Справа № 149/2915/14-а
Суддя: Совгира Д. І.
Дата ухвалення: 2014-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 149/2915/14-а

Головуючий у 1-й інстанції: Олійник І.В.

Суддя-доповідач: Совгира Д. І.

02 грудня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Совгири Д. І.

суддів: Білоуса О.В. Курка О. П.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України в
м.Хмільнику та Хмільницькому районі
Вінницької області на постанову
Хмільницького міськрайонного суду
Вінницької області від 05 листопада 2014
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до управління
Пенсійного фонду України в м.Хмільнику
та Хмільницькому районі Вінницької
області про визнання дій протиправними
та зобов'язання вчинити дії ,

В С Т А Н О В И В :

В жовтні 2014 року ОСОБА_2 звернулася в
суд з адміністративним позовом до
управління Пенсійного фонду України в
м. Хмільнику та Хмільницькому районі
Вінницької області про визнання дій
протиправними та зобов'язання вчинити
дії.

Постановою Хмільницького
міськрайонного суду Вінницької
області від 05 листопада 2014 року позов
задоволено.

Не погоджуючись з даною постановою
суду, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просив скасувати вказану
постанову та прийняти нове рішення,
яким відмовити в задоволенні позову.

Сторони в судове засідання не
з'явилися, хоча належним чином
повідомлялися про дату, час і місце
судового засідання. Від відповідача,
через відділ реєстрації та інформації
Вінницького апеляційного
адміністративного суду надійшла заява
про розгляд справи без участі його
представника.

Відповідно до ст. 196 КАС України
неприбуття у судове засідання сторін
або інших осіб, які беруть участь у
справі, належним чином повідомлених
про дату, час і місце апеляційного
розгляду, не перешкоджає судовому
розгляду справи.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 197 КАС
України суд апеляційної інстанції
розглядає справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, проаналізувавши на
підставі встановлених фактичних
обставин справи правильність
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає наступних
підстав.

Судом першої інстанції із записів в
трудовій книжці позивача встановлено,
що вона в період з 21.07.1987 року по 03.05.1994
року працювала на «ПО
Омскнефтеоргсинтез» (в подальшому
перейменовано в «ОАО
Газпромнефть-ОНПЗ») на посаді
оператора товарного по 4 розряду
товарної групи СЖК (синтетичних жирних
кислот), яка віднесена до робіт з
особливо шкідливими умовами праці за
Списком №1 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, зайнятість в яких
дає право на пенсію по віку на
пільгових умовах.

По досягненню 47-річного віку, маючи
загальний стаж роботи понад 26 років, з
яких спеціальний стаж-- 6 років 9
місяців, ОСОБА_2 звернулась до
управління Пенсійного фонду України в
м. Хмільнику та Хмільницькому районі
Вінницької області з заявою про
призначення пенсії на пільгових умовах
за Списком № 1 зі зменшенням пенсійного
віку. Листом відповідача від 29.09.2014 року
за № 1323/06-30/02, позивачу було відмовлено
в призначенні такої пенсії на тій
підставі, що період її роботи з 22.08.1992
року по 03.05.1994 року не підтверджений
результатами атестації робочих місць.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
основним документом, який підтверджує
стаж роботи є трудова книжка, а
відповідальність за своєчасне та
якісне проведення атестації
покладається на керівника
підприємства, організації, тому її
непроведення не може бути підставою
для невключення періоду роботи до
пільгового стажу.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції із
наступних підстав.

Відповідно до ст.12. Закону України "Про
пенсійне забезпечення" від 5 листопада
1991 року N 1788-XII (далі Закон №1788-ХІІ) право
на пенсію за віком мають: чоловіки -
після досягнення 60 років і при стажі
роботи не менше 25 років; жінки - після
досягнення 55 років і при стажі роботи
не менше 20 років.

Згідно п."а" ч.1 ст.13 Закону №1788-ХІІ
право на пенсію за віком на пільгових
умовах, незалежно від місця останньої
роботи мають чоловіки, зайняті повний
робочий день на інших роботах із
шкідливими і важкими умовами праці: за
списком № 1 виробництв, робіт,
професій, посад і показників,
затвердженим Кабінетом Міністрів
України, і за результатами атестації
робочих місць після досягнення 50 років
і при стажі роботи не менше 20 років, з
них не менше 10 років на зазначених
роботах.

Працівникам, які мають не менше
половини стажу роботи з особливо
шкідливими і особливо важкими умовами
праці, пенсії на пільгових умовах
призначаються із зменшенням віку,
передбаченого статтею 12 цього Закону,
на 1 рік за кожний повний рік такої
роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці -
жінкам.

Згідно із п. "а" ч. 1 ст. 100 Закону №
1788-ХІІ особам, які працювали до
введення в дію цього Закону на роботах
із шкідливими і важкими умовами праці,
передбачених раніше діючим
законодавством, пенсії за віком
призначаються на таких умовах: особам,
які мають на день введення в дію цього
закону повний стаж на зазначених
роботах, що давав право на пенсію на
пільгових умовах, пенсії в розмірах,
передбачених цим Законом,
призначаються відповідно до вимог за
віком і стажем, встановлених раніше
діючим законодавством.

Статтею 62 Закону № 1788-ХІІ встановлено,
що основним документом, що підтверджує
стаж роботи, є трудова книжка. Порядок
підтвердження наявного трудового
стажу при відсутності трудової книжки
або відповідних записів у ній
встановлюється Кабінетом Міністрів
України.

Відповідно до п. 1 Порядку
підтвердження наявного трудового
стажу для призначення пенсій за
відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України №637 від 12 серпня 1993
року, основним документом, що
підтверджує стаж роботи, є трудова
книжка.

Відповідно до п. 3 Порядку застосування
Списків N 1 і N 2 виробництв, робіт,
професій, посад і показників при
обчисленні стажу роботи, що дає право
на пенсію за віком на пільгових умовах,
затвердженого наказом Міністерства
праці та соціальної політики України
від 18 листопада 2005 р. N 383, при визначенні
права на пенсію за віком на пільгових
умовах застосовуються Списки, що чинні
на період роботи особи.

Відповідно до пункту 20 Порядку
підтвердження наявного трудового
стажу для призначення пенсій за
відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 12.08.1993 № 637, у тих
випадках, оли в трудовій книжці
відсутні відомості, що визначають
право на пенсії на пільгових умовах або
за вислугу років, установлені для
окремих категорій працівників, для
підтвердження спеціального трудового
стажу приймаються уточнюючі довідки
підприємств, установ, організацій або
їх правонаступників.

У довідці має бути вказано: періоди
роботи, що зараховуються до
спеціального стажу; професія або
посада; характер виконуваної роботи;
розділ, підрозділ, пункт, найменування
списків або їх номери, до якого
включається цей період роботи;
первинні документи за час виконання
роботи, на підставі яких видана
зазначена довідка.

Як видно із записів в копії трудової
книжки, виданої на ім'я ОСОБА_2, наявної
в матеріалах справи, позивач в період з
з 21.07.1987 року по 03.05.1994 року працювала на
«ПО Омскнефтеоргсинтез» (в подальшому
перейменовано в «ОАО
Газпромнефть-ОНПЗ») на посаді
оператора товарного по 4 розряду
товарної групи СЖК (синтетичних жирних
кислот).

Трудова книжка позивача заповнена
відповідно до Інструкції про порядок
ведення трудових книжок на
підприємствах, в установах і
організаціях, затвердженої постановою
Держкомпраці СРСР від 20.07.74 р. N 162 та
Інструкції про порядок ведення
трудових книжок працівників,
затвердженої Наказом Міністерства
праці України, Міністерства юстиції
України, Міністерства соціального
захисту населення України від 29.07.93 р. N
58. Записи в трудовій книжці ніким не
оскаржувались та не визнавались в
судовому порядку недійсними.

На підтвердження факту роботи на
посаді, що дає право на пільгову пенсію
за Списком № 1 в спірний період, позивач
також надала суду довідку №300 від 25.07.2012
року, видану «ОАО «Газпромнефть-ОНПЗ»
(а.с. 10); виписку із тенологічного
регламенту, видану ОАО
«Газпромнефть-ОНПЗ» (а.с.13); довідки про
заробітну плату (а.с.14).

На спірний період роботи позивача 22
серпня 1992 року по 11.03.1994 року
застосовувався Список №1 виробництв,
робіт, професій, посад і показників,
зайнятість в яких дає право на пенсію
по віку на пільгових умовах,
затверджений постановою Кабінету
Міністрів СССР від 26.01.1991 р. №10; а з
12.03.1994 року по 03.05.1994 року-- Список №1,
затверджений постановою Кабінету
Міністрів України від 11.03.1994 р. №162.

Робота, яку вона виконувала
перердбачена вищезазначеними
Списками і відноситься до розділу VIII.
Хімічне виробництво, підрозділ "А", п. 1
позиція 1080А010.

Таким чином, судом першої інстанції
вірно встановлено, що на день звернення
до управління Пенсійного фонду
України в м.Хмільнику та Хмільницькому
районі Вінницької області з заявою про
призначення пенсії, позивач набула
права на пільгову пенсію за Списком №1
виробництв, робіт, професій, посад і
показників при обчисленні стажу
роботи, що дає право на пенсію на
пільгових умовах із зменшенням
пенсійного віку, що підтверджено її
трудовою книжкою та іншими наявними в
матеріалах справи доказами.

Що стосується доводів апелянта про
відсутність підстав для призначення
пільгової пенсії позивачу в зв'язку з
тим, що «ОАО «Газпромнефть-ОНПЗ» не
була проведена атестація її робочого
місця, колегія суддів зазначає
наступне.

Згідно з пунктом 4 Порядку проведення
атестації робочих місць за умовами
праці, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 01
серпня 1992 року № 442, атестація робочих
місць за умовами праці проводиться в
строки, передбачені колективним
договором, але не рідше одного разу на 5
років.

Відповідно до змісту наказу
Міністерства праці та соціальної
політики України „Про затвердження
Порядку застосування Списків № 1 та № 2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників при обчисленні стажу
роботи, що дає право на пенсію за віком
на пільгових умовах" № 383 від 18
листопада 2005 року, якщо атестацію
робочих місць проведено до 21 серпня 1997
року (впродовж 5 років після введення в
дію Порядку проведення атестації
робочих місць), до пільгового стажу
зараховується п'ятирічний період
роботи, що передує даті видання наказу
про атестацію, а також період впродовж 5
років після вперше проведеної
атестації. Якщо атестація вперше
проведена після 21 серпня 1997 року, в разі
підтвердження зазначеного права до
пільгового стажу зараховується
п'ятирічний період, що передує даті
видання наказу про її результати.

Якщо ж атестація з 21 серпня 1992 року не
проводилась чи за результатами
атестації, вперше проведеної після 21
серпня 1997 року, право не підтвердилось,
до пільгового стажу зараховується лише
період робіт із особливо шкідливими і
особливо важкими умовами праці на
даному підприємстві, в установі чи
організації до 21 серпня 1992 року
включно.

Частиною другою пункту 4 зазначеного
Порядку встановлено, що
відповідальність за своєчасне та
якісне проведення атестації
покладається на керівника
підприємства, організації.

Отже, законодавцем покладено обов'язок
проведення атестації робочих місць на
керівників підприємств, а тому її
непроведення не може позбавити
громадян їх конституційного права на
соціальний захист щодо вирішення
питань надання пенсій за віком.

А тому суд апеляційної інстанції
вважає необґрунтованими посилання
відповідача на не проведення атестації
робочих місць, як на підставу відмови у
призначенні пільгової пенсії, оскільки
своєчасне проведення атестації
покладається на керівника
підприємства і її непроведення не може
бути підставою для не включення
періоду роботи до пільгового стажу.

На підставі наведеного, враховуючи
положення ст.195 КАС України та беручи до
уваги надане суду апеляційної
інстанції право перегляду рішень суду
першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги, судова колегія
вважає, що суд першої інстанції дійшов
правильного висновку, щодо задоволення
заявлених вимог у спосіб, строках та
межах визначених законом.

Відповідно до ст.200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті рішення суду з одних лише
формальних підстав.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в м.Хмільнику
та Хмільницькому районі Вінницької
області залишити без задоволення, а
постанову Хмільницького
міськрайонного суду Вінницької
області від 05 листопада 2014 року - без
змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку
згідно ст. 212 КАС України.

Головуючий
Совгира Д. І.

Судді
Білоус О.В.

Курко О. П.