Справа № 820/14552/14
Суддя: Чалий І.С.
Дата ухвалення: 2014-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2014 р.Справа №
820/14552/14Колегія суддів Харківського
апеляційного адміністративного суду у
складі

Головуючого судді: Чалого І.С.

Суддів: Бартош Н.С. , Зеленського В.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Державної податкової
інспекції у Київському районі м.
Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській області на
постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 24.09.2014р. по
справі № 820/14552/14 за позовом
Харківського державного авіаційного
орденів Жовтневої революції та
Трудового Червоного прапору
виробничого підприємства до Державної
податкової інспекції у Київському
районі м. Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській області про
скасування податкового
повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИЛА:

Харківське державне авіаційне Орденів
Жовтневої Революції та трудового
Червоного Прапору виробниче
підприємство (далі позивач або ХДАВП)
звернулось до Харківського окружного
адміністративного суду з позовом до
Державної податкової інспекції у
Київському районі м.Харкова Головного
управління Міндоходів у Харківській
області (далі відповідач або ДПІ у
Київському районі м.Харкова), у якому
просить суд скасувати податкове
повідомлення-рішення від 25 червня 2014
року № на суму 226860,00грн.

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 24.09.2014р.
адміністративний позов Харківського
державного авіаційного Орденів
Жовтневої Революції та трудового
Червоного Прапору виробничого
підприємства до Державної податкової
інспекції у Київському районі
м.Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській області про
скасування податкового
повідомлення-рішення було задоволено у
повному обсязі.

Скасовано податкове
повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції у Київському
районі м.Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській області від 25
червня 2014 року № на суму 226860,00грн.

Стягнуто з Державного бюджету України
на користь Харківського державного
авіаційного Орденів Жовтневої
Революції та трудового Червоного
Прапору виробничого підприємства
витрати зі сплати судового збору в сумі
487,20грн.

Відповідач, не погодившись з рішенням
суду першої інстанції, подав
апеляційну скаргу, в якій посилаючись
на порушення норм матеріального права,
просить скасувати постанову
Харківського окружного
адміністративного суду від 24.09.2014р.

Сторони в судове засідання не
з'явились, були повідомлені належним
чином про дату, час та місце слухання
справи, представником позивача надано
заяву про розгляд справи в письмовому
провадженні.

Суд апеляційної інстанції розглядає
справу відповідно до ст. 197 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
обставин справи, перевіривши рішення
суду першої інстанції, доводи
апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, вважає, що вимоги
апеляційної скарги задоволенню не
підлягають, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що
фахівцями ДПІ у Київському районі
м.Харкова проведено позапланову
документальну виїзну перевірку
Харківського державного авіаційного
орденів Жовтневої революції та
Трудового Червоного прапору
виробничого підприємства, , з питання перевірки уточнюючого
розрахунку податкових зобов'язань з
податку на додану вартість у зв'язку з
виправленням самостійно виявлених
помилок № від 13.05.2014, за
результатами якої складено акт від
05.06.2014 №1730/20-31-15-01-10/14308894 (а.с.56-76).

Згідно з висновками акта перевірки від
05.06.2014 №1730/20-31-15-01-10/14308894, встановлено, що

- в порушення п.198.1, п.198.3 ст.198
Податкового кодексу України в
уточнюючому розрахунку податкових
зобов'язань з податку на додану
вартість у зв'язку з виправленням
самостійно виявлених помилок №
від 13.05.2014 за звітний податковий період
- лютий 2014 року завищено податковий
кредит за рахунок взаємовідносин з
постачальником ТОВ «НВК «АВІОНІКА»
(код за ) на суму ПДВ у
розмірі 226860,00грн;

- порушення п.198.1, п.198.3 ст.198, п.200.3, п.200.4,
п.200.6 ст.200 Податкового кодексу України,
в результаті чого завищено залишок
від'ємного значення, який після
бюджетного відшкодування включається
до складу податкового кредиту
наступного податкового періоду (рядок
24 Декларації з ПДВ) за лютий 2014 року на
суму ПДВ у розмірі 226860,00грн.

На підставі акта перевірки від 05.06.2014
№1730/20-31-15-01-10/14308894 відповідно до п.п.54.3
ст.54, п.58.1 ст.58 Податкового кодексу
України ДПІ у Київському районі
м.Харкова прийнято податкове
повідомлення - рішення від 25 червня 2014
року № (а.с.10) про зменшення
розміру від'ємного значення суми ПДВ на
226860,00грн.

Суд першої інстанції, задовольняючи
позов, виходив з того, що податкове
повідомлення-рішення від 25 червня 2014
року №, прийняте на підставі акта
перевірки від 05.06.2014 №1730/20-31-15-01-10/14308894 є
протиправним та підлягає скасуванню.

Колегія суддів погоджується з таким
висновками суду першої інстанції та
зазначає.

Відповідно до ст. 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Як вбачається з матеріалів справи, а
саме акту перевірки від 05.06.2014
№1730/20-31-15-01-10/14308894, підставами для
висновку про завищення залишку
від'ємного значення, який після
бюджетного відшкодування включається
до складу податкового кредиту
наступного податкового періоду за
лютий 2014 р. на суму ПДВ у розмірі 226860
грн. став висновок податкового органу
про те, що підприємством ХДАВП через
посередника ТОВ «НВК «АВІОНІКА», яке
знаходиться в іншому місті, було
придбано товар, який було вироблено
підприємством, що існує з 1992 року та
знаходиться у місті Харкові та яке є
єдиним в Україні підприємством, яке
спеціалізується на розробці та
виготовленні бортового аерометричного
обладнання та засобів їх контролю для
літаків громадянської та військової
авіації, а саме ПрАТ «АВІАКОНТРОЛЬ»
(код за ). При цьому
підприємством ХДАВП придбано
авіавиріб з торгівельною націнкою 200%,
що не відповідає реальним цінам. Отже,
ДПІ у Київському районі м.Харкова
вважає, що ХДАВП є обізнаним стосовно
діяльності ПрАТ «АВІАКОНТРОЛЬ» (код за
) та ринкової вартості
придбаного у ТОВ «НВК «АВІОНІКА» (код
за ) авіавиробу, який у свою
чергу було придбано у виробника - ПрАТ
«АВІАКОНТРОЛЬ» (код за ), та
мало можливість придбати даний товар
за значно нижчою ціною. Даний факт, як
вважає ДПІ у Київському районі
м.Харкова, свідчить про те, що ХДАВП (код
за ) є вигодонабувачем, для
якого формує податкову вигоду ТОВ «НВК
«АВІОНІКА» (код за ) -
вигодоформуючий суб'єкт (податкова
яма).

У зв'язку з вищевикладеним, податкова
інспекція прийшла до висновку, що
операції ХДАВП з ТОВ «НВК «АВІОНІКА»
(код за ) не підтверджуються
достовірними первинними документами,
які складаються в разі фактичного
здійснення господарської операції.
Наявність у підприємства ХДАВП
податкових накладних є обов'язковою
обставиною для визначення
правильності формування податкового
кредиту, але не вичерпною Право на
податковий кредит у ХДАВП не виникає,
оскільки при цьому не дотримано
обов'язкових умов для виникнення
такого права - виникнення об'єкту
оподаткування, що передбачено вимогами
ст.185, ст.198.3 Податкового кодексу
України.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено судом апеляційної
інстанції, що між ХДАВП (покупець) та
ТОВ "НВК "Авіоніка" (продавець) укладено
договір купівлі-продажу №19/10-09/2 від
19.10.2009 р. (а.с.16-17).

Сторонами договору складено та
підписано специфікацію до договору
купівлі-продажу №19/10-09/2 від 19.10.2009 на
поставку виробу ИКВСП-140-74ЭМ.

Авіавиріб ИКВСП-140-74ЭМ отримувався
позивачем за видатковою накладною №24
від 21 лютого 2014 року на суму ПДВ =
453720,00грн.

На виконання вимог ст.201 Податкового
кодексу України постачальником була
видана позивачу податкова накладна №10
від 21.02.2014 на суму ПДВ 226860,00грн (а.с.52).

Оплата за отриману продукцію
здійснювалася шляхом безготівкового
перерахування грошових коштів
платіжним дорученням №424 від 26.03.2014 на
суму 2068085,70грн.

Перевезення товарів здійснювалося
власним транспортом позивача, що
підтверджується товарно-транспортною
накладною №2 від 18.02.2014 (а.с.53).

Отриманий товар був оприбуткований на
складі підприємства, що
підтверджується прибутковим ордером
№31007 від 24 лютого 2014р. та лімітною
карткою №177 від 27.03.2014 (а.с.86, 87).

Суд першої інстанції оцінивши наявні в
справі докази, відмітив, а суд
апеляційної інстанції погодився, що
матеріалами справи додатково
підтверджено факт виконання позивачем
та контрагентом позивача зобов'язань
за спірним правочином. Копії
витребуваних судом і долучених до
матеріалів справи первинних і
розрахункових документів не мають
дефектів форми, змісту або походження,
котрі в силу ст.9 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні", п.201.1 ст. 201
Податкового кодексу України, п.2.4
Положення про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку (затверджено
наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.1995р. №88, зареєстровано в
Міністерстві юстиції України 05.06.1995р.
за №168/704; далі за текстом -Положення №88)
спричиняють втрату первинними
документами юридичної сили і
доказовості.

Жодних зауважень чи претензій до
правоздатності і дієздатності
юридичних осіб, які є сторонами
спірного правочину, відповідності
спірного правочину вимогам закону
відповідачем ані при проведенні
перевірки, ані в ході судового розгляду
не пред'являлось.

Відповідачем не спростовується, що на
час здійснення
фінансово-господарської операції
контрагент позивача був
зареєстрований як платник податку в
податковому органі та якому присвоєно
індивідуальний податковий номер
платника податку на додану вартість.

Підпунктом 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 Податкового
кодексу України податковий кредит
визначено як суму, на яку платник
податку на додану вартість має право
зменшити податкове зобов'язання
звітного (податкового) періоду,
визначена згідно з розділом V цього
Кодексу.

Згідно з п. 198.3. ст. 198 Податкового
кодексу України податковий кредит
звітного періоду визначається
виходячи з договірної (контрактної)
вартості товарів/послуг, але не вище
рівня звичайних цін, визначених
відповідно до статті 39 цього Кодексу,
та складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з придбанням або виготовленням
товарів (у тому числі при їх імпорті) та
послуг з метою їх подальшого
використання в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку.

Виходячи з вимог п. 198.1 ст. 198 ПК України
право на віднесення сум податку до
податкового кредиту виникає у разі
здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення
товарів (у тому числі в разі їх ввезення
на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво,
спорудження, створення) необоротних
активів, у тому числі при їх ввезенні на
митну територію України (у тому числі у
зв'язку з придбанням та/або ввезенні
таких активів як внесок до статутного
фонду та/або при передачі таких активів
на баланс платника податку,
уповноваженого вести облік
результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих
нерезидентом на митній території
України, та в разі отримання послуг,
місцем постачання яких є митна
територія України;

г) ввезення необоротних активів на
митну територію України за договорами
оперативної або фінансового лізингу.

У відповідності до п. 198.2. ст. 198 ПК
України, датою виникнення права
платника податку на віднесення сум
податку до податкового кредиту
вважається дата тієї події, що
відбулася раніше:

- дата списання коштів з банківського
рахунка платника податку на оплату
товарів/послуг;

- дата отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Відповідно до п. 198.6. ст. 198 ПК України, не
відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними або оформлені з порушенням
вимог чи не підтверджені митними
деклараціями (іншими подібними
документами згідно з пунктом 201.11
статті 201 цього Кодексу).

Сума податку, що підлягає сплаті
(перерахуванню) до Державного бюджету
України або бюджетному відшкодуванню,
визначається як різниця між сумою
податкового зобов'язання звітного
(податкового) періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
(податкового) періоду. (Пункт 200.1 ст.200
Податкового кодексу України.)

При позитивному значенні суми,
розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї
статті, така сума підлягає сплаті
(перерахуванню) до бюджету у строки,
встановлені цим розділом. (Пункт 200.2
ст.200 Податкового кодексу України.)

При від'ємному значенні суми,
розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї
статті, така сума враховується у
зменшення суми податкового боргу з
податку, що виник за попередні звітні
(податкові) періоди (у тому числі
розстроченого або відстроченого
відповідно до цього Кодексу), а в разі
відсутності податкового боргу -
зараховується до складу податкового
кредиту наступного звітного
(податкового) періоду. (Пункт 200.3 ст.200
Податкового кодексу України.)

Колегія суддів зазначає, що ані в суді
першої інстанції ані в суді
апеляційної інстанції, Відповідачем не
було доведено правомірності та
обґрунтованості мотивів винесення
спірного податкового повідомлення-
рішення. Доказів фактичної відсутності
операцій по придбанню позивачем послуг
(робіт) у свого контрагента відповідач
не подав.

З огляду на викладене, суд першої
інстанції та з чим погоджується суд
апеляційної інстанції прийшов до
висновку про безпідставність висновку
відповідача стосовно порушення
позивачем вимог п. 198. 1, п.198.3, ст. 198, п.
200.3, п. 200.4, п. 200.6 ст. 200 Податкового
кодексу України №2755-VI від 02.12.2010 року.

Податковий орган протиправно не взяв
до уваги наявність належним чином
оформлених первинних та податкових
документів, на підтвердження належного
укладення та виконання договору.

Підприємством позивача правомірно
відображено в податковій звітності
правові взаємовідносини з
вищевказаним суб'єктом господарювання.

Відповідачем ані в суді першої
інстанції так ані в суді апеляційної
інстанції не було доведено наявності
між позивачем та контрагентом
позивача, взаємоузгоджених спільних
зловмисних дій, спрямованих на
порушення існуючого в Державі
суспільного ладу або моральних засад.
Таких доказів суду відповідачем не
надано, а судом при виконанні вимог ст.11
КАС України не виявлено.

Додатково суд апеляційної інстанції
взяв до уваги той факт, що позивач
звертався до ПрАТ «Авіаконтроль» з
листом від 20.03.2012 №082/852 щодо закупівлі
інформаційного комплексу ИКВСП-140-74ЭМ.

Листом від 23.04.2012 №309 ПрАТ
«Авіаконтроль» повідомило ХДАВП, що
ПрАТ «Авіаконтроль» є розробником та
виробником продукції, стосовно якої
звернулось ХДАВП. У зв'язку з тим, що
ПрАТ «Авіаконтроль» здійснює продаж
вказаної продукції через «НВК
Авіоніка» згідно договору №50/06-12 від
15.03.2012, то з питань участі у процедурі
закупівлі, заключення договорів та
іншим питанням комерційного характеру
слід звертатися до директора ТОВ «НВК
Авіоніка».

Колегія судів зазначає, що матеріалами
справи було підтверджено реальний
характер спірної
фінансово-господарської операції та
встановлено відсутність підстав для
зменшення позивачу суми податкового
кредиту.

Доводи апеляційної скарги, з наведених
підстав, висновків суду першої
інстанції не спростовують.

Таким чином, колегія суддів
переглянувши, у межах апеляційної
скарги, рішення суду першої інстанції,
вважає, що суд першої інстанції вірно
встановив фактичні обставини справи,
ретельно дослідив наявні докази, дав їм
належну оцінку та прийняв законне та
обґрунтоване рішення у відповідності з
вимогами матеріального та
процесуального права.

Відповідно до ст. 200 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду -без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 195, 196, 197, п.1 ч.1 ст.
198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Київському
районі м. Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській області
залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 24.09.2014р. по
справі № 820/14552/14 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя Чалий І.С.Судді
Бартош Н.С. Зеленський В.В.