Справа № 508/3350/12
Суддя: Алтухова О. С.
Дата ухвалення: 2012-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

19 березня 2012 року Ворошиловський
районний суд м. Донецька у складі:

головуючого - судді Алтухової О.С.,

при секретарі –Рябко Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Донецьку
справу адміністративного судочинства
за позовом ОСОБА_1 до Управління ДАІ
ГУМВС України в Донецькій області про
визнання дій інспектора незаконними,
визнання протоколу про
адміністративне правопорушення
недійсним та скасування постанови у
справі про адміністративне
правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом до Управління ОСОБА_2 України в
в Донецькій області про визнання дій
інспектора незаконними, визнання
протоколу про адміністративне
правопорушення недійсним та
скасування постанови у справі про
адміністративне правопорушення,
посилаючись на наступне.

18 лютого 2012 року інспектором ДАІ
лейтенантом міліції ОСОБА_3 відносно
нього було складено протокол про
адміністративне правопорушення серії
АН1№558119 і винесено постанову у справі
про адміністративне правопорушення
серії АН№979611 за ч.1 ст.122 КУпАП.

Відповідно до вищезазначеної
постанови він 18 лютого 2012 року о 16
годині 05 хвилин, керуючи автомобілем
марки Kia Klarus, реєстраційний номер
НОМЕР_1, рухався по пр. Київському у м.
Донецьку зі швидкістю 82 км/год при
дозволеній 60 км/год, чим перевищив
швидкість на 22 км/год, за що передбачено
відповідальність за ч. 1 ст. 122 КУпАП.
Швидкість транспортного засобу
вимірювалась приладом «Візир».

Разом з тим, позивач наполягає на тому,
що встановити та довести, що
вимірювалася швидкість саме його
автомобіля неможливо.

Крім того, позивач зазначає, що справа
була розглянута з винесенням постанови
одночасно з фіксацією правопорушення
–18 лютого 2012 року, чим було порушено
його право на юридичну допомогу.
Визначений законом порядок винесення
постанови був порушений.

Позивач просить визнати дії інспектора
незаконними, визнати протокол про
адміністративне правопорушення
недійсним та скасувати постанову у
справі про адміністративне
правопорушення у зв'язку з відсутністю
в його діях складу адміністративного
правопорушення.

У судове засідання позивач та
представник відповідача не з’явились,
причини неявки суду не відомі, про день
та час слухання справи повідомлялися
належним чином.

Суд, дослідивши матеріали справи,
приходить до висновку, що позов
підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлені наступні обставини.

18 лютого 2012 року інспектором ДАІ
лейтенантом міліції ОСОБА_3 відносно
ОСОБА_1 було складено протокол про
адміністративне правопорушення серії
АН1№558119 і винесено постанову у справі
про адміністративне правопорушення
серії АН№979611 за ч.1 ст.122 КУпАП,
відповідно до якої позивача було
притягнуто до адміністративної
відповідальності у вигляді штрафу на
користь держави в розмірі 510 гривень за
порушення вимог ПДР України.

Як вбачається з постанови про
адміністративне правопорушення серії
АН№979611 ОСОБА_1 18 лютого 2012 року о 16
годині 05 хвилин, керуючи автомобілем
марки Kia Klarus, реєстраційний номер
НОМЕР_1, рухався по пр. Київському у м.
Донецьку зі швидкістю 82 км/год при
дозволеній 60 км/год, чим перевищив
швидкість на 22 км/год, за що передбачено
відповідальність за ч. 1 ст. 122 КУпАП.
Швидкість транспортного засобу
вимірювалась приладом «Візир».

Відповідно до статті 7 КУпАП України,
ніхто не може бути підданий заходу
впливу в зв'язку з адміністративним
правопорушенням інакше як на підставах
і в порядку, встановлених законом.
Провадження в справах про
адміністративні правопорушення
здійснюється на основі суворого
додержання законності. Застосування
уповноваженими на те органами і
посадовими особами заходів
адміністративного впливу провадиться
в межах їх компетенції, у точній
відповідності з законом.

У судовому засіданні знайшли своє
підтвердження доводи позивача про те,
що незважаючи на те, що ст. 277 КУпАП
передбачений п'ятнадцятиденний строк
для розгляду справи про
адміністративне правопорушення,
справа була розглянута з винесенням
постанови 18 лютого 2012 року - в день
фіксації правопорушення.

При винесенні постанови були порушені
права позивача, передбачені ст. 268
КУпАП, а саме: особа, яка притягається
до адміністративної відповідальності,
має право знайомитися з матеріалами
справи; давати пояснення, подавати
докази, заявляти клопотання; при
розгляді справи користуватися
юридичною допомогою адвоката, іншого
фахівця у галузі права, який за законом
має право на надання правової допомоги
особисто чи за дорученням. Наданих цим
законом прав, зокрема права на юридичну
допомогу, позивач був позбавлений, що є
порушенням процесу при розгляді справи
про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п. 2.7 Інструкції з
оформлення матеріалів про
адміністративне правопорушення,
затвердженої Наказом Міністерства
внутрішніх справ України 22.02.2001 року
№185 та зареєстрованої в Міністерстві
юстиції України 26.03.2001 року за № 272/5463 до
протоколу долучаються матеріали, що
підтверджують факт вчинення
адміністративного правопорушення
(рапорти посадових осіб, заяви,
пояснення правопорушника, потерпілих,
свідків правопорушення, протокол
виявлення, знищення тощо). Кожний
документ має свої реквізити (дату,
адресу, назву, підпис, штамп, печатки,
тощо) і повинен відповідати своєму
призначенню, містити достовірну
інформацію, відповідати вимогам
закону.

Усіх наданих позивачу цим законом прав
він був позбавлений, що є порушенням
процесу при розгляді справи про
адміністративне правопорушення.

Постанова винесена за результатами
застосування фіксації порушень ПДР
засобом фіксації «Візир», про що
зазначено у постанові та у протоколі
про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 14-1 ч. 1 КУпАП до
адміністративної відповідальності за
правопорушення у сфері забезпечення
безпеки дорожнього руху притягаються
власники (співвласники) транспортних
засобів, якщо порушення зафіксовано
працюючими у автоматичному режимі
спеціальними технічними засобами, які
мають функції фото - і кінозйомки,
відеозапису, або засобами фото - і
кінозйомки, відеозапису.

Прилад "Візир", яким проводився нагляд
за дорожнім рухом з метою фіксацій
порушень ПДР України, не є автоматичним
засобом фото - чи відео фіксації,
оскільки він знаходиться у
співробітника ДАІ, керується ним
безпосередньо (визначаються ті
параметри, які фіксуються приладом,
зокрема, швидкість, абощо, об'єкт
зйомки, її режими, кут огляду приладу,
тощо). Між тим, ст. 14-1 КУпАП передбачає,
що для її застосування необхідно, щоб
фіксація велася саме засобами фото -
кіно - або відео зйомки, яки працюють у
автоматичному режимі. За таких умов,
така фіксація не відповідає вимогам
закону.

Крім того, вказаний у протоколі прилад
може за своїми технічними можливостями
фіксувати швидкість іншого автомобілю
який рухається поруч, а не того, який
зазначено в постанові. Прилад має
регулювання поля зору і воно може
спеціально звужено при використанні
прибору, щоб в це поле не попав сусідній
автомобіль.

Відсутні жодні підстави, підтверджені
належними доказами, що швидкість
вказана в постанові належить саме до
автомобіля позивача.

Крім того, статтею 283 КУпАП встановлено
вимоги щодо змісту постанови по справі
про адміністративне правопорушення, в
якій повинні бути викладені всі
обставини правопорушення, отримані на
підставі дослідження та оцінки доказів
в їх сукупності, обґрунтування
наявності складу правопорушення.
Вищезазначені вимоги закону
відповідачем при винесені постанови у
повному обсязі не дотримані.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що
доказами по справі про адміністративне
правопорушення є будь-які фактичні
данні, на підставі яких у встановленому
законом порядку орган (посадова особа)
встановлює наявність або відсутність
адміністративного правопорушення,
винність зазначеної особи в його
скоєнні та інші обставини, які мають
значення для правильного вирішення
справи. Ці данні встановлюються
протоколом про адміністративне
правопорушення, поясненнями особи, яка
притягається до адміністративної
відповідальності, потерпілих, свідків,
висновком експерта, речовими доказами,
показаннями технічних приборів та
технічних засобів, які мають функції
фото - та кінозйомки, відеозапису або
засобів фото - та кінозйомки, тощо, а
також іншими документами.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб’єкта владних
повноважень обов’язок щодо
доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо він
заперечує проти адміністративного
позову.

Враховуючи те, що відповідач не надав
суду доказів, підтверджуючих провину
позивача у скоєнні правопорушення, суд
вважає, що його провина за ч.2 ст.122
КУпАП суду не доведена, а тому
постанова у справі про адміністративне
правопорушення підлягає скасуванню, а
справа про адміністративне
правопорушення –закриттю.

Проте законом не передбачено порядку
оскарження протоколу про
адміністративне правопорушення, а тому
у задоволенні позовної вимоги про
визнання недійсним протоколу про
адміністративне правопорушення
необхідно відмовити. Позовна вимога
про визнання дій інспектора
незаконними також не підлягає
задоволенню, оскільки відповідачем по
справі є суб’єкт владних повноважень -
Управління ОСОБА_2 в Донецькій області,
а не сама посадова особа.

Таким чином, суд прийшов до висновку
про те, що позовні вимоги ОСОБА_1 до
Управління ОСОБА_2 України в Донецькій
області про визнання дій незаконними,
визнання протоколу про
адміністративне правопорушення
недійсним та скасування постанови у
справі про адміністративне
правопорушення підлягають частковому
задоволенню.

На підставі ст. 2 Кодексу України про
адміністративні правопорушення та
керуючись ч. 1 ст. 17, ст. 160-163 КАС України,
суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління
ОСОБА_2 України в Донецькій області про
визнання дій інспектора незаконними,
визнання протоколу про
адміністративне правопорушення
недійсним та скасування постанови у
справі про адміністративне
правопорушення –задовольнити
частково.

Постанову серії АН№979611 від 18 лютого 2012
року, винесену інспектором ДАІ
лейтенантом міліції ОСОБА_3О, по справі
про адміністративне правопорушення
про притягнення до адміністративної
відповідальності ОСОБА_1 - скасувати.

Справу про адміністративне
правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1
ст. 122 КУпАП - закрити.

У задоволенні інших позовних вимог
відмовити.

Постанова є остаточною і оскарженню не
підлягає.

Постанова надрукована у нарадчій
кімнаті в одному примірнику.

Суддя Ворошиловського районного

суду м. Донецька

О.С.Алт
ухова