Справа № 13/20
Суддя: Ланченко Л.В.
Дата ухвалення: 2014-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2014 року м. Київ
К/9991/66339/11

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

головуючого Ланченко Л.В.

суддів Пилипчук Н.Г., Цвіркуна
Ю.І.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу

Державної податкової інспекції у
Печерському районі м. Києва

на постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від
17.08.2009 та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 04.10.2011

у справі № 13/20

за позовом Державної податкової
інспекції у Печерському районі м. Києва

до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Компанія
Укрторг-2007»

третя особа Державний реєстратор
Печерського району м. Києва

про визнання недійсним запису про
проведення державної реєстрації, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Окружного
адміністративного суду м.Києва від
17.08.2009, залишеною без змін ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 04.10.2011, у
задоволенні позову відмовлено.

У справі відкрито касаційне
провадження за касаційною скаргою
позивача, у якій ставиться питання про
скасування рішення суду першої та
апеляційної інстанції та прийняття
нового про задоволення позову, з
підстав невірного застосування норм
матеріального та процесуального права.

Перевіривши під час попереднього
судового засідання повноту
встановлення обставин справи та
правильність їх юридичної оцінки в
судових рішеннях, в межах доводів
касаційної скарги, колегія суддів
дійшла висновку, що касаційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
такого.

Випадки, коли податковий орган вправі
звернутися до суду з адміністративним
позовом, встановлені, зокрема статями
10, 11 і 11-1 Закону України «Про державну
податкову службу в Україні». Так,
згідно з пунктом 17 ст. 11 вказаного
Закону органи державної податкової
служби у випадках, в межах компетенції
та у порядку, встановлених законами
України, мають право звертатися у
передбачених законом випадках до
судових органів із заявою (позовною
заявою) про скасування державної
реєстрації суб'єкта підприємницької
діяльності. Це повноваження з
врахуванням норм Закону України «Про
державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців», який є
спеціальним законом з питань державної
реєстрації, припинення суб'єктів
підприємницької діяльності, слід
розуміти як повноваження на звернення
до адміністративного суду з позовом
про припинення юридичної особи чи
підприємницької діяльності фізичної
особи - підприємця.

Згідно з частиною 1 ст. 33 Закону України
«Про державну реєстрацію юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців»
юридична особа припиняється в
результаті передання всього свого
майна, прав та обов'язків іншим
юридичним особам - правонаступникам у
результаті злиття, приєднання, поділу,
перетворення (реорганізації) або в
результаті ліквідації за рішенням,
прийнятим засновниками (учасниками)
юридичної особи або уповноваженим ними
органом, за судовим рішенням або за
рішенням органу державної влади,
прийнятим у випадках, передбачених
законом.

Підстави для постановлення судового
рішення щодо припинення юридичної
особи, що не пов'язано з банкрутством
юридичної особи, визначені частиною
другою статті 38 Закону України «Про
державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців». Такими
підставами є: визнання недійсним
запису про проведення державної
реєстрації через порушення закону,
допущені при створенні юридичної
особи, які не можна усунути;
провадження нею діяльності, що
суперечить установчим документам, або
такої, що заборонена законом;
невідповідність мінімального розміру
статутного фонду юридичної особи
вимогам закону; неподання протягом
року органам державної податкової
служби податкових декларацій,
документів фінансової звітності
відповідно до закону; наявність в
Єдиному державному реєстрі запису про
відсутність юридичної особи за
вказаним її місцезнаходженням.

Разом з тим, визнання недійсним запису
про державну реєстрацію через
порушення закону, допущені при
створені юридичної особи, які не можна
усунути, є однією з підстав для
припинення юридичної особи, що не
пов'язано з банкрутством, визначених
частиною другою ст.38 Закону України
«Про державну реєстрацію юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців», та
не може бути самостійною вимогою в
адміністративному процесі.

Наявність вироку Шевченківського
районного суду м.Києва від 03.11.2008 яким
засуджено ОСОБА_1 за ч.2 ст.27, ч.2 ст.205 КК
України не впливає на правильність
постановлених справі рішень.

З огляду на викладене рішення суду
першої та апеляційної інстанції
засноване на правильному застосуванні
норм матеріального та процесуального
права, підстав для його скасування з
мотивів наведених в касаційній скарзі
не вбачається.

Керуючись ст. ст. 220-1, 223, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у Печерському районі м. Києва
відхилити, а постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від
17.08.2009 та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 04.10.2011 залишити без змін.

Ухвала вступає в законну силу з моменту
проголошення. Заява про перегляд
судового рішення в адміністративній
справі Верховним Судом України може
бути подана з підстав, в порядку та у
строки встановлені ст.ст.236-238 КАС
України.

Головуючий
Л.В.Ланченко

Судді
Н.Г.Пилипчук

Ю.І.Цвіркун