Справа № 2а-5228/12/2670
Суддя: Лосєв А.М.
Дата ухвалення: 2014-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"05" листопада 2014 р. м.
Київ К/9991/60990/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі: Лосєва А.М. Бившева Л.І.
Шипуліної Т.М. розглянувши у порядку
письмового провадження

касаційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Престиж-Інвест Груп»

на постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від
10.07.2012

та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 12.09.2012

у справі № 2а-5228/12/2670

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Престиж-Інвест
Груп»

до Державної податкової
інспекції у Голосіївському районі м.
Києва Державної податкової служби
України

про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И Л А:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Престиж-Інвест
Груп» звернулось до Окружного
адміністративного суду м.Києва з
адміністративним позовом до Державної
податкової інспекції у Голосіївському
районі м. Києва Державної податкової
служби України, у якому поставлене
питання про визнання нечинним
податкового повідомлення-рішення №
від 14.11.2011.

Постановою Окружного
адміністративного суду від 10.07.2012,
залишеною без змін ухвалою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 12.09.2012, в задоволенні позову
відмовлено.

Не погодившись з рішенням судів першої
та апеляційної інстанцій, ТОВ
«Престиж-Інвест Груп» звернулось із
касаційною скаргою до Вищого
адміністративного суду України, в якій
просить скасувати рішення судів першої
та апеляційної інстанцій, як такі, що
ухвалені з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
та ухвалити нове рішення, яким позов
задовольнити повністю.

В письмових запереченнях на касаційну
скаргу відповідач зазначає, що рішення
судів першої та апеляційної інстанцій
постановлені з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
правову оцінку обставинам справи
судами надано правильно, а доводи
касаційної скарги є необґрунтованими.
Отже, відповідач просить залишити
касаційну скаргу без задоволення, а
оскаржувані судові рішення без змін.

У зв'язку з неприбуттям у судове
засідання жодної з осіб, які беруть
участь у справі, що були належним чином
повідомлені про дату, час і місце
судового засідання, колегія суддів
Вищого адміністративного суду України,
на підставі частини першою статті 222
Кодексу адміністративного судочинства
України, вирішила розглядати справу у
порядку письмового провадження.

Відповідно до частини першої статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
перевіряє правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, правової оцінки обставин у
справі і не може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
представників сторін, перевіривши
матеріали справи та обговоривши
доводи, наведені у скарзі, колегія
суддів дійшла висновку, що касаційна
скарга підлягає задоволенню з таких
підстав.

Як встановлено судами попередніх
інстанції, представниками податкового
органу проведено камеральну перевірку
податкової звітності з податку на
прибуток ТОВ «Престиж Інвест Груп» за
ІІ-й квартал 2011 року, за результатом
якої 27.10.2011складено акт № 3624/15-127/34601804
(надалі акт).

Перевіркою встановлено завищення
позивачем від'ємного значення об'єкта
оподаткування податком на прибуток
внаслідок порушення порядку
заповнення податкової звітності з
податку на прибуток за II квартал 2011
року, неправомірно визначено р.06.6
декларації, що призвело до завищення
від'ємного значення об'єкта
оподаткування, чим порушено п. 3
Підрозділу 4 Розділу XX Перехідних
положень Податкового кодексу України.

На підставі висновків акта
відповідачем прийнято податкове
повідомлення-рішення від 14.11.2011 №
, яким зменшено суму від'ємного
значення об'єкта оподаткування
податком на прибуток в сумі 3 873 598,00 грн.

Відмовляючи в задоволенні позову суди
попередніх інстанцій виходили з того,
що дослівне тлумачення положень
Податкового кодексу України дає
підстави вважати, що до складу другого
кварталу 2011 року включається виключно
від'ємне значення об'єкту
оподаткування, отримане суб'єктами
господарювання за результатами
здійсненої господарської діяльності
за І квартал 2011 року без врахування
від'ємного значення, що увійшло до
складу І кварталу 2011 року за наслідками
діяльності 2010 року.

У зв'язку з цим, суди вирішили, що із
набранням 01.04.2011 чинності розділом III
Податкового кодексу України та
відсутністю у ньому посилання на
врахування у другому кварталі 2011 року
від'ємного значення об'єкта
оподаткування, окрім того, що виник за
результатами діяльності у першому
кварталі 2011 року, від'ємне значення
об'єкта оподаткування 2010 року, що
увійшло до першого кварталу 2011 року
відповідно до пункту 22.4 статті 22 Закону
України «Про оподаткування прибутку
підприємств» до складу від'ємного
значення другого кварталу 2011 року не
включається.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України не
погоджується з такими висновками судів
попередніх інстанції з огляду на
наступне.

Так, пунктом 3 Підрозділу 4 Розділу ХХ
«Перехідні положення» Податкового
кодексу України визначено особливості
застосування у 2011 році пункту 150.1
статті 150 цього Кодексу.

Зазначена законодавча норма
застосовується у 2011 році з урахуванням
такого: якщо результатом розрахунку
об'єкта оподаткування платника податку
з числа резидентів за підсумками
першого кварталу 2011 року є від'ємне
значення, то сума такого від'ємного
значення підлягає включенню до витрат
другого календарного кварталу 2011 року.

Розрахунок об'єкта оподаткування за
наслідками другого, другого і третього
кварталів, другого - четвертого
кварталів 2011 року здійснюється з
урахуванням від'ємного значення,
отриманого платником податку за перший
квартал 2011 року, у складі витрат таких
податкових періодів наростаючим
підсумком до повного погашення такого
від'ємного значення.

Абзац другий пункту 3 Підрозділу 4
Розділу ХХ «Перехідні положення»
Податкового кодексу України
передбачає право платника податку на
прибуток відобразити у складі витрат
другого кварталу 2011 року суму
від'ємного значення, що є результатом
розрахунку об'єкта оподаткування за
підсумками першого кварталу 2011 року.

В свою чергу, розрахунок об'єкта
оподаткування за перший квартал 2011
року здійснювався на підставі чинних
до 1 квітня 2011 року норм Закону України
від 28.12.1994 року №334/94-ВР «Про
оподаткування прибутку
підприємств»(надалі - Закону).

Пунктом 6.1 статті 6 Закону було
визначено, що якщо об'єкт оподаткування
платника податку з числа резидентів за
результатами податкового року має
від'ємне значення об'єкта
оподаткування (з урахуванням суми
амортизаційних відрахувань), сума
такого від'ємного значення підлягає
включенню до складу валових витрат
першого календарного кварталу
наступного податкового року.
Розрахунок об'єкта оподаткування за
наслідками півріччя, трьох кварталів
та року здійснюється з урахуванням
від'ємного значення об'єкта
оподаткування попереднього року у
складі валових витрат таких податкових
періодів наростаючим підсумком до
повного погашення такого від'ємного
значення.

У 2010 році зазначена норма
застосовувалася з урахуванням пункту
22.4 статті 22 Закону.

Особливості, встановлені пунктом 22.4
статті 22 Закону, полягали в обмеженні
врахування у складі валових витрат у
порядку статті 6 Закону сум від'ємного
значення об'єкту оподаткування з
податку на прибуток, яке утворилося
станом на 1 січня 2010 року. До складу
валових витрат платника податку на
прибуток за III квартал 2010 року
підлягало включенню лише 20 відсотків
від'ємного значення, що утворилося
станом на 1 січня 2010 року (після
набрання зазначеною нормою законної
сили).

Водночас, як передбачено абзацом
другим пункту 22.4 статті 22 Закону, у 2011
році сума від'ємного значення, яка
відповідно до абзацу першого цього
пункту не була врахована у складі
валових витрат, та від'ємне значення
об'єкта оподаткування, яке виникло у 2010
році, підлягають включенню до складу
валових витрат у порядку,
встановленому статтею 6 цього Закону,
без обмежень, встановлених цим пунктом.
Отже, в 2011 році встановлені пунктом 22.4
статті 22 Закону обмеження щодо
можливості врахування усієї суми
від'ємного значення об'єкту
оподаткування з податку на прибуток у
складі валових витрат не
застосовувалися. При цьому прямо
передбачалося право врахувати у складі
витрат першого кварталу 2011 року всю
суму від'ємного значення об'єкту
оподаткування, що виникло у 2010 році.

Таким чином, відповідно до зазначених
законодавчих норм до складу витрат
першого кварталу 2011 року підлягали
включенню всі суми від'ємного значення
об'єкту оподаткування з податку на
прибуток - як ті, що утворилися станом
на 1 січня 2010 року, так і ті суми
від'ємного значення, що виникли
протягом 2010 року.

Отже, розрахунок об'єкту оподаткування
за перший квартал 2011 року повинен був
здійснюватися з урахуванням у складі
витрат цього податкового періоду всіх
сум від'ємного значення, що утворилися
станом на 1 січня 2010 року, а також
протягом 2010 року.

Відповідно до пункту 3 Підрозділу 4
Розділу ХХ «Перехідні положення»
Податкового кодексу України якщо
результатом розрахунку об'єкта
оподаткування платника податку з числа
резидентів за підсумками першого
кварталу 2011 року є від'ємне значення, то
сума такого від'ємного значення
підлягає включенню до витрат другого
календарного кварталу 2011 року.

Таким чином, до складу витрат другого
календарного кварталу 2011 року підлягає
включенню сума від'ємного значення
об'єкту оподаткування за перший
квартал 2011 року, яка, в свою чергу,
розраховується з урахуванням у складі
витрат першого календарного кварталу
2011 року сум від'ємного значення, що
утворилися станом на 1 січня 2010 року, а
також тих, що виникли протягом 2010 року.

В подальшому розрахунок об'єкта
оподаткування за наслідками другого,
другого і третього кварталів, другого -
четвертого кварталів 2011 року
здійснюється з урахуванням від'ємного
значення, отриманого платником податку
за перший квартал 2011 року, у складі
витрат таких податкових періодів
наростаючим підсумком до повного
погашення такого від'ємного значення.

Форма податкової декларації з податку
на прибуток підприємства, що
використовувалася платниками податку
починаючи з другого кварталу 2011 року,
затверджена наказом Державної
податкової адміністрації України від 28
лютого 2011 року № 114.

У рядку 06.6 зазначеної декларації
підлягало відображенню, зокрема,
від'ємне значення об'єкта
оподаткування за перший квартал 2011
року. Тобто у другому кварталі 2011 року
до рядку 06.6 податкової декларації з
податку на прибуток підприємства,
затвердженої наказом Державної
податкової адміністрації України від 28
лютого 2011 року № 114, підлягало
перенесенню в повному обсязі від'ємне
значення рядку 08 декларації з податку
на прибуток підприємства за перший
квартал 2011 року.

Причому ані Закон, ані Податковий
кодекс України не передбачають
можливості обмежити формування витрат
другого кварталу 2011 року лише тими
сумами від'ємного значення, які виникли
як результат діяльності саме першого
кварталу 2011 року, без урахування
непогашених наростаючим підсумком сум
від'ємного значення попередніх
податкових періодів.

Отже, контролюючим органом не
спростовано правомірності збільшення
від'ємного значення об'єкта
оподаткування податком на прибуток за
ІІ квартал 2011 року.

Оскільки суди попередніх інстанцій під
час розгляду справи повно і правильно
встановили обставини справи, але
порушили норми матеріального та
процесуального права, що призвело до
ухвалення незаконного рішення, то
зазначена обставина, відповідно до
частини першої статті 229 Кодексу
адміністративного судочинства
України, є підставою для скасування
рішень суду першої та апеляційної
інстанцій та ухвалення нового судового
рішення про задоволення позовних
вимог.

Відповідно до частини першої статті 94
Кодексу адміністративного судочинства
України якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Керуючись ч. 1 ст. 94, ч. 3 ст. 160, ст.ст. 210, 214,
215, 220, 222, 223, 224, 229, 230, 232, ч. 5 ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд

П О С Т А Н О В И В:

1. Касаційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Престиж-Інвест Груп» задовольнити.

2. Постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від
10.07.2012 та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 12.09.2012 у справі № 2а-5228/12/2670
скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позов
задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції у
Голосіївському районі м. Києва
Державної податкової служби України
від 14.11.2011 № .

Стягнути з Державного бюджету України
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «Престиж-Інвест
Груп» () судові витрати у
розмірі 2 637,02 грн. (дві тисячі шістсот
тридцять сім гривень 02 коп.).

3. Постанова набирає законної сили
через п'ять днів після направлення її
копії особам, які беруть участь у
справі, та може бути переглянута
Верховним Судом України з підстав, у
порядку та в строки, встановлені
статтями 236- 238, 239-1 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя(підпис)А.М. Лосєв
Судді:(підпис)Л.І. Бившева (підпис) Т.М.
Шипуліна