Справа № 872/12611/13
Суддя: Малиш Н.І.
Дата ухвалення: 2014-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

20 листопада 2014 рокусправа № 0870/11226/12

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Малиш Н.І.

суддів: Щербака
А.А. Баранник Н.П.

за участю секретаря судового
засідання: Фірсік Д.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровськ
апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Альтернативна паливна компанія» на
постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 20 червня 2013
року у справі № 0870/11226/12 за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Альтернативна
паливна компанія» до Державної
податкової інспекції у Запорізькому
районі Запорізької області Державної
податкової служби про визнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до
Державної податкової інспекції у
Запорізькому районі Запорізької
області Державної податкової служби
про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень.

Позовні вимоги обґрунтовані незгодою з
висновками перевірки, зазначають, що
такі не відповідають дійсності, не
підтверджені первинними документами,
основані на невірному застосуванні
законодавства.

Постановою Запорізького окружного
адміністративного суду від 20 червня
2013р. у задоволенні позову відмовлено.

Позивачем на вказане рішення суду
подана апеляційна скарга в якій
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права просить
скасувати рішення та прийняти нове,
яким позов задовольнити.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
перевіривши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів дійшла до висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено та
вбачається з матеріалів справи, що
відповідачем було проведено
документальну позапланову перевірку
позивача з питань використання
податкових пільг з податку на прибуток
за період з 01.01.2010 по 30.06.2012 та включення
результатів таких операцій до
податкового обліку з відповідним їх
відображенням у податкових
деклараціях; з питань своєчасності,
достовірності, повноти нарахування та
сплати податку на додану вартість та
податку на прибуток при здійсненні
господарських операцій з ПП «Скай
Ленд» за період з 01.10.2009 по 31.12.2011; з
питання достовірності нарахування сум
бюджетного відшкодування за період з
01.01.2010 по 30.09.2012. за результатами якої
складено в акт № 87/2211/33652444 від 26.10.2012.

Перевіркою встановлені порушення
позивачем: п. 5.1, пп. 5.2.1 п. 5.2, пп. 5.3.9 п. 5.3
ст. 5, пп. 7.13.10 п. 7.13 ст. 7, пп.пп. 8.1.1, 8.1.2 п.
8.1, п. 8.2, пп.пп. 8.3.1, 8.3.6 п. 8.3, пп.8.4.1. п. 8.4 ст.
8 Закону України «Про оподаткування
прибутку підприємств», що призвело до
заниження податку на прибуток за І
квартал 2010 року- І квартал 2011 року на 333
720 гривень; пп.пп. 14.1.3, 14.1.27 п. 14.1. ст. 14,
пп. 134.1.1. п. 134.1 ст. 134, п. 138.1 ст. 138, пп. 139.1.9
п. 139.1 ст. 139, пп.пп. 145.1.2, 145.1.5 п. 145.1 ст. 145,
п.п. 146.1-146.3 ст. 146, п. 149.1. ст. 149, п. 152.1 ст.
152 ПК України, що призвело до заниження
податку на прибуток за ІІ квартал 2011
року - ІІ квартал 2012 року на 1693 гривні;
п. 1.7 ст. 1, п. 3.1 ст. 3, п. 4.1 ст. 4, пп.пп. 7.2.1,
7.2.6 п. 7.2, пп.пп. 7.4.1, 7.4.5 п. 7.4., п. 7.7 ст. 7
Закону України «Про податок на додану
вартість» занижено суму ПДВ, що
підлягає сплаті, за січень-лютий 2010
року, березень 2011 року на 5500 гривень.

15.11.2012, за результатами перевірки
відповідачем винесено податкові
повідомлення-рішення у № , яким
збільшено суму грошового зобов'язання
за платежем: податок на прибуток
приватних підприємств на 418 908,75
гривень, в т.ч. 335 413 гривень за основним
платежем, 83 495,75 гривень за штрафними
(фінансовими) санкціями; № , яким
збільшено суму грошового зобов'язання
за платежем: ПДВ на 6875 гривень, в т.ч. 5500
гривень за основним платежем, 1375
гривень за штрафними (фінансовими)
санкціями (штрафами).

Судом встановлено, що 01.01.2010 між
позивачем та ФОП ОСОБА_1 укладено
договір оренди №01/01/10, відповідно до
якого позивач прийняв в платне
користування нерухоме майно, а саме:
ділянку по виробництву біопалива з
лузги соняшника (частину нежитлового
приміщення, площею 648 кв.м). Відповідно
до п.3.1.1 договору, вартість
користування майном складає 5000 гривень
без ПДВ за календарний місяць (звітний).
Відповідно до п.3.1.2 договору, вартість
додаткових послуг визначається
вартістю фактично спожитих послуг
позивачем за звітний місяць,
підтверджених документально.

Як придбання додаткових послуг
позивачем до перевірки були надані
акти здачі-прийнятті робіт (надання
послуг).

Суд першої інстанції прийшов до
висновку, що такі не встановлюють які
саме послуги, в якій кількості, за якою
ціною за одиницю та якої якості
отримано ТОВ «АПК» від ФОП ОСОБА_1 за
січень-грудень 2010 року.

Позивач зазначає, що це вартість
спожитої електроенергії.

Згідно з пп. 5.2.1 п. 5.2. ст.. 5 Закону
України «Про оподаткування прибутку
підприємств» до валових витрат
належать суми будь-яких витрат,
сплачених (нарахованих) протягом
звітного періоду у зв'язку з
підготовкою, організацією, веденням
виробництва, продажем продукції (робіт,
послуг) і охороною праці, у тому числі
витрати з придбання електричної
енергії (включаючи реактивну), з
урахуванням обмежень, установлених
пунктами 5.3-5.7 цієї статті.

Відповідно до абз. 4 пп. 5.3.9. п. 5.3 ст. 5
вказаного Закону не належать до складу
валових витрат будь-які витрати, не
підтверджені відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими
документами, обов'язковість ведення і
зберігання яких передбачена правилами
ведення податкового обліку.

Колегія суду погоджується з висновками
суду першої інстанції, оскільки Згідно
з ч.ч.1, 2 ст. 9 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні», підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій. Первинні
документи повинні бути складені під
час здійснення господарської операції,
а якщо це неможливо - безпосередньо
після її закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.
Первинні та зведені облікові документи
можуть бути складені на паперових або
машинних носіях і повинні мати такі
обов'язкові реквізити: назву документа
(форми); дату і місце складання; назву
підприємства, від імені якого складено
документ; зміст та обсяг господарської
операції, одиницю виміру господарської
операції; посади осіб, відповідальних
за здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

Надані позивачем документи щодо
підтвердження факту споживання
електроенергії як додаткових послуг є
непідтвердженими, оскільки , на час
проведення перевірки позивачем не було
надано перевіряючим ніяких документів
на підтвердження витрат, вказаних у
актах здачі-прийнятті робіт (надання
послуг). Крім того, рахунки на спожиту
електроенергію отримував
орендодавець, а доказів споживання
електроенергії на таку суму позивачем
надано не було.

Також встановлено, що 02.11.2009 між
позивачем та ПП «Скай Ленд» було
укладено договір купівлі-продажу №
ДГ-0000116, відповідно до додаткових угод
№1 від 02.11.2009 та №2 від 03.11.2009 до якого
позивач придбав у ПП «Скай Ленд»
обладнання на суму 22 500 гривень та 10 500
гривень - відповідно.

Перелік обладнання що передається у
власність відсутній.

30.10.2009 позивачем укладено договір на
автопослуги з ТОВ «НВО «Радуга» №30/10,
відповідно до умов якого останній
зобов'язується надавати справний
автотранспорт на усне замовлення ТОВ
«АПК», по факту виконання виставляє акт
виконаних робіт. Згідно з п. 3.1 даного
договору, перед кожним рейсом ТОВ «АПК»
направляє ТОВ «НВО «Радуга» заявку з
вказівкою маршруту руху, а також
характер вантажу, що буде перевозитися.
Проте зазначена умова договору
позивачем не виконана.

Відповідно до акту здачі-приймання
робіт (надання послуг) №АУс-0054/1 від
30.11.2009, 02.11.2009, 03.11.2009 ТОВ «НВО «Радуга»
надано транспортні послуги на загальну
суму 3600 гривень.

Придбання, отримання та сплата за
обладнання за договором № ДГ-0000116 від
02.11.2009 підтверджується: видатковими
накладними №РН-0000410 від 02.11.2009, № РН-0000411
від 03.11.2009, податковими накладними №512
від 02.11.2009, №513 від 03.11.2009,
рахунками-фактурами №СФ-0000522 від 02.11.2009,
№ СФ-0000523 від 03.11.2009,
товарно-транспортними накладними №
11/02/5 від 02.11.2009, № 11/03/5 від 03.11.2009,
випискою банку від 23.11.2009 (арк.с. 208-216 т.
1).

Відповідно до перелічених документів,
позивач сплатив 33000 гривень за отримані
навантажувачі вилочні «Cukurova» cf 30c та
«Балканкар» DV1661.

Надаючи оцінку товарно-транспортним
накладним, які начебто підтверджують
придбання обладнання, суд першої
інстанції прийшов до вірного висновку,
що такі не містять інформацію щодо
пунктів навантаження та розвантаження
товару (що унеможливлює встановлення
фактичної адреси відправлення та
отримання товару (вантажу), коди ЄДРПОУ
всіх учасників транспортного процесу,
інформацію щодо документів, які
супроводжують вантаж, - інформацію про
отримання та передачу вантажу
водієм-експедитором (супроводження
вантажу), інформацію щодо проведення
вантажно-розвантажувальних операцій,
час прибуття та вибуття вантажу.

Крім того, як було встановлено
перевіряючи ми, відповідно до акту
приймання-передачі (внутрішнього
переміщення) основних засобів №АП-0000031
від 01.12.2009 на навантажувач «Балканар»
DV1661, вагою 1,6 т, який використовувався
раніше та який приймається в
експлуатацію, останній у момент
приймання-передачі знаходиться у ТОВ
«НВО «Радуга» за адресою: смт. Кушугум,
вул. Гоголя, 2в (Дт 104 Кт 1521, первісна
вартість 10250 гривень, інвентарний номер
59. Дата введення в експлуатацію - 01.12.2009).

Проте документів, що підтверджують
місцезнаходження даного основного
засобу у ТОВ «АПК» за адресою: смт.
Кушугум, вул. Гоголя, 2в, не надано ні
під час перевірки, ні під час слухання
справи.

Крім того в ТТН, зазначених вище,
міститься інформація про отримання
обладнання за довіреностями від
02.11.2009р. №13 та №15 від 03.11.2009р.. проте, як
було встановлено перевіркою, такі
довіреності не видавались позивачем,
про що свідчить журнал видачі
довіреностей - аркуш 16 Акту перевірки
(а.с. 51 Т1).

Вказане обладнання було оприбутковано
як використане раніше, технічна
документація на вказані навантажувачі
відсутня, заводські номери невідомі.
Ідентифікувати вказані навантажувачі
можливо лише за назвою.

Таким чином, суд першої інстанції
прийшов до вірного висновку, що
позивачем не надані документи, що
підтверджують прийом-передачу ТМЦ від
ПП «Скай Ленд», оскільки в наданих
товарно-транспортних накладних
відсутні обов'язкові реквізити, що
повинні мати первинні документи. Окрім
того, документи щодо правовідносин
позивача з ПП «Скай Ленд» не можуть
вважатися первинними документами,
оскільки не містять обов'язкових
реквізитів первинного документу і не
підтверджують використання отриманих
ТМЦ у власній господарській діяльності
ТОВ «АПК». Відповідно до викладеного,
відсутні підстави для визнання
операцій з придбання навантажувачів як
фактично здійснених та реальних.

Також перевіркою було встановлено, що,
відповідно до наказу ТОВ «АПК» №15-ОС
від 01.12.2009, нарахування амортизації
здійснювалось методом прямолінейного
списання з місяця, наступного за
місяцем вводу в експлуатацію (дата
введення в експлуатацію - 01.12.2009,
нарахування - з січня 2010 року).

Відповідно до п. 29 Положення (стандарту)
бухгалтерського обліку 7 «Основні
засоби», затвердженого Наказом
Міністерства фінансів України № 92 від
27.04.2000, «нарахування амортизації
проводиться щомісячно.

Місячна сума амортизації при
застосуванні прямолінійного методу
визначається діленням річної суми
амортизації на 12. Місячна сума
амортизації при застосуванні методів
зменшення залишкової вартості,
прискореного зменшення залишкової
вартості та кумулятивного
визначається діленням суми
амортизації за повний рік корисного
використання на 12.

Нарахування амортизації починається з
місяця, наступного за місяцем, у якому
об'єкт основних засобів став придатним
для корисного використання.
Нарахування амортизації при
застосуванні виробничого методу
починається з дати, що настає за датою,
на яку об'єкт основних засобів став
придатним для корисного використання.

Згідно з пп.пп. 8.3.1, 8.3.6 п.8.3 ст. 8 Закону
України «Про оподаткування прибутку
підприємств» сума амортизаційних
відрахувань звітного періоду
визначається як сума амортизаційних
відрахувань, нарахованих для кожного
із календарних кварталів, що входять до
такого звітного періоду (далі -
розрахункові квартали).

Сума амортизаційних відрахувань
кварталу, щодо якого проводяться
розрахунки (розрахунковий квартал),
визначаються шляхом застосування норм
амортизації, визначених пунктом 8.6 цієї
статті, до балансової вартості груп
основних фондів на початок такого
розрахункового кварталу.

Суми амортизаційних відрахувань
вилученню до бюджету не підлягають, а
також не можуть бути базою для
нарахування будь-яких податків, зборів
(обов'язкових платежів).

Порядок бухгалтерського обліку
балансової вартості груп основних
фондів установлюється Міністерством
фінансів України.

Відповідно до пп.8.4.1 п. 8.4. ст. 8 вказаного
Закону, у разі здійснення витрат на
придбання основних фондів балансова
вартість відповідної групи
збільшується на суму вартості їх
придбання, з урахуванням транспортних
і страхових платежів, а також інших
витрат, понесених у зв'язку з таким
придбанням, без урахування сплаченого
податку на додану вартість, у разі коли
платник податку на прибуток
підприємств зареєстрований платником
податку на додану вартість.

Як встановлено, первісна (балансова)
вартість: навантажувача вилочного
«Балканкар» DV1661 дорівнює 10 250 гривень
(8750 гривень - вартість без ПДВ + 1500
гривень - транспортні витрати),
навантажувача вилочного «Cukurova» cf 30c
дорівнює 20 250 гривень (18750 гривень -
вартість без ПДВ + 1500 гривень -
транспортні витрати).

Річна сума нарахованої амортизації
дорівнює: 30500 гривень/5 років = 6100
гривень Місячна сума нарахованої
амортизації дорівнює: 6100 гривень/12
міс=508,33 гривень.

Таким чином,суд першої інстанції
прийшов до вірного висновку, що
позивачем за період з 01.01.2010 по 31.03.2011
ТОВ «АПК» зайво нараховано суму
амортизаційних відрахувань в розмірі 7
625 гривень.

Відповідно до пп.7.13.10. п.7.13 ст.7 Закону
України «Про оподаткування прибутку
підприємств» тимчасово, строком на 10
років, починаючи з 1 січня 2010 року
звільняється від оподаткування
прибуток виробників біопалива,
отриманий від продажу біопалива.

Відповідно до ст. 5-1 Закону України «Про
альтернативні види палива» №1391-XIV від
14.01.2000, до альтернативних видів
твердого палива належать: продукція та
відходи сільського господарства
(рослинництва і тваринництва), лісового
господарства та технологічно
пов'язаних з ним галузей промисловості,
а також гранули, брикети, деревне
вугілля та вуглиста речовина,
вироблені з цієї продукції та відходів,
що використовуються як паливо;
органічна частина промислових та
побутових відходів, а також гранули та
брикети, вироблені з них; торф, а також
гранули та брикети, вироблені з нього.

Згідно з абз. 1-3 ст. 6 зазначеного Закону,
належність палива до альтернативного
підтверджується документом про
ідентифікацію палива, що видається
уповноваженим органом виконавчої
влади в порядку, визначеному Кабінетом
Міністрів України.

Біологічні види палива, призначені для
реалізації як товарна продукція,
підлягають обов'язковій сертифікації
відповідно до законодавства.

Виробниками альтернативних видів
палива вважаються суб'єкти
господарювання всіх форм власності, що
виготовляють тверде, рідке та газове
паливо з нетрадиційних джерел та видів
енергетичної сировини.

Відповідно до Постанови Кабінету
Міністрів України «Про порядок видачі
свідоцтва про належність палива до
альтернативного» № 1307 від 05.10.2004,
свідоцтво про належність палива до
альтернативного видається Державним
агентством з енергоефективності та
енергозбереження.

Судом встановлено, та не
спростовується позивачем, що свідоцтво
Національного агентства з питань
забезпечення ефективного використання
енергетичних ресурсів про належність
палива до альтернативного видане
позивачу 30.12.2010 (терміном дії до 30.12.2012).

Отже без наявності такого свідоцтва
позивач неправомірно застосовувались
норми пп.7.13.10. п.7.13 ст.7 Закону України
«Про оподаткування прибутку
підприємств»

Таким чином, у 2010 році ТОВ «АПК»
занижено суму податку на прибуток на 177
712 гривень, що підлягає сплаті в
результаті безпідставного
використання пільги за ІІ-IV квартали 2010
року.

Щодо порушення пп. 7.2.1, 7.2.6 п. 7.2, пп. 7.4.1,
7.4.5 п. 7.4., п. 7.7 ст. 7 Закону України «Про
податок на додану вартість» заниження
позивачем суму ПДВ, що підлягає сплаті,
за січень-лютий 2010 року, березень 2011
року на 5500 гривень.

То оскільки позивачем не надано
документів на підтвердження
фактичності отримання обладнання від
ПП «Скай Ленд» тому суд першої
інстанції прийшов до вірного висновку,
відсутні що підстав для задоволення
позову в цій частині.

Враховуючи вищезазначене, суд першої
інстанції дійшов вірного висновку
відмовляючи у задоволенні позову,
доводи викладені в апеляційній скарзі
не спростовують висновків суду першої
інстанції, а тому колегія суддів вважає
необхідним апеляційну скаргу залишити
без задоволення.

Керуючись ст.ст. 198, 200, 205, 206 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Альтернативна паливна компанія»
залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 20 червня 2013
року у справі № 0870/11226/12 за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Альтернативна
паливна компанія» до Державної
податкової інспекції у Запорізькому
районі Запорізької області Державної
податкової служби про визнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення. Відповідно до ст. 254 КАС
України ухвала може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
в порядку і строки, визначені ст. 212 КАС
України.

Повний текст рішення виготовлено 28
листопада 2014року.

Головуючий:
Н.І. Малиш

Суддя:
А.А. Щербак

Суддя:
Н.П. Баранник