Справа № 32887/10
Суддя: Суховаров А.В.
Дата ухвалення: 2011-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" вересня 2011 р.справа № 2а-1247/10

Колегія суддів Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду у
складі: головуючого судді:
Суховарова А.В.

суддів: Лукманової О.М.
Божко Л.А.

при секретарі судового засідання:
Рябоченко Д.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Дніпропетровську
апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Орджонікідзевському районі
м.Запоріжжя на постанову
Орджонікідзевського районного суду
м.Запоріжжя від 12.10.2010 у справі за
позовом ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України в
Орджонікідзевському районі
м.Запоріжжя про перерахунок пенсії

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 04.10.2010 звернувся до
Орджонікідзевського районного суду
м.Запоріжжя з позовом до Управління
Пенсійного фонду України в
Орджонікідзевському районі
м.Запоріжжя, в якому вказує що він є
інвалідом 2 групи і особою, яка
постраждала внаслідок Чорнобильської
катастрофи 1 категорії. Просить
зобов'язати виплачувати з вересня 2007
року основну пенсію в розмірі не нижче 8
мінімальних пенсій за віком та
додаткову пенсію в розмірі 75 процентів
мінімальної пенсії за віком відповідно
до статей 50, 54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Постановою Орджонікідзевського
районного суду м.Запоріжжя від 12.10.2010
позов задоволений частково.
Зобов'язано Управління Пенсійного
фонду виплачувати позивачу основну
пенсію в розмірі 8 мінімальних пенсій
за віком та додаткову пенсію в розмірі
75 процентів мінімальної пенсії за
віком починаючи з 04.04.2010. Суд визнав
неповажною причину пропуску
шестимісячного строку звернення з
адміністративним позовом.

В апеляційній скарзі Управління
Пенсійного фонду просить постанову
суду скасувати. Зазначає що пенсія
виплачується відповідно до постанов
Кабінету Міністрів України та бюджетом
не передбачена виплата в іншому
розмірі.

Перевіривши законність і
обгрунтованість постанови суду,
дослідивши матеріали справи, колегія
суддів вважає що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню.

Згідно наданих сторонами доказів,
ОСОБА_1 є постраждалим внаслідок
Чорнобильської катастрофи 1 категорії.
Йому з 02.06.2003 безстроково встановлена 2
група інвалідності, яка пов'язана з
ліквідацією аварії на ЧАЕС. Позивач
перебуває на обліку Управління
Пенсійного фонду України в
Орджонікідзевському районі
м.Запоріжжя та з 17.06.2003 отримує пенсію
по інвалідності внаслідок аварії на
Чорнобильській АЕС.

Відповідно до статті 49 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»(далі
Закон), пенсії особам, віднесеним до
категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у
вигляді державної пенсії та додаткової
пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка
призначається після виникнення права
на державну пенсію.

Відповідно до статті 50 Закону в
редакції від 06.06.1996, інвалідам 2 групи,
віднесеним до категорії 1,
призначається щомісячна додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, в
розмірі 50 процентів мінімальної пенсії
за віком.

Відповідно до частини 4 статті 54 цього ж
Закону в редакції від 06.06.1996, розмір
пенсії для інвалідів 3 групи щодо яких
встановлений зв'язок з Чорнобильською
катастрофою не може бути нижчим 6
мінімальних пенсій за віком.

Дані норми відновлені Рішенням
Конституційного Суду України №10рп/2008
від 22.05.2008.

Виходячи з загальних засад
пріоритетності законів над
підзаконними актами, суд першої
інстанції правильно керувався
положеннями статей 50, 54 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»в редакції
від 06.06.1996. Управління Пенсійного фонду
помилково посилається на постанови
Кабінету Міністрів України при
наявності спеціального закону. На
сьогоднішній день зміни до статей 50, 54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи»не вносились.

Відповідно до частини 4 статті 9 КАС
України, в разі невідповідності
нормативно-правового акту Конституції
України, закону України, міжнародному
договору, згода на обов'язковість якого
надана Верховної Радою України, або
іншому правовому акту, суд застосовує
правовий акт, що має вищу юридичну силу.

Доводи Управління Пенсійного фонду про
відсутність бюджетних коштів є
безпідставними. Європейський Суд з
прав людини у справі «Кечко проти
України» зазначив, що органи державної
влади не можуть посилатись на
відсутність коштів як на причину
невиконання своїх зобов'язань.
Відповідно до статті 32 Європейської
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод 1950 року,
юрисдикція Європейського Суду з прав
людини поширюється на всі питання
тлумачення і застосування Конвенції та
протоколів до неї. Відповідно до пункту
1 Закону України «Про ратифікацію
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод 1950 року, першого
протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до
Конвенції», Україна повністю визнає на
своїй території юрисдикцію
Європейського Суду з прав людини в усіх
питаннях, що стосуються тлумачення і
застосування Конвенції. Відповідно до
статті 17 Закону України «Про виконання
рішень та застосування практики
Європейського Суду з прав людини», суди
застосовують при розгляді справ
Конвенцію та практику Суду як джерело
права.

Перерахунок пенсії має бути здійснений
виходячи з розміру мінімальної пенсії
за віком, який дорівнює прожитковому
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, відповідно до частини 1
статті 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», оскільки відсутній інший
закон, який би визначав мінімальний
розмір пенсії за віком.

В частині застосування статей 99, 100 КАС
України, постанова позивачем не
оскаржена.

Відповідно до частини 1 статті 41
КАС України, фіксування судового
засідання не проводилось.

Керуючись пунктом 1 статті 198, статтями
200, 205, 206 КАС України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Орджонікідзевському районі
м.Запоріжжя залишити без задоволення, а
постанову Орджонікідзевського
районного суду м.Запоріжжя від 12.10.2010
-без змін.

Ухвала може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України
протягом 20 днів

Головуючий:
А.В. Суховаров

Суддя:
О.М. Лукманова

Суддя:
Л.А. Божко