Справа № 804/14782/14
Суддя: Барановський Роман Анатолійович
Дата ухвалення: 2014-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2014 р. Справа № 804/14782/14
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого суддіБарановського Р. А.
при секретаріКанівець К.В. за участю:
представника позивача представника
відповідача Іващенко С.В. Калугіної А.С.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Дніпропетровську
адміністративну справу за
адміністративним позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Северсталь-Україна" до Львівської
митниці Міндоходів; Головного
управління державної казначейської
служби України у Львівській області
про визнання протиправними та
скасування картки відмови, рішення про
коригування митної вартість, стягнення
надмірно сплаченого податку на додану
вартість,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Северсталь-Україна"
(далі-ТОВ "Северсталь-Україна",
декларант, позивач) звернулось до
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду із позовом до
Львівської митниці Міндоходів;
Головного управління державної
казначейської служби України у
Львівській області, у якому просить:

визнати протиправною та скасувати
картку відмови в прийнятті митної
декларації, митному оформленні випуску
чи пропуску товарів, транспортних
засобів комерційного призначення
№209140000/2014/00303 від 29.07.2014р.;

визнати протиправним та скасувати
рішення Львівської митниці
Міністерства доходів і зборів України
про коригування митної вартості
товарів №209000006/2014/400148/2 від 29.07.2014р.;

стягнути з Державного бюджету України
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "Северсталь-Україна"
надмірно сплачений податок на додану
вартість у загальній у розмірі 14 254, 22
грн. шляхом зарахування на його
поточний рахунок.

Представник позивача, що прибула у
судове засідання, позов підтримала та
надала пояснення, аналогічні доводам,
викладеним у позовній заяві.

Позовні вимоги обгрунтовані
протиправністю дій відповідача 1.
Позивач зазначає, що митним органом
було безпідставно визначено митну
вартість задекларованого ТОВ
"Северсталь-Україна" товару за 2
методом, оскільки ним надано всі
необхідні документи для визначення
митної вартості товару за методом 1 (за
ціною договору щодо товарів, які
імпортуються). Вважає, що прийняте
відповідачем рішення про визначення
митної вартості та картка відмови в
прийнятті митної декларації, митному
оформленні чи пропуску товарів і
транспортних засобів через митний
кордон України є протиправними та
необґрунтованими, прийнятими без
дотримання основних принципів митного
регулювання: законності, додержання
прав та охоронюваних законом інтересів
осіб та такі, що підлягають скасуванню.

Представник відповідача 1, що прибула у
судове засідання, проти задоволення
позовних вимог заперечувала, мотивуючи
тим, що під час здійснення перевірки
наданих позивачем до митного
оформлення документів, посадовою
особою митниці виявлені розбіжності,
які унеможливили обчислення митної
вартості, заявленої позивачем, а саме:у
митного органу з'явились підстави
вважати, що існуючий взаємозв'язок ТОВ
"Сеперсталь-Україна" та його
контрагента - ОАО "Северсталь" (РФ)
вплинув на заявлену декларантом митну
вартість товару. Декларант не надав
документального підтвердження, що
заявлена ним митна вартість товару
задекларована у відповідності до
положень ст. 58 Митного кодексу України.
Отже, оскаржувані рішення про
коригування митної вартості товарів та
картка відмови прийняті митним
органом відповідно до норм чинного
законодавства.

Позиція Головного управління
державної казначейської служби
України у Львівській області,
відображена у наданих до суду
запереченнях на позов. Так, відповідач 2
заперечує проти задоволення позову,
зазначивши, що у відповідності до ст. 45
Бюджетного кодексу України та
положеннями Порядку повернення коштів
помилково або надміру зарахованих до
державного та місцевих бюджетів,
затвердженого наказом Міністерства
фінансів України від 03.09.2013р. №787,
державне казначейство веде
бухгалтерський облік всіх надходжень
до Державного бюджету України, та за
поданням органів, що контролюють
справляння надходжень бюджету, в тому
числі митних органів, здійснює
повернення коштів, що були помилково
або надмірно зараховані до бюджету.

Заслухавши пояснення представника
позивача, заперечення представника
відповідача, перевіривши матеріали
справи, всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд вважає, що позов не підлягає
задоволенню з огляду на наступне.

Матеріалами справи підтверджено, що
28.07.2014р. ТОВ "Северсталь-Україна" () звернулось до Львівської
митниці Міндоходів для здійснення
митного оформлення товару - "плоский
прокат з вуглецевої сталі, не у рулонах,
без подальшого оброблення, крім
гарячого прокатування, з рельєфним
малюнком: сталь гарячекатана рифлена в
листах 10 х 1.500,0 х 6000 марки СтЗпс, ГОСТ
380-05, ГОСТ 8568-77, виробник - ОАО
"Северсталь" (Російська Федерація)".

Даний товар був поставлений позивачу
його контрагентом - ОАО "Северсталь"
(Російська Федерація) за специфікацією
№42514 від 29.05.2014р. та відповідно до умов
контракту №804/409 від 26.07.2013р.

Митна вартість товару була заявлена
позивачем шляхом подачі митної
декларації №20914000/2014/24594 та визначена у
відповідності до ст. 57, 58 Митного
кодексу України - за основним методом
(за ціною контракту) - 136 194, 60 грн. (20% мита
- 27 238, 92 грн.).

Для підтвердження заявлених
відомостей про митну вартість товару
позивачем були надані наступні
документи:

-контракт №804/409 від 26.07.2013р.;

-додаткова угода до контракту №1 від
05.02.2014р.;

-додаткова угода до контракту №2 від
09.07.2014р.;

-специфікація до контракту №42514 від
29.05.2014р.;

-CMR 203450 від 24.07.2014р.;

-договір заявка №314-001404 від 23.07.2014р.;

-висновок про вартісні характеристики
товару, підготовлений спеціалізованою
експертною організацією ГО-2816 від
25.07.2014р.;

-розрахунок ціни (калькуляція
виробника) №ССУ-31-22/530 від 25.07.2014р.;

-рахунок-фактура (інвойс) №М/14/24432 від
25.07.2014р.;

-лист №33 від 23.01.2014р.;

-сертифікати якості №257165, №257166, №257167,
№257168 від 22.07.2014р.;

-прайс лист 01.06.2014р.;

-біржові ціни (plats) від 24.07.2014р.;

-довідка транспортних витрат від
23.07.2014р.;

-декларація країни відправлення
№10210220/250714/0006367 від 25.07.2014р.

Відповідно до Угоди про застосування
статті VII Генеральної угоди з тарифів і
торгівлі 1994 року за митними органами
зберігається право перевіряти
інформацію імпортерів щодо визначення
митної вартості, з точки зору її
повноти і правильності (стаття 17 та
додаток III, параграф 6 Угоди).

Відповідно до статті VII ГАТТ оцінка
ввезеного товару для митних цілей
повинна ґрунтуватися на дійсній
вартості ввезеного товару або вартості
аналогічного товару.

Відповідно до ч. 5 ст. 54 Митного кодексу
України, з метою здійснення контролю
правильності визначення митної
вартості товарів, орган доходів і
зборів з метою здійснення контролю
правильності визначення митної
вартості товарів має право:

1) упевнюватися в достовірності або
точності будь-якої заяви, документа чи
розрахунку, поданих для цілей
визначення митної вартості;

2) у випадках, встановлених цим
Кодексом, письмово запитувати від
декларанта або уповноваженої ним особи
встановлені статтею 53 цього Кодексу
додаткові документи та відомості, якщо
це необхідно для прийняття рішення про
визнання заявленої митної вартості;

3) у випадках, встановлених цим
Кодексом, здійснювати коригування
заявленої митної вартості товарів;

4) проводити в порядку, визначеному
статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки
правильності визначення митної
вартості товарів після їх випуску;

5) звертатися до органів доходів і
зборів інших країн із запитами щодо
надання відомостей, необхідних для
підтвердження достовірності заявленої
митної вартості;

6) застосовувати інші передбачені цим
Кодексом форми митного контролю.

Відповідно до положень ст. 54 Митного
кодексу України, контроль правильності
визначення митної вартості товарів
здійснюється органом доходів і зборів
під час проведення митного контролю і
митного оформлення шляхом перевірки
числового значення заявленої митної
вартості.

Контроль правильності визначення
митної вартості товарів за основним
методом - за ціною договору (контракту)
щодо товарів, які ввозяться на митну
територію України відповідно до
митного режиму імпорту (вартість
операції), здійснюється органом
доходів і зборів шляхом перевірки
розрахунку, здійсненого декларантом,
за відсутності застережень щодо
застосування цього методу, визначених
у частині першій статті 58 цього
Кодексу.

За результатами здійснення контролю
правильності визначення митної
вартості товарів орган доходів і
зборів визнає заявлену декларантом або
уповноваженою ним особою митну
вартість чи приймає письмове рішення
про її коригування відповідно до
положень статті 55 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 337 Митного кодексу
України, перевірка документів та
відомостей, які відповідно до статті 335
цього Кодексу подаються органам
доходів і зборів під час переміщення
товарів, транспортних засобів
комерційного призначення через митний
кордон України, здійснюється
візуально, із застосуванням
інформаційних технологій (шляхом
проведення формато-логічного контролю,
контролю співставлення, контролю із
застосуванням системи управління
ризиками) та в інші способи,
передбачені цим Кодексом.

Формато-логічний контроль - це
автоматизована перевірка правильності
заповнення даних митних декларацій та
повернення результатів перевірки;
перевірка митних декларацій та інших
документів на достовірність та
законність; здійснення статистичного,
валютного контролю, контролю
нарахованих митних платежів, контролю
правильності застосування заходів
нетарифного регулювання
зовнішньоекономічної діяльності.

Контроль співставлення - це
автоматизоване порівняння даних, які
містяться в митних деклараціях або
інших документах, поданих для митного
контролю або митного оформлення, з
даними, які містяться в електронних
копіях митних декларацій та інших
документах, що надходять з митних та
правоохоронних органів суміжних
держав; в уніфікованих електронних
дозвільних документах, що надходять з
інших державних органів, інших
електронних документах, пов'язаних з
перевіркою достовірності даних, що
перевіряються.

Контроль із застосуванням системи
управління ризиками - це оцінка ризику
шляхом аналізу (у тому числі з
використанням інформаційних
технологій) поданих документів у
конкретному випадку переміщення
товарів, транспортних засобів
комерційного призначення через митний
кордон України з метою обрання форм та
обсягу митного контролю, достатніх для
забезпечення додержання вимог
законодавства України з питань
державної митної справи.

Під час здійснення митного контролю у
митного органу виникли сумніви щодо
достовірності наданих до митного
оформлення декларантом відмостей.

Зокрема, у поданій ТОВ
"Северсталь-Україна" декларації не
вказано конкретне місце завантаження
товару, у зв'язку з чим митним органом
ініційовано поглиблену перевірку.

В результаті проведення перевірки
заявлених відомостей, у відповідача
виникли підстави вважати, що існуючий
взаємозв'язок між декларантом та його
постачальником вплинув на заявлну
митну вартість.

Даний висновок митного органу також
підтверджується наявної у матеріалах
справи копії листа контрагента
позивача- ОАО "Северсталь" (Російська
Федерація) за вих. №33 від 23.01.2014р.

Так, у вказаному листі зазначається, що
ОАО "Северсталь" (Російська Федерація) є
засновником ТОВ "Северсталь-Україна" (49%
у статутному капіталі).

Відповідно до положень статті 15 Угоди
про застосування статті VII Генеральної
угоди про тарифи й торгівлю 1994 року
особи вважаються пов'язаними між собою,
якщо:

-вони є службовцями або директорами
підприємств один в одного;

-вони юридично визнані партнерами по
бізнесу;

-вони є роботодавцем і працівником;

-будь-яка особа безпосередньо чи
опосередковано володіє, контролює або
утримує 5 чи більше відсотків випущених
акцій, що дають право голосу, або акцій
обох з них; один з них безпосередньо або
опосередковано контролює іншого;

-обидва безпосередньо або
опосередковано контролюються третьою
особою; разом вони безпосередньо або
опосередковано контролюють третю
особу;

-вони є членами однієї й тієї самої
сім'ї.

Відповідно до ч. 3 ст. 53 Митного кодексу
України, у разі якщо документи,
зазначені у частині другій цієї статті,
містять розбіжності, наявні ознаки
підробки або не містять всіх
відомостей, що підтверджують числові
значення складових митної вартості
товарів, чи відомостей щодо ціни, що
була фактично сплачена або підлягає
сплаті за ці товари, декларант або
уповноважена ним особа на письмову
вимогу органу доходів і зборів
зобов'язані протягом 10 календарних
днів надати (за наявності) такі
додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми
особами, пов'язаний з договором (угодою,
контрактом) про поставку товарів, митна
вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів
третім особам на користь продавця, якщо
такі платежі здійснюються за умовами,
визначеними договором (угодою,
контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних,
посередницьких послуг, пов'язаних із
виконанням умов договору (угоди,
контракту);

4) виписку з бухгалтерської
документації;

5) ліцензійний чи авторський договір
покупця, що стосується оцінюваних
товарів та є умовою продажу оцінюваних
товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти
(прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни
відправлення;

8)висновки про якісні та вартісні
характеристики товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями, та/або інформація
біржових організацій про вартість
товару або сировини.

Заявлена вартість операції
приймається митним органом за умови, що
взаємовідносини покупця і продавця не
вплинули на ціну оцінюваних товарів.

Декларант має право відповіді та
доказу відсутності впливу
взаємозв'язку продавця і покупця на
ціну, що була фактично сплачена або
підлягає сплаті за оцінювані товари.

Львівською митницею Міндоходів
проведено процедуру консультації між
митним органом та декларантом з метою
обгрунтованого вибору підстав для
визначення митної вартості товару та
запропоновано позивачу надати
додаткові документи для підтвердження
митної вартості, зокрема:

-виписку з бухгалтерської документації
покупця, що стосується відчуження
оцінюваних товарів, ідентичних та/або
подібних (аналогічних) товарів на
території України;

-довідкову інформацію щодо вартості у
країні-експортері товарів, що є
ідентичними та/або подібними
аналогічними оцінюваним товарам;

-розрахунок ціни (калькуляцію).

Пунктом 6 ст. 53 Митного кодексу України
передбачено, що декларант або
уповноважена ним особа за власним
бажанням може подати додаткові наявні
у них документи для підтвердження
заявленої ними митної вартості товару.

Позивач із вимогою ознайомлений та на
її виконання 29.07.2014р. додатково надав
такі документи:

-розрахунок ціни (калькуляція);

-довідкова інформація про ціну
аналогічного товару в Росії;

-довідкова інформація про ціну
аналогічного товару в Україні;

-рахунок на оплату №240 від 29.07.2014р.
(виданий ТОВ "Северсталь-Україна"
покупцю).

Згідно з ч. 18 ст.58 Митного кодексу
України, при продажу товарів між
пов'язаними особами вартість операції
береться за основу для визначення
митної вартості оцінюваних товарів за
першим методом, якщо декларант покаже,
що така вартість є близькою до вартості
однієї з нижчезазначених операцій, яка
здійснювалася одночасно або майже
одночасно з операцією з оцінюваними
товарами:

1) вартості операції при продажу
непов'язаним покупцям ідентичних або
подібних (аналогічних) товарів для
експорту в Україну;

2) митної вартості ідентичних або
подібних (аналогічних) товарів,
визначеної згідно з положеннями статті
62 цього Кодексу;

3) митної вартості ідентичних або
подібних (аналогічних) товарів,
визначеної згідно з положеннями статті
63 цього Кодексу.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 52 Митного
кодексу України, відомості про
визначення митної вартості, що
подаються органу доходів і зборів,
повинні базуватися на об'єктивних,
документально підтверджених даних, що
піддаються обчисленню.

В якості додаткового документу
декларантом була надана до митного
органу накладна на продаж металу на
ринку України. Однак, розрахунок митної
вартості за методом визначення на
основі віднімання, згідно з
положеннями статті 62 Митного кодексу
України, не подавався.

Наданий імпортером розрахунок митної
вартості ідентичних або подібних
товарів, визначеної згідно з
положениями ст. 65 Митного кодексу
України - "калькуляція розрахунку
собівартості" не підтверджений
належною бухгалтерською документацією
в частині визначення суми окремих
втрат, яка необхідна для здійснення
відповідного порівняння.

У додатково наданих цінових
пропозиціях аналогічного товару на
ринку країни-експортера, відсутні
посилання на виробника та торгівельну
марку, тому ідентифікувати дані
відомості із товаром, що імпортується
неможливо.

Так, проаналізувавши зміст наданих
декларантом документів, митний орган
дійшов висновку про відсутність
документального підтвердження щодо
продажу непов'язаним покупцям
ідентичних або подібних (аналогічних)
товарів для експорту в Україну.

Таким чином, при визначенні митної
вартості митним органом була
використана інформація щодо цін при
здійсненні оформлень аналогічних
товарів, зокрема - за митною
декларацією № 80710000/2014.25075 віл 18.06.2014р.
"Прокат плоский з вуглецевої сталі
завширшки 1500мм. без подальшого
оброблення, крім гарячого
прокатування, без покриття, не у
рулонах, з рельєфним малюнком, сталь,
товстолистовая гарячекатана марки
Ст.ЗСП 6х1500х6000мм - 20790кг (3 пакета) ГОСТ
8568-77.ГОСТ19903"- 0.89 дол.США/кг.

У зв'язку з неможливістю застосувати
наступні методи визначення митної
вартості, а саме методу 2а (ст. 59 Митного
кодексу України) з причини відсутності
у митного органу та декларанта
інформації про ідентичні товари. Митна
вартість в даному рішенні була
визначена із застосуванням методу 2б
(ст. 60 Митного кодексу України).

У графі 33 рішення про коригування
мінної вартості товарів відповідно до
наказу Міністерства фінансів України
"Про затвердження Форми рішення про
коригування митної вартості товарів.
Правил заповнення рішення про
коригування митної вартості товарів та
Переліку додаткових складових до ціни
договору" від 24.05.2012р. №598 зазначена
інформація та джерела, які
використовувались митним органом, а
саме "Коригування митої вартості
грунтується на раніше визначених
митними органами митних декларацій №
14/25075 від 18.06.2014р. "Прокат плоский з
вуглецевої сталі завширшки 1500мм. без
подальшого оброблення, крім гарячого
прокатування, без покриття, не у
рулонах, з рельєфним малюнком, сталь
товстолистовая гарячекатана марки
Ст.ЗСП6x1500x6000мм - 20790кг (3 пакета) ГОСТ
8568-77.ГОСТ19903" - 0.89 дол. США/кг.

Враховуючи вищенаведене, Львівською
митницею Міндоходів було прийнято
рішення про коригування митної
вартості №209000006/2014/400148/2 від 29.07.2014р., у
якому митний орган зазначив, що митна
вартість імпортованих товарів не може
бути визнана за ціною договору щодо
товарів, які імпортуються, у зв'язку з
тим, що митний орган вважає, що
взаємозалежність має вплив на ціну
товару, оскільки митний орган має
інформацію щодо ціни угоди між не
пов'язаними покупцем та продавцем, отже
декларантом невірно був обраний метод
визначення митної вартості за ціною
угоди.

У зв'язку з прийняттям відповідачем
рішення про коригування митної
вартості товару, позивачу було
відмовлено в митному оформленні та
видано картку відмови №209140000/2014/00303 від
29.07.2014р.

Відповідно до ст. 256 Митного кодексу
України, відмова у митному оформленні -
це письмове вмотивоване рішення органу
доходів і зборів про неможливість
здійснення митного оформлення товарів,
транспортних засобів комерційного
призначення через невиконання
декларантом або уповноваженою ним
особою умов, визначених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 12 ст. 264 Митного кодексу
України, у разі відмови у прийнятті
митної декларації посадовою особою
органу доходів і зборів заповнюється
картка відмови у прийнятті митної
декларації за формою, встановленою
центральним органом виконавчої влади,
що забезпечує формування та реалізує
державну податкову і митну політику.
Один примірник зазначеної картки
невідкладно вручається (надсилається)
декларанту або уповноваженій ним
особі. Інформація про відмову у
прийнятті для оформлення електронної
митної декларації надсилається
декларанту електронним повідомленням,
засвідченим електронним цифровим
підписом посадової особи органу
доходів і зборів.

Відповідно до ч. 7 ст. 55 Митного кодексу
України, у випадку незгоди декларанта
або уповноваженої ним особи з рішенням
органу доходів і зборів про
коригування заявленої митної вартості
товарів орган доходів і зборів за
зверненням декларанта або
уповноваженої ним особи випускає
товари, що декларуються, у вільний обіг
за умови сплати митних платежів згідно
з митною вартістю цих товарів,
визначеною декларантом або
уповноваженою ним особою, та
забезпечення сплати різниці між сумою
митних платежів, обчисленою згідно з
митною вартістю товарів, визначеною
декларантом або уповноваженою ним
особою, та сумою митних платежів,
обчисленою згідно з митною вартістю
товарів, визначеною органом доходів і
зборів, шляхом надання гарантій
відповідно до розділу Х цього Кодексу.
Строк дії таких гарантій не може
перевищувати 90 календарних днів з дня
випуску товарів.

Оскільки позивач з зазначеним рішенням
не погодився, товар був випущений у
вільний обіг під гарантійні
зобов'язання у відповідності до
положень з ч. 7 ст. 55 Митного кодексу
України.

08.05.2014р. ТОВ "Северсталь-Україна"
направило на адресу митного органу
лист про надання додаткових документів
для підтвердження заявленої митної
вартості (вих. №255), додатково надавши:

а)виписку з бухгалтерської
документації покупця, що стосується
відчуження оцінюваних товарів,
ідентичних та/або подібних
(аналогічних) товарів на території
України, зокрема:

-копію договору купівлі-продажу №6474
від 26.02.2013р.;

-копію рахунку №240 від 29.07.2014р.;

-копію специфікації №1 від 28.05.2014р. до
договору купівлі-продажу №6474 від
26.02.2013р.;

б)довідкову інформацію щодо вартості у
країні-експортері товарів, що є
ідентичними та/або подібними
аналогічними оцінюваним товарам, а
саме:

-витяг із сайтів біржових котировок;

в)розрахунок ціни (калькуляцію) -
калькуляція №Исх/ССУ-31-22/530 від 25.07.2014р.

Крім наведенего переліку документів,
декларант також направив відповідачу
висновок експерта ТПП №ГО-2816 від
25.07.2014р.; висновок ДП
"Укрпромзовнішекспертиза" №2821 від
06.08.2014р.; Свіфт про здійснення оплати
постачальнику за товар (отриманий по
вантажно-митній декларації
№209140000/2014/025061 від 30.07.2014р.)4 платіжне
доручення №8 від 05.08.2014р. про оплату
постачальнику та заява про купівлю
валюти, у які зазначено вантажно-митну
декларацію №209140000/2014/025061 від 30.07.2014р.;
декларації та інвойси за товар, за який
здійснено оплата постачальнику за
вантажно-митною деклараціією
№209140000/2014/025061 від 30.07.2014р.

Листом за вих. №258 від 11.08.2014р. позивач
повідомив митний орган про наявність
технічної помилки у наданій попереднім
листом калькуляцію №Исх/ССУ-31-22/530 від
25.07.2014р., у зв'язку з чим надав
виправлену калькуляцію №Исх/ССУ-31-22/530
від 29.07.2014р.

Розглянувши подані ТОВ
"Северсталь-Україна" звернення та
додані до них документи, відповідач
направив декларанту відповідь за вих.
№13-70-52/39-7255 від 15.08.2014р., у якій повідомив
позивача про залишення прийнятого
Львівською митницею Міндоходів
рішення про коригування митної
вартості товару від 29.07.2014р.
№209000006/2014/400148/2 - без змін.

Відповідно до ст. 246 Митного кодексу
України, метою митного оформлення є
забезпечення дотримання встановленого
законодавством України порядку
переміщення товарів, транспортних
засобів комерційного призначення
через митний кордон України, а також
забезпечення статистичного обліку
ввезення на митну територію України,
вивезення за її межі і транзиту через
її територію товарів.

Порядок виконання митних
формальностей при здійсненні митного
оформлення визначається центральним
органом виконавчої влади, що
забезпечує формування та реалізує
державну політику у сфері фінансів,
якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Згідно ст. 49 Митного кодексу України
митною вартістю товарів, які
переміщуються через митний кордон
України, є вартість товарів, що
використовується для митних цілей, яка
базується на ціні, що фактично сплачена
або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до ч.2 ст. 52 Митного кодексу
України декларант або уповноважена ним
особа, які заявляють митну вартість
товару, зобов'язані:

1) заявляти митну вартість, визначену
ними самостійно, у тому числі за
результатами консультацій з органом
доходів і зборів;

2)подавати органу доходів і зборів
достовірні відомості про визначення
митної вартості, які повинні
базуватися на об'єктивних,
документально підтверджених даних, що
піддаються обчисленню;

3)нести всі додаткові витрати, пов'язані
з коригуванням митної вартості або
наданням органу доходів і зборів
додаткової інформації.

Згідно ст. 54 Митного кодексу України
контроль правильності визначення
митної вартості товарів здійснюється
митним органом під час проведення
митного контролю і митного оформлення
шляхом перевірки числового значення
заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення
митної вартості товарів за основним
методом - за ціною договору (контракту)
щодо товарів, які ввозяться на митну
територію України відповідно до
митного режиму імпорту (вартість
операції), здійснюється митним органом
шляхом перевірки розрахунку,
здійсненого декларантом, за
відсутності застережень щодо
застосування цього методу, визначених
у частині першій статті 58 цього
Кодексу.

За результатами здійснення контролю
правильності визначення митної
вартості товарів митний орган визнає
заявлену декларантом або
уповноваженою ним особою митну
вартість чи приймає письмове рішення
про її коригування відповідно до
положень статті 55 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 57 Митного кодексу
України основним методом визначення
митної вартості товарів є метод за
ціною договору (контракту) щодо
товарів, які імпортуються (вартість
операції).

При цьому кожний наступний метод
застосовується лише у разі, якщо митна
вартість товарів не може бути
визначена шляхом застосування
попереднього методу.

Згідно ч.4 ст. 57 Митного кодексу України
- застосуванню другорядних методів
передує процедура консультацій між
органом доходів і зборів та
декларантом з метою визначення основи
вартості згідно з положеннями статей 59
і 60 цього Кодексу. Під час таких
консультацій орган доходів і зборів та
декларант можуть здійснити обмін
наявною у кожного з них інформацією за
умови додержання вимог щодо її
конфіденційності.

Відповідно до ч.1 ст. 58 Митного кодексу
України метод визначення митної
вартості за ціною договору (контракту)
щодо товарів, які ввозяться на митну
територію України відповідно до
митного режиму імпорту, застосовується
у разі, якщо:

1) немає жодних обмежень щодо прав
покупця (імпортера) на використання
оцінюваних товарів, за винятком тих, що:

а) встановлюються законом чи
запроваджуються органами державної
влади в Україні;

б) обмежують географічний регіон, у
якому товари можуть бути перепродані
(відчужені повторно);

в) не впливають значною мірою на
вартість товару;

2) щодо продажу оцінюваних товарів або
їх ціни відсутні будь-які умови або
застереження, які унеможливлюють
визначення вартості цих товарів;

3) жодна частина виручки від будь-якого
подальшого перепродажу, розпорядження
або використання товарів покупцем не
надійде прямо чи опосередковано
продавцеві, якщо тільки не буде
зроблено відповідне коригування з
урахуванням положень частини десятої
цієї статті;

4) покупець і продавець не пов'язані між
собою особи або хоч і пов'язані між
собою особи, однак ці відносини не
вплинули на ціну товарів.

При цьому той факт, що продавець і
покупець пов'язані між собою особи, сам
по собі не може бути підставою для
розгляду вартості операції як
неприйнятної. У таких випадках
необхідно розглянути обставини
продажу та прийняти вартість операції
за умови, що взаємовідносини покупця і
продавця не вплинули на ціну
оцінюваних товарів.

За наявності достатніх підстав
вважати, що відносини, зазначені у
частині дванадцятій цієї статті,
вплинули на ціну оцінюваних товарів,
орган доходів і зборів повинен надати
декларанту або уповноваженій ним особі
свої письмові обґрунтування, що такий
вплив мав місце (ч. 12, 13 ст. 58 Митного
кодексу України).

Згідно ч.17 ст. 58 Митного кодексу України
особи одна з яких є одноосібним
агентом, одноосібним дистриб'ютором чи
одноосібним концесіонером іншої, як би
це не називалося, вважаються
пов'язаними для цілей цього Кодексу,
якщо вони підпадають хоча б під один із
критеріїв, визначених у статті 15 Угоди
про застосування статті VII Генеральної
угоди з тарифів і торгівлі 1994 року.

Відповідно до ч.4 ст.15 вказаної Угоди
для цілей цієї Угоди особи вважаються
пов'язаними між собою, тільки якщо:

a) вони є службовцями або директорами
підприємств один в одного;

b) вони юридично визнані партнерами по
бізнесу;

c) вони є роботодавцем і працівником;

d) будь-яка особа безпосередньо чи
опосередковано володіє, контролює або
утримує 5 чи більше відсотків випущених
акцій, що дають право голосу, або акцій
обох з них;

e) один з них безпосередньо або
опосередковано контролює іншого;

f) обидва безпосередньо або
опосередковано контролюються третьою
особою;

g) разом вони безпосередньо або
опосередковано контролюють третю
особу;

h) вони є членами однієї й тієї самої
сім'ї.

Декларантом під час митного оформлення
та при розгляді справи в суді не було
доведено відсутності впливу
взаємозв'язку продавця і покупця на
ціну, що була фактично сплачена або
підлягає сплаті за оцінювані товари.

Згідно ч.18 ст. 58 Митного кодексу
України, при продажу товарів між
пов'язаними особами вартість операції
береться за основу для визначення
митної вартості оцінюваних товарів за
першим методом, якщо декларант покаже,
що така вартість є близькою до вартості
однієї з нижчезазначених операцій, яка
здійснювалася одночасно або майже
одночасно з операцією з оцінюваними
товарами:

1) вартості операції при продажу
непов'язаним покупцям ідентичних або
подібних (аналогічних) товарів для
експорту в Україну;

2) митної вартості ідентичних або
подібних (аналогічних) товарів,
визначеної згідно з положеннями статті
62 цього Кодексу;

3) митної вартості ідентичних або
подібних (аналогічних) товарів,
визначеної згідно з положеннями статті
63 цього Кодексу.

Як встановлено ч.1 ст. 59 Митного кодексу
України, у разі якщо митна вартість
оцінюваних товарів не може бути
визначена згідно з положеннями статті
58 цього Кодексу, за основу для її
визначення береться вартість операції
з ідентичними товарами, що продаються
на експорт в Україну з тієї ж країни і
час експорту яких збігається з часом
експорту оцінюваних товарів або є
максимально наближеним до нього.

Згідно із ч.1 ст. 60 Митного кодексу
України, у разі якщо митна вартість
оцінюваних товарів не може бути
визначена згідно з положеннями статей
58 і 59 цього Кодексу, за митну вартість
береться прийнята органом доходів і
зборів вартість операції з подібними
(аналогічними) товарами, які продано на
експорт в Україну і час експорту яких
збігається з часом експорту оцінюваних
товарів або є максимально наближеним
до нього.

Під подібними (аналогічними)
розуміються товари, які хоч і не
однакові за всіма ознаками, але мають
схожі характеристики і складаються зі
схожих компонентів, завдяки чому
виконують однакові функції порівняно з
товарами, що оцінюються, та вважаються
комерційно взаємозамінними. Для
визначення, чи є товари подібними
(аналогічними), враховуються якість
товарів, наявність торгової марки та
репутація цих товарів на ринку (ч. 2, 3 ст.
60 Митного кодексу України).

Відповідно до ч. 4, 5 Митного кодексу
України, ціна договору щодо подібних
(аналогічних) товарів береться за
основу для визначення митної вартості
товарів, якщо ці товари ввезено
приблизно в тій же кількості і на тих же
комерційних рівнях, що й оцінювані
товари. У разі якщо такого продажу не
виявлено, використовується вартість
операції з подібними (аналогічними)
товарами, які продавалися в Україну в
іншій кількості та/або на інших
комерційних рівнях. При цьому їх ціна
коригується з урахуванням зазначених
розбіжностей незалежно від того, чи
веде це до збільшення або зменшення
вартості. Інформація, що
використовується при здійсненні
коригування, повинна бути
документально підтверджена.

Так, у зв'язку з неможливістю
застосування Львівською митницею
Міндоходів методу 2а - за ціною
договору щодо ідентичних товарів (ст. 59
Митного кодексу України) з причини
відсутності у митного органу та
декларанта інформації про ідентичні
товари, відповідачем було визначено
митна вартість задекларованого ТОВ
«Северсталь-Україна» товау із
застосуванням методу 2 «б» - за ціною
договорів щодо подібних (аналогічних)
товарів (ст. 60 Митного кодексу України).

Відповідно до ст. 264 Митного кодексу
України, у разі відмови у прийнятті
митної декларації посадовою особою
митного органу заповнюється картка
відмови у прийнятті митної декларації
за формою, встановленою центральним
органом виконавчої влади, що
забезпечує формування та реалізує
державну політику у сфері фінансів.
Один примірник зазначеної картки
невідкладно вручається (надсилається)
декларанту або уповноваженій ним
особі. Інформація про відмову у
прийнятті для оформлення електронної
митної декларації надсилається
декларанту електронним повідомленням,
засвідченим електронним цифровим
підписом посадової особи митного
органу.

Таким чином, оскаржувані рішення про
коригування митної вартості товару та
картка відмови винесені митним органом
відповідно до норм чинного
законодавства.

З огляду на викладене, позов Товариства
з обмеженою відповідальністю
"Северсталь-Україна" до Львівської
митниці Міндоходів; Головного
управління державної казначейської
служби України у Львівській області
про визнання протиправними та
скасування картки відмови, рішення про
коригування митної вартість, стягнення
надмірно сплаченого податку на додану
вартість - задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 159-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного
позову відмовити.

Постанова суду набирає законної сили
та може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду в порядку та
строки, передбачені статтями 186 та 254
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Постанова або ухвала суду першої
інстанції, якщо інше не встановлено цим
Кодексом, набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого цим Кодексом,
якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено
10 листопада 2014 року

Суддя Р.А. Барановський