Справа № 9101/144260/2011
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2012-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" травня 2012 р. справа № 1170/2а-2619/11

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого
судді: Семененка
Я.В.

суддів:
Бишевської Н.А. Добродняк І.Ю

за участю секретаря –Шкуропадської
В.М.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м.
Дніпропетровську апеляційні скарги
Кіровоградської митниці та Приватного
акціонерного товариства «Креатив»

на постанову Кіровоградського
окружного адміністративного суду від 28
вересня 2011 року у справі № 1170/2а-2619/11 за
позовом Приватного акціонерного
товариства «Креатив»до
Кіровоградської митниці про
скасування податкових
повідомлень-рішень,-

в с т а н о в и В:

Приватне акціонерне товариства
«Креатив»звернулося до суду з
адміністративним позовом, в якому
просило скасувати податкові
повідомлення-рішення №13 від 25.06.2011 p.,
яким позивачу збільшено суму грошового
зобов'язання за платежем - мито на
товари, що ввозяться суб'єктами
підприємницької діяльності в сумі 5 099,61
грн., в тому числі 5 098,61 грн. - за основним
платежем та 1,00 грн. - за штрафними
(фінансовими) санкціями (штрафами); №14
від 25.06.2011 p., яким позивачу збільшено
суму грошового зобов'язання за
платежем - податок на додану вартість з
товарів, увезених на територію України
суб'єктами підприємницької діяльності
в сумі 27 576,31 грн., в тому числі 27 575,31 грн.
- за основним платежем та 1,00 грн. - за
штрафними (фінансовими) санкціями
(штрафами); №15 від 25.06.2011 p., яким
позивачу збільшено суму грошового
зобов'язання за платежем - мито на
товари, що ввозяться суб'єктами
підприємницької діяльності в сумі 2 348
531,83 грн., в тому числі 1 878 825,46 грн. - за
основним платежем та 469 706,37 грн. - за
штрафними (фінансовими) санкціями
(штрафами); №16 від 25.06.2011 p., яким
позивачу збільшено суму грошового
зобов'язання за платежем - податок на
додану вартість з товарів, увезених на
територію України суб'єктами
підприємницької діяльності в сумі 668
969,46 грн., в тому числі 535 175,57 грн. - за
основним платежем та 133 793,89 грн. - за
штрафними (фінансовими) санкціями
(штрафами).

В обґрунтуванні заявлених вимог
позивач посилався на неправомірні дії
митного органу щодо визначення митної
вартості товару та визначення коду
УКТЗЕД після здійснення процедури
митного оформлення товарів та випуску
товарів у вільний обіг на території
України.

Постановою Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 28 вересня
2011 року адміністративний позов
задоволено частково, а саме визнано
протиправним та скасувано податкове
повідомлення-рішення №15 від 25.06.2011 р.,
винесене Кіровоградською митницею,
яким Приватному акціонерному
товариству «Креатив»збільшено суму
грошового зобов'язання за платежем -
мито на товари, що ввозяться суб'єктами
підприємницької діяльності в сумі 2 348
531,83 грн., в тому числі 1 878 825,46 грн. за
основним платежем та 469 706,37 грн. за
штрафними (фінансовими) санкціями
(штрафами); визнано протиправним та
скасувано податкове
повідомлення-рішення №16 від 25.06.2011 р.,
винесене Кіровоградською митницею,
яким Приватному акціонерному
товариству «Креатив»збільшено суму
грошового зобов'язання за платежем -
податок на додану вартість з товарів,
увезених на територію України
суб'єктами підприємницької діяльності
в сумі 668 969,46 грн., в тому числі 535 175,57
грн. за основним платежем та 133 793,89 грн.
за штрафними (фінансовими) санкціями
(штрафами) в частині 376130,05 грн. за
основним платежем та 94 032,51 грн.
штрафних (фінансових) санкцій.

Не погодившись з постановою суду,
Кіровоградська митниця та Приватне
акціонерне товариство «Креатив»подали
апеляційні скарги, в яких посилаючись
на порушення судом першої інстанції
норм матеріального права, неповне
з’ясування обставин справи, просили
скасувати постанову суду першої
інстанції та прийняти нову постанову,
якою відповідач просив відмовити у
задоволенні позову повністю; позивач
–задовольнити позовні вимоги в
повному обсязі.

Перевіривши законність та
обґрунтованість постанови суду, в
межах доводів апеляційних скарг та
заявлених вимог, дослідивши матеріали
справи, суд апеляційної інстанції
вважає, що апеляційна скарга ПАТ
«Креатин» підлягає задоволенню, а
апеляційна скарга Кіровоградської
митниці не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлено та
матеріалами справи підтверджено, що 17
березня 2009 року між позивачем та фірмою
PROKOP INVEST, a.s. (Чехія) укладено контракт №С
08 О 0743, відповідно до умов якого форма
«PROKOP INVEST»зобов’язалася виготовити та
поставити обладнання для очищення,
сортування, сушіння насіння олійних
культур .

Зі змісту додатку №1 до
контракту №С 08 О 0743 від 17.03.2009р.
«Комерційно-технічна специфікація
обладнання для очищення і сушки
насіння олійних культур та додаткової
угоди №3 до контракту загальна сума
контракту становить 7 296 790,00 євро, з
яких:

- 4 762 495,0 євро –технологічне
обладнання;

- 70 000,0 євро –вартість
документації (проектна документація
металоконструкцій, проектна
документація технологій елеватора та
проектна документація
електрообладнання елеватора), з яких:

- 500,0 євро –вартість
комплекту паперової документації
(носія) з кресленням і схемами, зібрана
в папки і та, що передається ЗАТ
«Креатин»в двох екземплярах;

- 69 500,0 євро –вартість
безпосередньо інтелектуальної праці
виконаної технічним персоналом фірми
«PROKOP INVEST»при розробці та підготовці
даної проектної документації;

- 1 164 295,0 євро –вартість
шеф-монтажних, пуско-налагоджувальних
робіт;

- 1 300 000, 0 євро – вартість
будівельно-монтажних робіт на введення
обладнання в експлуатацію.

Також, 17 серпня 2010 року між
позивачем та фірмою PROKOP INVEST, a.s. (Чехія)
укладено контракт №С 10 О 0411, відповідно
до умов якого фірма «PROKOP INVEST»взяла на
себе зобов’язання виготовити і
поставити з передачею у власність
позивачу пеллетосховище.

Згідно додатку №1 до
контракту «Комерційна-технічна
специфікація пеллетосховища»загальна
вартість пеллетосховища становить 420
280,0 євро, у тому числі:

- 327 180, 0 євро –технологічне
обладнання;

- 75 600, 0 євро
–електрообладнання та комп’ютерне
оснащення;

- 5 000,0 євро –шефмонтажних
робіт та пуско-налагоджувальних робі;

- 12 500, 0 євро –технічна
документація на елеватор для
зберігання пеллет, з яких:

- 12 200,0 євро –технічна
документація;

- 300,0 євро –матеріальні носії
техдокументації.

Встановлені обставини справи свідчать
про те, що ввезення на митну територію
України товару придбаного у фірми PROKOP
INVEST, a.s. (Чехія) згідно контракту №С 08 О
0743 від 17.03.2009р. здійснювалося позивачем
у період з 21.10.2009р. по 16.07.2010р., а товару
придбаного згідно контракту №С 10 О 0411
від 17.08.2010р. у період з 17.01.2011р. по 17.02.2011р.

Вказаний товар, за результатами
здійснення процедури митного
оформлення, випущений у вільний обіг на
території України.

Після здійснення процедури митного
оформлення, посадовими особами
Кіровоградської митниці, на підставі
наказу від 06.04.2011 року №172, було
проведено планову перевірку стану
дотримання за ЗАТ
«Креатив»законодавства України з
питань митної справи.

За результатами перевірки складено акт
№ 000/1/901000000/НОМЕР_1 від 15.06.2011 року, яким
встановлено, що ПАТ «Креатив»:

1) порушено 1 та 6 Основне
правило інтерпретації класифікації
товарів, приміток 3, 4 до Розділу XVI УКТ
ЗЕД, затверджених Законом України «Про
митний тариф України»та статті 267
Митного кодексу України в частині не
включення до митної вартості товарів
вартості розробки технічної
документації, призвело до:

- класифікації обладнання
для очищення, сортування і сушки
насіння масляничних культур,
імпортованого на митну територію
України ЗАТ «Креатив»згідно контракту
від 17.03.2009 №С 08 О 0743, за кодом УКТ ЗЕД 8437
80 00 90, замість класифікації силосів у
товарній позиції 7309 00 90 00, елеваторного
обладнання у товарній позиції 8437 10 00 00,
зерносушарки у товарній позиції 8419 31 00
00,

- оподаткування силосів
(контракт від 17.03.2009 №С 08 О 0743) за
ставкою ввізного мита 0%, замість - 7%,

- заниження бази
оподаткування товарів, імпортованих на
митну територію України за контрактом
від 17.03.2009 №С 08 О 0743 та несплати ЗАТ
«Креатив»митних платежів у розмірі 2 412
357,84 грн.;

2) порушено ст. 267 Митного
кодексу України, в частині не включення
до митної вартості товарів вартості
розробки технічної документації,
призвело до заниження бази
оподаткування товарів, імпортованих на
митну територію України за контрактом
від 17.08.2010 №С 10 О 0411 та несплати ЗАТ
«Креатив»митних платежів у розмірі 32
673,92 грн.;

3) порушено 1 Основне правило
інтерпретації класифікації товарів,
затвердженого Законом України «Про
митний тариф України», призвело до:

- класифікації товару
«Колісничний вал призначений для
передачі перетворення обертаючого
моменту валу в поступовий рух тяги, із
нержавіючої сталі»(ВМД від 26.11.2008
№901000002/8/008093 товар №1) за кодом товару 8413
91 90 90 замість коду УКТ ЗЕД 8483 10 57 00;

- оподаткування товару за
ставкою ввізного мита 0%, замість - 5%, та
несплати митних платежів у розмірі 1
278,19 грн.

4) порушено ст. 267 Митного
кодексу України в частині визначення
складових митної вартості товарів,
оформлених за ВМД №901000002/8/006165 від
02.09.2008, призвело до несплати митних
платежів у розмірі 365,00 грн.

На підставі акту винесено податкові
повідомлення-рішення від 25.06.2011 року:

- №13 від 25.06.2011 р., яким
позивачу збільшено суму грошового
зобов'язання за платежем - мито на
товари, що ввозяться суб'єктами
підприємницької діяльності в сумі 5 099,61
грн., в тому числі 5 098,61 грн. - за основним
платежем та 1,00 грн. - за штрафними
(фінансовими) санкціями;

- №14 від 25.06.2011 p., яким
позивачу збільшено суму грошового
зобов'язання за платежем - податок на
додану вартість з товарів, увезених на
територію України суб'єктами
підприємницької діяльності в сумі 27
576,31 грн., в тому числі 27 575,31 грн. - за
основним платежем та 1,00 грн. - за
штрафними (фінансовими) санкціями;

- №15 від 25.06.2011 p., яким
позивачу збільшено суму грошового
зобов'язання за платежем - мито на
товари, що ввозяться суб'єктами
підприємницької діяльності в сумі 2 348
531,83 грн., в тому числі 1 878 825,46 грн. - за
основним платежем та 469 706,37 грн. - за
штрафними (фінансовими) санкціями;

- №16 від 25.06.2011 p., яким
позивачу збільшено суму грошового
зобов'язання за платежем податок на
додану вартість з товарів, увезених на
територію України суб'єктами
підприємницької діяльності в сумі 668
969,46 грн., в тому числі 535 175,57 грн. - за
основним платежем та 133 793,89 грн. - за
штрафними (фінансовими) санкціями.

Встановлені судом обставини свідчать
про те, що у зв’язку з не включенням ПАТ
«Креатин»до митної вартості товарів
розробки технічної документації
згідно контракту від 17.08.2010р. №С 10 О 0411
позивачу податковим
повідомленням-рішенням №13 від 25.06.2011р.
нараховано мито в сумі 5 098,61грн. та
штрафні (фінансові) санкції у сумі
1,00грн. та податковим
повідомленням-рішення №14 від 25.06.2011р.
визначено податкове зобов’язання з
ПДВ у сумі 27 573, 31грн. та штрафні
(фінансові) санкції в розмірі 1,00грн.

Податковим повідомленням-рішенням №15
від 25.06.2011р. визначено мито в загальній
сумі 1 878 825,46грн. та штрафні (фінансові)
санкції в загальній сумі 469 706,37грн., а
саме:

- 1 850 751,90грн. основного платежу та
штрафні (фінансові) санкції у сумі 462
687,98грн. у зв’язку з порушенням ПАТ
«Креатин»класифікації сілосів за
контрактом №С 08 О 0743 від 17.03.2009р.;

- 1 065,16грн. основного платежу та штрафні
(фінансові) санкції у сумі 266,29грн. у
зв’язку з порушенням ПАТ «Креатин»
класифікації колінчастого валу за
кодом згідно контракту №461 від 01.10.2008р.;

- 27 008,40грн. основного платежу і 6752,10грн.
штрафних санкцій, що становлять суму
донарахованих платежів у разі зміни
коду товарів при включенні їх до митної
вартості за новим кодом належним чином
розподіленої вартості
проектно-конструкторської
документації.

Податковим
повідомленням-рішенням №16 від 25.06.2011р.
позивачу визначено податкове
зобов’язання з ПДВ в загальній сумі 535
175,57грн. та штрафні (фінансові) санкції у
розмірі 133 793,89грн., а саме:

- 365,0грн. основного платежу та
91,25грн. штрафних (фінансових) санкцій з
огляду на донарахування суми
транспортних витрат за контрактом №1034
від 01.08.2008р. за послуги виконанні ФОП
ОСОБА_1;

- 159 045,52грн. основного платежу
та 39 761,38грн. штрафних (фінансових)
санкцій –визначених у зв’язку з не
включенням до митної вартості товарів
розробки технічної документації за
контрактом №С 08 О 0743 від 17.03.2009р.;

- 213,03грн. основного платежу
та 53,26грн. штрафних (фінансових) санкцій
–визначених у зв’язку з порушенням
ПАТ «Креатин»класифікації
колінчастого валу, ввезеного на митну
територію України згідно контракту №461
від 01.10.2008р.;

- 370 150,41грн. основного платежу
та 92 537,60грн. штрафних (фінансових)
санкцій визначених у зв’язку з
порушенням класифікації сілосів за
контрактом №С 08 О 0743 від 17.03.2009р.;

- 5 401,61грн. основного платежу
та 1 350,40грн. штрафних (фінансових)
санкцій, що становлять суму
донарахованих платежів у разі зміни
коду товарів при включенні до їх митної
вартості за новим кодом належним чином
розподіленої вартості
проектно-конструкторської
документації.

Вказані податкові
повідомлення-рішення є предметом
спору, який передано на вирішення суду.

Вирішуючи спірні правовідносини між
сторонами суд першої інстанції дійшов
наступних висновків. По-перше, ПАТ
«Креатин»безпідставно, в порушення
вимог п.2 ч.2 ст.267 Митного кодексу
України, не віднесено до складу митної
вартості товарів, ввезених на митну
територію України згідно контрактів
№С 08 О 0743 від 17.03.2009р. та №С 10 О 0411 від
17.08.2010р., вартість розробки технічної
документації, а контролюючим органом -
Кіровоградською митницею правомірно
нараховано позивачу мито, податкове
зобов'язання з ПДВ та штрафні
(фінансові) санкції. З цих підстав судом
відмолено у задоволенні позовних вимог
що скасування податкових
повідомлень-рішень №13 від 25.06.2011 р., №14
від 25.06.2011р. та податкового
повідомлення-рішення №16 від 25.06.2011р., в
частині нарахування податкового
зобов'язання з ПДВ у сумі 159 045,52 грн. та
штрафних (фінансових) санкцій у сумі 39
761,38 грн. По-друге, якщо митний орган,
приймаючи вантажні митні декларації,
відніс товар до певного коду товарної
номенклатури та пропустив товар на
митну територію України (після сплати
імпортером передбачених законом
податків і зборів), то в подальшому він
не мав правових підстав для прийняття
податкових повідомлень про
донарахування податкових зобов'язань у
зв'язку з виявленням помилки стосовно
класифікації товару, зокрема, з
посиланням на результати перевірки.
Крім цього, суд першої інстанції вказав
на відповідність дій позивача, щодо
включення до митної вартості товарів
витрат на транспортування товарів,
вимогам п.5 ч.2 ст.267 Митного кодексу
України. Вказані обставини стали
підставою для часткового задоволення
позовних вимог.

Суд апеляційної інстанції
погоджується з рішенням суду першої
інстанції в частині задоволених
позовних вимог з наступних підстав.

Пунктом 35 статті 1 МК визначено, що
пропуск товарів і транспортних засобів
через митний кордон України – це
дозвіл митного органу на переміщення
товарів і транспортних засобів через
митний кордон України з урахуванням
заявленої мети такого переміщення
після проведення митних процедур,
пов’язаних відповідно до пункту 19 тієї
самої статті зі здійсненням митного
контролю за переміщенням товарів і
транспортних засобів через митний
кордон України, митного оформлення цих
товарів і транспортних засобів, а також
із справлянням передбачених законом
податків і зборів.

За змістом статті 313 МК
класифікація товарів, тобто віднесення
товарів до класифікаційних групувань,
зазначених в УКТЗЕД, є виключною
компетенцією митних органів.

З огляду на вказані норми
матеріального права, суд першої
інстанції обґрунтовано зазначив про
те, що якщо митні органи, приймаючи
вантажні митні декларації, віднесли
товар до певного коду товарної
номенклатури та пропустили товар на
митну територію України (після сплати
імпортером передбачених законом
податків і зборів), то в подальшому вони
не мали правових підстав для прийняття
податкових повідомлень про
донарахування податкових зобов’язань
у зв’язку з виявленням помилки
стосовно класифікації товару, зокрема,
з посиланням на результати камеральної
перевірки.

В обґрунтування рішення в цій частині,
суд першої інстанції правомірно
послався на правову позицію Верховного
Суду України у подібних
правовідносинах ( постанова від 21.01.2011р.
у справі за позовом акціонерного
товариства закритого типу «Торговий
дом Істро»), оскільки рішення
Верховного Суду України, відповідно до
ст..244-2 КАС України, є обов’язковими для
всіх суддів України.

Суд апеляційної інстанції не може
прийняти до уваги посилання Митниці на
рішення Верховного Суду України, які
долучено відповідачем до матеріалів
справи, оскільки у цих рішеннях
Верховним Судом України розглядалися
спірні правововідносини щодо
прийняття Митницею рішень про
визначення митної вартості товарів,
після здійснення процедури митного
контролю, а у цій справі спірні
правовідносини полягають у можливості
визначення Митницею, після завершення
процедури митного оформлення та
випуску товарів у вільний обіг, коду
товарів за УКТЗЕД. Отже, рішення
Верховного Суду України, на яке
послався суд першої інстанції та
рішення Верховного Суду України, які
надано відповідачем, прийняті у різних
правовідносинах. В той же час, статтею
244-2 КАС України визначено, що
обов’язковим для судів є рішення
Верховного Суду України, яке прийняте
за результатами розгляду заяви про
перегляд судового рішення з мотивів
неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права у
подібних правовідносинах.

Щодо доводів Митниці про порушення ПАТ
«Креатив»вимог ст..267 МК України, в
частині визначення складових митної
вартості товарів, суд апеляційної
інстанції вважає за необхідне
зазначити.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст.267 МК України
при визначенні митної вартості до ціни,
що була фактично сплачена або підлягає
сплаті за оцінювані товари, додаються
подальші витрати, якщо вони не
включалися до ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті, зокрема,
витрати на транспортування оцінюваних
товарів до аеропорту, порту або іншого
місця ввезення на митну територію
України.

01 серпня 2008 р. між З AT «Креатив»та З AT
«Мир Упаковки»(Росія) укладено
контракт №1034 відповідно до умов якого
позивач придбав партію пластикової
тари (а.с.42-45, Т.2).

Встановлені обставини справи свідчать
про те, що ПАТ «Креатив»у
вантажно-митній декларації №901000002/8/006165
від 02.09.2008 р. заявлено вартість
транспортних витрат на момент митного
оформлення у розмірі 7 275,00 грн. (а.с.119-121,
Т.1).

Судом встановлено, що ПАТ
«Креатив»транспортні послуги
надавалися ФОП ОСОБА_1 відповідно до
акту №80 здачі-прийняття робіт (надання
послуг) від 01.09.2008 р., з якого вбачається,
що ФОП ОСОБА_1 було виконано
автопослуги з перевезення вантажів за
маршрутом м.Свертлово (Росія) -
державний кордон України на суму 7 275,00
грн. та автопослуги із перевезення
вантажів за маршрутом - державний
кордон України -м. Кіровоград (Україна)
в сумі 3 840,00 грн. (а.с.137, Т.1).

Таким чином, позивачем задекларовано
митну вартість товарів, визначену
згідно зі ст. 267 МК України та
скориговану відповідно до п. 5 ч.2 ст. 267
МК України, тобто з урахуванням витрат
на транспортування товарів до місця
ввезення на митну територію України.

Суть спору, з огляду на акт перевірки,
полягає у тому, що позивачем до митного
оформлення надано акт виконаних робіт
№80 від 01.09.2008 р. складений між ним та ФОП
«ОСОБА_1О (експедитор) на загальну суму
11 115,00 грн., із яких: по маршруту м.
Свертлово (Росія) - кордон України
вартість транспортних витрат
становить 7 275,00 грн., кордон України - м.
Кіровоград - 3 840,00 грн., в той час як
відповідно до змісту договору-заявки
№71 від 21.08.2008 р. між ФОП ОСОБА_1 та TOB
«Інтер-Валсан-Транс»(контрагентом
ОСОБА_1) на переведення вантажу за
маршрутом м.Свертлово - М.Кіровоград,
податкової накладної від 03.09.2008 р. №03-09,
акту виконаних робіт до
договору-заявки №71 від 21.08.2008 р.
вартість транспортних послуг по
маршруту м.Свертлово - п/пГремяч
складає 9 100,00 грн., по маршруту
п/п.Гремяч - М.Кіровоград - 600,00 грн.
(а.с.212-214 Т.1).

Суд першої інстанції вірно виходив з
того, що позивач, переміщуючи через
митний кордон товари, задекларував
їхню митну вартість, надавши
вантажно-митні декларації разом з
документами на підтвердження
понесених транспортних витрат, які
видані йому ФОП ОСОБА_1, тобто особою,
безпосередньо яка і виконувала
зобов'язання з перевезення перед
позивачем. Надані документи
відповідають п. 8 Порядку декларування
митної вартості товарів, які
переміщуються через митний кордон
України, та подання відомостей для її
підтвердження, затвердженої
постановою Кабінету Міністрів України
від 20.12.06 №1766.

Правомірними є і висновки суду першої
інстанції відносно того, що експедитор
може здійснювати перевезення особисто
або ж доручити його виконання іншому
перевізникові (перевізникам). При цьому
до транспортних витрат перевізника не
включаються витрати експедитора на
оплату послуг (робіт) інших осіб,
залучених до виконання договору
транспортного експедирування. Вказані
висновки суду узгоджуються з вимогами
Закону України «Про
транспортно-експедиторську
діяльність».

Таким чином, суд першої інстанції
дійшов обґрунтованого висновку про те,
що вартість товарно-транспортних
послуг, наданих ФОП ОСОБА_1 позивачеві
підтверджується належно оформленими
документами, а тому висновки
Кіровоградської митниці про порушення
вимог ст. 267 МК України не знайшли
підтвердження в ході розгляду справи.

З огляду на викладені обставини, суд
апеляційної інстанції вважає
обґрунтованими висновки суду першої
інстанції в частині задоволених
позовних вимог, у зв’язку з чим не
вбачає підстав для задоволення
апеляційної скарги Кіровоградської
митниці.

В той же час, суд апеляційної інстанції
не може погодитись з висновками суду
першої інстанції щодо порушення
позивачем вимог п.2 ч.2 ст.267 Митного
кодексу України, в частині не
віднесення до складу митної вартості
товарів, ввезених на митну територію
України згідно контрактів №С 08 О 0743 від
17.03.2009р. та №С 10 О 0411 від 17.08.2010р.,
вартість розробки технічної
документації.

У відповідності до ч. 1 ст. 267 Митного
кодексу України, митною вартістю за
ціною договору щодо товарів, які
імпортуються, є вартість операції,
тобто ціна, що була фактично сплачена
або підлягає сплаті за товари, якщо
вони продаються на експорт в Україну,
скоригована в разі потреби відповідно
до частини другої цієї статті. Ціна, що
була фактично сплачена або підлягає
сплаті, - це загальна сума всіх
платежів, які були здійснені або які
повинні бути здійснені покупцем
оцінюваних товарів на користь продавця
та/або на користь продавця через третіх
осіб, та/або на пов'язаних з продавцем
осіб.

Згідно із п.п.«г»п. 2 ч. 2 ст. 267 Митного
кодексу України, при визначенні митної
вартості до ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за
оцінювані товари, додаються подальші
витрати, якщо вони не включалися до
ціни, що була фактично сплачена або
підлягає сплаті, зокрема належним
чином розподілена вартість інженерних
та дослідно- конструкторських робіт,
дизайну, художнього оформлення,
ескізів та креслень, виконаних за
межами України і безпосередньо
необхідних для виробництва оцінюваних
товарів, якщо вони поставляються прямо
чи опосередковано покупцем безоплатно
або за зниженими цінами для
використання у зв'язку з виробництвом
та продажем на експорт в Україну
оцінюваних товарів, якщо така вартість
не включена до ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті.

Отже, обов’язковою умовою включення
зазначених у вказані нормі права робіт
до митної вартості товару є їх
безпосередня необхідність для
виробництва оцінюваних товарів. Тобто,
визначальною ознакою таких робіт є те,
що без їх виконання не можливо виробити
імпортовані товари.

Між тим, як свідчать встановлені
обставини справи та надана технічна
документація, яка фактично складається
з інструкцій по експлуатації окремих
вузлів та агрегатів, не має
безпосереднього відношення саме до
вироблення таких вузлів та агрегатів,
митна вартість яких задекларована
позивачем.

Таким чином, на думку суду апеляційної
інстанції, суд першої інстанції не
вірно застосував норми матеріального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи у цій частині
заявлених вимог.

З огляду на викладені обставини, суд
апеляційної інстанції дійшов висновку
про відсутність підстав для
задоволення апеляційної скарги
Кіровоградської митниці та
обґрунтованість доводів апеляційної
скарги ПАТ «Креатин».

На підставі викладеного,
керуючись п.3 ч.1, ст. 198, ст. 202, ст.ст.205, 207
КАС України, суд –

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу
Кіровоградської митниці - залишити без
задоволення.

Апеляційну скаргу приватного
акціонерного товариства «Креатин»-
задовольнити.

Постанову Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 28 вересня
2011 року у справі №1170/2-а-2619/11 в частині
відмови у задоволенні позову
–скасувати та в цій частині заявлених
вимог прийняти нову постанову про
задоволення позову.

Податкові повідомлення-рішення №13, 14
від 25.06.2011р. та №16 від 25.06.2011р., в частині
визначення податкових зобов’язань з
податку на додану вартість у сумі 159
045,52грн. та застосування штрафних
(фінансових) санкцій у розмірі 39761,38грн.
–визнати протиправними та скасувати.

В іншій частині постанову суду
залишити без змін.

Постанова набирає законної сили
з моменту проголошення, але може бути
оскаржена до Вищого адміністративного
суду України в порядку та строки,
встановлені статтею 212 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

(Повний текст постанови
виготовлено 23.05.2012р.)

Головуючий:
Я
.В. Семененко

Суддя:

Н.А. Бишевська

Суддя:

І.Ю. Добродняк