Справа № 2-а-3220/11
Суддя: Тімошенко Н. В.
Дата ухвалення: 2011-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Дата документу 20.01.2012 Справа № 2-а-3220/11
15.04.2011 суддя Октябрського районного
суду м. Полтави Тімошенко Н.В.,
розглянувши адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного Фонду України Октябрського
району в м. Полтаві про стягнення
щомісячної державної соціальної
допомоги дітям війни, -
Позивач звернувся до суду з позовом до
Управління Пенсійного Фонду України в
Октябрському районі м. Полтави про
стягнення щомісячної державної
соціальної допомоги дітям війни.
В обґрунтування своїх позовних вимог
позивач посилався на те, що він
належить до соціальної категорії
«Дитина війни»та відповідно до ст. 6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни»з 01 січня 2006 року по
теперішній час включно має право на
отримання соціальної допомоги в
розмірі 30% від мінімального розміру
Відповідач всупереч Рішення
Конституційного Суду України № 6-рп/2007
від 09 липня 2007 року, яким були визнані
неконституційними окремі положення
Закону України «Про державний бюджет
України на 2007 рік», в тому числі й щодо
зупинення ст.6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни», не
здійснив нарахування та виплату
відповідного підвищення до пенсії.
Згідно ст. 183-2 ч.1 скорочене провадження
застосовується в адміністративних
справах щодо оскарження фізичними
особами рішень, дій чи бездіяльності
суб'єктів владних повноважень щодо
обчислення, призначення, перерахунку,
здійснення, надання, одержання
пенсійних виплат, соціальних виплат
непрацездатним громадянам, виплат за
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням, виплат та
пільг дітям війни, інших соціальних
виплат, доплат, соціальних послуг,
допомоги, захисту, пільг.
Отже, справа розглядається в порядку
скороченого провадження.
Відповідно до ст. 183-2 КАС України суддя
розглядає справу в порядку скороченого
провадження одноособово, без
проведення судового засідання та
виклику осіб, які беруть участь у
справі.
Позивач направив до суду заяву з
проханням розглядати справу у його
відсутність, позовні вимоги підтримав,
наполягав на їх задоволенні.
Представник відповідача заперечень на
позовну заяву не направив.
Суд, з»ясувавши фактичні обставини у
справі та перевіривши їх письмовими
доказами, приходить до висновку про
можливість часткового задоволення
позовних вимог, виходячи з наступного.
Встановлено, що позивач має статус
Враховуючи зазначений статус позивача,
він відповідно до ст.6 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни" має
право на отримання державної
соціальної підтримки, а саме
підвищення до пенсії в, розмірі 30%
мінімальної пенсії за віком.
Відповідно до ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни», дітям
війни пенсії або щомісячне довічне
грошове утримання чи державна
соціальна допомога, що виплачується
замість пенсії, підвищуються на 30
відсотків мінімальної пенсії за віком.
Згідно ст. 7 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни»,
фінансове забезпечення державних
соціальних гарантій, передбачених цим
Законом, здійснюється за рахунок
коштів Державного бюджету України.
Законом України „Про Державний бюджет
на 2006 рік" від 20.12.2005 року дію ст.6
зазначеного Закону на 2006 рік зупинено.
Законом України «Про внесення змін до
Закону України «Про Державний бюджет
на 2006 рік" від 19.01.2006 року, який набрав
чинності 15.03.2006 року, до статті 110 Закону
України „Про Державний бюджет на 2006
рік" було внесено зміни, якими
встановлено, що пільги дітям війни,
передбачені ст.6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни»у 2006
році запроваджуються поетапно, за
результатами виконання бюджету у
першому півріччі, у порядку,
визначеному Кабінетом Міністрів
України за погодженням з Комітетом
Верховної Ради України з питань
Проте, у 2006 році пільги, встановлені ст.6
Закони України „Про соціальний захист
дітей війни" запроваджені не були.
Закони України „Про Державний бюджет
на 2006 рік" від 20.12.2005 року та „Про
внесення змін до Закону України „Про
Державний бюджет на 2006 рік" від 19.01.2006
року неконституційними не визнані та
діяли протягом 2006 року.
Таким чином, відповідно до
вищезазначених Законів, у відповідача
не було підстав нараховувати та
сплачувати позивачу доплату до пенсії,
передбачену ст.6 Закону України „Про
соціальний захист дітей війни",
оскільки до 15.05.2006 року дію зазначеної
норми було зупинено, а потім
передбачені нею виплати не
Крім того, надаючи перевагу Законам
України „ Про Державний бюджет на 2006
рік " від 20.12.2005 року та «Про внесення
змін до Закону України «Про Державний
бюджет на 2006 рік " від 19.01.2006 року, суд
виходить з того, що закони є актами
єдиного органу законодавчої влади -
Верховної Ради України. Конституція
України не встановлює пріоритету в
застосуванні того чи іншого закону, в
тому числі залежно від предмета
правового регулювання. Немає такого
закону України, який би регулював
питання подолання колізії норм
законів, що мають однакову юридичну
Конституційний Суд України у п. 3
мотивувальної частини рішення від
03.10.1997 року №4-зп (справа про набуття
чинності Конституцією) зазначив:
„Конкретна сфера суспільних відносин
не може бути водночас врегульована
однопредметними нормативними
правовими актами однакової сили, які за
змістом суперечать один одному.
Звичайною є практика, коли наступний у
часі акт містить пряме застереження
щодо повного або часткового скасування
попереднього. Загальновизнаним є те, що
з прийняттям нового акта, якщо інше не
передбачено самим цим актом,
автоматично скасовується одно
предметний акт, який діяв у часі
Виходячи із системного аналізу
наведених норм законодавства, суд не
знаходить підстав для задоволення
позовних вимог позивача, які
стосуються виплат доплати до пенсії за
2006 рік. Відповідач по справі протягом
2006 року діяв у відповідності з діючим
законодавством та не мав підстав
здійснювати позивачу щомісячні
доплати до пенсії, оскільки до 15.03.2006
року дія ст.6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» була
зупинена, а з 15.03.2006 року здійснення
доплат, визначено у інший спосіб, тобто
поставлено в залежність від виконання
у другому півріччі 2006 року Закону
України «Про Державний бюджет на 2006
Стосовно позовних вимог щодо
здійснення позивачу доплати до пенсії
за 2007 рік, суд вважає, що вони
підлягають задоволенню з 09.07.2007 р. з
моменту винесення рішення
Конституційного Суду України.
Що стосується вимог позивача про
зобов'язання відповідача виплачувати
йому в 2008 році щомісячну надбавку до
пенсії в розмірі 30 % мінімальної пенсії
за віком, то суд вважає такі вимоги
частково обґрунтованими, виходячи з
Відповідно до п.п.41 розділу 2 Закону
України «Про Державний бюджет на 2008 рік
та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України" текст
статті 6 Закону України "Про соціальний
захист дітей війни" викладено в
наступній редакції. Дітям війни (крім
тих. на яких поширюється дія Закону
України "Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту") до
пенсії або щомісячного довічного
грошового утримання чи державної
соціальної допомоги, що виплачується
замість пенсії, виплачується
підвищення у розмірі надбавки,
встановленої для учасників війни.
Ветеранам війни, які мають право на
отримання підвищення до пенсії або
щомісячного довічного грошового
утримання чи державної соціальної
допомоги, що виплачується замість
пенсії, відповідно до цього Закону та
Закону України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту"
дане підвищення провадиться за їх
вибором згідно з одним із законів.
Рішенням Конституційного Суду України
від 22.05.2008 за №10-рп2008 року, у справі за
конституційними поданнями Верховного
Суду України щодо відповідності
Конституції України (конституційності)
окремих положень ст. 65 розділу 1.
пунктів 61, 62, 63, 66 розділу 2, пункту 3
розділу 3 Закону України „Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України" і 101
народних депутатів України щодо
відповідності Конституції України
(конституційності) положень ст. 67
розділу 1 п.п. 1-4, 6-22, 24-100 розділу 2 Закону
України „Про Державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України" (справа
щодо предмета та змісту закону про
Державний бюджет України), визнано
таким, що не відповідає Конституції
України (є неконституційним) положення
И.П.41 розділу 2 Закону України „Про
Державний бюджет на 2008 рік та про
внесення змін до деяких законодавчих
актів України".

Рішення Конституційного Суду України у
цій справі має преюдиціальне значення
для судів загальної юрисдикції при
розгляді ними позовів у зв'язку з
правовідносинами, які виникли
внаслідок дії положень статей
зазначеного закону, що визнані
неконституційними. Рішення
Конституційного Суду України є
обов'язковим до виконання на території
України, остаточним і не може бути
оскаржене.

Виходячи із системного аналізу
зазначених норм законодавства, рішення
Конституційного Суді України від 22.05.2008
року та приписів ч.2 ст.152 Конституції
України, суд дійшов висновку, що з 22.05.2008
року УПФУ Октябрського району в м.
Полтаві повинен був нараховувати та
сплачувати позивачці доплату до
пенсії, передбачену ст.6 Закону України
„Про соціальний захист дітей війни" в
редакції, яка діяла до 01.01.2008 року,
оскільки з моменту ухвалення
Конституційним Судом України рішення
щодо неконституційності п.п. 41 розділу 2
Закону України „Про Державний бюджет
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України", ця норма
втратила чинність та не підлягала
застосуванню. Отже, відповідач з 22.05.2008
року мав діяти у відповідності з
приписами діючої норми ст. 6 Закону
України „Про соціальний захист дітей
війни", нараховувати та здійснювати
позивачу доплату до пенсії у розмірі 30%
мінімальної пенсії за віком.

Між тим, до 22.05.2008 року, тобто до
ухвалення зазначеного рішення
Конституційним Судом України,
відповідач, здійснюючи позивачці
доплати, передбачені ст.6 Закону
України „Про соціальний захист дітей
війни" в редакції від 01.01.2008 року, з
урахуванням п. 41 розділу 2 Закону
України «Про Державний бюджет на 2008 рік
та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України", діяв на
підставі та у відповідності з діючою
нормою зазначених законів, а тому
позовні вимоги щодо стягнення доплати
до пенсії у розмірі 30% мінімальної
пенсії за віком з 01.01.2008 року по 21.05.2008
року задоволенню не підлягають.

Відповідно до статті 64 Конституції
України конституційні права і свободи
людини і громадянина не можуть бути
обмежені, крім випадків, передбачених
Конституцією України.

Згідно ч.ч.3 та 4 ст.8 Кодексу
адміністративного судочинства України
звернення до адміністративного суду
для захист) прав і свобод людини і
громадянина безпосередньо па підставі
Конституції України гарантується.
Забороняється відмова в розгляді та
вирішенні адміністративної справи з
мотивів неповноти, неясності,
суперечливості чи відсутності
законодавства, яке регулює спірні
правовідносини.

Таким чином, доводи відповідача, в
частині неврегульованості на
законодавчому рівні порядку
здійснення доплат особам, які мають
статус дітей війни не може бути
підставою для їх не здійснення або
відмови в задоволенні позову.

Щодо доводів стосовно відсутності
підстав для застосування до спірних
правовідносин ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", суд зазначає наступне.

Сторонам по справі не заперечується, що
позивач, відповідно до ст. 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни»має право на отримання доплати
до пенсії у розмірі 30% мінімальної
пенсії за віком.

За чинним законодавством розмір
мінімальної пенсії за віком
визначається лише за правилами,
передбаченими ст.28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", іншого
нормативно-правового акта, який би
визначав цей розмір або встановлював
інший розмір, немає.

З огляду викладеного, суд вважає
необґрунтованими доводи відповідача
щодо застосування положення ч. 3 ст. 28
зазначеного Закону, з якої випливає, що
мінімальний розмір пенсії за віком,
встановлений абзацом 1 частини 1 цієї
статті, застосовується виключно для
визначення розмірів пенсії,
призначених згідно з цим Законом,
оскільки наявність такої норми та
відсутність іншого мінімального
розміру пенсії за віком не є підставою
для відмови в реалізації позивачкою
конституційної гарантії, встановленої
ст. 46 Конституції України та права па
отримання доплати до пенсії,
передбаченої ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни».

Враховуючи, що держава взяла на себе
обов'язок щодо виплати позивачу 30%
доплати до пенсії та поклала виконання
цього обов'язку на центральний орган
виконавчої влади - Пенсійний фонд
України, який діє через свої місцеві
органи, що входять в систему його
органів, але вони не вчинили жодної дії
для нарахування цих коштів та їх
виплати, суд вважає, що вони не виконали
своїх повноважень без поважних
причини.

Стосовно виплат за 2009 -2011 рр. необхідно
зазначити наступне.

ЗУ «Про Державний бюджет на 2009 рік» дію
ст. 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей
війни»не зупинено. Відповідно до ч. 2
ст. 54 ЗУ «Про Державний бюджет на 2009
р.»розміри державних соціальних
гарантій на 2009 рік, що визначаються
залежно від прожиткового мінімуму,
встановлюються відповідними законами
України, цим Законом та
нормативно-правовими актами КМУ.

Відповідним Законом, який встановлює
доплату до пенсії дітям війни є ЗУ «Про
соціальний захист дітей війни». Таким
чином, територіальні органи
Пенсійного фонду України у 2009 р.
повинні діяти у відповідності з
приписами діючої норми ст. 6 ЗУ «Про
соціальний захист дітей війни». Також
це стосується і вимог за 2010 та 2011 роки.

Позовні вимоги щодо зобов'язання
Управління Пенсійного фонду України
Октябрського району в м. Полтаві в
подальшому здійснювати позивачу
виплати щомісячної соціальної
допомоги, - не підлягають задоволенню,
оскільки судове рішення повинно бути
наслідком чинного правового
регулювання та спрямовано на
відновлення порушених прав, свобод та
інтересів. Виходячи із змісту
законодавства, воно не може в
майбутньому регулювати суспільні
відносини.

Згідно частини 2 статті 87 Закону
України "По пенсійне забезпечення" суми
пенсії не одержані своєчасно з вини
органу, що призначає або виплачує
пенсію, виплачуються за минулий час без
обмеження будь-яким строком, а тому
строк звернення до адміністративного
суду позивачем не пропущено.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 64, 124, 152 Конституції України, ст. 87
ч.2 ЗУ «Про пенсійне забезпечення»,
ст.ст. 3, 6, 7 ЗУ «Про соціальний захист
дітей війни», ст. ст. 94, 99-103, 159, 160, 162, 163,
183-2 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління
Пенсійною фонду України Октябрського
району в м. Полтаві про стягнення
щомісячної державної соціальної
допомоги дітям війни задовольнити
частково.

Визнати протиправною відмову
Управління Пенсійного фонду України
Октябрського району в м. Полтаві
стосовно виплати щомісячної
соціальної допомоги у розмірі 30%
мінімальної пенсії за віком ОСОБА_1
починаючи з 09.07.2007 р. по 31.12.2007 р. та з
22.05.2008 р. по 15.04.2011 р.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України Октябрського району в м.
Полтаві здійснити перерахунок пенсії
ОСОБА_1 з підвищенням її на 30%
мінімальної пенсії за віком з розміру,
встановленого ч.1 ст. 28 Закону України
«Про загальнообов'язкове пенсійне
страхування»та провести відповідні
виплати починаючі з 09.07.2007 р. по 31.12.2007 р.
та 22.05.2008 р. по 15.04.2011 р.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 -
відмовити.

Постанова підлягає негайному
виконанню.

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через
Октябрський районний суд м.Полтави
шляхом подачі протягом десяти днів з
дня її проголошення апеляційної
скарги.

Суддя

Н.В.Тімошенко