Справа № 456/4092/14-а
Суддя: Гула Л. В.
Дата ухвалення: 2014-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №456/4092/14-а
Провадження № 2-а/456/194/2014
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без
розгляду

27 листопада 2014 року Стрийський
міськрайонний суд Львівської області
в
складі: головуючої-судді

ОСОБА_1

з участю
секретаря
Петренко Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Стрию справу за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
управління Пенсійного фонду України в
м. Стрию та Стрийському районі
Львівської області, управління
Пенсійного фонду України в
Сколівському районі Львівської
області про визнання бездіяльності
протиправною та зобов’язання вчинити
дії,

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом, доповнивши
позовні вимоги, просить визнати
протиправною бездіяльність управління
Пенсійного фонду України в м. Стрию та
Стрийському районі Львівської області
щодо обчислення (встановлення)
страхового стажу, що дає йому право на
призначення та виплату одноразової
допомоги у розмірі 10 призначених
пенсій при виході на пенсію як
працівнику охорони здоров’я,
зобов’язати управління Пенсійного
фонду України в Сколівському районі
Львівської області призначити та
виплатити йому одноразову допомогу в
розмірі 10 призначених пенсій при
виході на пенсію як працівнику охорони
здоров’я.

В обґрунтування позовних вимог
покликався на те, що 03.05.2014 року він
звернувся до управлінні Пенсійного
фонду України в Сколівському районі
Львівської області із заявою, в якій
просив надати інформацію в письмовій
формі з бази даних системи
персоніфікованого обліку, що ведеться
в електронній формі, видати йому
довідку про нарахування та виплату
пенсії за період з 02.11.2012 року по даний
час, дозволити йому ознайомитися з
матеріалами пенсійної справи та
зробити копії з документів, які є в
матеріалах даної справи. Це
підтверджується заявою від 03.05.2014 року
та поштовою квитанцією № 8011 від
03.05.2014 року.

Управління Пенсійного фонду України в
Сколівському районі Львівської
області своїм листом від 13.05.2014 року №
2857/04-09 повідомило, що відповідно до ст. 17
Закону України «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов’язкове
державне соціальне страхування»
інформація з Державного реєстру
використовується з дотриманням вимог,
передбачених Законом України «Про
інформацію». Інформація надається
застрахованій особі при особистому
зверненні до територіального
управління Пенсійного фонду України
при пред’явленні паспорта,
реєстраційного номера облікової
картки платника податків
(ідентифікаційний номер) або свідоцтва
про загальнообов’язкове державне
соціальне страхування. Одночасно
повідомило, що ознайомитися з даними,
які містяться в системі
персоніфікованого обліку відомостей,
він може в інформаційному кіоску, який
встановлено в управлінні Пенсійного
фонду України в Сколівському районі
(для отримання інформації необхідно
мати свідоцтво про
загальнообов’язкове державне
соціальне страхування) або
зареєструватись на Веб-порталі
електронних послуг Пенсійного фонду
України, надало довідку від 12.05.2014 року
№ 1415 про нарахування та виплату
пенсії за період з 02.11.2012 року по 30.04.2014
року та повідомило, що з матеріалами
пенсійної справи він може ознайомитися
в любий зручний для нього час в робочі
дні тижня.

11.06.2014 року в управлінні Пенсійного
фонду України в Сколівському районі
Львівської області він ознайомився з
матеріалами своєї пенсійної справи №
132268 та отримав копії документів, які є в
матеріалах його пенсійної справи.

З протоколу управління Пенсійного
фонду України в м. Стрию та Стрийському
районі Львівської області № 132268 від
01.02.2013 року та розпорядження цього
управління № 2410 від 01.02.2013 року,
розрахунку стажу йому вперше стало
відомо, що в цих документах не
зазначено спеціальний страховий стаж,
що дає йому право на призначення та
виплату одноразової допомоги у розмірі
10 призначених пенсій при виході на
пенсію як працівнику охорони здоров’я,
який складає 36 років 4 місяці 13 днів.

Позивач не погоджується з
бездіяльністю управління Пенсійного
фонду України в м. Стрию та
Стрийському районі Львівської області
щодо обчислення (встановлення)
страхового стажу, що дає йому право на
призначення та виплату одноразової
допомоги у розмірі 10 призначених
пенсій при виході на пенсію як
працівнику охорони здоров’я, вважає її
протиправною.

01.11.2012 року йому виповнилося 60 років і в
цей день він набув право на пенсію за
віком згідно зі ст. 26 Закону України
«Про загальнообов’якове державне
пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №
1058-ІV.

09.01.2013 року він подав до управління
Пенсійного фонду України в м. Стрию
Львівської області заяву про
призначення йому пенсії за віком.

Відповідно до трудової книжки його
загальний страховий стаж станом на
01.01.2013 року складає 43 роки 2 місяці 2 дні,
а загальний стаж роботи для
призначення пенсії за вислугу років за
період робити на посадах лікаря у
лікарняних закладах з 01.08.1977 року по
31.12.2012 року складає 36 років 4 місяці 13
днів, що дає йому право на одержання
десяти місячних пенсій при призначенні
пенсії, яких він не отримав на даний
момент.

З 16.12.1968 року по 01.05.1969 року, тобто 4
місяці і 16 днів, він працював кочегаром
в Стрийському технікумі механізації і
електрифікації сільського
господарства, що підтверджується
записами № 1 і № 2 в трудовій книжці.

З 15.09.1969 року по 15.04.1970 року, тобто 7
місяців і 1 день, працював на
Стрийському склозаводі малярем та
підсобним робітником, що
підтверджується записами №№ 3, 4, 5 в
його трудовій книжці.

З 01.09.1970 року по 02.07.1976 року, тобто 5 років
10 місяців і 2 дні, він навчався у
Львівському державному медичному
інституті за спеціальністю лікувальна
справа, в якому отримав кваліфікацію
лікаря, що підтверджується записами № 6
і № 2 в трудовій книжці.

З 01.08.1976 року по 01.08.1977 року, тобто 1 рік і
1 день, проходив інтернатуру у
Львівській міській лікарні швидкої
медичної допомоги на посаді лікаря
терапевта, що підтверджується записами
№ 8 і № 9 в трудовій книжці.

З 01.08.1977 року по 16.08.1978 року, тобто 1 рік і
15 днів, працював у Дрогобицькій
центральній лікарні на посаді лікаря
по контролю за спортсменами, що
підтверджується записами № 10 і № 11 в
трудовій книжці.

З 17.08.1978 року по 21.09.1980 року, тобто 2 роки 1
місяць і 5 днів, служив у рядах ОСОБА_3 на
посаді лікаря батальйону, що
підтверджується записами № 12 і № 13 в
трудовій книжці.

З 10.10.1980 року по 31.12.2012 року, тобто 32 роки
2 місяці і 22 дні, працював у вузловій
лікарні ст. Стрий, яка на даний час
перейменована на держаний заклад
«Вузлова лікарня станції Стрий ДТГО
«Львівська залізниця», на посадах
лікаря терапевта підросткового
кабінету поліклініки, лікаря
ревматолога поліклініки, заступника
головного лікаря по експертизі, лікаря
терапевта виробничої дільниці, що
підтверджується записами в трудовій
книжці №№ 14, 15, 16.

Таким чином, загальний стаж його роботи
для призначення пенсії за вислугу
років за період роботи на посадах
лікаря у лікарняних закладах з 01.08.1977
року по 31.12.2012 року складає 36 років 4
місяці 13 днів (1 рік 1 день + 1 рік 15 днів + 2
роки 1 місяць 5 днів + 19 років 8 місяців 22
дні + 3 роки 6 місяців + 9 років =36 років 4
місяці 13 днів), що дає йому право на
одержання десяти місячних пенсій при
призначенні пенсії, яких він не отримав
на даний момент.

Представник управління Пенсійного
фонду України в м. Стрию та Стрийському
районі ОСОБА_4 та представник
управління Пенсійного фонду України в
Сколівському районі ОСОБА_5 в судовому
засідання подали клопотання про
залишення позовної заяви без розгляду
у зв’язку з пропуском строку звернення
до суду з підстав, викладених у
запереченні. Суду пояснили, що позивачу
призначено пенсію за віком відповідно
до ст. 26 Закону України «Про
загальнообов’язкове державне
пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №
1058-ІV за поданням уповноваженої особи
закладу, де працює позивач. Для
призначення пенсії були долучені
документи, необхідні для призначення
пенсії за віком згідно з вимогами
вищевказаного закону та відповідно до
Порядку подання та оформлення
документів для призначення
(перерахунку) пенсій відповідно до
Закону України «Про
загальнообов’язкове державне
пенсійне страхування», затвердженого
постановою Правління Пенсійного фонду
України від 25.11.2005 за № 22-1,
зареєстрованого в Мін’юсті 27.12.2005 за №
1566/11846. У доповненні до
адміністративного позову позивач
стверджує про те, що у розпорядженні
управління ПФУ в м. Стрию та
Стрийському районі Львівської області
не зазначено його спеціальний стаж,
який дає право на призначення та
виплату одноразової допомоги у розмірі
10 призначених пенсій відповідно до п. 7-1
розділу XV «Прикінцеві положення»
Закону 1058-ІV (із змінами та
доповненнями). Однак, у розпорядженні
не може зазначатися спеціальний стаж
позивача, оскільки йому призначено
пенсію за віком, а не за вислугу років,
при призначенні якої обов’язково
зазначається спеціальний стаж, який
дає право на призначення цього виду
пенсії. У прохальній частині
доповнення до адміністративного
позову позивач просить суд визнати
протиправною бездіяльність управління
щодо обчислення його страхового стажу,
проте, не зазначає, в чому саме полягає
ця бездіяльність. Якщо тільки у тому, що
управлінням при призначенні пенсії не
зазначено спеціальний стаж позивача,
то для призначення пенсії за віком у
розрахунку стажу цей спеціальний стаж
і не може бути відображений. У позовних
матеріалах відсутні докази того, що
позивач звертався за призначенням цієї
допомоги до управління і докази
відмови йому в її призначенні. Також,
позивач стверджує про те, що тільки при
ознайомленні з матеріалами пенсійної
справи 11.06.2014 року йому вперше стало
відомо, що у документах не зазначено
його спеціальний стаж. З матеріалами
пенсійної справи позивач ознайомлений,
оскільки і раніше звертався до
управління Пенсійного фонду України із
зверненнями. Так, згідно з інформацією,
наданою управлінням Пенсійного фонду
України в Сколівському районі
Львівської області, 03.04.2013 року ОСОБА_2
звертався до управління із заявою про
здійснення перерахунку пенсії на
підставі документів, які є в матеріалах
пенсійної справи та документів доданих
до заяви, починаючи із дня призначення
пенсії по найвигіднішому варіанту.

Окрім того, представник управління
Пенсійного фонду України в
Сколівському районі Львівської
області ОСОБА_5 звертає увагу суду, що
спір з приводу права позивача на
одержання десяти місячних пенсій при
призначенні йому пенсії за віком і
невизнання такого права позивача
через неврахування у спеціальний стаж
для можливості одержання вказаної
допомоги періоду служби в армії
лікарем батальйону виник з моменту
першої виплати пенсії, тобто з березня
2013 року, у зв’язку з чим він 06.08.2013 року
вперше звертається до Сколівського
районного суду із заявою, що
підтверджує той факт, що позивачеві вже
на той час було відомо про те, що його
право на отримання десяти місячних
пенсій при призначенні пенсії за віком
не визнається через відсутність
необхідного стажу роботи на посадах ,
що передбачені Порядком обчислення
страхового стажу, що дає право на
призначення грошової допомоги та її
виплати, затвердженого Постановою
Кабінету Міністрів України від 23.11.2011
року № 1191.

Позивач та його представник ОСОБА_6
клопотання про залишення заяви без
розгляду заперечили, пояснили, що строк
звернення до суду не пропущено,
оскільки з матеріалами пенсійної
справи вони ознайомилися 11.06.2014 року,
звідки й дізналися про порушення
відповідачами права позивача на
призначення та виплату одноразової
допомоги у розмірі 10 призначених
пенсій при виході на пенсію як
працівнику охорони здоров’я.

Розглянувши клопотання про залишення
позовної заяви без розгляду у зв’язку
з пропуском строків звернення до
адміністративного суду у справі за
позовом ОСОБА_2 до управління
Пенсійного фонду України в м. Стрию та
Стрийському районі Львівської області,
управління Пенсійного фонду України в
Сколівському районі Львівської
області про визнання бездіяльності
протиправною та зобов’язання вчинити
дії суд зазначає наступне.

Виходячи з принципу юридичної
визначеності та, зокрема, на підставі
рішення Європейського суду з прав
людини від 28.03.2006 року у справі «Мельник
проти України» (заява №23436/03), слід
зазначити, що статтею 99 КАС України
визначаються строки звернення до
адміністративного суду з
адміністративним позовом з метою
досягнення юридичної визначеності у
публічно-правових відносинах. Ці
строки обмежують час, протягом якого
такі правовідносини можуть вважатися
спірними. Після їх завершення, якщо
ніхто не звернувся до суду за
вирішенням спору, відносини стають
стабільними. Строком звернення до
адміністративного суду з
адміністративним позовом є проміжок
часу після виникнення спору у
публічно-правових відносинах, протягом
якого особа має право звернутися до
адміністративного суду із позовною
заявою за вирішенням цього спору і
захистом своїх прав, свобод чи
інтересів.

Отже, дотримання строку звернення з
адміністративним позовом є однією з
умов для реалізації права на позов у
публічно-правових відносинах.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 99 КАС
України адміністративний позов може
бути подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
вказаним Кодексом або іншими законами.
Згідно з ч. 2 ст. 99 КАС України для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється шестимісячний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Під строком звернення до
адміністративного суду розуміється
строк, протягом якого особа має право
звернутися з адміністративним позовом
і розраховувати на одержання судового
захисту.

Дотримання цього строку є однією з умов
для реалізації права на позов у
публічно-правових відносинах. Вона
дисциплінує учасників цих відносин у
випадку, якщо вони стали спірними,
запобігає зловживанням, сприяє
стабільності діяльності суб'єктів
владних повноважень щодо виконання
своїх функцій та посиленню
громадського контролю за владою зі
сторони громадян. Відсутність цієї
умови приводила б до постійного
збереження стану невизначеності у
відносинах.

Судом встановлено, що позивачу
призначено пенсію за віком відповідно
до ст. 26 Закону України «Про
загальнообов’язкове державне
пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №
1058-ІV за поданням уповноваженої особи
закладу, де працює позивач, що не
заперечується сторонами.

Як вбачається із вхідного штампу суду
на позовній заяві, така подана
позивачем до суду 10.10.2014 року, тобто, з
порушенням шестимісячного строку
звернення до суду, передбаченого ч. 2 ст.
99 КАС України.

Представником позивача в судовому
засіданні зазначено, що позивач
дізнався про порушення своїх прав та
інтересів лише 11.06.2014 року, коли він
ознайомився з матеріалами своєї
пенсійної справи № 132268 та отримав
копії документів, а саме: протокол та
розпорядження від 01.02.2013 року, в яких і
не зазначено спеціального страхового
стажу, що дає право на призначення та
виплату одноразової допомоги у розмірі
10 призначених пенсій при виході на
пенсію як працівнику охорони здоров’я,
який складає 36 років 4 місяці 13 днів.

Сам же позивач суду пояснив, що про
порушення своїх прав дізнався ще в
березні 2013 року, коли була проведена
перша виплата пенсії. В тому ж 2013 році
він звертався до Сколівського
районного суду із заявами про
встановлення факту загального стажу
роботи для призначення пенсії за
вислугу років.

З матеріалів справи судом встановлено,
що рішенням Сколівського районного
суду Львівської області від 13.02.2014 року
відмовлено у задоволенні позовних
вимог ОСОБА_2 до управління Пенсійного
фонду України у Сколівському районі
Львівської області та управління
Пенсійного фонду України у м. Стрию та
Стрийському районі Львівської області
про встановлення факту загального
стажу роботи для призначення пенсії за
вислугу років на посадах лікаря у
медичних закладах з 01.08.1977 року по 01.11.2012
року станом на 02.11.2012 року у кількості 36
років 2 місяці та 13 днів, у тому числі
стажу роботи за період проходження
інтернатури у Львівській міській
лікарні швидкої медичної допомоги на
посаді лікаря терапевта з 01.08.1976 року по
01.08.1977 року у кількості 1 рік та 1 день, за
період роботи у Дрогобицькій
центральній лікарні на посаді лікаря
по контролю за спортсменами з 01.08.1977
року по 16.08.1978 року у кількості 1 рік та 15
днів, за період військової служби
лікарем батальйону з 17.08.1978 року по
21.09.1980 року у кількості 2 роки 1 місяць та
5 днів, за період роботи у вузловій
лікарні ст. Стрий (на даний час
Державний заклад «Вузлова лікарня
станції Стрий ДТГО «Львівська
залізниця») на посадах лікаря
терапевта підліткового кабінету
поліклініки, лікаря ревматолога
поліклініки, заступника головного
лікаря по експертизі, лікаря терапевта
виробничої дільниці з 10.10.1980 року по
01.11.2012 року у кількості 32 роки 22 дні
/а.с. 36-37/.

Ухвалою апеляційного суду Львівської
області від 15.05.2014 року рішення
Сколівського районного суду від 13.02.2014
року залишено без змін, оскільки такий
факт не може бути встановлений судом,
так як згідно Закону України «Про
пенсійне забезпечення» та Порядку
підтвердження наявного трудового
стажу для призначення пенсій за
відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 12.08.1993 року № 637,
встановлення фактів наявності
трудового стажу здійснюється органами
Пенсійного фонду України, а відтак,
відмова в позові є правомірною /а.с. 38-39/.

Ухвалою Сколівського районного суду
Львівської області від 02.12.2013 року
заяву ОСОБА_2, з участю зацікавлених
осіб управління Пенсійного фонду
України у Сколівському районі
Львівської області та управління
Пенсійного фонду України у м. Стрию та
Стрийському районі Львівської області
про встановлення факту, що має юридичне
значення, залишено без розгляду на
підставі ч. 6 ст. 235 ЦПК України та
роз’яснено заявнику та зацікавленим
особам, що позов може бути подано до
суду на загальних підставах /а.с. 43/.

Відтак, суд приходить до висновку, що
про порушення свого права на одержання
десяти місячних пенсій при призначенні
йому пенсії за віком відповідно до п.
’’е’’ ст. 55 Закону України ’’Про
пенсійне забезпечення’’ і невизнання
відповідачами такого права позивача
через неврахування у спеціальний стаж
для можливості одержання вказаної
допомоги періоду служби в армії
лікарем батальйону позивач дізнався у
2013 році, що стверджується його заявами
від 06.08.2013 року та 09.12.2013 року, з якими
він звертався до Сколівського
районного суду Львівської області /а.с.
40-42, 44-46/.

Однак, факт звернення позивача до
Сколівського районного суду
Львівської області із заявами в
порядку окремого та позовного
провадження жодним чином не
перешкоджав зверненню позивача до
адміністративного суду з позовною
заявою в межах строків, передбачених
законодавством. Проте, позивач не
скористався наданим йому правом на
звернення до адміністративного суду та
вирішив захищати своє порушене право в
порядку цивільного судочинства.

Судом враховуються рішення
Сколівського районного суду
Львівської області у справах № 453/1224/13-ц
провадження № 2-о/453/37/13 та № 453/1953/13-ц
провадження № 2/456/100/14, які
свідчать про те, що позивач на цей
момент мав можливість визначитись із
правовими способами захисту своїх прав
та інтересів.

Окрім того, посилання на юридичну
необізнаність позивача з урахуванням
принципу, закріпленого ст. 68
Конституції України, на думку суду,
також не може бути належною та
достатньою підставою для висновку про
наявність підстав щодо визнання
поважними причин пропуску строку
звернення до суду.

На жодні обставини, як на поважні
причини пропуску строку звернення до
адміністративного суду, позивач та
його представник в судовому засіданні
не посилаються.

Згідно зі ст. 100 КАС України
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд на підставі позовної заяви та
доданих до неї матеріалів не знайде
підстав для визнання причин пропуску
строку звернення до адміністративного
суду поважними, про що постановляється
ухвала.

Статтею 100 КАС України передбачено
можливість поновлення строку,
пропущеного з поважних причин. Таким
чином, закон пов'язує поновлення строку
з поважністю причин його пропуску.

Суд звертає увагу, що поважними
причинами пропуску строку звернення до
суду визнаються обставини, які є
об'єктивно непереборними та не
залежать від волевиявлення сторони і
пов'язані з дійсними істотними
перешкодами чи труднощами, для
своєчасного вчинення відповідних
процесуальних дій. Вказана позиція
суду узгоджується з правовою позицією,
висловленою в ухвалі Вищого
адміністративного суду України від
22.02.2011 року.

Жодних належних та допустимих доказів
поважності причин пропуску строку
звернення до адміністративного суду,
які б унеможливлювали і не залежали б
від волі позивача своєчасно звернутись
за судовим захистом, позивачем не
надано та судом не знайдено.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить
до висновку, що даний позов слід
залишити без розгляду.

Керуючись ст.ст. 99, 100, 102, 160, 165 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ :

Позовну заяву ОСОБА_2 до управління
Пенсійного фонду України в м. Стрию та
Стрийському районі Львівської області,
управління Пенсійного фонду України в
Сколівському районі Львівської
області про визнання бездіяльності
протиправною та зобов’язання вчинити
дії залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Стрийський міськрайонний суд
Львівської області. Апеляційна скарга
на ухвалу суду подається протягом п'яти
днів з дня її проголошення. У разі якщо
ухвалу було постановлено у письмовому
провадженні або згідно з частиною
третьою статті 160 Кодексу
адміністративного судочинства України
або без виклику особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду першої інстанції набирає
законної сили в порядку, визначеному
ст. 254 КАС України.

Повний текст ухвали виготовлено 28.11.2014
року.

Суддя
Л.В.Гула