Справа № 162/1109/14-а
Суддя: Глинянчук В. Д.
Дата ухвалення: 2014-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 162/1109/14-а
Провадження № 2-а/162/160/2014
ЛЮБЕШІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2014 року
селище Любешів.

Любешівський районний суд Волинської
області в складі: головуючого судді
Глинянчука В.Д., розглянувши в порядку
скороченого провадження
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду
України у Любешівському районі
Волинської області про визнання
бездіяльності протиправною,
зобов'язання здійснити перерахунок
пенсії,

встановив:

31 жовтня 2014 року до суду з
адміністративним позовом звернувся
ОСОБА_1. Просить визнати бездіяльність
відповідача протиправною, зобов'язати
управління Пенсійного фонду України в
Любешівському районі Волинської
області у межах строку звернення до
адміністративного суду по 02 серпня 2014
року нарахувати та виплатити
недоплачені основну та додаткову
пенсії відповідно до статей 50, 54 Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
(далі - Закон № 796-ХІІ) у розмірі восьми
мінімальних пенсій за віком та 75 %
мінімальної пенсії за віком за шкоду,
заподіяну здоров'ю, відповідно.
Стягнути нараховані відповідачем суми.

Свої вимоги мотивує тим, що він
має статус особи, яка постраждала від
наслідків Чорнобильської катастрофи І
категорії, є інвалідом ІІ групи
захворювання, щодо якого встановлено
зв'язок з Чорнобильською катастрофою.
Вважає, що відповідач не виплачував
йому пенсії у визначеному
законодавством розмірі.

Відповідач позов не визнав. У
своїх запереченнях управління
Пенсійного фонду України у
Любешівському районі вказало, що
позивач 16 грудня 2003 року подав заяву
про переведення з пенсії по
інвалідності на пенсію по віку, тому не
має права на отримання державної
пенсії як інвалід-потерпілий від
Чорнобильської катастрофи. Щодо
виплати позивачу додаткової пенсії
покликається на рішення
Конституційного Суду України № 20-рп/2011
від 26 грудня 2011 року, № 15-рп/2004 від 02
листопада 2004 року щодо визнання
конституційним можливості зміни
розміру соціальних виплат із
додержанням принципу пропорційності
між соціальним захистом громадян та
фінансовими можливостями держави із
метою забезпечення добробуту всіх
громадян. Відповідно до статті 20 Закону
України «Про Кабінет Міністрів
України», Положення про Пенсійний
фонду України Кабінет Міністрів
України забезпечує проведення
державної соціальної політики та
затверджує бюджет пенсійного Фонду
України. Таким чином, Уряд України є
органом, який забезпечує проведення
державної соціальної політики, а
Пенсійний Фонд - орган, який її
реалізовує, в тому числі за рахунок
коштів Державного бюджету. Згідно з
пунктом 6-7 Прикінцевих положень Закону
України «Про державний бюджет України
на 2014 рік» в редакції Закону № 1622-VII
Верховна Рада України зокрема
встановила, що положення статей 50, 54
Закону № 796-ХІІ застосовуються у
порядку та розмірах, встановлених
Кабінетом Міністрів України, виходячи
з наявних фінансових ресурсів бюджетів
усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду
України тощо. Розміри виплат
громадянам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи,
встановлено постановою Кабінету
Міністрів України № 1210 від 23 листопада
2011 року з наступними змінами.
Відповідачу відповідні суми
нараховані та виплачені. Крім цього,
звертає увагу суду, що визначений
статтею 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» (далі - Закон № 1058-IV)
мінімальний розмір пенсії за віком у
розмірі прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність,
використовується виключно для
обрахунку пенсій відповідно до цього
Закону. Відтак законодавчий механізм
вирахування мінімальної пенсії за
віком в цілях Закону № 796-ХІІ відсутній.

Аналізом законодавства, доказів по
справі суд дійшов до висновку про
необхідність часткового задоволення
позову.

ОСОБА_1 віднесений до І категорії осіб,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи
(посвідченням серії НОМЕР_1).

Позивачу встановлена ІІ група
інвалідності у зв'язку з захворюванням,
пов'язаним з аварією на ЧАЕС.

З копій документів пенсійної справи
позивача вбачається, що ОСОБА_1 з грудня
2003 року і по даний час отримує пенсію по
віку.

Відповідно до статті 2 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» (далі -
Закон № 1788-XII) цим Законом
призначаються: а) трудові пенсії: за
віком; по інвалідності; в разі втрати
годувальника; за вислугу років; б)
соціальні пенсії.

Згідно з статтею 6 Закону № 1788-XII особам,
які мають одночасно право на різні
державні пенсії, призначається одна
пенсія за їх вибором, за винятком
пенсій інвалідам внаслідок поранення,
контузії або каліцтва, що їх вони
дістали при захисті Батьківщини чи при
виконанні інших обов'язків військової
служби, або внаслідок захворювання,
пов'язаного з перебуванням на фронті чи
з виконанням інтернаціонального
обов'язку.

Пунктом 13 Прикінцевих положень Закону
№ 1058-IV визначено, що якщо особа має
право на отримання пенсії, щомісячного
довічного грошового утримання зокрема
відповідно до Закону № 796-ХІІ та цього
Закону, призначається одна пенсія,
щомісячне довічне грошове утримання за
її вибором.

Доказів того, що ОСОБА_1 звертався до
Пенсійного фонду з заявою про
переведення його на основну пенсію
відповідно до 54 Закону № 796-ХІІ, суду не
подано.

Таким чином, позивач скористався своїм
правом на вибір основної пенсії і
отримує державну пенсію по віку.

Щодо виплат додаткової пенсії суд
констатує наступне.

Статтею 49 Закону № 796-ХІІ передбачено,
що пенсії особам, віднесеним до
категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у
вигляді: а) державної пенсії; б)
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, яка призначається після
виникнення права на державну пенсію.

Статтею 50 Закону № 796-ХІІ в редакції від
06 червня 1996 року встановлювалось, що
особам, віднесеним до категорії 1,
призначається щомісячна додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у
розмірах: інвалідам II групи - 75
процентів мінімальної пенсії за віком.

Законом України «Про державний бюджет
України на 2008 рік та внесення змін до
деяких законодавчих актів України»
статтю 50 Закону № 796-ХІІ викладено в
новій редакції, яка рішенням
Конституційного Суду України № 10рп-/2008
від 22 травня 2008 року визнана
неконституційною.

Отже, відповідно до статті 152
Конституції України Закон № 796-ХІІ у
період спірних правовідносин діяв в
редакції від 06 червня 1996 року.

Відповідно до Законів № 4282-VI від 22
грудня 2011 року, № 5515-VI від 06 грудня 2012
року норми і положення статті 50 Закону
№ 796-ХІІ у 2012 та 2013 роках
застосовувалися у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України виходячи з наявних фінансових
ресурсів Державного бюджету України та
бюджету Пенсійного фонду України.

Рішенням Конституційного Суду
України № 20-рп/2011 від 26 грудня 2011 року
цю законодавчу практику визнано такою,
що відповідає Конституції України.

Постановою Кабінету Міністрів
України № 1210 від 23 листопада 2011 року
«Про підвищення рівня соціального
захисту громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
з наступними змінами зокрема визначено
розміри пенсійних виплат інвалідам,
щодо яких встановлено зв'язок з
Чорнобильською катастрофою.

Однак відповідачем не враховано, що
Кабінету Міністрів України надавалось
право встановлення розміру пенсійних
виплат інвалідам, щодо яких
встановлено зв'язок з Чорнобильською
катастрофою, Законами № 4282-VI від 22
грудня 2011 року, № 5515-VI від 06 грудня 2012
року виключно на 2012 та 2013 роки.
Починаючи з 01 січня 2014 року відповідної
законодавчої норми не було. Вказане
положення прийнято Законом України №
1622-VII від 31 липня 2014 року і набрало
чинності 03 серпня 2014 року.

Встановлено, що відповідач при
нарахуванні та виплаті позивачу
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, у період, який є предметом
судового розгляду, керувався лише
підзаконними нормативно-правовим
актом, не враховуючи при цьому положень
статті 50 Закону № 796-ХІІ. Така практика
не відповідає визначеним Конституцією
України принципам правої визначеності,
ієрархічності дії нормативно-правових
актів тощо. Закони України мають вищу
юридичну силу перед підзаконними
актами, якими, зокрема, є постанови
Кабінету Міністрів України.

Щодо вимоги позивача про стягнення
нарахованих відповідачем сум суд
звертає увагу, що з огляду на положення
статей 21, 105, 162 КАС адміністративний
позов може містити вимоги щодо
визнання протиправними рішення, дії чи
бездіяльності відповідача,
зобов'язання його вчинити певні дії,
відшкодувати шкоду, заподіяну
незаконними рішенням, дією або
бездіяльністю. Встановивши, що
відповідачі порушили норми права, які
регулюють спірні правовідносини,
адміністративний суд повинен
визнавати такі дії протиправними і
зобов'язати відповідачів провести
нарахування та виплату належних сум
відповідно до закону, а не ухвалювати
рішення про стягнення конкретних сум.

Таким чином, суд вважає необхідним
захистити права та інтереси позивача
шляхом зобов'язання відповідача
здійснити перерахунок додаткової
пенсії ОСОБА_1 як особі-інваліду ІІ
групи, щодо якого встановлено зв'язок з
Чорнобильською катастрофою. При цьому
суд не визначає конкретні суми
нарахування, оскільки це є
повноваженнями органів Пенсійного
фонду України. Проте вказує, що
розрахунок необхідно проводити,
виходячи з положень частини 1 статті 28
Закону № 1058-IV, адже іншого механізму
визначення мінімального розміру
пенсії за віком законодавством не
встановлено.

Суд розцінює як стилістичну помилку
позивача його вимогу про визнання
бездіяльності відповідача
протиправною. Адже в цьому випадку мали
місце дії (відповідачем здійснювались
пенсійні виплати у заниженому розмірі).
Зазначене, проте, не впливає на суть
спірних правовідносин.

В силу положень пункту 1 частини 1
статті 256 КАС України рішення суду
підлягає до негайного виконання у
межах суми стягнення за один місяць.

Керуючись статтями 6, 11, 94, 158-163, 183-2
КАС України, суд

постановив:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії управління
Пенсійного фонду України у
Любешівському районі Волинської
області щодо нарахування та виплати
ОСОБА_1 додаткової пенсії як
постраждалому І категорії, інваліду ІІ
групи захворювання, пов'язаного з
ліквідацією наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС, у період з 01 травня
по 02 серпня 2014 року.

Зобов'язати управління
Пенсійного фонду України у
Любешівському районі Волинської
області здійснити перерахунок та
виплатити ОСОБА_1 відповідно до вимог
статті 50 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» додаткову пенсію в розмірі
75 % мінімальної пенсії за віком.
Перерахунок та виплати здійснити з
урахуванням проведених виплат з 01
травня по 02 серпня 2014 року включно,
виходячи з визначеного частиною 1
статті 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» мінімального розміру
пенсії за віком.

Постанову у межах суми стягнення за
один місяць звернути до негайного
виконання.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо таку скаргу не
було подано. У випадку подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після повернення апеляційної скарги,
відмови у відкритті апеляційного
провадження або з набранням законної
сили рішення за наслідками
апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Львівського
апеляційного адміністративного суду
протягом десяти днів з дня отримання її
копії через Любешівський районний суд.
Копія апеляційного скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Головуючий: суддя
В.Д. Глинянчук