Справа № 815/4773/14
Суддя: Цховребова М. Г
Дата ухвалення: 2014-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/4773/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2014 року
м. Одеса
Одеський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді -
Цховребової М.Г.

суддів -
Вовченко О.А., Потоцької Н.В.

при секретарі судового засідання
- Свириді Х.С.

за участю:

позивача -
ОСОБА_1

представника відповідача -
Шевченка Д.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Одесі
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до голови Державної виконавчої
служби України, Державної виконавчої
служби України про визнання
бездіяльності протиправною,
зобов'язання вчинити певні дії, -

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до Одеського
окружного адміністративного суду з
позовом (з урахуванням заяви про
усунення недоліків від 04.09.2014 року,
усної ухвали суду від 08.10.2014 року,
занесеної у журнал судового засідання,
про залучення другого відповідача та
ухвали суду від 06.11.2014 року про
залишення без розгляду позовної заяви
в частини позовних вимог) до голови
Державної виконавчої служби України,
Державної виконавчої служби України
про:

- визнання протиправною
бездіяльності голови Державної
виконавчої служби України щодо
відсутності контролю за виконанням
виконавчих проваджень: по виконанню
рішення № 32562/07, виданого 26.07.2012 року
Європейським судом з прав людини, в
частині поновлення позивача на роботі;
ВП № 42300795, з виконання постанови
Одеського окружного адміністративного
суду від 12.09.2013 року по справі №
815/2824/13-а;

- зобов'язання голови Державної
виконавчої служби України: провести в
триденний строк перевірку
обґрунтованості виконання виконавчих
проваджень: по виконанню рішення №
32562/07, виданого 26.07.2012 року Європейським
судом з прав людини, в частині
поновлення позивача на роботі; ВП №
42300795, з виконання постанови Одеського
окружного адміністративного суду від
12.09.2013 року по справі № 815/2824/13-а; вжити
заходи щодо безумовного виконання
судових рішень про поновлення трудових
прав позивача: рішення № 32562/07, виданого
26.07.2012 року Європейським судом з прав
людини, в частині поновлення позивача
на роботі; постанови Одеського
окружного адміністративного суду від
12.09.2013 року по справі № 815/2824/13-а;
сплатити позивачу моральну шкоду за
невиконання поновлення на роботі в
максимальному розмірі, передбаченому
законодавством на час винесення
рішення, та матеріальну шкоду в розмірі
середньої зарплати по галузі освіти з
26.07.2012 року по теперішній час.

В судовому засіданні позивач
підтримала адміністративний позов у
вищенаведеному змісті, просила суд
задовольнити його в повному обсязі з
підстав, викладених в
адміністративному позові та у заяві
про усунення недоліків від 04.09.2014 року
(а.с.2, 8).

Представник відповідача - Державної
виконавчої служби України позов не
визнав, просив суд відмовити у його
задоволенні повністю як у
необґрунтованому та безпідставному.

Відповідач - голова Державної
виконавчої служби України або його
представник в судове засідання не
прибув, належним чином повідомлений
про дату, час і місце судового розгляду
(а.с.261-262), про причини неприбуття суд не
повідомив, будь-яких заяв від нього до
суду не надійшло.

Заслухавши пояснення позивача та
представника відповідача - Державної
виконавчої служби України, дослідивши
докази, наявні в матеріалах справи, суд
дійшов до висновку, що
адміністративний позов слід
задовольнити частково, з наступних
підстав.

Судом встановлено, що згідно
матеріалів виконавчих проваджень: 1) ЄС
з прав людини, рішення 32562/07 від 26.07.2012
року (а.с.26-181) та 2) за номером за ЄДРВП:
42300795, виконавчий лист № 815/2824/13-а від
03.12.2013 року (а.с.182-196), наданих Державною
виконавчою службою України на
виконання ухвали суду щодо
витребування належним чином
засвідчених копій усіх матеріалів
спірних виконавчих проваджень,
зокрема:

1) Відповідно до постанови старшого
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
Бойка Олександра Миколайовича від
17.08.2012 року про відкриття виконавчого
провадження, ВП № 33914578 (а.с.43), на
підставі заяви про примусове
виконання, поданої 16.08.2012 року, документ
вступив у законну силу (набрав
чинності): 31.07.2012 року, зокрема:

- відкрито виконавче провадження з
виконання рішення № 32562/07, виданого
26.07.2012 року Європейським судом з прав
людини про те, зокрема, що: держава
відповідач має виконати рішення
національних судів, ухвалених на
користь заявників, та сплатити
протягом трьох місяців 3000 (три тисячі)
євро кожному заявнику або його/її
спадкоємцю у заявах, наведених у
Додатку 1 та 1500 (одна тисяча п'ятсот)
євро кожному заявнику або його/її
спадкоємцю у заявах, наведених у
Додатку 2, що є відшкодуванням
матеріальної та моральної шкоди, а
також компенсацію судових витрат,
разом з будь-якими податками, що можуть
нараховуватись на ці суми, які мають
бути конвертовані в національну валюту
держави-відповідача за курсом на день
здійснення платежу;

- боржника зобов'язано самостійно
виконати рішення Європейського суду з
прав людини у строк, встановлений
Законом України «Про виконавче
провадження» та Законом України «Про
виконання рішень та застосування
практики Європейського суду з прав
людини».

Згідно супровідного листа від 20.08.2012
року № 12-0-26-3242-5/11 (а.с.44), зазначену
постанову від 17.08.2012 року про відкриття
виконавчого провадження, ВП № 33914578,
надіслано: Департаменту
планово-фінансової діяльності,
бухгалтерського обліку та звітності
Міністерства юстиції України; ОСОБА_1;
Секретаріату Урядового уповноваженого
у справах Європейського суду з прав
людини.

Станом на час розгляду і вирішення цієї
адміністративної справи виконавче
провадження з виконання рішення №
32562/07, виданого 26.07.2012 року Європейським
судом з прав людини, не завершено,
відповідно рішення Європейського суду
з прав людини в частині виконання
рішення національних судів, ухвалених
на користь заявників, у даному випадку
рішення Приморського районного суду м.
Одеси від 21 лютого 2006 року по праві №
2-332/06 про поновлення позивача на роботи,
- не виконано;

2) Відповідно до постанови головного
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
Бойка Олександра Миколайовича від
03.03.2014 року про відкриття виконавчого
провадження, ВП № 42300795 (а.с.187), на
підставі заяви про примусове
виконання, поданої 28.02.2014 року, документ
вступив у законну силу (набрав
чинності): 14.11.2013 року, зокрема:

- відкрито виконавче провадження з
виконання виконавчого листа № 815/2824/13-а,
виданого 03.12.2013 року Одеським окружним
адміністративним судом, про
зобов'язання Державної виконавчої
служби України вжити всіх передбачених
Законом України «Про виконавче
провадження» заходів по виконанню
судових рішень;

- боржника зобов'язано самостійно
виконати рішення суду у 7-ми денний
строк з моменту винесення (отримання)
постанови про відкриття виконавчого
провадження.

Згідно супровідного листа від 04.03.2014
року № Ш-2699/5-399/1 (а.с.188), зазначену
постанову від 03.03.2014 року про відкриття
виконавчого провадження, ВП № 42300795,
надіслано боржнику - Державній
виконавчій службі України до виконання
та стягувачу - ОСОБА_1 до відома.

Станом на час розгляду і вирішення цієї
адміністративної справи виконавче
провадження з виконання виконавчого
листа № 815/2824/13-а, виданого 03.12.2013 року
Одеським окружним адміністративним
судом, не завершено, відповідно рішення
Одеського окружного
адміністративного суду по праві №
815/2824/13-а - не виконано.

Постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 7 серпня 2014
року по справі № 815/2899/14, яка набрала
законної сили 18 листопада 2014 року:
адміністративний позов ОСОБА_1
задоволено повністю; визнано
протиправною бездіяльність Державної
виконавчої служби України щодо
невиконання рішення Одеського
окружного адміністративного суду по
справі № 815/2824/13-а щодо невиконання
зобов'язальної частини судових рішень;
зобов'язано Державну виконавчу службу
України вжити заходів щодо виконання
зобов'язальної частини рішення ЄСПЛ
від 26.07.2012 року по справі «Харук та інші
проти України» через виконання рішення
Одеського окружного адміністративного
суду по справі № 815/2824/13-а.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5)
добросовісно; 6) розсудливо; 7) з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); 9) з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; 10) своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Згідно ч. 1 ст. 71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Частиною 6 статті 71 КАС України
встановлено, що якщо особа, яка бере
участь у справі, без поважних причин не
надасть докази на пропозицію суду для
підтвердження обставин, на які вона
посилається, суд вирішує справу на
основі наявних доказів.

Згідно ч. 1 ст. 72 КАС України,
обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Частиною 2 статті 255 КАС України
встановлено, що обставини, які були
встановлені постановою, що набрала
законної сили, в одній
адміністративній справі не можуть
оспорюватися в іншій судовій справі за
участю тих самих сторін.

Спірні правовідносини врегульовано
законодавством, чинним та у редакції
станом на момент виникнення
відповідних правовідносин: Законами
України «Про виконавче провадження»
від 21 квітня 1999 року № 606-XIV (далі - ЗУ №
606-XIV), «Про виконання рішень та
застосування практики Європейського
суду з прав людини» від 23.02.2006 року
№ 3477-IV (далі - ЗУ № 3477-IV); Положенням
про Державну виконавчу службу України,
затвердженим постановою Кабінету
Міністрів України від 2 липня 2014 року №
229 (далі - Положення № 229); Положенням про
Державну виконавчу службу України,
затвердженим Указом Президента
України від 6 квітня 2011 року № 385/2011
(далі - Положення № 385/2011).

Відповідно до ст. 1 ЗУ № 606-XIV виконавче
провадження як завершальна стадія
судового провадження та примусове
виконання рішень інших органів
(посадових осіб) - це сукупність дій
органів і посадових осіб, визначених у
цьому Законі, що спрямовані на
примусове виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб), які
провадяться на підставах, в межах
повноважень та у спосіб, визначених цим
Законом, іншими

нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до цього Закону
та інших законів, а також рішеннями, що
відповідно до цього Закону підлягають
примусовому виконанню (далі - рішення).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 2 ЗУ № 606-XIV
примусове виконання рішень
покладається на державну виконавчу
службу, яка входить до системи органів
Міністерства юстиції України.

Примусове виконання рішень здійснюють
державні виконавці, визначені Законом
України «Про державну виконавчу
службу» (далі - державні виконавці).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 11 ЗУ № 606-XIV
державний виконавець зобов'язаний
вживати передбачених цим Законом
заходів примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

Державний виконавець, зокрема,
здійснює заходи, необхідні для
своєчасного і в повному обсязі
виконання рішення, зазначеного в
документі на примусове виконання
рішення (далі - виконавчий документ), у
спосіб та в порядку, встановленому
виконавчим документом і цим Законом.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст. 30 ЗУ № 606-XIV державний
виконавець провадить виконавчі дії з
виконання рішення до завершення
виконавчого провадження у
встановленому цим

Законом порядку, а саме:

закінчення виконавчого
провадження - згідно із статтею 49 цього
Закону;

повернення виконавчого
документа стягувачу - згідно із статтею
47 цього Закону;

повернення виконавчого документа
до суду чи іншого органу (посадовій
особі), який його видав, - згідно із
статтею 48 цього Закону.

Державний виконавець зобов'язаний
провести виконавчі дії з виконання
рішення протягом шести місяців з дня
винесення постанови про відкриття
виконавчого провадження, а з виконання
рішення немайнового характеру - у
двомісячний строк. Строк здійснення
виконавчого провадження не включає час
відкладення провадження виконавчих
дій або зупинення виконавчого
провадження на період проведення
експертизи чи оцінки майна,
виготовлення технічної документації
на майно, реалізації майна боржника,
час перебування виконавчого документа
на виконанні в адміністрації
підприємства, установи чи організації,
фізичної особи, фізичної особи -
підприємця, які здійснюють
відрахування із заробітної плати
(заробітку), пенсії та інших доходів
боржника. Строк здійснення зведеного
виконавчого провадження обчислюється
з моменту приєднання до такого
провадження останнього виконавчого
документа.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЗУ № 3477-IV рішення
(остаточне рішення Європейського суду
з прав людини у справі проти України,
яким визнано порушення Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод) є обов'язковим для виконання
Україною відповідно до статті 46
Конвенції.

Відповідно до ст. 10 ЗУ № 3477-IV з метою
забезпечення відновлення порушених
прав стягувача, крім виплати
відшкодування, вживаються додаткові
заходи індивідуального характеру.

Додатковими заходами індивідуального
характеру є, в тому числі інші заходи,
передбачені у Рішенні.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 83 ЗУ № 606-XIV
контроль за своєчасністю, правильністю
і повнотою виконання рішень державним
виконавцем здійснюють начальник
відділу, якому безпосередньо
підпорядкований державний виконавець,
а також керівник вищестоящого органу
державної виконавчої служби.

Керівник вищестоящого органу
державної виконавчої служби у разі
виявлення порушень вимог закону
визначає їх своєю постановою та надає
доручення начальнику відділу, якому
безпосередньо підпорядкований
державний виконавець, щодо проведення
дій, передбачених частинами другою і
третьою цієї статті.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 84 ЗУ № 606-XIV
здійснювати перевірку законності
виконавчого провадження мають право:
директор Департаменту державної
виконавчої служби Міністерства
юстиції України та його заступники -
щодо виконавчого провадження, яке
перебуває на виконанні у будь-якому
структурному підрозділі органів
державної виконавчої служби.

Частинами 1, 2, 5 статті 86 ЗУ № 606-XIV
встановлено, що посадові особи,
зазначені у статті 84 цього Закону,
можуть проводити перевірку законності
виконавчого провадження за дорученням
вищої посадової особи, з власної
ініціативи або під час розгляду
поданої відповідно до частини сьомої
статті 82 цього Закону скарги на
постанову начальника підпорядкованого
органу державної виконавчої служби,
винесену за результатами розгляду
скарги на рішення, дії (бездіяльність)
державного виконавця, інших посадових
осіб державної виконавчої служби.

Перевірка законності виконавчого
провадження має бути проведена
протягом десяти робочих днів, а
зведеного виконавчого провадження -
протягом п'ятнадцяти робочих днів з дня
надходження витребуваного виконавчого
провадження.

Про результати перевірки законності
виконавчого провадження посадовою
особою, яка його витребувала,
виноситься постанова, яка є
обов'язковою для виконання державними
виконавцями та підлеглими посадовими
особами державної виконавчої служби.

Також, відповідно до пп. 3 п. 3 Положення
№ 385/2011 та пп. 3 п. 3 Положення № 229,
основними завданнями ДВС України є
забезпечення своєчасного, повного і
неупередженого виконання рішень у
порядку, встановленому законодавством.

Згідно пп. 6 п. 4 Положення № 385/2011 та пп. 5
п. 4 Положення № 229, ДВС України
відповідно до покладених на неї
завдань здійснює державний нагляд та
контроль за додержанням законодавства
про виконавче провадження,
правильністю, своєчасністю та повнотою
вчинення виконавчих дій державними
виконавцями.

Відповідно до пп. 1, 10 п. 10 Положення №
385/2011 Голова ДВС України:

- очолює ДВС України, здійснює
керівництво її діяльністю, представляє
ДВС України у відносинах з іншими
органами, підприємствами, установами,
організаціями та несе персональну
відповідальність перед Президентом
України, Кабінетом Міністрів України і
Міністром юстиції України за виконання
покладених на ДВС України завдань і
функцій;

- здійснює керівництво ДВС
України, структурними підрозділами
територіальних органів Мін'юсту
України, які забезпечують реалізацію
повноважень ДВС України, щодо
забезпечення примусового виконання
рішень та методичне забезпечення їх
діяльності.

Відповідно до пп. 4 п. 10 Положення № 229,
Голова ДВС у межах повноважень,
передбачених законом, організовує та
контролює виконання в апараті ДВС та
структурних підрозділах
територіальних органів Мін'юсту, що
забезпечують здійснення повноважень
ДВС, Конституції та законів України,
актів Президента України, актів
Кабінету Міністрів України, наказів
Мін'юсту з питань, що належать до сфери
діяльності ДВС, та доручень Міністра
юстиції.

З аналізу вищенаведених вимог
законодавства, які регулюють спірні
правовідносини, та на підставі
встановлених в судовому засіданні
обставин, зокрема виходячи з того, що:

- виконавче провадження № 33914578 з
виконання рішення № 32562/07, виданого
26.07.2012 року Європейським судом з прав
людини, про те, зокрема, що держава
відповідач має виконати рішення
національних судів, ухвалених на
користь заявників, відкрито державним
виконавцем відділу примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України 17.08.2012 року.

Станом на час розгляду і
вирішення цієї адміністративної
справи виконавче провадження з
виконання рішення № 32562/07, виданого
26.07.2012 року Європейським судом з прав
людини, не завершено, рішення
Європейського суду з прав людини в
частині виконання рішення
національних судів, ухвалених на
користь заявників, у даному випадку
рішення Приморського районного суду
м. Одеси від 21 лютого 2006 року по праві
№ 2-332/06 про поновлення позивача на
роботи, - не виконано;

- виконавче провадження № 42300795 з
виконання виконавчого листа
№ 815/2824/13-а, виданого 03.12.2013 року
Одеським окружним адміністративним
судом, про зобов'язання Державної
виконавчої служби України вжити всіх
передбачених Законом України «Про
виконавче провадження» заходів по
виконанню судових рішень, відкрито
державним виконавцем відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
03.03.2014 року.

Станом на час розгляду і
вирішення цієї адміністративної
справи виконавче провадження з
виконання виконавчого листа № 815/2824/13-а,
виданого 03.12.2013 року Одеським окружним
адміністративним судом, не завершено,
рішення Одеського окружного
адміністративного суду по праві №
815/2824/13-а - не виконано;

- постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 7 серпня 2014
року по справі № 815/2899/14, яка набрала
законної сили 18 листопада 2014 року,
зокрема: визнано протиправною
бездіяльність Державної виконавчої
служби України щодо невиконання
рішення Одеського окружного
адміністративного суду по справі №
815/2824/13-а щодо невиконання
зобов'язальної частини судових рішень;
зобов'язано Державну виконавчу службу
України вжити заходів щодо виконання
зобов'язальної частини рішення ЄСПЛ
від 26.07.2012 року по справі «Харук та інші
проти України» через виконання рішення
Одеського окружного адміністративного
суду по справі № 815/2824/13-а;

- на виконання вимог ч.ч. 1, 2 ст. 71
КАС України, докази здійснення головою
Державної виконавчої служби України на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені вищенаведеними
положеннями ЗУ № 606-XIV та Положень №
385/2011, № 229, контролю за виконанням
виконавчих проваджень № 33914578 та №
42300795, - відповідачами не надані.

У матеріалах виконавчих проваджень,
наданих Державною виконавчою службою
України на виконання ухвали суду щодо
витребування належним чином
засвідчених копій усіх матеріалів
спірних виконавчих проваджень: 1) ЄС з
прав людини, рішення 32562/07 від 26.07.2012
року та 2) за номером за ЄДРВП: 42300795,
виконавчий лист № 815/2824/13-а від 03.12.2013
року, - вищенаведені докази також
відсутні;

суд дійшов до висновків, що:

- оскаржену позивачем
бездіяльність щодо відсутності
контролю за виконанням виконавчих
проваджень: по виконанню рішення №
32562/07, виданого 26.07.2012 року Європейським
судом з прав людини, в частині
поновлення позивача на роботі, та ВП №
42300795, з виконання постанови Одеського
окружного адміністративного суду від
12.09.2013 року по справі № 815/2824/13-а, - голова
Державної виконавчої служби України
вчинив не на підставі, не у межах
повноважень та не у спосіб, що
передбачені законодавством України;
необґрунтовано, тобто без урахуванням
усіх обставин, що мають значення для
вчинення дії; непропорційно, зокрема
без дотриманням необхідного балансу
між будь-якими несприятливими
наслідками для прав, свобод та
інтересів особи і цілями, на досягнення
яких спрямоване ця дія; несвоєчасно,
тобто не протягом розумного строку,
тому, така бездіяльність - є
протиправною;

відповідно:

- позовна заява позивача в частині
позовних вимог про: визнання
протиправною бездіяльності голови
Державної виконавчої служби України
щодо відсутності контролю за
виконанням виконавчих проваджень: по
виконанню рішення № 32562/07,
виданого 26.07.2012 року Європейським судом
з прав людини, в частині поновлення
позивача на роботі, та ВП № 42300795, з
виконання постанови Одеського
окружного адміністративного суду від
12.09.2013 року по справі № 815/2824/13-а;
зобов'язання голови Державної
виконавчої служби України: провести
перевірку обґрунтованості виконання
виконавчих проваджень: по виконанню
рішення № 32562/07, виданого 26.07.2012 року
Європейським судом з прав людини, в
частині поновлення позивача на роботі,
та ВП № 42300795, з виконання постанови
Одеського окружного адміністративного
суду від 12.09.2013 року по справі №
815/2824/13-а; вжити заходи щодо виконання
судових рішень про поновлення трудових
прав позивача: рішення № 32562/07, виданого
26.07.2012 року Європейським судом з прав
людини, в частині поновлення позивача
на роботі; постанови Одеського
окружного адміністративного суду від
12.09.2013 року по справі № 815/2824/13-а, - є
обґрунтованою, доведеною та такою, що
підлягає задоволенню.

В задоволенні решти позовних вимог
слід відмовити, виходячи з наступного.

Вимоги позивача про зобов'язання
голови Державної виконавчої служби
України провести перевірку
обґрунтованості виконання відповідних
виконавчих проваджень саме в триденний
строк та вжити заходи щодо безумовного
виконання відповідних судових рішень
про поновлення трудових прав позивача -
є необґрунтованими та законодавчо
безпідставними.

Щодо позовних вимог позивача про
зобов'язання голови Державної
виконавчої служби України сплатити
позивачу моральну шкоду за невиконання
поновлення на роботі в максимальному
розмірі, передбаченому законодавством
на час винесення рішення, та
матеріальну шкоду в розмірі середньої
зарплати по галузі освіти з 26.07.2012 року
по теперішній час.

По-перше, на виконання вимог ч. 1 ст. 71
КАС України, будь-яких доказів на
доведення обставини, на яких
ґрунтуються ці вимоги, - позивачем не
надано, не наведено причини
неможливості надання таких доказів
тощо.

По-друге, безпосередньо з наведеного
позивачем обґрунтування даних
позовних вимог, зокрема що: позивач не
працює, єдиним джерелом існування
позивача є пенсія, не поновлено
соціальний статус, знаходження поза
межами трудового колективу, не
отримання заробітної платні,
витрачання вільного часу на написання
і відправлення звернень та оплачування
за це пошти, завантаження суду
адмінпозовами тощо, - не вбачається
наявність моральної шкоди та наявність
причинного зв'язку між такою шкодою та
визнаною судом протиправною
бездіяльністю заподіювача та вини
останнього в її заподіянні.

Керуючись ст.ст. 6, 7, 71, 86, 128, 158-162, 167, 181,
184-186 КАС України, суд -

постановив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 -
задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність
голови Державної виконавчої служби
України щодо відсутності контролю за
виконанням виконавчих проваджень: по
виконанню рішення № 32562/07, виданого
26.07.2012 року Європейським судом з прав
людини, в частині поновлення позивача
на роботі; ВП № 42300795, з виконання
постанови Одеського окружного
адміністративного суду від 12.09.2013 року
по справі № 815/2824/13-а.

Зобов'язати голову Державної
виконавчої служби України: провести
перевірку обґрунтованості виконання
виконавчих проваджень: по виконанню
рішення № 32562/07, виданого 26.07.2012 року
Європейським судом з прав людини, в
частині поновлення позивача на роботі;
ВП № 42300795, з виконання постанови
Одеського окружного адміністративного
суду від 12.09.2013 року по справі №
815/2824/13-а.

Зобов'язати голову Державної
виконавчої служби України вжити заходи
щодо виконання судових рішень про
поновлення трудових прав позивача:
рішення № 32562/07, виданого 26.07.2012 року
Європейським судом з прав людини, в
частині поновлення позивача на роботі;
постанови Одеського окружного
адміністративного суду від 12.09.2013 року
по справі № 815/2824/13-а.

В задоволенні решти позовних вимог -
відмовити.

Постанова може бути оскаржена до
Одеського апеляційного
адміністративного суду через Одеський
окружний адміністративний суд шляхом
подання апеляційної скарги на
постанову суду протягом десяти днів з
дня отримання копії постанови.

В повному обсязі постанову
складено 28 листопада 2014 року.

Головуючий суддя
М.Г. Цховребова

Суддя
О.А. Вовченко

Суддя
Н.В. Потоцька

Адміністративний позов ОСОБА_1 -
задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність
голови Державної виконавчої служби
України щодо відсутності контролю за
виконанням виконавчих проваджень: по
виконанню рішення № 32562/07, виданого
26.07.2012 року Європейським судом з прав
людини, в частині поновлення позивача
на роботі; ВП № 42300795, з виконання
постанови Одеського окружного
адміністративного суду від 12.09.2013 року
по справі № 815/2824/13-а.

Зобов'язати голову Державної
виконавчої служби України: провести
перевірку обґрунтованості виконання
виконавчих проваджень: по виконанню
рішення № 32562/07, виданого 26.07.2012 року
Європейським судом з прав людини, в
частині поновлення позивача на роботі;
ВП № 42300795, з виконання постанови
Одеського окружного адміністративного
суду від 12.09.2013 року по справі №
815/2824/13-а.

Зобов'язати голову Державної
виконавчої служби України вжити заходи
щодо виконання судових рішень про
поновлення трудових прав позивача:
рішення № 32562/07, виданого 26.07.2012 року
Європейським судом з прав людини, в
частині поновлення позивача на роботі;
постанови Одеського окружного
адміністративного суду від 12.09.2013 року
по справі № 815/2824/13-а.

В задоволенні решти позовних вимог -
відмовити.

28 листопада 2014 року