Справа № 822/4369/13-а
Суддя: Донець О.Є.
Дата ухвалення: 2014-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2014 року
м. Київ К/800/14704/14

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого
Донця О.Є.,

суддів:
Гончар Л.Я.,

Розваляєвої Т.С.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу Товариства
з обмеженою відповідальністю
«Дунаєвецький ливарно-механічний
завод» на постанову Хмельницького
окружного адміністративного суду від
27.12.2013 року та ухвалу Вінницького
апеляційного адміністративного суду
від 20.02.2014 року у справі за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Дунаєвецький
арматурний завод» в особі ліквідатора
Нікітенко Микити Олександровича до
Реєстраційної служби Дунаєвецького
районного управління юстиції,
Комунального підприємства
«Інвентарбюро» Дунаєвецької районної
ради, Товариства з обмеженою
відповідальністю «Дунаєвецький
ливарно-механічний завод», третя особа
- Публічне акціонерне товариство «Банк
«Фінанси та Кредит», про скасування
рішення про державну реєстрацію права
власності Товариства з обмеженою
відповідальністю «Дунаєвецький
ливарно-механічний завод»,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2012 року ТОВ «Дунаєвецький
арматурний завод» в особі ліквідатора
Нікітенко Микити Олександровича
звернувся до Хмельницького окружного
адміністративного суду з позовом до
Реєстраційної служби Дунаєвецького
районного управління юстиції, КП
«Інвентарбюро» Дунаєвецької районної
ради, ТОВ «Дунаєвецький
ливарно-механічний завод», третя особа
- ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», про
скасування рішення про державну
реєстрацію права власності ТОВ
«Дунаєвецький ливарно-механічний
завод».

Постановою Хмельницького окружного
адміністративного суду від 27.12.2013 року
адміністративний позов було
задоволено частково. Визнано
неправомірним та скасовано рішення
державного реєстратора КП
«Інвентарбюро» Дунаєвецької районної
ради про державну реєстрацію за ТОВ
«Дунаєвецький ливарно-механічний
завод» права власності на комплекс за
адресою Хмельницька область, м.
Дунаївці, вул. Красінських,13. В
задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

Ухвалою Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 20.02.2014 року
апеляційну скаргу КП «Інвентарбюро»
Дунаєвецької районної ради було
залишено без задоволення, а постанову
Хмельницького окружного
адміністративного суду від 27.12.2013 року -
без змін.

У касаційній скарзі ТОВ «Дунаєвецький
ливарно-механічний завод», не
погоджуючись з даними рішеннями,
посилаючись на допущені судами першої
та апеляційної інстанцій порушення
норм матеріального та процесуального
права, просить скасувати постанову
Хмельницького окружного
адміністративного суду від 27.12.2013 року
та ухвалу Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 20.02.2014 року
та прийнято нову постанову, якою
відмовити в задоволенні позовних
вимог.

Заслухавши доповідь судді - доповідача,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга ТОВ «Дунаєвецький
ливарно-механічний завод» задоволенню
не підлягає, оскільки рішення судів
першої та апеляційної інстанцій
постановлено з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
правова оцінка обставинам у справі
дана вірно, а доводи касаційної скарги
є необґрунтованими і не надають
підстав, які передбачені статтями 225 - 229
Кодексу адміністративного судочинства
України для зміни чи скасування
судових рішень.

Судами встановлено, що звернувшись в
жовтні 2011 року до державного
реєстратора з заявою про реєстрацію
права власності на майновий комплекс в
м. Дунаївці по вул.
Косинських, 13, TOB «Дунаєвецький
ливарно-механічний завод» до заяви
подало ухвалу господарського суду
Хмельницької області від 23.06.2011 року
про затвердження мирової угоди між
останнім, як набувачем права власності
на майно, та ЗАТ «Дунаєвецький
арматурний завод», як попереднім його
власником. Разом з тим, TOB «Дунаєвецький
ливарно-механічний завод» не
повідомило державного реєстратора про
зареєстровану приватним нотаріусом
Київського нотаріального округу в
Єдиному реєстрі заборон відчуження
об'єктів нерухомого майна заборону на
відчуження зазначеного майнового
комплексу у зв'язку з укладанням
іпотечного договору від 25.04.2005 року.

Той факт, що TOB «Дунаєвецький
ливарно-механічний завод» станом на
день звернення з заявою про реєстрацію
володіло інформацією щодо існуючої з
25.04.2005 року заборони відчуження
майнового комплексу в м. Дунаївці по
вул.Косинських, 13, підтверджується
наданою представником зазначеного
товариства копією постанови
Рівненського апеляційного
господарського суду від 18.04.2012 року по
справі № 12/13/11/662-10.

Відповідно до частини 2 статті 9 Закону
України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень», державний реєстратор:

1)встановлює відповідність заявлених
прав і поданих документів вимогам
законодавства, а також відсутність
суперечностей між заявленими та вже
зареєстрованими правами на нерухоме
майно, зокрема: відповідність
обов'язкового дотримання письмової
форми правочинну та його нотаріального
посвідчення (у випадках, встановлених
законом); відповідність повноважень
особи, яка подає документи на державну
реєстрацію, та сторін (сторони)
правочинну, згідно з яким відбувається
державна реєстрація виникнення,
переходу, припинення прав на нерухоме
майно або обтяження таких прав;
відповідність відомостей про нерухоме
майно, наявних у Державному реєстрі
прав та поданих документах;
відповідність даних про наявність (або
відсутність) інформації та/або
відповідних документів, що свідчать
про накладення (зняття) заборони
(арешту) або інших обтяжень, що
перешкоджають державній реєстрації
прав, у тому числі відсутність
встановлених законом заборон на
відчуження нерухомого майна; наявність
факту виконання умов правочинну, з
якими закон та/або договір (угода)
пов'язує можливість проведення
державної реєстрації виникнення,
переходу, припинення прав на нерухоме
майно або обтяження таких прав;

2)приймає рішення про державну
реєстрацію прав, відмову в такій
реєстрації, її зупинення, про державну
реєстрацію обтяжень, про скасування
запису, погашення запису та внесення
змін до записів у Державному реєстрі
прав;

8)у разі потреби вимагає подання
передбачених законодавством
додаткових документів, необхідних для
державної реєстрації прав та їх
обтяжень;

9)здійснює інші повноваження,
передбачені цим Законом та іншими
нормативно-правовими актами.

Статтею 24 Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» визначено
підстави для відмови у державній
реєстрації.

Відповідно до частини 1 статті 24 Закону
України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень», у державній реєстрації прав
та їх обтяжень може бути відмовлено,
зокрема, у разі, якщо: із заявою про
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень звернулася неналежна особа
(п.З); подані документи не відповідають
вимогам, встановленим цим Законом, або
не дають змоги встановити
відповідність заявлених прав
документам, що їх посвідчують (п.4);
заяву про державну реєстрацію прав,
пов'язаних з відчуженням нерухомого
майна, подано після державної
реєстрації обтяжень, встановлених щодо
цього майна, крім випадків,
встановлених частиною дев'ятою статті
15 цього Закону (п.5); заявлене право вже
зареєстровано (п.6).

В силу пункту 3.5.7 Положення № 7/5,
державний реєстратор відмовляє у
проведенні державної реєстрації прав,
якщо право власності та інші речові
права на нерухоме майно виникли на
підставі правочинів за наявності в
Єдиному реєстрі заборон відчуження
об'єктів нерухомого майна відомостей
про накладення заборони та/або арешту
нерухомого майна, що підтверджується
відповідним витягом.

Отже, наявність зареєстрованої в
порядку, визначеному законодавством,
заборони на відчуження нерухомого
майна, речове право на яке підлягає
державній реєстрації, невідповідність
поданих документів вимогам,
встановленим цим Законом, а також
неможливість встановлення на підставі
поданих документів відповідності
заявлених прав документам, що їх
посвідчують, є підставами для відмови в
реєстрації такого речового права.

Тобто, з моменту державної реєстрації
іпотечного договору від 25.04.2005 року та
заборони на відчуження предмета
іпотечного договору (майнового
комплексу в м. Дунаївці по вул.
Косинських,13), яка відбулась 15.04.2005 року,
переважне право на зазначене нерухоме
майно має ПАТ «Банк «Фінанси та
Кредит».

Згідно із пунктом 3.5.7 Положення № 7/5,
державний реєстратор відмовляє у
проведенні державної реєстрації прав,
якщо право власності та інші речові
права на нерухоме майно виникли на
підставі правочинів за наявності в
Єдиному реєстрі заборон відчуження
об'єктів нерухомого майна відомостей
про накладення заборони та/або арешту
нерухомого майна, що підтверджується
відповідним витягом.

Отже, наявність зареєстрованої в
порядку, визначеному законодавством,
заборони на відчуження нерухомого
майна, речове право на яке підлягає
державній реєстрації, невідповідність
поданих документів вимогам,
встановленим цим Законом, а також
неможливість встановлення на підставі
поданих документів відповідності
заявлених прав документам, що їх
посвідчують, є підставами для відмови в
реєстрації такого речового права.

Тому, розглядаючи заяву TOB
«Дунаєвецький ливарно-механічний
завод» про державну реєстрацію права
власності на майновий комплекс в м.
Дунаївці по вул. Красінських, 13,
державний реєстратор повинен був
пересвідчитись щодо правомірності
переходу права власності на зазначене
майно та відсутності заборони на його
відчуження.

Станом на 06.10.2011 року (на дату прийняття
спірного рішення) в Державному реєстрі
прав існувала заборона на відчуження
зазначеного майнового комплексу,
встановлений постановою Вінницького
апеляційного адміністративного суду
від 26.09.2013 року по справі №2-а-5614/11/2206,
якою скасована постанова
Дунаєвецького районного суду від 23.09.2011
року про зобов'язання
КП «Інвентарбюро» Дунаєвецької
районної ради провести державну
реєстрацію права власності TOB
«Дунаєвецький ливарно-механічний
завод» на нерухоме майно - комплекс, що
розташований в м. Дунаївці по вул.
Красинських, 13 (реєстраційний номер
3029179).

Також, постановою Вінницького
апеляційного адміністративного суду
від 26.09.2013 року по справі №2-а-5614/11/2206
встановлено факт, що на дату реєстрації
ЗАТ «Дунаєвецький арматурний завод» не
визнаний власником спірного майна і не
має права на його відчуження на користь
TOB «Дунаєвецький ливарно-механічний
завод».

Вказані обставини є підставою для
відмови в державній реєстрації права
власності TOB «Дунаєвецький
ливарно-механічний завод» на нерухоме
майно - комплекс, що розташований в м.
Дунаївці по вул. Красинських, 13.

Судами також встановлено, що рішенням
від 21.07.2011 року державний реєстратор
відмовив в державній реєстрації права
власності TOB «Дунаєвецький
ливарно-механічний завод» на нерухоме
майно - комплекс, що розташований в м.
Дунаївці по вул. Красинських, 13, у
зв'язку з тим, що до Єдиного державного
реєстру не внесена постанова Вищого
господарського суду від 29.03.2010 року по
справі №19/2075, якою скасована постанова
господарського суду Хмельницької
області від 03.08.2007 року, зазначена в
Державному реєстрі як підстава для
набуття права власності ЗАТ
«Дунаєвецький арматурний завод»
(відчужувача майнового комплексу).

До повторної заяви про реєстрацію
права власності від 06.10.2011 року TOB
«Дунаєвецький ливарно-механічний
завод» додало ті самі документи (ухвалу
господарського суду Хмельницької
області від 23.06.2011 року про
затвердження мирової угоди у справі
про банкрутство №2/13/85-Б від 16.06.20.2011
року та мирову угоду), які слугували
підставою для прийняття зазначеного
рішення від 21.07.2011 року про відмову в
державній реєстрації права власності
TOB «Дунаєвецький ливарно-механічний
завод».

Вказані обставини та документи, які
слугували підставою для відмови в
державній реєстрації (рішення від
21.07.2011 року), та в наступному стали
підставою для прийняття відповідачем
спірного рішення від 06.10.2011 року про
реєстрацію права власності TOB
«Дунаєвецький ливарно-механічний
завод» на майновий комплекс. При цьому,
будь-які додаткові документи з метою
усунення суперечностей між заявленими
та вже зареєстрованими правами на
об'єкт, право щодо якого підлягає
державній реєстрації, заявником не
надавались.

Отже, у державного реєстратора були
відсутні передбачені частиною 3 статті
24 Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» підстави для
повторного розгляду заяви TOB
«Дунаєвецький ливарно-механічний
завод» про реєстрацію права власності
на майновий комплекс, розташований в. м.
Дунаївці по вул. Красинських, 13, та,
відповідно, прийняття спірного рішення
про державну реєстрацію від 06.10.2011 року.

Згідно із частиною 2 статті 26 Закону
України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень», записи до Державного
реєстру прав скасовуються, якщо
підстави, за яких вони були внесені,
визнані судом недійсними.

Тому, у зв'язку з визнанням
неправомірним та скасуванням судом
рішення державного реєстратора КП
«Інвентар бюро» Дунаєвецької районної
ради від 06.10.2011 року про державну
реєстрацію за ТОВ «Дунаєвецький
ливарно-механічний завод» права
власності на комплекс за адресою
Хмельницька область, м. Дунаївці, вул.
Красінських, 13, яке слугувало підставою
для внесення до Реєстру прав власності
відповідного запису № 23 в книзі № 2 на
об'єкт під реєстраційним номером 3029179
про державну реєстрацію права
власності за ЗАТ «Дунаєвецький
арматурний завод», зазначений запис
підлягає скасуванню.

З 01.01.2013 року на підставі наказу
Міністерства юстиції України від 14.12.2012
року N 1844/5 «Про затвердження Порядку
використання даних Реєстру прав
власності на нерухоме майно, Єдиного
реєстру заборон відчуження об'єктів
нерухомого майна, Державного реєстру
іпотек та Державного реєстру обтяжень
рухомого майна», зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 18 грудня
2012 р. за N 2102/22414, Тимчасове положення
№7/5, відповідно до якого БТІ виконували
функції органів реєстрації речових
прав на нерухоме майно, втратило
чинність. Відтак, після 01.01.2013 року БТІ
позбавлені повноважень щодо внесення
будь-яких записів до Реєстру прав
власності на нерухоме майно.

Пунктами 3, 6 і 7 Порядку використання
даних Реєстру прав власності на
нерухоме майно, Єдиного реєстру
заборон відчуження об'єктів нерухомого
майна, Державного реєстру іпотек та
Державного реєстру обтяжень рухомого
майна передбачене використання
відомостей з Реєстру прав власності на
нерухоме майно державним реєстратором
для встановлення наявності
(відсутності) записів про державну
реєстрацію права власності або іншого
речового права на нерухоме майно під
час проведення державної реєстрації
прав та під час розгляду заяв про
взяття на облік безхазяйного
нерухомого майна, заяв /запитів на
отримання інформації з Державного
реєстру прав, а також перенесення
записів з Реєстрів до Державного
реєстру прав у разі, коли наявні у
Реєстрах записи є чинними та
ідентифікують об'єкт нерухомого майна
або суб'єкта речових прав, їх обтяжень і
відомостей записів, наявних у Реєстрах,
у частині, що стосується такого об'єкта.
Натомість, зазначеним Порядком не
передбачені повноваження державного
реєстратора щодо внесення будь-яких
записів до зазначених Реєстрів.

Оскільки, запис № 23 в книзі № 2 на об'єкт
під реєстраційним номером 3029179 про
державну реєстрацію права власності за
ЗAT «Дунаєвецький арматурний завод»
вчинений у Реєстрі прав власності на
підставі рішення господарського суду
Хмельницької області від 03.08.2007 року у
справі 19/2075, скасованого постановою
Вищого господарського суду України від
29.03.2010 року, то питання щодо скасування
в Реєстрі прав власності зазначеного
запису повинне вирішуватись
господарським судом в порядку повороту
виконання рішення у справі № 9/19/2075.

За таких обставин, колегія суддів
приходить до висновку про те, що
рішення судів першої та апеляційної
інстанцій, є законними і не підлягають
скасуванню, оскільки суди, всебічно
перевіривши обставини справи, вирішили
спір у відповідності з нормами
матеріального права, що підлягають
застосуванню до даних правовідносин; в
них повно відображені обставини, що
мають значення для справи, висновки
судів щодо встановлених обставин і
правові наслідки є правильними, а
доводи касаційної скарги їх не
спростовують.

Відповідно до частини 1 статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції
перевіряє правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, правової оцінки обставин у
справі і не може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Керуючись статтями 220, 2201, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Дунаєвецький ливарно-механічний
завод» - залишити без задоволення, а
постанову Хмельницького окружного
адміністративного суду від 27.12.2013 року
та ухвалу Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 20.02.2014 року
у справі за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Дунаєвецький арматурний завод» в
особі ліквідатора Нікітенко Микити
Олександровича до Реєстраційної
служби Дунаєвецького районного
управління юстиції, Комунального
підприємства «Інвентарбюро»
Дунаєвецької районної ради, Товариства
з обмеженою відповідальністю
«Дунаєвецький ливарно-механічний
завод», третя особа - Публічне
акціонерне товариство «Банк «Фінанси
та Кредит», про скасування рішення про
державну реєстрацію права власності
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Дунаєвецький
ливарно-механічний завод» - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
О.Є. Донець

Л.Я. Гончар

Т.С. Розваляєва