Справа № 820/17637/14
Суддя: Бездітко Д.В.
Дата ухвалення: 2014-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

04 грудня 2014 р.
№ 820/17637/14

Харківський окружний адміністративний
суд у складі:

Головуючого - Судді Бездітка Д.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в приміщенні Харківського
окружного адміністративного суду
адміністративну справу

за позовом Управління Пенсійного
фонду України в Жовтневому районі
міста Харкова

до Відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України м.
Харкові

про визнання дій незаконними,
зобов'язання вчинити певні дії та
стягнення суми ,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Управління Пенсійного фонду
України в Жовтневому районі міста
Харкова, звернувся до Харківського
окружного адміністративного суду з
адміністративним позовом до
відповідача, Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України м. Харкові, в якому
просить суд:

- визнати незаконними дії відповідача
щодо внесення змін до обліку осіб, яким
виплачена пенсія по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсії у зв'язку з
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, за період з березня по
серпень 2014 року в сумі 1616,26 грн.;

- визнати незаконними дії відповідача
щодо не включення до щомісячних актів
звірки витрат за особовими справами
потерпілих, яким виплачено пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання за період з березня по
серпень 2014 року в сумі 1616,26 грн. за
період з березня по серпень 2014 року по
пенсіонерам ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4;

- зобов'язати відповідача включити суму
1616,26 грн. до актів звірки витрат за
особовими справами потерпілих, яким
виплачено пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсії у зв'язку із
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання по пенсіонерам ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 для подальшого
відшкодування на централізованому
рівні відповідно до п.7 Порядку №5-4/4 від
04.03.2003 року;

- стягнути з відповідача суму 1616,26 грн.
за період з березня по серпень 2014 року
витрати з виплати пенсій по
пенсіонерам ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на
користь управління Пенсійного фонду
України в Жовтневому районі м. Харкова.

В обґрунтування заявленого позову
позивач вказав, що між позивачем та
відповідачем були проведені звірки
витрат за особовими справами
потерпілих, та складені і підписані
акти щомісячної звірки витрат по
особових справах потерпілих, яким
виплачено пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсії у зв'язку з
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання за період з березня по
серпень 2014 року. В Актах Управління
Пенсійного фонду України в Жовтневому
районі міста Харкова зазначено про
підготовку списку осіб, яким виплачено
пенсії по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, та зазначило загальну
суму витрат, що підлягає відшкодуванню.
Управління не погоджується з діями
Відділення щодо заниження ними суми
витрат по особових справах потерпілих,
яким виплачено пенсію по інвалідності
за березень - серпень 2014 року, внаслідок
того, що нещасний випадок стався на
виробництві на території колишньої
республіки СРСР, на території країн
СНД, внаслідок неприйняття сум витрат
на поховання, внаслідок не включення
сум адресної допомоги, передбаченої
Постановою КМУ від 26.03.2008 року №265,
внаслідок не включення сум підвищення
пенсій за Постановою КМУ № 198 від
11.03.2009р. На підставі викладеного
Управління вважає за необхідне
стягнути з відповідача виплати та
відкоригувати облік осіб, яким
виплачена пенсія по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсії у зв'язку з
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання за період з березня по
серпень 2014 року.

Представник позивача в судове
засідання не прибув, про дату, час та
місце судового розгляду справи, був
повідомлений своєчасно та належним
чином, надав заяву про розгляд справи
за своєю відсутністю.

Представник відповідача до суду не
прибув, про дату, час та місце судового
розгляду справи, був повідомлений
своєчасно та належним чином, що
підтверджується матеріалами справи,
надав заяву про розгляд справи за своєю
відсутністю. Згідно наданих до суду
письмових заперечень пояснив, що дії
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків та професійних
захворювань України в м. Харкові щодо
внесення змін до обліку осіб, яким
виплачена пенсія по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсії у зв'язку з
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання за період з березня по
серпень 2014 року відповідають чинному
законодавства України, а позовні
вимоги позивача є безпідставними та
необґрунтованими.

На підставі вищевикладеного,
відповідно до положень ст.41, ч.6 ст.128 КАС
України, суд вважає за можливе
розглянути справу без участі
представників сторін в порядку
письмового провадження на підставі
наявних в матеріалах справи доказів.

Розглянувши матеріали справи, вивчивши
доводи позову, дослідивши зібрані по
справі докази в їх сукупності,
проаналізувавши зміст норм
матеріального і процесуального права,
які врегульовують спірні
правовідносини, суд вважає, що позов не
підлягає задоволенню з наступних
підстав та мотивів.

З матеріалів справи встановлено, що
сума невизнаних Відділенням
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України м. Харкові за
період з березня по серпень 2014 року в
розмірі 1616,26 грн. складає сума
основного розміру пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві, нещасний
випадок у яких стався на території
СРСР, сума витрат на виплату пенсій, у
зв`язку з втратою годувальника та сума
допомоги на поховання, виплачена сім'ї
померлого або особі, яка здійснила
поховання особи, яка отримувала пенсію
по інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання.

Судом встановлено, що на обліку в
управлінні Пенсійного фонду України в
Жовтневому районі міста Харкова
перебуває ОСОБА_3, якому призначена
пенсія внаслідок трудового каліцтва в
країнах СНД, ОСОБА_2, яка отримує пенсію
за категорією втрата годувальника та
ОСОБА_4, який отримував пенсію по
інвалідності 3 групи внаслідок
трудового каліцтва на виробництві.

Статтею 1 Основ законодавства України
про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування встановлено, що
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування - це система
прав, обов'язків і гарантій, яка
передбачає надання соціального
захисту, що включає матеріальне
забезпечення громадян у разі хвороби,
повної, часткової або тимчасової
втрати працездатності, втрати
годувальника, безробіття з незалежних
від них обставин, а також у старості та
в інших випадках, передбачених законом,
за рахунок грошових фондів, що
формуються шляхом сплати страхових
внесків власником або уповноваженим
ним органом (далі - роботодавець),
громадянами, а також бюджетних та інших
джерел, передбачених законом.

Залежно від страхового випадку є такі
види загальнообов'язкового державного
соціального страхування: пенсійне
страхування; страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням;
медичне страхування; страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності;
страхування на випадок безробіття;
інші види страхування, передбачені
законами України. Відносини, що
виникають за зазначеними у частині
першій цієї статті видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, регулюються
окремими законами, прийнятими
відповідно до цих Основ. (стаття 4
Основ).

Спори, що виникають із правовідносин за
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням, вирішуються в
судовому порядку, якщо законом не
встановлено досудовий порядок їх
розгляду. (стаття 12 Основ).

За пенсійним страхуванням згідно з
пунктом 1 статті 25 цих Основ надаються
такі види соціальних послуг та
матеріального забезпечення: пенсії за
віком, по інвалідності внаслідок
загального захворювання (в тому числі
каліцтва, не пов'язаного з роботою,
інвалідності з дитинства); пенсії у
зв'язку з втратою годувальника, крім
передбачених пунктом 4 цієї статті;
медичні профілактично-реабілітаційні
заходи; допомога на поховання
пенсіонерів.

Відповідно до пункту 4 цієї статті за
страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання надаються такі види
соціальних послуг та матеріального
забезпечення: профілактичні заходи по
запобіганню нещасним випадкам на
виробництві та професійним
захворюванням; відновлення здоров'я та
працездатності потерпілого; допомога
по тимчасовій непрацездатності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; відшкодування збитків,
заподіяних працівникові каліцтвом чи
іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним
з виконанням ним своїх трудових
обов'язків; пенсія по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; пенсія у зв'язку із
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; допомога на поховання
осіб, які померли внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання.

Згідно з частиною четвертою статті 26
Основ якщо після призначення
застрахованій особі матеріальної
допомоги чи надання соціальних послуг
між страховиками виник спір щодо
понесених витрат, виплата здійснюється
страховиком, до якого звернулася
застрахована особа. При цьому
неналежний страховик має право
звернутися до належного страховика
щодо відшкодування понесених ним
витрат.

Враховуючи те, що пенсія по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання є наслідком
страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання, належним страховиком,
тим, хто має надавати застрахованій
особі матеріальну допомогу чи
соціальні послуги, відповідно до
статті 25 Основ є Фонд соціального
страхування від нещасних випадків.

За змістом пункту 2 статті 7 Прикінцевих
положень Закону України від 22 лютого 2001
року № 2272-ІІІ "Про страхові тарифи на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" (у редакції, чинній на
час виникнення спірних правовідносин),
Фонд соціального страхування від
нещасних випадків сплачує страхові
виплати та надає соціальні послуги
працівникам (членам їх сімей), які
потерпіли на виробництві до 1 квітня 2001
року, з того часу, коли відповідні
підприємства передали в установленому
порядку цьому Фонду документи, що
підтверджують право цих працівників
(членів їх сімей) на такі страхові
виплати та соціальні послуги, або коли
таке право встановлено в судовому
порядку. Потерпілі, документи яких не
передані до Фонду соціального
страхування від нещасних випадків,
продовжують отримувати належні
виплати та соціальні послуги від свого
роботодавця, Пенсійного фонду та Фонду
соціального страхування України. При
цьому кошти, виплачені потерпілому
страхувальником, зараховуються Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків у рахунок його страхових
внесків на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, а між
страховиками з інших видів страхування
і Фондом соціального страхування від
нещасних випадків в подальшому
відбуваються відповідні розрахунки.

Частиною другою статті 24 Закону
України від 23 вересня 1999 року № 1105-ХІV
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" (далі - Закон № 1105-ХІV)
закріплено аналогічне правило: якщо
після призначення застрахованій особі
матеріальної допомоги чи надання
соціальних послуг між Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків і страховиками з інших видів
соціального страхування виникають
спори щодо понесених витрат, виплата
здійснюється страховиком, до якого
звернувся застрахований. При цьому
страховик, до якого звернувся
застрахований, має право звернутися до
відповідного страховика з інших видів
соціального страхування щодо
відшкодування понесених ним витрат.

Сфера дії цього Закону поширюється на
таку категорію інвалідів щодо
відшкодування витрат на виплату пенсій
яким виник спір.

Щодо не включення відповідачем при
підписанні до Актів суми витрат
внаслідок того, що нещасний випадок
стався на виробництві на території
колишньої республіки СРСР, на
території країн СНД, судом встановлено
наступне.

Як вбачається з матеріалів справи,
пенсіонеру ОСОБА_3 призначена пенсія по
інвалідності внаслідок трудового
каліцтва Промисловим райсобес
Курської області від 18.06.1990 року, на
підставі акту форми Н-1 складеного
30.01.1990 року та довідкою МСЕК, якою
пенсіонеру надано третю групу
інвалідності.

Згідно статті 10 Закону України "Про
пенсійне забезпечення" пенсійне
забезпечення громадян здійснюється
органами Пенсійного фонду України, а
згідно статті 8 зазначеного Закону
Пенсійний фонд, поряд з іншими
надходженнями, формується за рахунок
коштів, що відраховуються
підприємствами на заходи соціального
страхування.

Відповідно до ст.81 вищезазначеного
Закону, призначення пенсій і
оформлення документів для їх виплати
здійснюється органами Пенсійного
фонду України.

Правову основу, економічний механізм
та організаційну структуру
загальнообов'язкового державного
соціального страхування громадян від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
призвели до втрати працездатності або
загибелі застрахованих на виробництві
(далі - страхування від нещасного
випадку) визначено Законом України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" від 23 вересня 1999 року N
1105-XIV, розробленого відповідно до
Конституції України та Основ
законодавства України про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування (далі - Закон
України № 1105).

Відповідно до зазначеного Закону,
страхування від нещасного випадку є
самостійним видом
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, за допомогою
якого здійснюється соціальний захист,
охорона життя та здоров'я громадян у
процесі їх трудової діяльності.

Відповідно до ст. 21 Закону України № 1105,
у разі настання страхового випадку
Фонд соціального страхування від
нещасних випадків зобов'язаний у
встановленому законодавством порядку:
своєчасно та в повному обсязі
відшкодовувати шкоду, заподіяну
працівникові внаслідок ушкодження
його здоров'я або в разі його смерті,
виплачуючи йому або особам, які
перебували на його утриманні;
організувати поховання померлого,
відшкодувати вартість пов'язаних з цим
ритуальних послуг відповідно до
місцевих умов тощо.

Згідно ст. 28 Закону України № 1105,
страховими виплатами є грошові суми,
які згідно із статтею 21 цього Закону
Фонд соціального страхування від
нещасних випадків виплачує
застрахованому чи особам, які мають на
це право, у разі настання страхового
випадку.

Зазначені грошові суми складаються із:
1) страхової виплати втраченого
заробітку (або відповідної його
частини) залежно від ступеня втрати
потерпілим професійної працездатності
(далі - щомісячна страхова виплата); 2)
страхової виплати в установлених
випадках одноразової допомоги
потерпілому (членам його сім'ї та
особам, які перебували на утриманні
померлого); 3) страхової виплати пенсії
по інвалідності потерпілому; 4)
страхової виплати пенсії у зв'язку з
втратою годувальника; 5) страхової
виплати дитині, яка народилася
інвалідом внаслідок травмування на
виробництві або професійного
захворювання її матері під час
вагітності; 6) страхових витрат на
медичну та соціальну допомогу.

Збір та акумулювання страхових внесків
здійснює Фонд соціального страхування
від нещасних випадків на виробництві
та професійних захворювань відповідно
до статті 46 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" та статей 1, 2 Закону
України "Про страхові тарифи на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності".

Положення ч.2 п.5 ст.24 Закону України №
1105 встановлюють що, якщо після
призначення застрахованій особі
матеріальної допомоги чи надання
соціальних послуг між Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків і страховиками з інших видів
соціального страхування виникають
спори щодо понесених витрат, виплата
здійснюється страховиком, до якого
звернувся застрахований. При цьому
страховик, до якого звернувся
застрахований, має право звернутися до
відповідного страховика з інших видів
соціального страхування щодо
відшкодування понесених ним витрат.

Таким чином, суд зазначає, що витрати,
понесені Пенсійним фондом України у
зв'язку з виплатою пенсій, передбачених
ст. 26 Закону України "Про пенсійне
забезпечення", підлягають
відшкодуванню Фондом соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві.

Відповідно до ч.2 ст.7 Закону України
"Про страхові тарифи на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" Фонд сплачує страхові
виплати та надає соціальні послуги
працівникам (членам їх сімей), які
потерпіли на виробництві до 1 квітня 2001
року, з того часу, коли відповідні
підприємства передали в установленому
порядку Фонду документи, що
підтверджують право цих працівників
(членів їх сімей) на такі страхові
виплати та соціальні послуги, або коли
таке право встановлено в судовому
порядку.

Потерпілі, документи яких не передані
до Фонду, продовжують отримувати
належні виплати та соціальні послуги
від свого роботодавця, Пенсійного
фонду України та Фонду соціального
страхування України. При цьому кошти,
виплачені потерпілому
страхувальником, зараховуються Фондом
у рахунок його страхових внесків на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, а між страховиками з
інших видів страхування і Фондом в
подальшому відбуваються відповідні
розрахунки.

Відповідно до Законів України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності", "Про страхові тарифи
на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" та "Про пенсійне
забезпечення" спільною постановою
правління Пенсійного фонду України та
правління Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України 04.03.2003 р. N 5-4/4
затверджений Порядок відшкодування
Фондом соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України
Пенсійному фонду України витрат,
пов'язаних з виплатою пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, зареєстрованої в
Міністерстві юстиції України 16 травня
2003 р. за N 376/7697.

Згідно п. 2 вказаного Порядку, останній
визначає механізм відшкодування на
централізованому рівні Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України (далі - Фонд
соціального страхування від нещасних
випадків) Пенсійному фонду України
(далі - Пенсійний фонд) витрат,
пов'язаних з виплатою пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, які призначені особам, що
застраховані згідно із Законом України
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" (крім осіб, зазначених
у пункті 2 статті 8 цього Закону), у тому
числі добровільно застраховані, та
потерпілим особам, право яких на
отримання відшкодування шкоди раніше
було встановлено згідно із
законодавством СРСР або
законодавством України про
відшкодування шкоди, заподіяної
працівникам внаслідок травмування на
виробництві або професійного
захворювання, пов'язаних з виконанням
ними трудових обов'язків.

Відшкодуванню підлягають пенсії,
призначені відповідно до пунктів "а",
"в", "г" статті 26, статей 37, 38, та пенсії,
виплачені відповідно до статей 91, 92
Закону України "Про пенсійне
забезпечення" в разі настання
страхових випадків, визначених
Переліком обставин, за яких настає
страховий випадок державного
соціального страхування громадян від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання,
затвердженим постановою Кабінету
Міністрів України від 21 серпня 2001 року N
1094 (п. 3 Порядку).

Відшкодуванню підлягають суми, що
виплачуються відповідно до Законів
України "Про пенсійне забезпечення",
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" та інших
нормативно-правових актів, а саме:

сума основного розміру пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання;

щомісячна цільова грошова допомога на
прожиття, якщо така надавалася
пенсіонеру, який одержував
вищезазначену пенсію;

допомога на поховання сім'ї померлого
або особі, яка здійснила поховання
особи, яка отримувала вищезазначену
пенсію;

сума витрат Пенсійного фонду з виплати
і доставки вищезазначених пенсій (п. 4
Порядку).

Пунктом 5 Порядку передбачено, що
органи Пенсійного фонду щомісяця, до 10
числа місяця, наступного за звітним, на
підставі списку осіб, яким виплачено
пенсії по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання (додаток 1), та списку
померлих осіб і осіб, знятих з обліку з
інших причин, які отримували пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання (додаток 2), проводять з
відділеннями виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в
районах та містах обласного значення
(далі - відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків) звірку витрат за
особовими справами потерпілих,
складають акт щомісячної звірки витрат
за особовими справами потерпілих, яким
виплачено пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсії у зв'язку із
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання (додаток 3), у якому
визначають загальну суму витрат, що
підлягає відшкодуванню, та до 15 числа
місяця, наступного за звітним, подають
його відповідно головним управлінням
Пенсійного фонду України в Автономній
Республіці Крим, областях, містах Києві
та Севастополі (далі - головні
управління Пенсійного фонду) і
управлінням виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в Автономній
Республіці Крим, областях, містах Києві
та Севастополі (далі - управління
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків).

Відповідно до п. 6 Порядку головні
управління Пенсійного фонду та
управління виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на підставі акта щомісячної
звірки витрат за особовими справами
потерпілих, яким виплачено пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання (додаток 3), узагальнюють
і узгоджують довідку про відшкодування
Фондом соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України
Пенсійному фонду України витрат,
пов'язаних з виплатою пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання (додаток 4), та до 20 числа
місяця, наступного за звітним, подають
її відповідно до пенсійного фонду та
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків.

Пунктом 7 Порядку встановлено, що Фонд
соціального страхування від нещасних
випадків на підставі довідки про
відшкодування Фондом соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання (додаток 4), на
централізованому рівні до 25 числа
місяця, наступного за звітним,
перераховує відповідні кошти
Пенсійному фонду.

Відповідно до п. 8 Порядку Пенсійний
фонд та Фонд соціального страхування
від нещасних випадків до 30 числа
місяця, наступного за звітним,
складають у двох примірниках акт про
проведене відшкодування Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання (додаток 5).

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про
правонаступництво України" від 12.09.1991
року закони Української РСР та інші
акти, ухвалені Верховною радою
Української РСР, діють на території
України, оскільки вони не суперечать
законам України, ухваленим після
проголошення незалежності України.

Стаття 9 зазначеного Закону передбачає,
що всі громадяни Союзу РСР, які на
момент проголошення незалежності
України постійно проживали на
території України, є громадянами
України. Україна гарантує забезпечення
прав людини кожному громадянину
України незалежно від національної
приналежності та інших ознак
відповідно до міжнародно-правових
актів про права людини.

Відповідно до Угоди про гарантії прав
громадян держав-учасниць СНД в галузі
пенсійного забезпечення від 13.03.1992 року
держави-учасниці Співдружності мають
зобов'язання щодо непрацездатних осіб,
які отримали право на пенсійне
забезпечення на їхній території або на
території інших республік за період їх
входження до складу СРСР і реалізують
це право на території держав-учасниць
Угоди.

Відповідно до статті 5 Угоди про
гарантії прав громадян держав -
учасниць СНД у галузі пенсійного
забезпечення від 13.03.1992 року, ця Угода
поширюється на всі види пенсійного
забезпечення громадян, які встановлені
або будуть встановлені законодавством
держав - учасниць Угоди.

Відповідно до статті 3 Угоди про
гарантії прав громадян держав -
учасниць СНД у галузі пенсійного
забезпечення від 13.03.1992 року, усі
витрати, пов'язані із здійсненням
пенсійного забезпечення за цією
Угодою, несе держава, що надає
забезпечення.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" особи, право яких на
отримання відшкодування шкоди раніше
було встановлено згідно із
законодавством СРСР або
законодавством України про
відшкодування шкоди, заподіяної
працівникам внаслідок травмування на
виробництві або професійного
захворювання, пов'язаних з виконанням
ними трудових обов'язків, мають право
на забезпечення по страхуванню від
нещасного випадку відповідно до цього
закону.

Отже, пенсії по інвалідності внаслідок
трудового каліцтва або професійного
захворювання, якщо страховий випадок
стався на території держав-учасниць
Угоди, призначаються за законодавством
України і виплачуються з коштів
Пенсійного фонду України.

Таким чином, Фонд соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України зобов'язаний
відшкодовувати органам Пенсійного
фонду України витрати на виплату
пенсій, якщо нещасний випадок стався на
території держав-учасниць Угоди.

В разі відсутності згоди на прийняття
до заліку відповідних сум витрат,
вимоги про відшкодування вказаних сум
має вирішуватися в судовому порядку
шляхом пред'явлення позову про
стягнення оспорюваних сум.

Враховуючи наведене, суд дійшов до
висновку про наявність у відповідача
обов'язку відшкодовувати позивачу
витрати на виплату пенсій громадянам
держав-учасниць СНД та членам їх сімей,
які отримали каліцтво в державах СНД і
переїхали на постійне місце проживання
в Україну. Разом з тим, обраний
позивачем у цій справі спосіб захисту
(відновлення) порушеного права є таким,
що не відповідає змісту прав
Управління Пенсійного фонду України,
щодо відшкодування понесених ним
витрат, оскільки вищезазначений
порядок, на який покладається позивач,
не врегульовує спірних відносин, які
виникли у даному випадку, так як
встановлене ним правило підписання
актів звірки розрахунків розраховано
на відсутність спору .

У разі відсутності згоди на прийняття
до заліку витрат з боку Фонду вимоги
про відшкодування таких сум мають
вирішуватися в судовому порядку в
судах адміністративної юрисдикції,
шляхом пред'явлення позову про
стягнення цих сум, а не шляхом
пред'явлення вимог про прийняття до
заліку витрат на виплату та доставку
пенсій.

Порядок відшкодування Фондом
Пенсійному фонду України витрат,
пов'язаних з виплатою пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання визначає механізм
відшкодування коштів на
централізованому рівні.

Цим Порядком, з метою недопущення
подвійного відшкодування витрат ПФУ за
виплачені пенсії категоріям осіб, що
підпадають під дію Закону № 1105,
визначено саме такий порядок
розрахунків, тобто на централізованому
рівні, а не на регіональному, як це
зазначає позивач.

Щодо відшкодування призначеної та
виплаченої ОСОБА_2 пенсії по втраті
годувальника, суд зазначає наступне.

ОСОБА_2 з 20.10.2010 року переведена на
пенсію у зв'язку з втратою годувальника
відповідно до ст.ст.37-50 Закону України
"Про пенсійне забезпечення", оскільки
згідно акту про нещасний випадок на
виробництві № 4 від 06.01.1999 року (форма
Н-1) загинув її чоловік ОСОБА_7

Відповідно до довідок про неприйняття
до відшкодування витрат, відповідач не
прийняв до відшкодування виплати за
період з березня по серпень 2014 року
здійснені Управлінням за особовою
справою ОСОБА_2, якій виплачується
пенсія у зв'язку із втратою
годувальника, який помер внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання.

Згідно з "г" та "д"п. 1 ч. 1 ст. 21 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності" у
разі настання страхового випадку
страховик, яким є Фонд соціального
страхування від нещасних випадків,
зобов'язаний у встановленому
законодавством порядку своєчасно та в
повному обсязі відшкодовувати шкоду,
заподіяну працівникові внаслідок
ушкодження його здоров'я або в разі
його смерті, виплачуючи йому або
особам, які перебували на його
утриманні, пенсію по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, а також пенсію у зв'язку з
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання.

Порядок відшкодування Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
Україні витрат, пов'язаних з виплатою
пенсії по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання деталізований постановою
Правління Пенсійного фонду України та
Правлінням Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань від 04.03.2003 року № 5-4/4, п. 4
якого каже, що відшкодуванню
підлягають суми, що виплачуються
відповідно до Законів України "Про
пенсійне забезпечення", "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" та інших
нормативно-правових актів, в тому числі
сума основного розміру пенсії у зв'язку
із втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання.

Виходячи із системного аналізу
вказаних норм, суд приходить до
висновку, що відшкодуванню підлягають
кошти виплачені у зв'язку із втратою
годувальника, який помер внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання.

З матеріалів справи встановлено, що
ОСОБА_2 не мала права на виплати від
Фонду, оскільки на момент смерті
чоловіка не була на його утриманні,
тобто не досягла 55 років, працювала, не
була інвалідом та не відносилася до
особи, яка не мала джерел засобів для
існування.

Як вбачається із пояснень відповідача,
страхові виплати по вказаному
нещасному випадку проведені ГОАО
"Шахта ім. С.М.Кірова" в 1999 році, в тому
числі призначені пенсії по втраті
годувальника двом неповнолітнім синам
потерпілого.

Крім того, постановою Харківського
окружного адміністративного суду від
12.05.2014 року по справі №820/6260/14, залишеною
без змін ухвалою Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 16.07.2014 р., в задоволенні
адміністративного позову Управління
Пенсійного фонду України в Жовтневому
районі міста Харкова про визнання
незаконними дій Фонду, зобов'язання
відповідача включити суму 1274,28 грн. до
актів звірки витрат та стягнення за
період з вересня по грудень 2013 року, з
січня по лютий 2014 року витрат з виплати
пенсій в розмірі 1274,28 грн. по
пенсіонерам ОСОБА_2, ОСОБА_3 відмовлено
в повному обсязі.

Що стосується не врахованих сум витрат
на виплату допомоги на поховання
ОСОБА_4, суд зазначає.

Як вбачається з матеріалів справи,
пенсіонеру ОСОБА_4 призначена пенсія по
інвалідності внаслідок трудового
каліцтва Київським виконкомом
Харківської районної ради на підставі
акту форми Н-1 складеного 16.12.1978 року та
довідкою МСЕК, якою пенсіонеру надано
третю групу інвалідності.

Відповідно свідоцтва про смерть від
19.05.2014 року ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у
віці 60 років.

Згідно п.2.10 Наказу МОЗ від 15.11.2005 р. № 606
„Про затвердження інструкції про
встановлення причинного зв'язку смерті
з професійним захворюванням
(отруєнням) або трудовим каліцтвом»,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції 2 грудня 2005 року за №1455/11735,
висновок про наявність або відсутність
причинного зв'язку смерті з
професійним захворюванням (отруєнням)
або трудовим каліцтвом оформляється
довідкою у трьох примірниках, що
використовується МСЕК за формою, що
затверджується МОЗ України та
видається: перший - установі, що
надавала направлення до МСЕК, другий -
відповідному відділенню виконавчої
дирекції Фонду, третій - заявнику.
Підставою є акт визначення причинного
зв'язку смерті з профзахворюванням
(отруєнням) або трудовим каліцтвом
(форма акта затверджується МОЗ
України).

Довідки реєструються у Журналі обліку
довідок МСЕК, виданих інвалідам, що є
документами суворої звітності (форма N
157-4/о затверджена наказом МОЗ України
від 19.05.2003 N 224). Облік ведеться у Журналі
обліку отримання і витрат довідок МСЕК
(форма N 160-2/о затверджена наказом МОЗ
України від 19.05.2003 N 224).

Ухвалою Харківського окружного
адміністративного суду від 12.11.2014 року
витребувано від позивача - Управління
Пенсійного фонду України в Жовтневому
районі міста Харкова - пояснення в
обґрунтування позовних вимог щодо
стягнення суми з ОСОБА_4 та відомості
щодо наявності причинного зв'язку
смерті ОСОБА_4 за наслідками
професійного захворювання.

Представником позивача жодних доказів
в обґрунтування позовних вимог щодо
стягнення суми з ОСОБА_4 та відомостей
щодо наявності причинного зв'язку
смерті ОСОБА_4 за наслідками
професійного захворювання не надано.

Таким чином, довідка МСЕК про наявність
або відсутність причинного зв'язку
смерті ОСОБА_4 з професійним
захворюванням (отруєнням) або трудовим
каліцтвом не надана, враховуючи
викладене, та враховуючи що смерть
потерпілого ОСОБА_4 не пов'язана із
страховим випадком державного
соціального страхування, суд приходить
до висновку про відсутність у діях
відповідача порушень діючого
законодавства та вважає
адміністративний позов Управління
Пенсійного фонду України в Жовтневому
районі міста Харкова про визнання
незаконними дій відповідача щодо не
включення до щомісячних актів звірки
витрат, зобов'язання відповідача
включити суму 1616,26 грн. до актів звірки
витрат за особовими справами
потерпілих, яким виплачено пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві та стягнення з
відповідача суми 1616,26 грн. за період з
березня по серпень 2014 року витрат з
виплати пенсій по пенсіонерам ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь управління
Пенсійного фонду України в Жовтневому
районі м. Харкова таким, що не
підлягають задоволенню.

Крім того, суд зауважує, що згідно
правової позиції висловленої
Верховним Судом України у постановах
від 20 березня 2007 року (№21-1087во06), від 20
червня 2011 року (№ 21-76а11), 05 грудня 2011
року (№21-204а11), 19 березня 2012 року (№ 364а11)
у разі незгоди Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
підписання актів звірки в судах
адміністративної юрисдикції мають
вирішуватися вимоги про стягнення
витрат.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Відповідно до ч.1 ст.11 КАС України
розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюється
на загальних засадах змагальності
сторін та свободи в наданні ними суду
своїх доказів і у доведенні перед судом
їх переконливості.

Частиною 2 ст.71 КАС України передбачено,
що в адміністративних справах про
протиправності рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Підсумовуючи вище викладене, суд
приходить до висновку, що заявлені
позовні вимоги є необґрунтованими, а
відтак не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись
ст., ст. 160,161,162,163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного
позову Управління Пенсійного фонду
України в Жовтневому районі міста
Харкова до Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України м. Харкові про
визнання дій незаконними, зобов'язання
вчинити певні дії та стягнення суми -
відмовити.

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 Кодексу
адміністративного судочинства
України, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

Постанова суду першої інстанції, якщо
інше не встановлено КАС України,
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
встановленого цим Кодексом, якщо таку
скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Суддя
Д.В. Бездітко