Справа № 9101/65528/2011
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2011-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" вересня 2011 р. справа № 2а-0870/790/11

Колегія суддів Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду у
складі: головуючого судді:
Сафронової С.В.

суддів: Поплавського
В.Ю. Чепурнова Д.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову
Запорізького окружного
адміністративного суду від 10 березня
2011 року

у адміністративній справі № 0870/2а-790/11
за позовом ОСОБА_1 до Мелітопольської
міжрайонної прокуратури Запорізької
області про скасування рішення та
зобов'язання вчинити певні дії,-

В с т а н о в и л а :

Постановою Запорізького окружного
адміністративного суду від 10 березня
2011 року відмовлено ОСОБА_1 у задоволені
його вимог щодо скасування рішення
виконуючого обов'язки
Мелітопольського міжрайонного
прокурора Фоміна Г.В. від 09 вересня 2010
року № 89-33-05 прийняте за результатами
розгляду скарги від 07 липня 2010 року та
зобов'язання відповідача вчинити певні
дії. Цим же рішенням суду з ОСОБА_1
стягнуто на користь Державного
бюджету України судові витрати у
розмірі 3,40 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду першої
інстанції, позивач оскаржив до
апеляційної інстанції з підстав його
незаконності, неповного зясування
матеріалів справи та обставин виниклих
спірних правовідносин, просить його
скасувати та надати допомогу по
захисту його прав, детально вивчивши
доводи позовної заяви, матеріали та
обставини справи, й прийняти нове
рішення яким у повному обсязі
задовольнити позов по цій справі, а при
необхідності захистити його законні
права та інтереси іншим законим
способом, враховуючи усі доводи
позовної заяви і даної скарги, а також
додані до справи і скарги матеріали.

На обґрунтування апеляційної скарги,
позивач посилається на неврахування
судом першої інстанції того, що при
зверненні до прокуратури, він
висловлював не тільки непогодження з
відповіддю прокуратури, а й просив
провести перевірку по факту неповного
вивчення обставин справи, ігнорування
його доводів та норм чинного
законодавства при підготовці
відповідді від 29.07.2010 року, просив вжити
заходи прокурорського реагування.
Вважає отримані з прокуратури
відповіді такими, що порушують вимоги
ст.cт.19,29 Закону України «Про звернення
громадян», а їх змість свідчить про
неналежну перевірку і розгляд його
письмових звернень.

Дослідивши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги,
перевіривши правову оцінку обставин у
справі та повноту їх встановлення,
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, колегія суддів
дійшла висновку про те, що апеляційна
скарга позивача не підлягає
задоволенню, а постанова суду першої
інстанції повинна бути залишена без
змін виходячи з нижченаведеного.

Як вбачається зі змісту позовної заяви,
спірні правовідносини між ОСОБА_1 та
відповідачем по справі склалися
внаслідок оскарження позивачем до
прокуратури неналежного розгляду
Промінівським сільським головою
звернення ОСОБА_1 від 22 червня 2010 року,
у якому позивач вимагав відповіді з
питань: про підстави передачі у
власність ПП «Могучий»центрального
водопроводу в с. Ясне та питання
відключення його (ОСОБА_1)
домоволодіння від водопостачання.

Судом першої інстанції встановлено та
матеріалами справи підтверджено, що за
зверненням позивача Міжрайонною
прокуратурою проведено перевірку, за
результатом якої встановлено, що
Промінівським сільським головою було
розглянуто звернення ОСОБА_1 від 22
червня 2010 року та 06 липня 2010 року надано
відповідь стосовно підстав передачі
об'єкти соціальної сфери та мережі
водопостачання на баланс ПП «Могучий»,
який є правонаступником колишнього КСП
«Могучий»та роз'яснено порядок
вирішення спірних питань, щодо
договорів оренди водопостачання.

Тобто, за результатом проведеної
міжрайонною прокуратурою перевірки
звернення ОСОБА_1,

порушень вимог законодавства про
звернення громадян в діях
Промінівського сільського голови не
встановлено, про що прокуроратура
листом від 29 липня 2010 року повідомила
заявника. За вказаних обставин, на
повторне звернення ОСОБА_1 до
прокуратури з тих же питань, заявнику
письмово було роз'ясненено порядок
оскарження прийнятих міжрайонною
прокуратурою рішень.

Відмовляючи у задоволені позову по
справі за позовом ОСОБА_1 до
Мелітопольської міжрайонної
прокуратури Запорізької області, суд
першої інстанції виходив з того, що
розгляд звернень ОСОБА_1 міжрайонною
прокуратурою та Промінівським
сільським головою здійснено
відповідно до вимог чинного
законодавства про звернення громадян,
оскільки матеріалами справи
встановлено, що за зверненням ОСОБА_1
щодо неналежного розгляду
Промінівським сільським головою
звернення від 22 червня 2010 року, була
проведена перевірка та надані
відповіді з дотримання вимог ст.ст. 19, 20
Закону України «Про звернення
громадян». За вказаних обставин, суд
першої інстанції визнав законими дії
Мелітопольської міжрайонної
прокуратури, а вимоги позивача у цій
справі необгрунтованими та такими, що
не підлягають задоволенню.

Судова колегія погоджується з рішенням
суду першої інстанції та вважає це
рішення законним і обґрунтованим, та
повністю підтвердженим матеріалами
справи, оскільки звернення позивача
розглянуті вчасно, та з повним
висвітленням поставлених у зверненні
питань, а вжиття заходів
прокурорського реагування відноситься
виключно до повноважень прокурора і не
є безумовним його обов'язком лише на
підставі відповідної заяви
громадянина. Тобто, апеляційний суд
визнає, що у спірних правовідносинах
прокуратура при розгляді звернень
ОСОБА_1 діяла в межах своєї компетенції,
встановленої Законом України «Про
прокуратуру».

Згідно ст.1 Закону України "Про
прокуратуру", прокурорський нагляд за
додержанням і правильним
застосуванням законів Кабінетом
Міністрів України, міністерствами та
іншими центральними органами
виконавчої влади, органами державного
і господарського управління та
контролю, Радою міністрів Автономної
Республіки Крим, місцевими Радами, їх
виконавчими органами, військовими
частинами, політичними партіями,
громадськими організаціями, масовими
рухами, підприємствами, установами і
організаціями, незалежно від форм
власності, підпорядкованості та
приналежності, посадовими особами та
громадянами здійснюється Генеральним
прокурором України і підпорядкованими
йому прокурорами.

Відповідно до ст. 12 Закону України "Про
прокуратуру", прокурор розглядає заяви
і скарги про порушення прав громадян та
юридичних осіб, крім скарг, розгляд
яких віднесено до компетенції суду.
Прокурор здійснює нагляд за
додержанням вимог законодавства щодо
порядку розгляду скарг всіма органами,
підприємствами, установами,
організаціями та посадовими особами.

Відповідно до ст. 19 Закону України "Про
прокуратуру", предметом нагляду за
додержанням і застосуванням законів є:
1) відповідність актів, які видаються
всіма органами, підприємствами,
установами, організаціями та
посадовими особами, вимогам
Конституції України та чинним законам;
2) додержання законів про
недоторканність особи,
соціально-економічні, політичні,
особисті права і свободи громадян,
захист їх честі і гідності, якщо
законом не передбачений інший порядок
захисту цих прав; 3) додержання законів,
що стосуються економічних,
міжнаціональних відносин, охорони
навколишнього середовища, митниці та
зовнішньоекономічної діяльності.
Перевірка виконання законів
проводиться за заявами та іншими
повідомленнями про порушення
законності, що вимагають
прокурорського реагування, а за
наявності приводів - також з власної
ініціативи прокурора. Прокуратура не
підміняє органи відомчого управління
та контролю і не втручається у
господарську діяльність, якщо така
діяльність не суперечить чинному
законодавству.

Статтею 20 Закону України "Про
прокуратуру" встановлено, що при
виявленні порушень закону прокурор або
його заступник у межах своєї
компетенції мають право давати приписи
про усунення очевидних порушень
закону; вносити подання до державних
органів, громадських організацій і
посадовим особам про усунення порушень
закону та умов, що їм сприяли.

Згідно ст.15 Закону України "Про
звернення громадян", органи державної
влади, місцевого самоврядування та їх
посадові особи, керівники та посадові
особи підприємств, установ,
організацій незалежно від форм
власності, об'єднань громадян, до
повноважень яких належить розгляд заяв
(клопотань), зобов'язані об'єктивно і
вчасно розглядати їх, перевіряти
викладені в них факти, приймати рішення
відповідно до чинного законодавства і
забезпечувати їх виконання,
повідомляти громадян про наслідки
розгляду заяв (клопотань).

Відповідно до ст.29 Закону України "Про
звернення громадян", нагляд за
дотриманням законодавства про
звернення громадян здійснюється
Генеральним прокурором України та
підпорядкованими йому прокурорами.
Відповідно до наданих їм чинним
законодавством повноважень вони
вживають заходів до поновлення
порушених прав, захисту законних
інтересів громадян, притягнення
порушників до відповідальності.

Як свідчать письмові докази, у
зверненні позивача до Мелітопольської
міжрайонної прокуратури Запорізької
області від 08.08.2010 р. (а.с.6), ОСОБА_1
фактично оскаржує не дії
Промінівського сільського голови щодо
дотримання вимог Закону України «Про
звернення громадян», а намагається
досягти заходів прокурорського
реагування на рішення органу місцевого
самоврядування щодо передачі на баланс
ПП «Могучий»мережі водопостачання, але
у той же час не конкретизує в чому
полягають порушення закону та його
прав, що на його думку допущені органом
місцевого самоврядування, і цим
обставинам суд першої інстанції дав
належну оцінку.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Враховуючи викладене, судова колегія
погоджується з висновками суду першої
інстанції та вважає, що при розгляді
звернення ОСОБА_1 відповідач діяв на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України. Доводи апеляційної
скарги, з наведених вище підстав,
висновків суду не спростовують.

Відповідно до ст. 159 Кодексу
адміністративного судочинства
України, судове рішення повинно бути
законним та обґрунтованим.

Судова колегія вважає, що постанова
суду першої інстанції у цій справі
відповідає вимогам ст. 159 Кодексу
адміністративного судочинства
України, оскільки суд дійшов вичерпних
юридичних висновків щодо встановлення
обставин справи і правильно застосував
до спірних правовідносин сторін норми
матеріального та процесуального права,
а тому відсутні підстави для її
скасування та задоволення апеляційних
вимог позивача.

Відповідно до ст. 200 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову або ухвалу
суду -без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Правильним є вирішення судом першої
інстанції питання розподілу судових
витрат між сторонами у справі, і
рішення про стягнення з позивача на
користь державного бюджету судового
збору повністю відповідає вимогам п.1
ст.88 та п.2 ст.94 КАС України

Керуючись п.1 ч.1 ст.198, ст.200, ст.205, ст.206
КАС України, суд,

У х в а л и в :

У задоволені апеляційної скарги ОСОБА_1
-відмовити.

Постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 10 березня
2011 року -залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо вона не була подана у встановлені
строки.

Ухвала апеляційного адміністративного
суду набирає законної сили протягом
п'яти днів з дня її постановлення та
може бути оскаржена в порядку та
строки, передбачені ст.212 КАС України

Головуючий:
С.В. Сафронова

Суддя:
В.Ю. Поплавський

Суддя:
Д.В. Чепурнов