Справа № 9101/26394/2011
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2011-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" вересня 2011 р. справа № 2а-2959/10

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого
судді: Сафронової
С.В.

суддів:
Поплавського В.Ю. Чепурнова Д.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
м.Павлограді на постанову
Павлоградського міськрайонного суду
від 23 грудня 2010 року

у адміністративній справі № 2а-1347/11 за
позовом ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України в
м.Павлограді про перерахунок пенсії
працюючому пенсіонеру, -

Встановила :

Постановою Павлоградського
міськрайонного суду від 23 грудня 2010
року частково задоволено позов ОСОБА_1,
визнано незаконними дії відповідача по
справі щодо перерахування у 2010 році
пенсії із застосуванням показника
середньої заробітної плати
працівників у середньому на одну
застраховану особу в цілому по Україні,
яка враховується для обчислення
пенсії, за 2007 рік, та зобов’язано
управління Пенсійного фонду України в
м.Павлограді здійснити перерахунок
пенсії позивачу, починаючи з 06.05.2010 р. із
застосуванням показника середньої
заробітної плати працівників у
середньому на одну застраховану особу
в цілому по Україні, яка враховується
для обчислення пенсії, за 2009 рік.

Зазначена постанова суду оскаржена в
апеляційному порядку відповідачем по
справі з підстав порушення норм
матеріального права та неповного
з'ясування обставин справи, у зв’язку з
чим просить її скасувати та за
наслідками апеляційного розгляду
прийняти нову постанову, якою в
задоволенні позову відмовити.

Дослідивши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги,
перевіривши правову оцінку обставин у
справі та повноту їх встановлення,
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, судова колегія
дійшла висновку про наявність підстав
для задоволення апеляційної скарги
позивача, та про скасування постанови
суду першої інстанції, з прийняттям
нової постанови по справі, виходячи з
нижченаведеного.

Судом першої інстанції вірно
встановлено та підтверджено
матеріалами справи, що позивач
знаходиться на пенсійному обліку у
відповідача та з 18.11.2003 року отримує
пенсію за віком на пільгових умовах за
Списком № 1. Продовжуючи працювати
після призначення пенсії, позивач
12.01.2010 року звертався із заявою до
відповідача про проведення
перерахунку пенсії на підставі ст.ст. 40,
42 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» із застосуванням
показника середньої заробітної плати в
середньому на одну застраховану особу
в цілому по Україні, з якої сплачено
страхові внески за календарний рік, що
передує року перерахунку пенсії.

Такий перерахунок пенсії позивача, як
встановлено матеріалами справи,
відповідач провів із застосуванням
цього показника за 2007 рік.

Суд першої інстанції задовольняючи
позовні вимоги виходив із того, що
відповідачем безпідставно відмовлено
в проведенні перерахунку пенсії
позивачу виходячи із розміру середньої
заробітної плати працівників в
середньому на одну застраховану особу
в цілому по Україні, з якої сплачено
страхові внески та яка відповідно до
Закону враховується для обчислення
пенсії, за календарний рік, що передує
року перерахунку пенсії.

Однак, суд апеляційної інстанції з
такими висновками суду першої
інстанції не може погодитися, оскільки
частиною четвертою статті 42 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»(в
редакції чинній на час виникнення
спірних правовідносин) (далі - Закон №
1058-IV) встановлено, що в разі якщо
застрахована особа після призначення
пенсії продовжувала працювати,
провадиться перерахунок пенсії з
урахуванням страхового стажу після
призначення пенсії. Кожний наступний
перерахунок пенсії провадиться не
раніш як через два роки після
попереднього перерахунку з
урахуванням страхового стажу після
призначення пенсії. Перерахунок пенсії
здійснюється із заробітної плати
(доходу), з якої була обчислена пенсія,
або за періоди страхового стажу,
зазначені в частині першій статті 40
цього Закону.

Аналіз наведеної норми дає підстави
вважати, що показник заробітної плати
для перерахунку пенсії визначається за
двома можливими методами за вибором
пенсіонера. За першим методом
розрахунок пенсії здійснюється із тієї
заробітної плати (доходу), з якої була
обчислена пенсія, а при застосуванні
другого методу змінюються лише ті
показники розрахунку заробітної плати,
на які здійснюється посилання в цій
нормі (за періоди страхового стажу,
зазначені в частині першій статті 40
цього Закону).

За змістом частини першої статті 40
Закону № 1058-IV для обчислення пенсії
враховується заробітна плата (дохід) за
будь-які 60 календарних місяців
страхового стажу підряд до 1 липня 2000
року, незалежно від перерв, та за весь
період страхового стажу починаючи з 1
липня 2000 року. Слова «за весь період
страхового стажу починаючи з 1 липня 2000
року»означають, що враховується вся
заробітна плата, у тому числі і та, яку
отримував пенсіонер після призначення
пенсії. Заробітна плата для обчислення
пенсії в обох випадках розраховується
за формулою, наведеною в частині другій
статті 40 Закону № 1058-IV: Зп = Зс х (Ск : К),
де: Зп - заробітна плата (дохід)
застрахованої особи для обчислення
пенсії, у гривнях; Зс - середня
заробітна плата працівників, зайнятих
у галузях економіки України, за
календарний рік, що передує року
звернення за призначенням пенсії; Ск -
сума коефіцієнтів заробітної плати
(доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 +
... + КзN); К - кількість місяців
страхового стажу, за які розраховано
коефіцієнти заробітної плати (доходу)
застрахованої особи.

На підставі наведеного можна дійти
висновку, що заробітна плата, яку
отримував пенсіонер, продовжуючи
працювати після призначення йому
пенсії, має значення для визначення
додаткових коефіцієнтів заробітної
плати за кожний відпрацьований місяць
після призначення пенсії.

Таким чином, у наведеній формулі
обчислення заробітної плати Зп = Зс х
(Ск : К) змінними показниками є (Ск : К).

Зі змісту частини четвертої статті 42
Закону № 1058-IV вбачається, що при
обчисленні заробітної плати для
перерахунку пенсії можуть бути змінені
показники заробітної плати за періоди
страхового стажу після призначення
пенсії, але не визначено, за який
календарний рік береться середня
заробітна плата працівників, зайнятих
у галузях економіки України.

Виходячи з буквального тлумачення
частини другої статті 40 Закону № 1058-IV
цей показник повинен бути незмінним,
тобто таким, яким він був на час
призначення пенсії.

Зважаючи на те, що пенсіонер має право
обрати метод обчислення заробітної
плати для перерахунку пенсії, в тому
числі і з урахуванням заробітної плати,
яку він отримував до моменту
перерахунку пенсії, але не має права
вимагати застосування показника
середньої заробітної плати
працівників, зайнятих у галузях
економіки України, за календарний рік,
що передує року звернення за
перерахунком пенсії, судовая колегія
доходить висновку про відсутність
підстав для задоволення вимог позивача
у цій справі.

Узагальнюючи викладене, судова колегія
приходить до переконання, що постанова
суду першої інстанції прийнята з
неповним з'ясуванням обставин, що мають
значення для справи та з порушенням
норм матеріального права, що у
відповідності до ст. 202 КАС України є
підставою для скасування постанови
суду першої інстанції та прийняття
нової постанови про відмову в
задоволенні позову.

Керуючись п.3 ч.1 ст.198, пп.1-4 ст. 202, ст.205,
ст.207 КАС України, судова колегія, -

П о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
м.Павлограді –задовольнити

Постанову Павлоградського
міськрайонного суду від 23 грудня 2010
року –скасувати

У задоволені позову ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
м.Павлограді - відмовити

Постанова Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
набирає законної сили з дня
постановлення та може бути оскаржена в
порядку і строки, визначені ст.212 КАС
України

Головуючий:
С
.В. Сафронова

Суддя:

В.Ю. Поплавський

Суддя:

Д.В. Чепурнов