Справа № 761/30835/14-а
Суддя: Піхур О. В.
Дата ухвалення: 2014-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/761/645/2014
П О С Т А Н О В А

іменем України

02 грудня 2014 року Шевченківський
районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді:
Піхур О.В.

при секретарі:
Харитонової К.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до Державної виконавчої
служби України, Державної
казначейської служби України про
визнання неправомірною бездіяльності,
зобов'язання відшкодувати матеріальну
і моральну шкоду, -

в с т а н о в и в :

У жовтні 2014 року ОСОБА_1 (далі - позивач)
звернувся до Шевченківського
районного суду м. Києва з позовом до
Державної виконавчої служби України
(далі - відповідач 1), Державної
казначейської служби України (далі -
відповідач 2) про визнання
неправомірною бездіяльності,
зобов'язання відшкодувати матеріальну
і моральну шкоду.

Позовні вимоги, які були зменшені в
ході розгляду справи, обґрунтовані тим,
що відповідач не виконав рішення
Європейського суду в тримісячний строк
з дня проголошення судового рішення,
чим порушив ст.ст. 1,6,46 Конвенції про
захист прав людини і основних свобод.

Тому, позивач просив суд: визнати
протиправною бездіяльність державного
виконавця Державної виконавчої служби
України щодо невиконання у повному
обсязі остаточного рішення № 59834/09
Європейського суду з прав людини у
частині, що стосується виплати
щорічної грошової допомоги на
оздоровлення в розмірі п'яти
мінімальних заробітних плат, та
одноразової компенсації за шкоду,
заподіяну здоров'ю за 2008 рік в розмірі
сорока п'яти мінімальних заробітних
плат, з урахуванням виплачених сум, а
також щодо сплати пені; в порядку ст. 166
КАС України постановити окрему ухвалу
і направити її відповідним суб'єктам
владних повноважень для вжиття заходів
щодо усунення причин та умов, що
сприяли порушенню вимог Закону України
«Про виконання рішень та застосування
практики Європейського суду з прав
людини», а саме, несвоєчасному та не в
повному обсязі виконанню остаточного
рішення № 59834/09 Європейського суду з
прав людини та притягнення винних осіб
до дисциплінарної відповідальності;
стягнути за рахунок держави на користь
позивача відшкодування матеріальної
шкоди, заподіяної позивачу
протиправною бездіяльністю державного
виконавця Державної виконавчої служби
України, у сумі недоотриманих
позивачем коштів, а саме: 35215,67 грн.;
стягнути за рахунок держави на користь
позивача відшкодування моральної
шкоди, заподіяної позивачу
протиправною бездіяльністю державного
виконавця Державної виконавчої служби
України, в сумі 6090,00 грн.; зобов'язати
Державну казначейську службу України
провести фактичну виплату позивачу
відшкодування матеріальної і
моральної шкоди в сумі 41305,67 грн.

Представник позивача у судовому
засіданні позовні вимоги підтримав в
повному обсязі та просив суд їх
задовольнити.

Представник відповідача 1 в судовому
засіданні заперечував проти
задоволення позовних вимог в повному
обсязі. Суду пояснив, що розпорядником
коштів по рішенням Європейського суду
з прав людини є Міністерство юстиції
України, а рішення на користь позивача
не виконувалося саме з причин
відсутності бюджетних коштів, а не з
причини бездіяльності відповідача.
Крім того, 19.09.2014 р. позивачу були
перераховані кошти в розмірі 34786,92 грн.
(еквівалент 2000 євро), 16.10.2014 р. - 25945,60 грн.
(заборгованість за рішенню
національного суду) та 823,25 - пені за
несвоєчасне виконання рішення суду.

Представник відповідача 2 в судове
засідання не з'явивсяё про день, час та
місце розгляду справи повідомлений
належним чином, про причини неявки суду
не повідомив, заперечення на позовну
заяву не подав.

Суд, заслухавши пояснення представника
позивача та представника відповідача,
повно та всебічного дослідивши
матеріали справи, дійшов висновку, що в
задоволенні позовних вимог необхідно
відмовити в повному обсязі з наступних
підстав.

Рішення є обов'язковим для виконання
Україною відповідно до статті 46
Конвенції (ст. 2 ЗУ «Про виконання
рішень та застосування практики
Європейського суду з прав людини»).

Високі Договірні Сторони
зобов'язуються виконувати остаточні
рішення Суду в будь-яких справах, у яких
вони є сторонами (ст. 46 Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод).

У судовому засіданні було встановлено,
що 13.02.2014 р. Європейським судом з прав
людини прийняв рішення, у справі «Щукін
та інші проти України», на підставі
якого відповідачем було відкрито
виконавче провадження про стягнення з
Держави на користь позивача коштів.

Головним розпорядником бюджетних
коштів по виконанню рішень
Європейського суду та відповідальним
виконавцем зазначеної програми є
Міністерство юстиції України (п. 1
Порядку використання коштів,
передбачених у державному бюджеті для
здійснення платежів, пов'язаних з
виконанням рішень закордонних
юрисдикційних органів, прийнятих за
наслідками розгляду справ проти
України, затвердженого Постановою КМУ
від 07.03.2007 р. № 408).

Однією з підстав для здійснення
платежів, пов'язаних з виконанням
рішень закордонних юрисдикційних
органів, є рішення закордонного
юрисдикційного органу (п. 3 Порядку).

Для здійснення платежів, зазначених у
підпунктах 1, 2 і 4 пункту 2 Порядку,
головний розпорядник подає до
Казначейства, уповноваженого банку
платіжний документ (п. 3 Порядку).

Вимоги державного виконавця щодо
виконання рішень обов'язкові для всіх
органів, організацій, посадових
осіб, фізичних і юридичних осіб на
території України. Невиконання
законних вимог державного виконавця
тягне за собою відповідальність згідно
із законом (п.1,3 ст. 5 ЗУ «Про виконавче
провадження»).

Виплата стягувачеві відшкодування має
бути здійснена у тримісячний строк з
моменту набуття Рішенням статусу
остаточного або у строк, передбачений у
Рішенні. У разі порушення строку,
зазначеного в частині першій цієї
статті, на суму відшкодування
нараховується пеня відповідно до
Рішення. Протягом одного місяця від дня
відкриття виконавчого провадження за
Рішенням Орган представництва
надсилає до центрального органу
виконавчої влади, що реалізує державну
політику у сфері казначейського
обслуговування бюджетних коштів,
постанову про відкриття виконавчого
провадження та документи, передбачені
у пункті "б" частини першої статті 7
цього Закону. Центральний орган
виконавчої влади, що реалізує державну
політику у сфері казначейського
обслуговування бюджетних коштів,
протягом 10 днів від дня надходження
зазначених у частині третій цієї
статті документів здійснює списання на
вказаний Стягувачем банківський
рахунок, а в разі його відсутності - на
депозитний рахунок державної
виконавчої служби коштів з відповідної
бюджетної програми Державного бюджету
України. Порядок збереження коштів на
депозитному рахунку державної
виконавчої служби визначається
Законом України "Про виконавче
провадження". Підтвердження списання
відшкодування, отримане від
центрального органу виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
казначейського обслуговування
бюджетних коштів, та підтвердження
виконання всіх вимог, зазначених у
резолютивній частині остаточного
рішення Суду у справі проти України,
яким визнано порушення Конвенції,
резолютивній частині остаточного
рішення Суду щодо справедливої
сатисфакції у справі проти України, у
рішенні Суду щодо дружнього
врегулювання у справі проти України, у
рішенні Суду про схвалення умов
односторонньої декларації у справі
проти України, є для державної
виконавчої служби підставою для
закінчення виконавчого провадження. (ч.
1-5ст. ЗУ «Про виконання рішень та
застосування практики Європейського
суду з прав людини»).

З матеріалів виконавчого провадження
вбачається, що, з метою виконання
рішення Європейського суду з прав
людини від 13.02.2014 р., відповідач вчиняв
відповідні дії, направляв заяви та
банківські реквізити позивача для
перерахування коштів, однак,
підтвердження своєчасного
перерахування коштів на рахунок
позивача до відповідача не надходило.

Відповідно до копій платіжних
доручень, позивачу були перераховані
наступні кошти: 34786,92 грн. - еквівалент
2000 євро, 25945,60 грн. - боргу (недоотримані
кошти на оздоровлення за 2008 р. та
одноразову компенсацію за шкоду
заподіяну здоров'ю) по рішенню
Дарницького районного суду м. Києва від
02.06.2009 р. та 823,25 - пені за несвоєчасну
сплату відшкодування.

Частиною 1 статті 11 Кодексу
адміністративного судочинства України
визначено, що розгляд і вирішення справ
в адміністративних судах здійснюється
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості, а частиною 1 статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України зазначено, що кожна сторона
повинна довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Враховуючи те, що відповідач вчиняє
визначені законодавством дії з метою
своєчасного виконання рішення
Європейського суду з прав людини від
13.02.2014 р. на користь позивача та те, що
рішення не виконано в повному обсязі у
зв'язку із відсутністю перерахування
їх Головним розпорядником бюджетних
коштів, суд вважає, що позовні вимоги
задоволенню не підлягають.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст.ст. 2, 8, 10, 11, 13, 17-19, 69-71, 86, 99, 100,104, 158-163,
167, 185, 186, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, ЗУ «Про виконавче
провадження», ЗУ «Про виконання рішень
та застосування практики
Європейського суду з прав людини»,
Конвенцією про захист прав людини і
основоположних свобод, Порядком
використання коштів, передбачених у
державному бюджеті для здійснення
платежів, пов'язаних з виконанням
рішень закордонних юрисдикційних
органів, прийнятих за наслідками
розгляду справ проти України,
затвердженого Постановою КМУ від 07.03.2007
р. № 408 -

п о с т а н о в и в:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до
Державної виконавчої служби України,
Державної казначейської служби
України про визнання неправомірною
бездіяльності, зобов'язання
відшкодувати матеріальну і моральну
шкоду - відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до
Київського апеляційного
адміністративного суду через
Шевченківський районний суд м. Києва
шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня її
проголошення. У разі застосування
судом частини третьої статті 160 Кодексу
адміністративного судочинства
України, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, встановленого
Кодексом адміністративного
судочинства України.

У разі подання апеляційної скарги
постанова суду, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили постановою
суду за наслідками апеляційного
провадження.

Суддя