Справа № 214/9883/13-а
Суддя: Рецебуринський Ю.Й.
Дата ухвалення: 2014-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"03" грудня 2014 р. м. Київ
К/800/38747/14

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Головуючого
Рецебуринського Ю.Й.,

Суддів
Весельської Т.Ф.,

Кобилянського М.Г.,

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_2 до Головного
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Дніпропетровській області про
скасування постанови,

за касаційною скаргою ОСОБА_2 на
постанову Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 12 червня 2014 року,

В С Т А Н О
В И Л А:

У грудні 2013 року ОСОБА_2 звернувся
до суду з адміністративним позовом, в
якому просив: визнати неправомірними
дії старшого державного виконавця
підрозділу примусового виконання
рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у
Дніпропетровській області щодо
винесення постанови про закінчення
виконавчого провадження ВП №30249765 від 24
травня 2013 року; скасувати постанову про
закінчення виконавчого провадження ВП
№30249765 від 24 травня 2013 року за
виконавчим листом №2а-4771/11; зобов'язати
відповідача подати у десятиденний
строк звіт про виконання рішення суду.

Постановою Саксаганського
районного суду м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області від 12
березня 2014 року позов задоволено.
Визнано неправомірними дії старшого
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень ДВС ГУЮ у
Дніпропетровській області Саване С.М.
щодо винесення постанови про
закінчення виконавчого провадження
від 24 травня 2013 року ВП №30249765 за
виконавчим листом №2а-4771/11. Скасовано
постанову про закінчення виконавчого
провадження від 24 травня 2013 року ВП
№30249765 за виконавчим листом №4771/11,
винесену старшим державним виконавцем
відділу примусового виконання рішень
ДВС ГУЮ у Дніпропетровській області
Саване С.М. Зобов'язано Головне
управління ДВС ГУЮ у Дніпропетровській
області протягом десяти календарних
днів надати звіт про виконання
постанови.

Постановою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 12 червня 2014 року рішення суду
першої інстанції скасовано та ухвалено
нову постанову про відмову в
задоволенні позову.

У касаційній скарзі позивач,
просить скасувати постанову
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 12 червня 2014
року та залишити в силі постанову
Саксаганського районного суду м.
Кривого Рогу Дніпропетровської
області від 12 березня 2014 року.

Справа вирішується в порядку
письмового провадження за наявними у
ній матеріалами відповідно до статті 222
Кодексу адміністративного судочинства
України, оскільки відсутні клопотання
всіх осіб, які беруть участь у справі,
про розгляд справи за їх участю.

З'ясувавши обставини справи,
перевіривши правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права згідно статті 220 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів приходить до
наступних висновків.

Судами встановлено, що постановою
Саксаганського районного суду
м.Кривого Рогу від 19 вересня 2011 року
зобов'язано Управління праці та
соціального захисту населення
виконавчого комітету Саксаганської
районної в місті ради м.Кривого Рогу
Дніпропетровської області видати
аркуш талонів на право безкоштовного
отримання проїзних квитків для проїзду
на території держав-учасниць СНД.

20 жовтня 2011 року Саксаганським
районним судом м.Кривого Рогу на
виконання рішення суду видано
виконавчий лист №2а-4771/2011.

1 грудня 2011 року відкрито
виконавче провадження з примусового
виконання судового рішення серії ВП
№30249765.

Управління праці та соціального
захисту населення виконавчого
комітету Саксаганської районної у
місті ради м.Кривого Рогу
Дніпропетровської області листом від 30
грудня 2011 року №7179 повідомило
відповідача про те, що без посвідчення
(за формою, яка діяла станом на 1 січня
1992 року) немає підстав для забезпечення
пільговими талонами по території СНД.

Також, Управління листом
повідомило відповідача про те, що 20
лютого 2013 року ОСОБА_2 надано
лист талонів на право одержання
ветеранами війни і особам, на яких
поширюється чинність Закону України
«Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту». Крім того,
роз'яснено, що відповідно до статті 7
Міжурядової Угоди від 12 березня 1993 року
«Про взаємне визнання прав на
пільговий проїзд для інвалідів та
учасників Великої Вітчизняної війни, а
також осіб прирівняних до них»
підставою для придбання пільгового
проїзного квитка є посвідчення та що,
забезпечення талонами на пільговий
проїзд буде здійснено за умови надання
вищевказаного посвідчення.

Постановою старшого державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень ДВС ГУЮ у
Дніпропетровській області від 24 травня
2013 року закінчено виконавче
провадження у зв'язку з фактичним
виконанням рішення суду.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з того, що дії
відповідача щодо закінчення
виконавчого провадження є
неправомірними та останній діяв не у
відповідності до Закону України «Про
виконавче провадження», оскільки не
встановив фактичного виконання
рішення суду.

Відмовляючи у задоволенні позову,
суд апеляційної інстанції виходив з
того, що відповідач діяв правомірно,
оскільки нормами Закону України «Про
виконавче провадження» не визначено
спосіб перевірки фактичного виконання
рішення суду.

Статтею 1 Закону України «Про
виконавче провадження» від 21 квітня
1999 року №606-XIV (далі - Закон №606-XIV)
визначено, що виконавче провадження як
завершальна стадія судового
провадження та примусове виконання
рішень інших органів (посадових осіб) є
сукупністю дій органів і посадових
осіб, визначених у цьому Законі, що
спрямовані на примусове виконання
рішень судів та інших органів
(посадових осіб), які провадяться на
підставах, в межах повноважень та у
спосіб, визначених цим Законом, іншими
нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до цього Закону
та інших законів, а також рішеннями, що
відповідно до цього Закону підлягають
примусовому виконанню.

Згідно зі статтею 11 даного Закону
державний виконавець здійснює заходи,
необхідні для своєчасного і в повному
обсязі виконання рішення, зазначеного
в документі на примусове виконання
рішення, у спосіб та в порядку,
встановленому виконавчим документом і
цим Законом.

Відповідно до пунктів 1, 3 частини
третьої статті 11 Закону №606-XIV
державний виконавець у процесі
здійснення виконавчого провадження
має право: проводити перевірку
виконання боржниками рішень, що
підлягають виконанню відповідно до
цього Закону; з метою захисту інтересів
стягувача одержувати безоплатно від
органів, установ, організацій,
посадових осіб, сторін та учасників
виконавчого провадження необхідні для
проведення виконавчих дій пояснення,
довідки та іншу інформацію, у тому
числі конфіденційну.

Частиною другою статті 25 даного
Закону державний виконавець протягом
трьох робочих днів з дня надходження до
нього виконавчого документа виносить
постанову про відкриття виконавчого
провадження.

Пунктом 8 частини першої статті 49
даного Закону №606-XIV виконавче
провадження підлягає закінченню у разі
фактичного виконання в повному обсязі
рішення згідно з виконавчим
документом.

Про закінчення виконавчого
провадження державний виконавець
виносить постанову з обов'язковим
мотивуванням підстав її винесення, яка
затверджується начальником відділу,
якому він безпосередньо
підпорядкований. Копія постанови у
триденний строк надсилається сторонам
і може бути оскаржена в десятиденний
строк у порядку, встановленому цим
Законом (частина третя статті 49 Закону
№606-XIV).

Частиною першою статті 75 даного
Закону передбачено, що після відкриття
виконавчого провадження за виконавчим
документом, що зобов'язує боржника
вчинити певні дії або утриматися від їх
вчинення, державний виконавець
перевіряє виконання рішення не пізніше
ніж на наступний день після закінчення
строку, встановленого частиною другою
статті 25 цього Закону для самостійного
виконання рішення.

Таким чином, перед винесенням
постанови про закінченням виконавчого
провадження державний виконавець має
перевірити фактичне виконання
боржником рішення суду відповідно до
виданого виконавчого листа.

Посилання на листи Управління про
виконання рішення суду в повному
обсязі не можуть бути визнані
належними доказами в розумінні статті
79 Кодексу адміністративного
судочинства України, оскільки не
підтверджують отримання позивачем
аркушу талонів на право безкоштовного
отримання проїзних квитків для проїзду
на території держав-учасниць СНД.

Враховуючи викладене, колегія
суддів приходить до висновку, що
відповідач не дотримався вимог
вказаних приписів при виконанні
постанови Саксаганського районного
суду м.Кривого Рогу від 19 вересня 2011
року, і, як наслідок, протиправно
закінчив виконавче провадження
постановою від 24 травня 2013 року, що
свідчить про її незаконність.

Отже, правильними є висновки суду
першої інстанції про задоволення
позову.

За таких обставин судом
апеляційної інстанції були
неправильно застосовані норми
матеріального права, що призвело до
невірного вирішення справи, у зв`язку з
чим його рішення підлягає скасуванню.

За правилами статті 226 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції скасовує
судове рішення суду апеляційної
інстанції та залишає в силі рішення
суду першої інстанції, яке ухвалено
відповідно до закону і скасоване або
змінене помилково.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 226, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

У Х В А Л И
В:

Касаційну скаргу ОСОБА_2
задовольнити.

Постанову Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 12 червня 2014 року скасувати,
постанову Саксаганського районного
суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської
області від 12 березня 2014 року залишити
в силі.

Ухвала набирає законної сили
через п'ять днів після направлення її
копії особам, які беруть участь у
справі та оскарженню не підлягає.

Головуючий
Ю.Й. Рецебуринський

Судді

Т.Ф. Весельська

М.Г. Кобилянський