Справа № 810/768/13-а
Суддя: Борисенко І.В.
Дата ухвалення: 2014-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"17" листопада 2014 р. м.
Київ К/800/35546/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:головуючого
суддіБорисенко І.В.суддів Кошіля
В.В. Моторного О.А.,розглянувши в
порядку письмового
провадженнякасаційну
скаргуБориспільської об'єднаної
державної податкової інспекції
Київської області Державної
податкової службина ухвалуКиївського
апеляційного адміністративного суду
від 18.06.2013у справі № 810/768/13-аза
позовомДочірнього підприємства «Ейвон
Косметікс Юкрейн»доБориспільської
об'єднаної державної податкової
інспекції Київської області Державної
податкової службипроскасування
податкового повідомлення-рішення та
рішення про результати розгляду
скарги,-

ВСТАНОВИВ:

Дочірнє підприємство «Ейвон Косметікс
Юкрейн» звернулось до суду з позовом до
Бориспільської об'єднаної державної
податкової інспекції Київської
області Державної податкової служби
про скасування податкового
повідомлення-рішення та рішення про
результати розгляду скарги.

Ухвалою Київського окружного
адміністративного суду від 07.03.2013
відкрито провадження у справі в
частині вимог про скасування
податкового повідомлення-рішення
№ від 29.11.2012, а в частині вимог про
скасування рішення ДПС у Київській
області від 21.01.2013 № 156/10/10-206/834 про
результати розгляду скарги у відкритті
провадження відмовлено.

Постановою Київського окружного
адміністративного суду від 03.04.2013 у
задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 18.06.2013
постанову Київського окружного
адміністративного суду від 03.04.2013
скасовано та ухвалено нове судове
рішення, яким скасовано податкове
повідомлення-рішення Бориспільської
об'єднаної державної податкової
інспекції Київської області Державної
податкової служби № від 29.11.2012 та
рішення Державної податкової служби у
Київській області від 21.01.2013 №
156/10/10-206/834 про результати розгляду
скарги.

Не погоджуючись з вказаним рішенням
суду апеляційної інстанції, відповідач
подав касаційну скаргу, в якій просить
його скасувати та прийняти нове
рішення, яким залишити в силі рішення
суду першої інстанції, оскільки вважає,
що рішення суду апеляційної інстанції
було прийнято з порушенням норм
матеріального та процесуального права.

Справу розглянуто в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами відповідно до п.1 ч.1 ст.222
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Суд першої інстанції, відмовляючи у
задоволенні позовних вимог про
скасування податкового
повідомлення-рішення, дійшов висновку
про правомірність прийнятого
відповідачем спірного податкового
повідомлення-рішення, оскільки
податковим органом доведені обставини,
на підставі яких прийнято оскаржуване
податкове повідомлення-рішення, а
надані позивачем докази не дають суду
можливості встановити реальність
здійснених операцій по
транспортно-експедиційному
обслуговуванню та факт подальшої
передачі товару вантажоодержувачам.

Суд апеляційної інстанції, скасовуючи
постанову суду першої інстанції та
задовольняючи позов, не погодився з
висновками податкового органу щодо
встановлених перевіркою порушень
позивачем вимог податкового
законодавства. При цьому, судом
апеляційної інстанції не зазначені
конкретні мотиви та обставини, яким він
керувався.

Крім того, судом апеляційної інстанції
були задоволені вимоги позивача (про
скасування рішення ДПС у Київській
області про результати розгляду
скарги), у відкритті провадження за
якими судом першої інстанції ухвалою
від 07.03.2013 було відмовлено.

Переглянувши оскаржуване судове
рішення в межах касаційної скарги,
перевіривши повноту встановлення
судовими інстанціями фактичних
обставин справи та правильність
застосування ними норм матеріального
та процесуального права, Вищий
адміністративний суд України дійшов
висновку про наявність підстав для
часткового задоволення касаційної
скарги, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.220 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції перевіряє
правильність застосування судами
першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі і не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Відповідно до ст.159 Кодексу
адміністративного судочинства України
судове рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Згідно зі ст.206 Кодексу
адміністративного судочинства України
ухвала суду апеляційної інстанції
повинна містити мотивувальну частину
із зазначенням, зокрема, встановлених
судом апеляційної інстанції обставин
із посиланням на докази, а також
мотивів неврахування окремих доказів;
мотивів, з яких суд апеляційної
інстанції виходив при постановленні
ухвали, і положення закону, яким він
керувався; резолютивної частини із
зазначенням: висновку суду апеляційної
інстанції по суті вимог апеляційної
скарги; розподілу судових витрат;
строку і порядку набрання ухвалою
законної сили та її оскарження.

Проте, як вбачається з судового рішення
Київського апеляційного
адміністративного суду від 18.06.2013, суд
апеляційної інстанції в ухваленому
судовому рішенні, зазначивши
встановлені фактичні обставини, не
навів мотивів, з яких суд виходив при
постановленні ухвали, обмежившись лише
цитуванням загальних норм податкового
законодавства.

Судова колегія зазначає, що з метою
встановлення факту здійснення
господарських операцій, формування
витрат для цілей визначення
податкового кредиту з податку на
додану вартість судам належить
з'ясовувати, зокрема, такі обставини:
рух активів у процесі здійснення
господарської операції; встановлення
спеціальної податкової
правосуб'єктності учасників
господарської операції та
встановлення зв'язку між фактом
придбання товарів (послуг), понесенням
інших витрат, і господарською
діяльністю платника податку, а також
використання платником податку
придбаного товару (послуг) у своїй
господарській діяльності.

З огляду на викладене, з врахуванням
положень ст.194 КАС України, з метою
реалізації принципу офіційного
з'ясування всіх обставин у справі, суду
апеляційної інстанції слід з'ясувати
характер та зміст спірних операцій,
дослідити усі первинні документи, які
належить складати залежно від певного
виду господарської операції, і на
підставі цього зробити вмотивований
висновок про те, чи відбувся дійсний
рух активів між учасниками спірних
операцій та зміни у майновому стані
позивача, як обов'язкова ознака
господарської операції, та, відповідно,
висновок про наявність законних
підстав для скасування постанови суду
першої інстанції.

Вказані обставини та фактичні дані
залишилися поза межами дослідження
судом апеляційної інстанції, що, з
урахуванням повноважень касаційного
суду (які не дають касаційній інстанції
права досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні), виключають
можливість перевірити Вищим
адміністративним судом України
правильність застосування судом
апеляційної інстанції норм
матеріального права та правової оцінки
обставин справи.

Судова колегія також звертає увагу, що
судом апеляційної інстанції були
задоволені позовні вимоги про
скасування рішення ДПС у Київській
області від 21.01.2013р. №
156/10/10-206/834 про результати розгляду
скарги.

Вказані позовні вимоги не були
предметом розгляду суду першої
інстанції, оскільки у відкритті
провадження в цій частині вимог
ухвалою Київського окружного
адміністративного суду від 07.03.2013 було
відмовлено. Крім того, судом
апеляційної інстанції було скасовано
рішення контролюючого органу, який не
залучений до участі у справі в якості
відповідача.

У відповідності до ч.4 ст.227 Кодексу
адміністративного судочинства України
справа направляється до суду
апеляційної інстанції для продовження
розгляду або на новий розгляд, якщо
порушення допущені тільки цим судом. В
усіх інших випадках справа
направляється до суду першої
інстанції.

З огляду на викладене, колегія суддів
касаційної інстанції зазначає, що,
оскільки суд апеляційної інстанції не
виконав покладених на нього функцій і
не перевірив належним чином законність
рішення суду першої інстанції, ухвала
Київського апеляційного
адміністративного суду від 18.06.2013
підлягає скасуванню, а справа -
направленню на новий розгляд до суду
апеляційної інстанції.

Під час нового розгляду справи суду
необхідно врахувати викладене,
всебічно і повно з'ясувати і перевірити
всі фактичні обставини справи,
об'єктивно оцінити докази, що мають
юридичне значення для її розгляду і
вирішення спору по суті, і, в залежності
від встановленого, правильно визначити
норми матеріального права, що
підлягають застосуванню до спірних
правовідносин, та прийняти
обґрунтоване і законне судове рішення.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 220, 222, 223, 227, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу Бориспільської
об'єднаної державної податкової
інспекції Київської області Державної
податкової служби задовольнити
частково.

2. Ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 18.06.2013
скасувати та справу направити на новий
розгляд до суду апеляційної інстанції.

3. Ухвала набирає законної сили
через п'ять днів після направлення її
копії особам, які беруть участь у
справі, та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І.В. Борисенко
СуддіВ.В. Кошіль О.А. Моторний