Справа № 2а-2394/12/1470
Суддя: Коваль М.П.
Дата ухвалення: 2014-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2014 р.м.ОдесаСправа №
2а-2394/12/1470

Категорія: 8.3.5 Головуючий в 1 інстанції:
Мельник О.М. Колегія суддів
Одеського апеляційного
адміністративного суду у складі:

головуючого судді
- Коваля М.П.,

суддів
- Потапчука В.О.,

- Семенюка Г.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Одесі апеляційну
скаргу Головного управління
Міндоходів у Миколаївській області на
постанову Миколаївського окружного
адміністративного суду від 14 серпня 2012
року по справі за адміністративним
позовом Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_3 до Головного управління
Міндоходів у Миколаївській області про
визнання протиправними та скасування
рішень,-

В С Т А Н О В И Л А:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 (далі
- позивач, або ФОП ОСОБА_3.) звернулась із
адміністративним позовом до
Регіонального управління Департаменту
контролю за виробництвом та обігом
спирту, алкогольних напоїв і тютюнових
виробів Державної податкової служби у
Миколаївській області (правонаступник
- Головне управління Міндоходів у
Миколаївській області) (далі -
відповідач, або РУДСАТ ДПС у
Миколаївській області), в якому позивач
просив суд визнати протиправними та
скасувати рішення № 141171 від 30.03.2012 року
про застосування фінансових санкцій у
розмірі 6800 грн. та рішення від 30.03.2012
року про анулювання ліцензії серії
НОМЕР_1

Постановою Миколаївського окружного
адміністративного суду від 14 серпня 2012
року вказані вимоги задоволені в
повному обсязі.

Не погоджуючись із зазначеним судовим
рішенням суду першої інстанції
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати постанову суду
першої інстанції та ухвалити нове
рішення про задоволення
адміністративного позову в повному
обсязі, наголошуючи, зокрема, на
невідповідність висновків суду
обставинам справи.

В судове засідання позивач не прибув,
про дату, час та місце апеляційного
розгляду справи був повідомлений
належним чином та своєчасно, що
підтверджується наявним в матеріалах
справи повідомленням про вручення
повістки про виклик до суду.

Представник відповідача в судове
засідання, також, не прибув, про дату,
час та місце апеляційного розгляду
справи був повідомлений належним чином
та своєчасно, що підтверджується
наявним в матеріалах справи
повідомленням про вручення повістки
про виклик до суду.

Згідно вимог ч. 4 ст. 196 КАС України
неприбуття у судове засідання сторін
або інших осіб, які беруть участь у
справі, належним чином повідомлених
про дату, час і місце апеляційного
розгляду, не перешкоджає судовому
розгляду справи.

Крім того, відповідно до приписів п. 2 ч.
1 ст. 197 КАС України, суд апеляційної
інстанції може розглянути справу в
порядку письмового провадження за
наявними у справі матеріалами, якщо
справу може бути вирішено на основі
наявних у ній доказів, у разі
неприбуття жодної з осіб, які беруть
участь у справі, у судове засідання,
хоча вони були належним чином
повідомлені про дату, час і місце
судового засідання.

Колегія суддів, з огляду на зазначене, а
також враховуючи те, що в матеріалах
справи достатньо доказів для вирішення
справи, - дійшла висновку про
можливість розгляду справи в порядку
письмового провадження.

Розглянувши матеріали справи,
проаналізувавши доводи апеляційної
скарги, перевіривши законність і
обґрунтованість судового рішення в
межах позовних вимог і доводів
апеляційної скарги, судова колегія
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції
та підтверджено під час апеляційного
розгляду, рішенням відповідача № 141171
від 30.03.2012 року застосовано до позивача
фінансові санкції у вигляді штрафу у
розмірі 6800 грн. та згідно рішення №
14/12-16 від 30.03.2012 року відповідачем
вирішено анулювати ліцензію Серії
НОМЕР_1 терміном дії з 01.10.2011 року по
01.10.2012 року, яка видана ФОП ОСОБА_3 на
провадження господарської роздрібної
торгівлі тютюновими виробами, про що
оформлено розпорядження відповідача №
217/32-219 від 30.03.2012 року.

Підставою для прийняття оскаржуваних
рішень стало порушення позивачем вимог
ст. 15-3 Закону України «Про державне
регулювання виробництва і обігу спирту
етилового, коньячного і плодового,
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів» № 481/95-ВР від
19.12.1995 року, що виразилось в продажі
17.02.2012 року близько о 15:00 годині
продавцем магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1» ПП
ОСОБА_4, розташованого за адресою: с.
Ліски, Баштанського району, ОСОБА_2
пачки цигарок «Дельта» за 5 грн.
неповнолітньому ОСОБА_5

Як вбачається з оскаржуваного рішення
та матеріалів справи, зазначене
порушення зафіксовано матеріалами,
складеними під час перевірки ВКМСД
Баштанського РВ УВМС України у
Миколаївській області від 17.02.2012 року,
зокрема, протоколом про
адміністративне правопорушення МИ
№ від
17.02.2012 року, складеним відносно
продавця магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1»
ОСОБА_2, відібраними поясненнями
неповнолітнього (на час продажу
тютюнового виробу) ОСОБА_5 та продавця
магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1» ОСОБА_2

Крім того, зазначені матеріали
направлено Виконавчому комітету
Піськівської сільської ради для
вирішення питання про притягнення до
адміністративної відповідальності
ОСОБА_2, за результатом розгляду яких
адміністративною комісією при
Виконавчому комітеті Піськівської
сільської ради справу у відношенні
ОСОБА_2 закрито в зв'язку з відсутньою
діяльністю в складі правопорушення,
передбаченого ст. 156-2 КУпАП, про
що винесено постанову № 1 від 06.04.2012
року.

Вирішуючи спірне питання та
задовольняючи заявлені вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
відповідачем не доведено виявлене під
час перевірки порушення, посилаючись
на неправомірні дії працівників
міліції під час її проведення.

Колегія суддів не погоджується з
такими висновками суду першої
інстанції з огляду на викладене.

Відповідно до ст. 15-3 Закону України
«Про державне регулювання виробництва
і обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів» № 481/95-ВР від 19.12.1995
року особам, які не досягли 18 років,
забороняється продаж пива (крім
безалкогольного), алкогольних,
слабоалкогольних напоїв, вин столових
та тютюнових виробів.

У разі виникнення у продавця сумніву
щодо досягнення покупцем 18-річного
віку, зазначений продавець
зобов'язаний отримати у покупця, який
купує пиво (крім безалкогольного),
алкогольні напої, слабоалкогольні
напої, вина столові або тютюнові
вироби, паспорт або інші документи, які
підтверджують вік такого покупця.

Відповідальність за порушення цих
вимог передбачена ст. 17 зазначеного
Закону, а саме шляхом застосування до
суб'єкта господарювання фінансових
санкцій у вигляді штрафу у розмірі 6800
грн.

Крім того, положеннями ст. 15 Закону
України «Про державне регулювання
виробництва і обігу спирту етилового,
коньячного і плодового, алкогольних
напоїв та тютюнових виробів» № 481/95-ВР
від 19.12.1995 року визначено, що ліцензія
на право роздрібної торгівлі
алкогольними та/або тютюновими
виробами анулюється шляхом прийняття
органом, який видав ліцензію,
відповідного письмового розпорядження
на підставі, зокрема, порушення вимог
статті 15-3 цього Закону щодо продажу
тютюнових виробів особам, які не
досягли 18 років.

Також, слід зазначити, що відповідно до
п. п. 5, 6 Порядку застосування
фінансових санкцій, передбачених
статтею 17 Закону України «Про державне
регулювання виробництва і обігу спирту
етилового, коньячного і плодового,
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів», затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 02.06.2003
року № 790, підставою для прийняття
рішення про застосування фінансових
санкцій є, зокрема, матеріали
правоохоронних органів щодо
недотримання суб'єктами
підприємницької діяльності вимог
законодавчих та інших
нормативно-правових актів про
виробництво та обіг спирту,
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів.

Таким чином, отримавши матеріали
правоохоронних органів щодо
недотримання суб'єктом
підприємницької діяльності вимог
законодавства про обіг тютюнових
виробів, колегія суддів вважає, що у
відповідача не було підстав не
прийняти їх до уваги, та як наслідок -
для не винесення відповідного рішення,
а тому висновок суду першої інстанції
про неправомірність оскаржуваних
рішень з підстав неправомірних дій
працівників міліції під час її
проведення є необґрунтованим та не
знаходить свого підтвердження,
оскільки у суду відсутні відомості про
оскарження позивачем цих дій в
судовому порядку.

Крім того, колегія суддів вважає, що в
матеріалах справи достатньо доказів, з
яких вбачається продаж тютюнового
виробу неповнолітній особі, зокрема,
такий факт не заперечується ані
позивачем в позові, ані продавцем
магазину та неповнолітньою особою у
відібраних під час перевірки
поясненнях.

Колегія суддів не приймає до уваги
доводи позивача про неправомірність
оскаржуваних рішень лише з підстав не
виникнення у продавця сумніву щодо
віку покупця, оскільки чинним
законодавством прямо передбачено
заборону продажу тютюнових виробів
неповнолітнім особам, яку, як
підтверджено матеріалами справи,
дотримано не було.

Частиною 4 статті 15-3 Закону України
«Про державне регулювання виробництва
і обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів» № 481/95-ВР від 19.12.1995
року продавця наділено правом отримати
у покупця, який купує пиво (крім
безалкогольного), алкогольні,
слабоалкогольні напої, вина столові
або тютюнові вироби, документи, які
підтверджують вік такого покупця, а
отже, ця вимога має спонукати суб'єкта
господарювання дотримуватися
відповідного рівня обачності, який би
унеможливлював порушення чітко
визначеної заборони продавати
неповнолітній особі зазначену
продукцію.

Відсутність у продавця сумніву щодо
віку покупця та продаж у зв'язку з цим
забороненого товару неповнолітній
особі не може бути підставою
звільнення суб'єкта господарювання від
відповідальності.

Така ж правова позиція висловлена
Верховним Судом України в постанові
від 26 березня 2013 року справа № 21-48а13 за
наслідками розгляду за винятковими
обставинами у зв'язку з наявністю
підстави, встановленої п. 1 ч. 1 ст. 237 КАС
України.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
дійшов помилкового висновку щодо
протиправності оскаржуваних рішень
відповідача.

За таких обставин, оскільки судом
першої інстанції при розгляді справи
порушено норми матеріального права, не
повно з'ясовано обставини, що мають
значення для справи та висновки суду
першої інстанції не відповідають
обставинам справи, що в свою чергу
призвело до неправильного вирішення
справи, колегія суддів вважає, що
судове рішення, відповідно до вимог ч. 1
ст. 202 КАС України, підлягає скасуванню
з прийняттям по справі нової постанови
про відмову у задоволенні заявлених
вимог.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 202, 205, 207, 254 КАС
України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного
управління Міндоходів у Миколаївській
області на постанову Миколаївського
окружного адміністративного суду від 14
серпня 2012 року - задовольнити.

Постанову Миколаївського окружного
адміністративного суду від 14 серпня
2012 року по справі за
адміністративним позовом Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3 до Головного
управління Міндоходів у Миколаївській
області про визнання протиправними та
скасування рішень - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою
адміністративний позов Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3 до Головного
управління Міндоходів у Миколаївській
області про визнання протиправними та
скасування рішень - залишити без
задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили через 5 днів після
направлення її копії особам, які беруть
участь у справі та може бути оскаржена
в касаційному порядку протягом 20 днів
після набрання законної сили
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя:
/М.П. Коваль/

Суддя:
/В.О. Потапчук/

Суддя:
/Г.В. Семенюк/