Справа № 554/16257/14-а
Суддя: Микитенко В. М.
Дата ухвалення: 2014-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем
України

Дата документу 03.12.2014

Октябрський районний суд м. Полтави:

у складі головуючого судді -
Микитенка В.М.,

при секретарі -
Різник А.В.,

за участю позивача -
ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Полтава справу
за адміністративним позовом ОСОБА_1 до
ВДАІ Шевченківського РУ ГУМВС України
в м. Києві про визнання дій
протиправними, скасування постанови
серії АО1 №169675 від 02.10.2012 року за ч.1 ст.122
КУпАП та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

18.03.2013 року позивач ОСОБА_1 звернувся до
суду із адміністративним позовом до
ВДАІ Шевченківського РУ ГУМВС України
в м. Києві у якому просив визнати дії
співробітників ДАІ протиправними,
скасувати постанову серії АО1 №169675 від
02.10.2012 року про адміністративне
правопорушення за ч.1 ст.122 КУпАП,
зобов'язати відповідача припинити
провадження по справі за відсутністю
складу правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог
послався на те, що 02.10.2012 року він
рухався на автомобілі Грейт Волл д.н.
НОМЕР_1 по вул. Стеценка 1 в м. Києві зі
швидкістю близько 60 км/год у щільному
потоці транспорту. В обідній час його
було безпідставно зупинено
інспектором ВДАІ Шевченківського РУ
ГУМВС України в м. Києві Пікож Д.В. за
перевищення швидкості руху більш ніж
на 20 км/год в населеному пункті, тобто
за вчинення правопорушення,
передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, якого він
не вчиняв. В подальшому вказаний
працівник ДАІ надав йому для
ознайомлення протокол про
адміністративне правопорушення, не
роз'яснюючи при цьому його
процесуальних прав та обов'язків. Однак
після того які він почав писати
клопотання про відкладення розгляду
справи та надання доказів, працівник
ДАІ вирвав у нього із рук цей протокол
та поїхав звідти. На його неодноразові
дзвінки до гарячої лінії МВС України,
відповіді не отримав. Жодні докази
правопорушення йому пред'явлені не
були. Про винесену щодо нього постанову
дізнався від виконавчої служби лише на
початку березня 2013 року.

В судовому засіданні позивач підтримав
позовні вимоги та просив їх
задовольнити із викладених вище
підстав.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, хоча про дату і час слухання
справи був повідомлений належним
чином. Жодних заперечень та доказів
правомірності свого рішення суду не
надав.

Суд, заслухавши позивача ОСОБА_1, свідка
ОСОБА_3, дослідивши матеріали справи,
приходить до наступного.

Частиною 3 статті 62 Конституції України
визначено, що обвинувачення не може
ґрунтуватися на доказах, одержаних
незаконним шляхом, а також на
припущеннях, усі сумніви щодо
доведеності вини особи тлумачаться на
її користь.

Згідно з вимогами ст. 6 Конвенції про
захист прав та основоположних свобод
людини, кожен має право на справедливий
і публічний розгляд його справи
незалежним і безстороннім судом, який
встановить обґрунтованість будь-якого
висунутого проти нього обвинувачення.

Виходячи з положень ч.2 ст.71 КАС України:
«У адміністративних справах про
протиправність рішень дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову».

Частиною 6 зазначеної статті
передбачено, що якщо особа, яка бере
участь у справі, без поважних причин не
надасть докази на пропозицію суду для
підтвердження обставин, на які вона
посилається, суд вирішує справу на
основі наявних доказів.

Із оскаржуваної постанови серії АО1
№169675 від 02.10.2012 року убачається, що на
ОСОБА_1 накладено стягнення у виді
штрафу в сумі 340 грн., оскільки він
керував автомобілем Грейт Вол д.н.
НОМЕР_1 в м. Києві по вул. Стеценка 1,
рухався зі швидкістю 90 км/год,
перевищивши встановлену швидкість
руху на 30 км/год, чим порушив п.12.4 ПДР,
тобто вчинив правопорушення,
передбачене ч.1 ст.122 КУпАП (а.с.5).

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, при
розгляді справи про адміністративне
правопорушення орган (посадова особа)
зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено
адміністративне правопорушення, чи
винна дана особа в його вчиненні, чи
підлягає вона адміністративній
відповідальності, чи є обставини, що
пом'якшують чи обтяжують
відповідальність, а також з'ясувати
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Вказані
обставини, відповідно ст.33 КУпАП мають
враховуватись і при накладенні
адміністративних стягнень.

За встановлених обставин справи,
відповідачем не надано суду відомостей
щодо виконання ним указаних вимог
чинного законодавства, а також
будь-яких доказів правомірності
винесеної відносно ОСОБА_1 постанови
про накладення адміністративного
стягнення, в тому числі протоколу про
адміністративне правопорушення,
відеозапису, свідчень очевидців,
показань приладу Візир, у зв'язку з чим
вона підлягає скасуванню, а дії
працівників міліції визнанню
протиправними.

Водночас, позовні вимоги про
зобов'язання відповідача закрити
провадження у даній справі задоволенню
не підлягають, оскільки суд не вправі
зобов'язати суб'єкта владних
повноважень прийняти таке
процесуальне рішення, яке відноситься
виключно до його компетенції.

Строки звернення позивача до суду
підлягають поновленню, оскільки він
дізнався про порушення своїх прав лише
у березні 2013 року.

Керуючись ст. 6-14, 71, 159-163, 167, 171-2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити строки звернення ОСОБА_1 до
суду.

Адміністративний позов ОСОБА_1 -
задовольнити частково.

Визнати протиправними дії інспектора
ВДАІ Шевченківського РУ ГУМВС України
в м. Києві Пікож Дмитра Вікторовича
щодо притягнення ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності
02.10.2012 року.

Постанову серії АО1 №169675 від 02.10.2012 року
за ч.1 ст.122 КУпАП відносно ОСОБА_1 -
скасувати.

У іншій частині вимог - відмовити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складений
03.12.2014 року.

СуддяВ.М. Микитенко