Справа № 401/10302/12
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2014-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

"07" жовтня 2014 р. справа №
401/10302/12(2а/401/558/12)

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Панченко
О.М. (доповідач),

суддів: Чередниченко
В.Є., Коршуна А.О.,

при секретарі судового засідання
Яковенко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
апеляційною скаргою Управління
Пенсійного фонду України в
Амур-Нижньодніпровському районі м.
Дніпропетровська

на постанову Амур-Нижньодніпровського
районного суду м. Дніпропетровська від
05.09.2013 р. у справі № 401/10302/12 (2а/401/558/12)

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України
в Амур-Нижньодніпровському районі
м. Дніпропетровська

про визнання протиправними дій, -

встановив:

27.09.2012 року позивач звернувся до
Амур-Нижньодніпровського районного
суду м. Дніпропетровська з
адміністративним позовом, в якому
просив:

- визнати протиправними дії
відповідача щодо не врахування при
обрахунку розміру пенсії державного
службовця позивачеві 10 відсотків
винагороди за вислугу років та
середньомісячної суми матеріальної
допомоги на оздоровлення і
соціально-побутові питання і
індексація заробітної плати;

- зобов'язати відповідача здійснити
позивачеві перерахунок та виплату
пенсії державного службовця починаючи
з 06.03.2012 року з урахуванням винагороди
за вислугу років у розмірі 35 відсотків
посадового окладу з надбавкою за
спеціальне звання та середньомісячної
суми матеріальної допомоги на
оздоровлення і соціально-побутові
питання, індексації заробітної плати.

Постановою Амур-Нижньодніпровського
районного суду м. Дніпропетровська
адміністративний позов задоволено в
повному обсязі.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, відповідач подав
апеляційну скаргу, посилаючись на
порушення судом норм матеріального і
процесуального права.

Просить скасувати ухвалу суду та
ухвалити нове рішення про відмову
позивачеві в задоволенні позовних
вимог в повному обсязі.

В судове засідання представники
сторін, повідомлені належним чином про
день та час судового розгляду без
поважних причин не з'явилися, в зв'язку
з чим справа розглядається в їх
відсутності.

Дослідивши докази, наявні в матеріалах
справи, перевіривши в межах доводів
апеляційної скарги дотримання судом
першої інстанції норм матеріального
права, суд дійшов висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
знайшло своє підтвердження під час
розгляду апеляційної скарги, що 06.03.2012
року позивач вийшов на пенсію
державного службовця, з посади
заступника начальника відділу
податкового супроводження банківських
та небанківських фінансово-кредитних
установ Спеціалізованої державної
податкової інспекції по роботі з
великими платниками податків у м.
Дніпропетровську. Для призначення
пенсії позивачем до відповідача були
подані довідки №8168/10/08-08-37 від 02.03.2012
року та №9060/10/08-08-37 від 02.03.2012 року про
складові заробітної плати за останні 60
календарних місяців роботи підряд
перед зверненням за пенсією з
урахуванням «Інших виплат», до яких
увійшли індексація заробітної плати,
допомога на оздоровлення до щорічної
відпустки та вирішення
соціально-побутових питань, з яких
справлялися страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Зі змісту ст. 37 Закону України «Про
державну службу» №3723-ХІІ від 16.12.1993
року вбачається, що пенсія державним
службовцям призначається в розмірі 80
відсотків від сум їх заробітної плати,
на які нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування.

Згідно з ч. 2 ст. 33 Закону України «Про
державну службу» №3723-ХІІ від 16.12.1993
року заробітна плата державних
службовців складається з посадових
окладів, премій, доплати за ранги,
надбавки за вислугу років на державній
службі та інших надбавок.

Статтею 2 Закону України «Про оплату
праці» № 108/95-ВР від 24.03.1995 року
визначено структуру заробітної плати,
до якої входить: основна та додаткова
заробітна плата, а також заохочувальні
та компенсаційні виплати.

Відповідно до ч. 1 ст. 66 Закону України
«Про пенсійне забезпечення №1788-ХІІ від
05.11.1991 року до заробітку для обчислення
пенсії включаються всі види оплати
праці (виплат, доходу), на які
відповідно до Закону України «Про збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування» нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, в межах максимальної
величини фактичних витрат на оплату
праці найманих працівників,
оподаткованого доходу (прибутку),
сукупного оподаткованого доходу
(граничної суми заробітної плати
(доходу), з яких справляються страхові
внески (збори) до соціальних фондів, що
діяла на день одержання зазначеного
заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» №1058-IV від 09.07.2003 року
визначає виплати (доходи), що
враховуються в заробітну плату (дохід)
застрахованої особи для обчислення
пенсії. Так, зокрема до такого доходу
(заробітної плати) враховуються: суми
виплат, отримуваних застрахованою
особою після набрання чинності цим
Законом, з яких згідно з цим Законом
були фактично нараховані (обчислені) та
сплачені страхові внески; суми виплат,
отримуваних застрахованою особою до
набрання чинності цим Законом, у межах
сум, на які відповідно до
законодавства, що діяло раніше,
нараховувалися внески на державне
соціальне страхування або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, що
індексація заробітної плати, допомога
на оздоровлення до щорічної відпустки
та вирішення соціально-побутових
питань входять до складу інших
компенсаційних витрат.

За таких обставин, колегія суддів
доходить висновку, що суд першої
інстанції об'єктивно, повно, всебічно
дослідив обставини, які мають суттєве
значення для вирішення справи, та
постановив судове рішення без
порушення норм матеріального і
процесуального права, доводи
апеляційної скарги суперечать
матеріалами справи, та не спростовують
висновків суду першої інстанції, а
тому ухвалу слід залишити без змін, а
апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 200, 206 Кодексу
адміністративного судочинства
України, апеляційний суд, -

ухвалив:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Амур-Нижньодніпровському районі м.
Дніпропетровська залишити без
задоволення.

Постанову Амур-Нижньодніпровського
районного суду м. Дніпропетровська від
05.09.2013 р. у справі № 401/10302/12 (2а/401/558/12)
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення
та може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України в
порядку та строки, визначені ст. 212
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя:
О.М. Панченко

Суддя:
В.Є. Чередниченко

Суддя:
А.О. Коршун