій формі з рахунку
місцевого бюджету, відкритого на
відділення Державного казначейства у
Печерському районі м. Києва на користь
позивачки 19111,56 грн., зобов‘язати
відділення Державного казначейства у
Печерському районі м. Києва повернути
позивачу 19111 (дев‘ятнадцять тисяч сто
одинадцять) грн. 56 коп., неправомірно
утриманого як податок з нарахованої
частини грошової допомоги, шляхом
видачі на її ім‘я чеку на отримання
готівки з рахунку місцевого бюджету.

У судовому засіданні
позивач позовні вимоги підтримала,
просила їх задовольнити.

Представник відповідача
прокуратури м. Києва позовні вимоги не
визнав заперечував щодо задоволення
позову.

Представник відповідача
ОСОБА_4 державного казначейства
України у Печерському районі м. Києва у
судове засідання не з‘явився, про час і
місце судового розгляду справи
повідомлений належним чином.

Вислухавши пояснення
сторін, дослідивши матеріали справи,
суд встановив наступне.

Позивачка з 19.11.1990 року по
20.12.2010 року працювала на
прокурорсько-слідчих посадах в органах
прокуратури України (а.с. 6-12).

На день звільнення ОСОБА_1 вислуга на
прокурорсько-слідчих посадах склала 20
повних років. Грошова допомога
нарахована в сумі 113528,00 грн., з якої
сплачено прибутковий податок в розмірі
19111,56 грн. Згідно довідки з Пенсійного
фонду України в Оболонському районі м.
Києва №6421/06 від 08.12.10 розмір заробітку з
якого начислено грошову допомогу склав
5676,40 грн. (а.с. 13-14).

Відповідно до ст. 50-1 Закону
України «Про прокуратуру»прокурорам і
слідчим у разі виходу на пенсію за
вислугою років чи по інвалідності
виплачується грошова допомога у
розмірі місячного заробітку, з якого
обчислена пенсія, за кожен повний рік
роботи прокурором, слідчим
прокуратури чи на посадах у
науково-навчальних закладах
прокуратури.

З нарахованої прокуратурою
м. Києва грошової допомоги в розмірі
113528,00 грн. було утримано 19111,56 грн.
податку з доходів фізичних осіб, після
чого позивачці було виплачено допомогу
в розмірі 94416,44 грн. Сума утриманого
податку була перерахована на рахунок
відділення державного казначейства у
Печерському районі м. Києва.

Податок з нарахованої
позивачці грошової допомоги у зв’язку
з виходом на пенсію, утримано на
підставі Закону України «Про податок з
доходів фізичних осіб»від 22.05.2003 року
№889-ІV. Згідно п. 22.2 ст. 22 вказаного
закону у разі, якщо норми інших
законодавчих актів, що містять правила
оподаткування доходів (прибутків)
фізичних осіб, суперечать його нормам,
пріоритет мають норми цього Закону. Цим
же Законом (підпункт «в»п. 22.11 ст. 22)
доручено Кабінету Міністрів України до
01.09.2003 року подати на розгляд Верховної
Ради України проект закону щодо
внесення змін до таких законів, які
випливають з його змісту, у тому числі
до Закону України «Про прокуратуру».
Однак, жодних змін до ст. 50-1 Закону
України «Про прокуратуру»так і не
внесено.

Разом з тим, ст. 17, 22 і 64
Конституції України, ст. 49 і 52 Закону
України «Про прокуратуру»закріплюють
обов‘язок держави забезпечувати
фінансування та належні умови для
функціонування органів прокуратури,
діяльності прокурорів і слідчих
прокуратури, гарантують досягнутий
рівень їх незалежності.

За таких обставин, суд
приходить до висновку, що зазначені
вимоги Конституції України у
взаємозв‘язку з положеннями Закону
України «Про прокуратуру»забороняють
при прийнятті нових законів чи інших
нормативних актів або внесені змін до
чинних законів скасовувати чи
звужувати зміст та обсяг існуючих прав
і свобод, гарантій незалежного
виконання службових обов‘язків
прокурорами і слідчими органів
прокуратури, у тому числі заходи їх
правового захисту, матеріального та
соціального забезпечення без
відповідної матеріальної компенсації,
створюють механізм захищеності
прокуратури, як єдиної централізованої
системи органів, що здійснюють нагляд
за додержанням і правильним
застосуванням законів. Надання
прокурорам і слідчим органів
прокуратури передбачених
законодавством України пільг,
компенсацій і гарантій не може
ставитись у залежність від їх грошових
доходів та від бюджетного
фінансування.

Крім того, як вбачається з
рішень Конституційного Суду України
від 20.03.2002 року №5-рп/2002 (справа щодо
пільг, компенсацій і гарантій), від
17.03.2004 року №7-рп/2004 (справа про
соціальний захист військовослужбовців
та працівників правоохоронних органів)
і від 01.12.2004 року №20-рп (справа про
зупинення дії або обмеження пільг,
компенсацій і гарантій) багато таких
«пільг», встановлених у тому числі й
Законом України «Про прокуратуру»є не
пільгами, а гарантіями та іншими
засобами забезпечення професійної
діяльності окремих категорій громадян,
ефективного функціонування
відповідних органів, і, наголосивши на
неприпустимості зниження (зупинення)
пільг, компенсацій і гарантій для
працівників правоохоронних органів, у
тому числі органів прокуратури.

Тому суд вважає, що вимоги
Законодавства України щодо
забезпечення гарантій соціального
захисту позивачки, як працівника
прокуратури, при утриманні податку з
нарахованої частини грошової допомоги
у зв‘язку з виходом на пенсію були
порушені і тому підлягають захисту.

Таким чином, суд, оцінюючи
зібрані по справі докази в їх
сукупності, дійшов висновку, що позовні
вимоги підлягають задоволенню в
повному обсязі.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст. 17, 19, 22, 64 Конституції
України, ст.ст. 49, 50-1, 52 Закону України
«Про прокуратуру», ст.ст. 19, 158, 160, 161-163, 167
КАС України, суд -

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1
задовольнити.

Визнати протиправними дії
прокуратури міста Києва щодо
розрахунку розміру грошової допомоги
ОСОБА_1 у зв‘язку з виходом на пенсію у
розмірі місячного заробітку, з якого
обчислена первинна пенсія, за кожен
повний рік роботи прокурором і слідчим
прокуратури на час первинного
призначення пенсії та утримання з
нарахованої частини грошової допомоги
податку з доходів фізичних осіб.

Стягнути з Прокуратури
міста Києва (місцезнаходження: 02150, м.
Київ, вул. Предславинська, 45/9, ) на користь ОСОБА_1 суму
неправомірно утриманого податку з
нарахованої грошової допомоги в
розмірі 19111 (дев‘ятнадцять тисяч сто
одинадцять) грн. 56 коп.

Стягнути з рахунку
місцевого бюджету, відкритого
відділення Державного казначейства у
Печерському районі м. Києва на користь
ОСОБА_1 19111 (дев‘ятнадцять тисяч сто
одинадцять) грн. 56 коп.

Зобов‘язати відділення
Державного казначейства у Печерському
районі м. Києва повернути ОСОБА_1 19111
(дев‘ятнадцять тисяч сто одинадцять)
грн. 56 коп., неправомірно утриманого як
податок з нарахованої частини грошової
допомоги, шляхом видачі на її ім‘я чеку
на отримання готівки з рахунку
місцевого бюджету.

Апеляційна скарга на
постанову суду подається протягом
десяти днів з дня проголошення
постанови.

Якщо постанову було
постановлено у письмовому провадженні
або без виклику особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Апеляційна скарга подається
до адміністративного суду апеляційної
інстанції через Оболонський районний
суд м. Києва.

Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка ї
подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя:

О.В. Жежера