Справа № 302/1249/14-а
Суддя: Курилець А.Р.
Дата ухвалення: 2014-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2014 року
Справа №
876/9982/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого-судді
Курильця А.Р.,

суддів
Кушнерика М.П., Мікули О.І.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
Міжгірському районі Закарпатської
області на постанову Міжгірського
районного суду Закарпатської області
від 22 жовтня 2014 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
Міжгірському районі Закарпатської
області про визнання дій
неправомірними, зобов'язання до
вчинення дій,-

в с т а н
о в и в:

ОСОБА_1 звернулася в суд із
адміністративним позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
Міжгірському районі Закарпатської
області про визнання дій
неправомірними, зобов'язання до
вчинення дій

Постановою Міжгірського районного
суду Закарпатської області від 22
жовтня 2014 року позов задоволено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду,
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій, посилаючись на неправильне
застосування норм матеріального та
процесуального права, та не
встановлення всіх обставин справи,
просить оскаржувану постанову
скасувати і прийняти нову про відмову у
задоволенні позовних вимог.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що
для призначення пенсії позивачу
враховано всі складові заробітної
плати передбачені законодавством.
Оскільки індексація заробітної плати
не відноситься до інших надбавок, тому
зараховувати їх в суму заробітної
плати для обчислення пенсії у
відповідності до Закону України «Про
державну службу» немає підстав.

Особи, які беруть участь у справі, в
судове засідання на виклик суду не
з'явилися, хоча належним чином були
повідомленні про місце та час розгляду
справи, а тому колегія суддів вважає
можливим розглянути дану справу згідно
з п.2 ч.1 ст. 197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та
проаналізувавши доводи апеляційної
скарги, колегія суддів приходить до
переконання, що подана апеляційна
скарга задоволенню не підлягає з таких
мотивів.

Задовольняючи адміністративний позов,
суд першої інстанції виходив із того,
що позивач при призначенні їй пенсії до
її заробітку для обчислення пенсії
мала право на включення виплачених сум
індексації заробітної плати, оскільки
таке право передбачено Законом України
«Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-XII
(далі - Закон № 3723). Зазначені висновки
суду першої інстанції, на думку колегії
суддів, відповідають нормам
матеріального права та фактичним
обставинам справи і є правильними.

Як безспірно встановлено судом,
позивачка 30.07.2014 року зверталась до
відповідача про перерахунок пенсії з
врахуванням сум виплаченої
матеріальної допомоги на оздоровлення,
допомоги на вирішення
соціально-побутових питань та
індексації заробітної плати, проте
листом від 14.08.2014 року № 65-М їй було
відмовлено у такому перерахунку у
зв'язку із безпідставністю вимог.

Згідно довідки про складові заробітної
плати, на які нараховано страхові
внески на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування позивачу було
виплачено матеріальну допомогу на
оздоровлення, допомогу на вирішення
соціально-побутових питань та
індексацію заробітної плати за періоди
з 2007 року по 2011 рік.

За змістом статті 37 Закону № 3723 пенсія
державним службовцям призначається в
розмірі 80 відсотків від сум їх
заробітної плати, на які нараховується
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування.

У частині першій статті 1 Закону
України «Про оплату праці» від 24.03.1995 №
108/95-ВР (далі - Закон № 108/95) встановлено,
що заробітна плата - це винагорода,
обчислена, як правило, у грошовому
виразі, яку за трудовим договором
власник або уповноважений ним орган
виплачує працівникові за виконану ним
роботу.

Статтею 2 вищевказаного Закону
визначено структуру заробітної плати,
до якої входить: основна та додаткова
заробітна плата, а також заохочувальні
та компенсаційні виплати.

Частиною другою статті 33 Закону № 3723
передбачено, що заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплати за
ранги, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок.

Згідно ст. 1 Закону України «Про
індексацію грошових доходів
населення», індексація грошових
доходів населення - встановлений
законами та іншими
нормативно-правовими актами України
механізм підвищення грошових доходів
населення, що дає можливість частково
або повністю відшкодувати
подорожчання споживчих товарів і
послуг.

Об'єктом індексації грошових доходів
населення є оплата праці (грошове
забезпечення) як грошовий дохід
громадян, одержаний ними в гривнях на
території України і який не має
разового характеру (частина перша
статті 2 Закону України «Про індексацію
грошових доходів населення», пункт 2
Порядку проведення індексації
грошових доходів населення,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 17 липня 2003 року №
1078).

Додаткова заробітна плата - це
винагорода за працю понад установлені
норми, за трудові успіхи та
винахідливість і за особливі умови
праці. Вона включає доплати, надбавки,
гарантійні і компенсаційні виплати,
передбачені чинним законодавством;
премії, пов'язані з виконанням
виробничих завдань і функцій (частина
друга статті 2 Закону № 108/95).

Суми виплат, пов'язаних з індексацією
заробітної плати працівників, входять
до складу фонду додаткової заробітної
плати згідно з підпунктом 2.2.7
Інструкції зі статистики заробітної
плати, затвердженої наказом
Держкомстату України від 13 січня 2004
року №5, зареєстрованим в Міністерстві
юстиції України 27 січня 2004 року за
№114/8713.

Аналіз наведених положень дає підстави
для висновку, що матеріальна допомога
на оздоровлення, допомога вирішення
соціально-побутових питань та
індексація заробітної плати входила до
системи оплати праці державного
службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991
№ 1788-XII (далі - Закон № 1788) врегульовано
види оплати праці, що враховуються при
обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої статті 66
Закону № 1788 до заробітку для
обчислення пенсії включаються всі види
оплати праці (виплат, доходу), на які
відповідно до Закону України «Про збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування» нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, в межах максимальної
величини фактичних витрат на оплату
праці найманих працівників,
оподатковуваного доходу (прибутку),
сукупного оподатковуваного доходу
(граничної суми заробітної плати
(доходу), з яких справляються страхові
внески (збори) до соціальних фондів, що
діяла на день одержання зазначеного
заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV визначає
виплати (доходи), що враховуються в
заробітну плату (дохід) застрахованої
особи для обчислення пенсії. Так,
зокрема до такого доходу (заробітної
плати) враховуються: суми виплат,
отримуваних застрахованою особою
після набрання чинності цим Законом, з
яких згідно з цим Законом були фактично
нараховані (обчислені) та сплачені
страхові внески; суми виплат,
отримуваних застрахованою особою до
набрання чинності цим Законом, у межах
сум, на які відповідно до
законодавства, що діяло раніше,
нараховувалися внески на державне
соціальне страхування або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування.

За змістом наведених норм отримувані
застрахованою особою суми виплат, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

Аналогічна правова позиція була
висловлена Верховним Судом України у
постанові від 14.05.2013 року в справі №
21-125а13, в якій визначено, що отримувані
застрахованою особою суми виплат, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

З огляду на викладене, колегія суддів
приходить до переконання про те, що суд
першої інстанції, вирішуючи даний
публічно-правовий спір, правильно
встановив фактичні обставини справи та
надав їм у оскаржуваному судовому
рішенні належну правову оцінку, а
відтак подана апеляційна скарга
задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.160,195,197,198,200,205,206,254 КАС
України суд,-

у х в а л
и в :

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Міжгірському районі Закарпатської
області залишити без задоволення, а
постанову Міжгірського районного суду
Закарпатської області від 22 жовтня 2014
року у справі № 302/1249/14-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, що беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий
А.Р.Курилець

Судді
М.П.Кушнерик

О.І.Мікула