Справа № 810/3745/14
Суддя: Пилипенко О.Є.
Дата ухвалення: 2014-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 810/3745/14
1-й інстанції: Панова Г.В.
Суддя-доповідач: Пилипенко О.Є.
У Х В А Л А

Іменем України

02 грудня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду в
складі:

головуючого судді: Пилипенко
О.Є.,

суддів: Глущенко Я.Б. та
Шелест С.Б.,

при секретарі
Грабовській Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за апеляційною
скаргою Миронівської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Київській області на постанову
Київського окружного
адміністративного суду від 15 липня 2014
року у справі за адміністративним
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Пантек-Виробництво»
до Миронівської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Київській
області про визнання протиправним і
скасування податкового
повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2014 року позивач - Товариство з
обмеженою відповідальністю
«Пантек-Виробництво» звернувся до
Київського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Миронівської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Київській
області про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення від 17.03.2014 року
№.

Постановою Київського окружного
адміністративного суду від 15 липня 2014
року адміністративний позов
задоволено.

Не погоджуючись із судовим рішенням,
відповідач звернувся із апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
постанову Київського окружного
адміністративного суду від 15 липня 2014
року та прийняти нове рішення яким
відмовити в задоволенні позовних
вимог. Свою вимогу апелянт обґрунтовує
тим, що судом першої інстанції при
прийнятті оскаржуваної постанови було
порушено норми матеріального права, не
повно з'ясовано обставини, що мають
значення для справи.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає за необхідне апеляційну скаргу
Миронівської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Київській
області - залишити без задоволення, а
постанову Київського окружного
адміністративного суду від 15 липня 2014
року - без змін, виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин у адміністративній
справі, підтверджених такими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

У відповідності до ст. 200 КАС України
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Приймаючи рішення про задоволення
позовних вимог, суд першої інстанції
виходив з того, що відповідачем не
надано доказів, яким чином позивачем
занижено податкове зобов'язання з
податку на прибуток підприємств, та
пояснень у чому саме полягало
порушення позивачем вимог Податкового
кодексу України.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції
виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та
було встановлено судом, 10.02.2014 року
позивачем подано податкову декларацію
з податку на прибуток підприємств за 2013
року.

Посадовою особою Миронівської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Київській області
проведено камеральну перевірку даних,
задекларованих у податковій звітності
з податку на прибуток ТОВ
«Пантек-Виробництво» за 2013 рік, за
результатами якої складено Акт від
21.02.2014 року № 43/220/32167106 (далі - Акт
перевірки).

З Акта перевірки вбачається, що
перевіркою показників податкової
декларації з податку на прибуток
підприємств і додатків до неї на
арифметично-логічні помилки
встановлено, що ТОВ
«Пантек-Виробництво» 10.02.2014 подано
податкову декларацію з податку на
прибуток підприємства і додатки до неї
за 2013 рік. У додатку ЗП до рядка 13
Податкової декларації з податку на
прибуток підприємства (від 10.02.2014 №
) платником невірно визначено
значення рядка 13.7 = «Сума сплаченого
авансового внеску з податку на
прибуток відповідно до пункту 57.1
статті 57 та абзацу 2 пункту 2 підрозділу
4 розділу ХХ Податкового кодексу
України», що переноситься в рядок 13 -
«Зменшення нарахованої суми податку»
податкової декларації з податку на
прибуток підприємства.

Відповідно до Узагальнюючої
податкової консультації з окремих
питань щодо сплати щомісячних
авансових внесків з податку на
прибуток, затвердженої наказом
Міністерства доходів і зборів України
від 22.11.2013 № 698, якщо платник авансових
внесків з податку на прибуток за
підсумками І кварталу звітного року
отримав збиток, то він припиняє сплату
авансових внесків у ІІ - IV кварталах 2013
починаючи з квітня 2013 і зменшує
нараховану суму податку у деклараціях
з податку на прибуток за квартал на
суму авансових внесків за
січень-березень 2013.

Крім того, ТОВ «Пантек-Виробництво» не
правильно перенесло значення рядка 14
податкової декларації з податку на
прибуток підприємства в рядок 33 і не
правильно розрахувало суму авансового
внеску.

На порушення пункту 54.1 статті 54 глави 4
розділу 2 Податкового кодексу України
платником встановлено заниження
податкових зобов'язань з податку на
прибуток підприємства на суму 37107,00 грн.

За результатами перевірки відповідач
дійшов висновку про заниження суми
податкових зобов'язань у податковій
декларації з податку на прибуток
підприємств за 2013. Відповідальність
передбачена пунктом 123.1 статті 123
Податкового кодексу України.

На підставі Акта перевірки
відповідачем прийнято податкове
повідомлення-рішення від 17.03.2014 року №
, згідно з яким позивачу визначено
податкове зобов'язання з податку на
прибуток підприємств сумі 55661,00 грн., з
них 37107,00 грн. за основним платежем і
18554,00 грн. за штрафними (фінансовими)
санкціями.

Рішенням Міністерства доходів і зборів
України від 05.06.2014 № 10151/6/99-99.10-01-15,
прийнятим за результатами оскарження
податкового повідомлення-рішення в
адміністративному порядку, скарга
позивача залишена без задоволення, а
податкове повідомлення-рішення без
змін.

Вважаючи податкове
повідомлення-рішення протиправним,
позивач звернувся до
адміністративного суду з даним
позовом.

Обговорюючи правомірність вимог
апеляційної скарги, колегія суддів
приходить до наступного.

Відповідно до підпункту 14.1.39 пункту 14.1
статті 14 Податкового кодексу України
грошове зобов'язання платника податків
- сума коштів, яку платник податків
повинен сплатити до відповідного
бюджету як податкове зобов'язання
та/або штрафну (фінансову) санкцію, що
справляється з платника податків у
зв'язку з порушенням ним вимог
податкового законодавства та іншого
законодавства, контроль за дотриманням
якого покладено на контролюючі органи,
а також санкції за порушення
законодавства у сфері
зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно з підпунктом 14.1.156 пункту 14.1
статті 14 Податкового кодексу України
податкове зобов'язання - сума коштів,
яку платник податків, у тому числі
податковий агент, повинен сплатити до
відповідного бюджету як податок або
збір на підставі, в порядку та строки,
визначені податковим законодавством (у
тому числі сума коштів, визначена
платником податків у податковому
векселі та не сплачена в установлений
законом строк).

Відповідно до підпункту 16.1.3 пункту 16.1
статті 16 Податкового кодексу України
подавати до контролюючих органів у
порядку, встановленому податковим та
митним законодавством, декларації,
звітність та інші документи, пов'язані
з обчисленням і сплатою податків та
зборів.

Згідно з пунктом 36.1 статті 36
Податкового кодексу України
податковим обов'язком визнається
обов'язок платника податку обчислити,
задекларувати та/або сплатити суму
податку та збору в порядку і строки,
визначені цим Кодексом, законами з
питань митної справи.

Відповідно до пункту 52.6 статті 52
Податкового кодексу України
центральний орган виконавчої влади, що
забезпечує формування та реалізує
державну податкову і митну політику
проводить періодичне узагальнення
податкових консультацій, які
стосуються значної кількості
платників податків або значної суми
податкових зобов'язань, та затверджує
наказом узагальнюючі податкові
консультації, які підлягають
оприлюдненню, у тому числі, за
допомогою Інтернет-ресурсів.

Згідно з пунктом 54.1 статті 54
Податкового кодексу України, крім
випадків, передбачених податковим
законодавством, платник податків
самостійно обчислює суму податкового
та/або грошового зобов'язання та/або
пені, яку зазначає у податковій (митній)
декларації або уточнюючому розрахунку,
що подається контролюючому органу у
строки, встановлені цим Кодексом. Така
сума грошового зобов'язання та/або пені
вважається узгодженою.

Відповідно до пункту 123.1 статті 123
Податкового кодексу України у разі
якщо контролюючий орган самостійно
визначає суму податкового
зобов'язання, зменшення суми
бюджетного відшкодування та/або
від'ємного значення суми податку на
додану вартість платника податків на
підставах, визначених підпунктами 54.3.1,
54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54
цього Кодексу, -

тягне за собою накладення на платника
податків штрафу в розмірі 25 відсотків
суми визначеного податкового
зобов'язання, завищеної суми
бюджетного відшкодування.

При повторному протягом 1095 днів
визначенні контролюючим органом суми
податкового зобов'язання з цього
податку, зменшення суми бюджетного
відшкодування -

тягне за собою накладення на платника
податків штрафу у розмірі 50 відсотків
суми нарахованого податкового
зобов'язання, завищеної суми
бюджетного відшкодування.

Відповідно до пункту 57.1 статті 57
Податкового кодексу України платник
податків зобов'язаний самостійно
сплатити суму податкового
зобов'язання, зазначену у поданій ним
податковій декларації, протягом 10
календарних днів, що настають за
останнім днем відповідного граничного
строку, передбаченого цим Кодексом для
подання податкової декларації, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Податковий агент зобов'язаний сплатити
суму податкового зобов'язання (суму
нарахованого (утриманого) податку),
самостійно визначеного ним з доходу, що
виплачується на користь платника
податку - фізичної особи та за рахунок
такої виплати, у строки, передбачені
цим Кодексом.

Суму податкового зобов'язання,
визначену у митній декларації, платник
податків зобов'язаний сплатити до/або
на день подання митної декларації.

Платники податку на прибуток (крім
новостворених, виробників
сільськогосподарської продукції,
неприбуткових установ (організацій) та
платників податків, у яких доходи, що
враховуються при визначенні об'єкта
оподаткування, за останній річний
звітний податковий період не
перевищують 10 мільйонів гривень)
щомісяця сплачують авансовий внесок з
податку на прибуток у порядку і в
строки, які встановлені для місячного
податкового періоду, у розмірі не менше
1/12 нарахованої до сплати суми податку
за попередній звітний (податковий) рік
без подання податкової декларації.

На суму сплачених авансових внесків з
податку на прибуток при виплаті
дивідендів відповідно до пункту 153.3
статті 153 цього Кодексу (в тому числі за
наслідками попередніх звітних
(податкових) періодів) зменшується сума
авансових внесків з податку на
прибуток, визначених цим пунктом.

Якщо сума авансових внесків з податку
на прибуток, сплачена при виплаті
дивідендів відповідно до пункту 153.3
статті 153 цього Кодексу, перевищує суму
авансових внесків з податку на
прибуток, визначених цим пунктом, сума
перевищення зараховується у зменшення
авансових внесків, визначених цим
пунктом, у наступних звітних місяцях до
повного її погашення.

Платники податку, які зареєстровані
протягом звітного (податкового) року
(новостворені), сплачують податок на
прибуток на підставі річної податкової
декларації за період діяльності у
звітному (податковому) році без подання
податкової декларації за звітні
(податкові) періоди (календарний
квартал, півріччя та дев'ять місяців) та
не сплачують авансового внеску.

Платники податку, у яких доходи, що
враховуються при визначенні об'єкта
оподаткування, за останній річний
звітний (податковий) період не
перевищують 10 мільйонів гривень, та
неприбуткові установи (організації)
сплачують податок на прибуток на
підставі податкової декларації, яку
подають до контролюючих органів за
звітний (податковий) рік і не сплачують
авансових внесків.

У разі якщо платник податку, який
сплачує авансовий внесок, за
підсумками першого кварталу звітного
(податкового) року не отримав прибуток
або отримав збиток, він має право
подати податкову декларацію та
фінансову звітність за перший квартал.
Такий платник податку авансових
внесків у другому - четвертому
кварталах звітного (податкового) року
не здійснює, а податкові зобов'язання
визначає на підставі податкової
декларації за підсумками першого
півріччя, трьох кварталів та за рік, яка
подається до контролюючого органу в
порядку, передбаченому цим Кодексом.

Платник податку, який за підсумками
минулого звітного (податкового) року не
отримав прибутку або отримав збиток,
податкові зобов'язання не нараховував
і не мав базового показника для
визначення авансових внесків у
наступному році, а за підсумками
першого кварталу отримує прибуток, має
подати податкову декларацію за перше
півріччя, три квартали звітного
(податкового) року та за звітний
(податковий) рік для нарахування та
сплати податкових зобов'язань.

У складі річної податкової декларації
платником податку подається
розрахунок щомісячних авансових
внесків, які мають сплачуватися у
наступні дванадцять місяців. Визначена
в розрахунку сума авансових внесків
вважається узгодженою сумою грошових
зобов'язань.

При цьому дванадцятимісячний період
для сплати авансових внесків
визначається починаючи з березня
поточного звітного (податкового) року
по лютий наступного звітного
(податкового) року включно.

Форма розрахунку, передбачена у цьому
пункті, затверджується у порядку,
встановленому цим Кодексом.

Податкова декларація та розрахунок
щомісячних авансових внесків за
базовий звітний (податковий) рік
подаються протягом 60 календарних днів,
що настають за останнім календарним
днем звітного (податкового) року.

Згідно з листом Міністерства доходів і
зборів України від 29.01.2014 року №
2191/7/99-99-19-03-01-17 до запровадження
прийняття декларації з податку на
прибуток підприємств в електронному
вигляді за новими формами
(затвердженими Міндоходів), платники
цього податку мають можливість
подавати декларації за 2013 з граничним
терміном подання -10.02.2014 (за базовий
період календарний квартал) за старими
формами (затвердженими Мінфіном).

З матеріалів справи убачається, що
податковий орган встановив заниження
позивачем податкових зобов'язань з
податку на прибуток підприємств у
зв'язку із поданням підприємством
податкової декларації з податку на
прибуток підприємств за 2013 рік, в якій у
графі 13 ЗП «Зменшення нарахованої суми
податку» зазначив 155640,00 грн.

Під час розгляду справи відповідачем
не надано доказів, яким чином позивачем
занижено податкове зобов'язання з
податку на прибуток підприємств. Не
надано таких доказів і суду
апеляційної інстанції як і не надано
належних пояснень, у чому саме полягало
порушення позивачем вимог Податкового
кодексу України, в тому числі щодо
змісту арифметично-логічних помилок,
які були виявлені в ході камеральної
перевірки податкової звітності
позивача і нормативно-правового
обґрунтування вказаних помилок із
зазначенням, як дані помилки призвели
до заниження податкових зобов'язань з
податку на прибуток підприємств.

Відсутні також в матеріалах справи і
докази несплати визначених сум
авансових внесків і податкового
зобов'язання з податку на прибуток
підприємств за 2013.

Крім того, в Акті перевірки відповідач
посилається на порушення позивачем
пункту 123.1 статті 123 Податкового
кодексу України, відповідно до вимог
якої, у разі, якщо контролюючий орган
самостійно визначає суму податкового
зобов'язання, зменшення суми
бюджетного відшкодування та/або
від'ємного значення суми податку на
додану вартість платника податків на
підставах, визначених підпунктами 54.3.1,
54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54
цього Кодексу, це тягне за собою
накладення на платника податків штрафу
в розмірі 25 відсотків суми визначеного
податкового зобов'язання, завищеної
суми бюджетного відшкодування.

Проте, як вірно зауважено судом першої
інстанції, даною статтею Податкового
кодексу України не передбачена
відповідальність за порушення Порядку
заповнення і подання податкової
звітності з податку на прибуток
підприємств.

За таких обставин, колегія суддів
дійшла висновку, що судом першої
інстанції було вірно встановлено
фактичні обставини справи, надано
належну оцінку дослідженим доказам. В
зв'язку з цим колегія суддів вважає
необхідним апеляційну скаргу
Миронівської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
Управління Міндоходів у Київській
області - залишити без задоволення,
постанову Київського окружного
адміністративного суду від 15 липня 2014
року - без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254
КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Миронівської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного Управління
Міндоходів у Київській області -
залишити без задоволення.

Постанову Київського окружного
адміністративного суду від 15 липня 2014
року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів в касаційному
порядку шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий:
О.Є. Пилипенко

Судді:
Я.Б. Глущенко

С.Б. Шелест

Дата виготовлення та підписання
повного тексту рішення - 02.12.2014 року.

.

Головуючий суддя
Пилипенко О.Є.

Судді:
Глущенко Я.Б.

Шелест С.Б.