Справа № 808/5538/14
Суддя: Нестеренко Людмила Олексіївна
Дата ухвалення: 2014-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2014 року /12:46/Справа № 808/5538/14
м.ЗапоріжжяЗапорізький окружний
адміністративний суд у складі
головуючого суди Нестеренко Л.О., при
секретарі Бабаченко В.С., за участю
представника позивача Бондаренка Д.А.,
представника відповідача Алілуєвої
К.В. розглянувши у відкритом судовому
засіданні адміністративну справу

за заявою Регіонального відділення
Фонду державного майна України по
Запорізькій області

до Виконавчої дирекції Запорізького
обласного відділення Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності

про визнання протиправними та
скасування рішень № 181 від 28.07.2014, №
06-14-2818 від 18.08.2014,

ВСТАНОВИВ:

02.09.2014 Регіональне відділення Фонду
державного майна України по
Запорізькій області (далі - позивач)
звернулося до Запорізького окружного
адміністративного суду із позовною
заявою до Виконавчої дирекції
Запорізького обласного відділення
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності про
визнання протиправними та скасування
рішень № 181 від 28.07.2014, № 06-14-2818 від
18.08.2014.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що 30.07.2014 ним було отримано
рішення № 181 від 28.07.2014, а саме за
порушення законодавства про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності. Не
погоджуючись з вказаним рішенням,
позивач звернувся листом № 11-01-05242 від
07.08.2014р. до відповідача та оскаржив дане
рішення. Так, 20.08.2014р. на адресу
позивача надійшло рішення про
результати розгляду вказаної скарги,
від 18.08.2014р. № 06-14-2818. Рішенням № 06-14-2818
відповідач відмовив регіональному
відділенню ФДМУ по Запорізькій області
в задоволенні скарги № 11-01-05242 від
07.08.2014р. у відповідь на рішення № 181 від
28.07.2014р. Тому, на думку позивача,
оскаржувані рішення є протиправними та
підлягають скасуванню.

Представник позивача в судове
засідання прибув та дав аналогічні
викладеним у позовній заяві пояснення,
позовні вимоги підтримав та просив суд
їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому
засіданні позов не визнав, надавши
раніше письмові заперечення до
матеріалів справи. Як вбачається із
заперечень, відповідач позов не визнав,
пояснивши, що оскаржувані рішення були
винесені з дотриманням норм чинного
законодавства України. А тому,
відповідач вважає позовні вимоги
необґрунтованими та просить суд
відмовити у їх задоволенні в повному
обсязі.

Розглянувши подані документи і
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, враховуючи принципи рівності
сторін, суд дійшов висновку, що позовні
вимоги задоволенню не підлягають з
огляду на наступне.

Судом встановлено, що відповідачем в
ході проведення перевірки дотримання
порядку використання та своєчасності і
повноти повернення невикористаних
коштів у позивача, було встановлено
порушення ст. ст. 4, 6, 47, 20 Закону України
«Про. загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням», із
змінами та доповненнями, від 18.01.2001 №
2240-ІІІ (далі-Закон № 2240-ІІІ) та п.п. 4.1, 4.9
Порядку отримання застрахованими
особами і членами їх сімей
санаторно-курортного лікування, що
сплачується за рахунок коштів Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності, затвердженого
постановою правління Фонду від 25.02.2009 №
12 та зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 14.04.2009 за № 339/16355 (далі -
Порядок № 12).

Так, при проведенні перевірки у
позивача було виявлено, що комісія із
соціального страхування прийняла
рішення про виділення санаторно -
курортних путівок №№ 95, 96 до ПП
«Курорти Приазов'я» з терміном
лікування 21 день з 04.02.2014 ОСОБА_4 для
спільного санаторно - курортного
лікування з дитиною ОСОБА_5 Так, ОСОБА_4
перебуває у відпустці без збереження
заробітної плати по догляду за дитиною
до досягнення нею шестирічного віку з
23.01.2014 по 16.04.2014 згідно наказу від 21.01.2014
№8-в. Отже, комісія із соціального
страхування позивача прийняла рішення
про виділення путівок незастрахованій
особі ОСОБА_4 безпідставно, внаслідок
чого позивач неправомірно використав
кошти відповідача при наданні послуг
на оздоровлення незастрахованій особі
у загальній сумі 10012,80 грн. Відповідно
до п.6.2 Порядку 12, сума витрат Фонду за
путівки, що видані з порушенням цього
Порядку, у тому числі не використані, не
приймається до заліку та
відшкодовується за рахунок
страхувальника.

Отже, позивач вважає рішення № 181 від
28.07.2014 про повернення коштів Фонду та
застосування фінансових санкцій за
порушення законодавства про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності на
загальну суму 15019,20 грн. та рішення про
відмову в задоволенні скарги № 11-01-05242
від 07.08.2014 такими, що винесені без
дотримання норм чинного законодавства
України. А тому, не погоджуючись із
даними рішеннями відповідача позивач
звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що
виникли між сторонами, суд виходить з
наступного.

Згідно із ст. 47 Закону України № 2240-ІІІ
Фонд соціального страхування здійснює
санаторно-курортне лікування та
оздоровлення застрахованих осіб у
межах асигнувань, установлених
бюджетом Фонду на зазначені цілі, та в
порядку і на умовах, визначених
правлінням Фонду. Надання послуг
застрахованим особам, пов'язаних із
санаторно- курортним лікуванням,
здійснюється за наявності медичних
показань.

Згідно із ст. 2 Закону України № 2240-ІІІ
суб'єкти загальнообов'язкового
державного соціального страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими похованням, - застрахована
особа або інша особа у випадках,
передбачених статтями 45, 47 цього
Закону, страхувальник та страховик.
Застрахована особа - найманий
працівник, а у випадках, передбачених
цим Законом, також інші особи
(громадяни України, іноземці, особи без
громадянства та члени їх сімей, які
проживають в Україні, якщо інше не
передбачено міжнародним договором
України, згода на обов'язковість якого
надана Верховною Радою України), на
користь яких здійснюється
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону
України «Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» № 2464-VI від
08.07.2010 (далі - Закон України № 2464-VІ),
застрахована особа - фізична особа, яка
відповідно до законодавства підлягає
загальнообов'язковому державному
соціальному страхуванню і сплачує
(сплачувала) та/або за яку сплачується
чи сплачувався у встановленому законом
порядку єдиний внесок.

Так, ст. 2 цього Закону визначає перелік
осіб, які є платниками єдиного внеску, а
саме у п. 13 зазначено, що ними є особи,
які доглядають за дитиною до
досягнення нею трирічного віку та
відповідно до закону отримують
допомогу по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку та/або
при народженні дитини.

Тобто, застрахована особа - це особа, що
має право на отримання матеріального
забезпечення та соціальних послуг за
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності за
умови сплати єдиного внеску та
наявності страхового стажу.

Особи, які перебувають у відпустці по
догляду за дитиною до досягнення нею
шести років, не сплачують страхові
внески на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням, до
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності, цей
період не включається до страхового
стажу, як період, за який сплачено
страхові внески, тому вони є
незастрахованими особами.

До страхового стажу зараховується,
відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону
України № 2240-ІІІ, лише період відпустки
по догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку /Роз»яснення правління
фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності від
09.07.2013 року/.

Судом встановлено, що при проведенні
перевірки у позивача було виявлено, що
комісія із соціального страхування
прийняла рішення про виділення
санаторно - курортних путівок №№ 95, 96
до ПП «Курорти Приазов'я» з терміном
лікування 21 день з 04.02.2014 ОСОБА_4 для
спільного санаторно - курортного
лікування з дитиною ОСОБА_5 Так, ОСОБА_4
перебуває увідпустці без збереження
заробітної плати по догляду за дитиною
до досягнення нею шестирічного віку з
23.01.2014 по 16.04.2014 згідно наказу від 21.01.2014
№8-в. Отже, комісія із соціального
страхування позивача прийняла рішення
про виділення путівок незастрахованій
особі ОСОБА_4 безпідставно, внаслідок
чого позивач неправомірно використав
кошти відповідача при наданні послуг
на оздоровлення незастрахованій особі
у загальній сумі 10012,80 грн.

Так Законом № 2240-ІІІ передбачена
відповідальність суб'єктів
загальнообов'язкового державного
соціального страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням, за
невиконання або неналежне виконання
своїх обов'язків. Таким чином,
відповідно до ч.1 ст.30 Закону № 2240-ІІІ
страхувальники у разі порушення
порядку використання страхових коштів
відшкодовують Фонду в повному обсязі
неправомірно витрачену суму страхових
коштів та/або вартість наданих
соціальних послуг і сплачують штраф у
розмірі 50% від такої суми.

Враховуючи вищевикладене, суд
приходить до висновку, що відповідач
діяв на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України, що
виключає порушення ним конституційних
прав позивача, а тому позовні вимоги
позивача є необґрунтованими і
задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 158 - 163, КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову Регіональному
відділенню Фонду державного майна
України по Запорізькій області до
Виконавчої дирекції Запорізького
обласного відділення Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності про визнання
протиправними та скасування рішень №
181 від 28.07.2014, № 06-14-2818 від 18.08.2014, -
відмовити в повному обсязі.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо вона не була подана у
встановлені строки. У разі подання
апеляційної скарги судове рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Запорізький окружний адміністративний
суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня
її проголошення, а в разі складення
постанови у повному обсязі відповідно
до статті 160 КАС України, або прийняття
постанови у письмовому провадженні - з
дня отримання копії постанови,
апеляційної скарги, з подачею її копії
відповідно до кількості осіб, які
беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Суддя
Л.О. Нестеренко