Справа № 813/5271/14
Суддя: Кедик Марія Василівна
Дата ухвалення: 2014-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 листопада 2014 року
№ 813/5271/14
Львівський окружний адміністративний
суд у складі головуючого-судді Кедик
за участю секретаря судового засідання
представника позивача ОСОБА_1,
представника відповідача Хомина В.Я.,
представника відповідача Голуб Н.І.,
представника третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору на стороні відповідачів ОСОБА_4,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом ОСОБА_5 до Відділу державної
виконавчої служби Мостиського
районного управління юстиції
Львівської області, Мостиського
районного управління юстиції
Львівської області, за участю третьої
особи, яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору на стороні
відповідачів, Головного управління
юстиції у Львівській області про
визнання незаконними дій та скасування
рішення державного реєстратора, -

встановив:

ОСОБА_5 (далі - ОСОБА_5.) звернулася до
Львівського окружного
адміністративного суду з позовною
заявою до Відділу державної виконавчої
служби Мостиського районного
управління юстиції Львівської області
(далі - ВДВС Мостиського РУЮ Львівської
області), Реєстраційної служби
Мостиського районного управління
юстиції Львівської області (далі -
Реєстраційна служба Мостиського РУЮ
Львівської області), з урахуванням
уточнених позовних вимог, позивач
просить суд:

«- визнати незаконними дії особи з
назвою «ВДВС Мостиського РУЮ
Львівської області» щодо складання
постанови про відкриття виконавчого
провадження ВП № 43918646 від 09.07.2014 року у
зв'язку з відсутністю у останньої
відповідного обсягу повноважень;

- скасувати рішення державного
реєстратора від 23.03.2007 року про
проведення державної реєстрації
юридичної особи з назвою «ВДВС
Мостиського РУЮ Львівської області» як
таке, що прийнято за відсутності факту
створення цієї особи та за відсутності
жодного установчого документу, з
істотним порушенням порядку створення
юридичної особи».

За клопотанням позивача, відповідно до
вимог ст. 52, 53 КАС України, судом було
здійснено заміну первинного
відповідача, Реєстраційної служби
Мостиського РУЮ Львівської області,
належним відповідачем, Мостиським
районним управлінням юстиції
Львівської області (далі - Мостиське
РУЮ Львівської області) та залучено до
участі в справі як третю особу, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору на стороні відповідачів, Головне
управління юстиції у Львівській
області (далі - ГУЮ у Львівській
області).

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначає, що 11.07.2014 року їй стало відомо,
що ВДВС Мостиського РУЮ Львівської
області було винесено постанову про
відкриття виконавчого провадження ВП
№ 43918646 від 09.07.2014 року. Зазначає, що із
витягу з Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців № 883 Серії АГ,
вбачається, що ВДВС Мостиського РУЮ
Львівської області зареєстрований як
юридична особа за відсутності
розпорядчого документа про його
створення, що підтверджується самим
змістом витягу. А отже, не має
правоздатності та дієздатності як
юридична особа публічного права
унітарної республіки Україна. Дані
обставини, на думку позивача,
підтверджують те, що у витязі з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців № 883,
відсутні дані про розпорядчий акт
(рішення компетентного органу), на
підставі якого створено юридичну особу
(відділ державної виконавчої служби),
відомості про дату її створення та її
засновника. Також, позивач стверджує,
що ВДВС Мостиського РУЮ Львівської
області не має чинних установчих
документів, положення про його
діяльність і він не належить до сфери
управління будь-якого органу державної
влади. У зв'язку з чим, позивач
приходить до висновку, що ВДВС
Мостиського РУЮ Львівської області є
приватною особою, а також є фіктивно
зареєстрованою юридичною особою, яка
ніколи і ніким не утворювалась. А тому,
позивач вважає, що зазначене є
підставою для скасування рішення про
проведення державної реєстрації
юридичної особи ВДВС Мостиського РУЮ
Львівської області, як такої, що не
існує і не створювалася. Виходячи з
наведеного, позивач вважає, що ВДВС
Мостиського РУЮ Львівської області не
має необхідної правоздатності та
дієздатності, а відповідно, не може
вчиняти дій із винесення постанов про
відкриття виконавчого провадження.
Отже, дії ВДВС Мостиського РУЮ
Львівської області щодо складання
постанови про відкриття виконавчого
провадження ВП № 43918646 від 09.07.2014 року,
яка стосується позивача, є незаконними.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримала
повністю, надала суду пояснення
аналогічні доводам, викладеним у
позовній заяві та письмових
поясненнях, просила позов задовольнити
повністю.

Відповідач, ВДВС Мостиського РУЮ
Львівської області, подав до суду
письмові заперечення, у яких зазначив,
що ВДВС Мостиського РУЮ Львівської
області є юридичною особою та органом
державної влади, про що, зокрема,
свідчить довідка з Єдиного реєстру
підприємств та організацій України та
витяг з Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців АБ № 485731. Створення
ВДВС Мостиського РУЮ відбувалося
відповідно до приписів законодавства
України. Згідно з наказом ГУЮ у
Львівській області № 3-К від 13.02.2007 року
було утворено відповідний відділ
виконавчої служби, а відповідно до
наказу ГУЮ у Львівській області № 62 від
12.03.2007 року затверджено положення про
нього. На підставі наведеного,
державним реєстратором органу
державної реєстрації юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців було
правомірно здійснено реєстрацію ВДВС
Мостиського РУЮ Львівської області як
юридичної особи.

Окрім того, відповідач, посилаючись на
норми Закону України "Про виконавче
провадження", вказує на те, що примусове
виконання рішень покладається на
державну виконавчу службу. У зв'язку з
надходженням на виконання вимоги про
сплату боргу (недоїмки) з єдиного
соціального внеску (яка є виконавчим
документом), володіючи усіма
необхідними правами та повноваженнями,
виконуючи свої функціональні обов'язки
державним виконавцем було винесено
постанову про відкриття виконавчого
провадження ВП № 43918646 від 09.07.2014 року.
Таким чином, постанова про відкриття
виконавчого провадження ВП № 43918646 від
09.07.2014 року була винесена правомірно, а
дії ВДВС Мостиського РУЮ Львівської
області із прийняття таких постанов
прямо передбачені нормами закону, а
тому, не можуть бути протиправними.
Враховуючи викладене, просить суд
відмовити у задоволенні позовних
вимог.

У судовому засіданні представник
відповідача проти позову заперечив з
підстав викладених у письмових
запереченнях та додатково зазначив, що
звернення позивача із таким позовом до
суду є нічим іншим як намаганням
уникнути виконання законних вимог
державного виконавця щодо виконання
виконавчого документу.

Відповідач, Мостиське РУЮ Львівської
області, подав до суду письмові
заперечення, у яких зазначив, що згідно
із приписами Закону України «Про
державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців», на
державного реєстратора покладено
обов'язок із здійснення реєстрації
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців. При цьому, законом
чітко регламентовано процедуру
проведення реєстрації, в т.ч. підстави
для відмови у проведенні реєстрації
тощо. Зазначає, що при проведенні
державної реєстрації юридичної особи
ВДВС Мостиського РУЮ Львівської
області підстави для відмови у
реєстрації були відсутні. А тому, його
дії та реєстрація ВДВС Мостиського РУЮ
Львівської області були вчинені згідно
з вимогами законодавства і є
правомірними. Враховуючи викладене,
просить суд відмовити у задоволенні
позовних вимог.

У судовому засіданні представник
відповідача проти позову заперечила з
підстав викладених у письмових
запереченнях.

Представник третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору на стороні відповідачів ГУЮ у
Львівській області проти позову
заперечив, підтримав позицію
відповідачів і просив у задоволенні
позову відмовити.

Заслухавши пояснення представників
сторін, третьої особи розглянувши і
дослідивши подані документи та
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд встановив
наступне.

Мостиське відділення Городоцької
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Львівській області 07.07.2014
року надіслало у ВДВС Мостиського РУЮ
Львівської області вимогу про сплату
боргу (недоїмки) № Ф-92 У від 16.06.2014 року
про стягнення із ОСОБА_5 в дохід держави
заборгованості по єдиному соціальному
внеску в сумі 472,81 грн.

Державним виконавцем ВДВС Мостиського
РУЮ Львівської області Ціжман О.С.
09.07.2014 року винесено постанову про
відкриття виконавчого провадження ВП
№ 43918646 і надано термін боржнику для
добровільного виконання до 16.07.2014 року.
Копію постанови скеровано боржнику для
виконання за адресою, зазначеною у
виконавчому документі, стягувачу для
відома.

Не погодившись із вказаною постановою
з підстав неналежної реєстрації ВДВС
Мостиського РУЮ Львівської області, як
юридичної особи, позивач звернувся із
вказаним позовом до суду.

Даючи правову оцінку спірним
правовідносинам, суд виходив з
наступного.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
Державну виконавчу службу» державна
виконавча служба входить до системи
органів Міністерства юстиції України і
здійснює виконання рішень судів,
третейських судів та інших органів, а
також посадових осіб (далі - рішень)
відповідно до законів України.

Завданням державної виконавчої служби
є своєчасне, повне і неупереджене
примусове виконання рішень,
передбачених законом.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про
Державну виконавчу службу» правову
основу діяльності державної
виконавчої служби становлять
Конституція України, цей Закон, інші
закони та нормативно-правові акти, що
прийняті на їх виконання.

Згідно зі ст. 3 Закону України «Про
Державну виконавчу службу» органами
державної виконавчої служби є:

- Департамент державної виконавчої
служби Міністерства юстиції України,
до складу якого входить відділ
примусового виконання рішень;

- управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції
Міністерства юстиції України в
Автономній Республіці Крим, головних
управлінь юстиції в областях, містах
Києві та Севастополі, до складу яких
входять відділи примусового виконання
рішень;

- районні, районні у містах, міські (міст
обласного значення), міськрайонні
відділи державної виконавчої служби
відповідних управлінь юстиції.

Виконання рішень, перелік яких
встановлено законом, покладається на
державних виконавців.

Районні, районні в містах, міські (міст
обласного значення), міськрайонні
відділи державної виконавчої служби
відповідних управлінь юстиції є
юридичними особами, мають відповідні
рахунки в органах Державного
казначейства України для обліку
депозитних сум і зарахування стягнутих
з боржників коштів та їх виплати
стягувачам у національній валюті, а
також відповідні рахунки для обліку
аналогічних операцій в іноземній
валюті в банках, гербову печатку.

Відповідно до ч. 3 ст. 5 Закону України
«Про державну виконавчу службу»
структура, склад та функціональні
обов'язки Департаменту державної
виконавчої служби Міністерства
юстиції України, управлінь державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції Міністерства
юстиції України в Автономній
Республіці Крим, головних управлінь
юстиції в областях, містах Києві та
Севастополі, районних, районних у
містах, міських (міст обласного
значення), міськрайонних відділів
державної виконавчої служби
відповідних управлінь юстиції
затверджуються Міністерством юстиції
України.

Відповідно до п. 15 Положення про
районний, районний у місті, міський
(міста обласного значення),
міськрайонний, міжрайонний відділ
державної виконавчої служби відділ є
юридичною особою, має відповідні
рахунки в органах Державної
казначейської служби України для
обліку депозитних сум і зарахування
стягнутих з боржників коштів та їх
виплати стягувачам у національній
валюті, а також відповідні рахунки для
обліку аналогічних операцій в
іноземній валюті в банках, печатку із
зображенням Державного Герба України і
своїм найменуванням.

Отже, відповідно до Закону України «Про
Державну виконавчу службу» ВДВС
Мостиського РУЮ Львівської області є
органом Державної виконавчої служби, а
тому, доводи представника позивача в
частині того, що ВДВС Мостиського РУЮ
Львівської області є приватною особою
і не має жодного відношення до органів
державної влади суд вважає
беззмістовними та необґрунтованими
жодним доказом.

Щодо державної реєстрації юридичної
особи ВДВС Мостиського РУЮ Львівської
області суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про
державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців» для
проведення державної реєстрації
юридичної особи засновник (засновники)
або уповноважена ними особа повинні
особисто подати державному
реєстратору такі документи: заповнену
реєстраційну картку на проведення
державної реєстрації юридичної особи;
примірник оригіналу (ксерокопію,
нотаріально засвідчену копію) рішення
засновників" або уповноваженого ними
органу про створення юридичної особи у
випадках, передбачених законом; два
примірники установчих документів;
документ, що засвідчує внесення
реєстраційного збору за проведення
державної реєстрації юридичної особи.
Частиною 8 зазначеної норми державному
реєстратору заборонено вимагати
додаткові документи для проведення
державної реєстрації юридичної особи,
якщо вони не передбачені частинами
першою-сьомою цієї статті.

Державний реєстратор зобов'язаний
залишити без розгляду документи, які
подані для проведення державної
реєстрації юридичної особи, якщо
документи подані за неналежним місцем
проведення державної реєстрації;
документи не відповідають вимогам, які
встановлені частинами першою, другою,
четвертою - сьомою статті 8 та частиною
п'ятою статті 10 Закону України «Про
державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців»; до
державного реєстратора надійшло
рішення суду щодо заборони у
проведенні реєстраційних дій;
документи подані не в повному обсязі;
документи подано особою, яка не має на
це повноважень.

Із матеріалів реєстраційної справи
вбачається, що державному реєстратору
подані наступні документи:
реєстраційна картка на проведення
державної реєстрації юридичної особи;
два примірники установчих документів;
квитанція про оплату реєстрації; наказ
Міністерства юстиції України від 12.03.2007
року № 62 «Про затвердження Положень
про районні, районні у місті, міські,
міськрайонні відділи державної
виконавчої служби у Львівській області
та посадових інструкцій працівників
вказаних відділів»; Положення про ВДВС
Мостиського РУЮ Львівської області;
копія наказу Головного управління
юстиції у Львівській області від 13.02.2007
року № 3-К «Про утворення відділів
Державної виконавчої служби у складі
територіальних управлінь юстиції»;
копія наказу Головного управління
юстиції у Львівській області від 20.03.2007
року № 110-К «Про призначення ОСОБА_6.».

З огляду на подані документи у
державного реєстратора були відсутні
підстави для відмови у проведенні
державної реєстрації, державний
реєстратор діяв у порядку і в спосіб,
визначений законом.

Також в матеріалах справи наявні
Свідоцтво про державну реєстрацію
юридичної особи серії А00 № 626486 ВДВС
Мостиського РУЮ Львівської області,
дата проведення державної реєстрації
23.03.2007 року, номер запису про державну
реєстрацію 0000533; Довідка з Єдиного
державного реєстру підприємств та
організацій України (ЄДРПОУ) ВДВС
Мостиського РУЮ Львівської області,
ідентифікаційний код 34903744, правовий
статус - юридична особа,
організаційно-правова форма за КОПФГ 410
орган державної влади, види діяльності
за КВЕД-2010 84.23 діяльність у сфері
юстиції та правосуддя, дата первинної
реєстрації 23.03.2007 року.

На переконання суду такі документи в
своїй сукупності підтверджують
створення за розпорядчим рішенням
органу державної влади конкретної
юридичної особи публічного права - ВДВС
Мостиського РУЮ Львівської області.

Враховуючи наведене, суд дійшов
висновку, що позовні вимоги про
скасування рішення державного
реєстратора від 23.03.2007 року про
проведення державної реєстрації
юридичної особи з назвою «ВДВС
Мостиського РУЮ Львівської області» є
безпідставними та задоволенню не
підлягають.

Щодо вимоги про визнання протиправними
дій відповідача щодо складання
постанови про відкриття виконавчого
провадження слід зазначити наступне.

Статтею 19 Конституції України
встановлено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією
та Законами України.

Відповідності до ст. 181 КАС України
учасники виконавчого провадження та
особи, які залучаються до проведення
виконавчих дій, мають право звернутися
до адміністративного суду із позовною
заявою, якщо вважають, що рішенням,
дією, або бездіяльністю державного
виконавця чи іншої посадової особи
державної виконавчої служби порушено
їхні права, свободи чи інтереси, а
також, якщо законом не встановлено
інший порядок судового оскарження
рішень, дій чи бездіяльності таких
осіб.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
виконавче провадження» виконавче
провадження як завершальна стадія
судового провадження та примусове
виконання рішень інших органів
(посадових осіб) - це сукупність дій
органів і посадових осіб, визначених у
цьому Законі, що спрямовані на
примусове виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб), які
провадяться на підставах, в межах
повноважень та у спосіб, визначених цим
Законом, іншими нормативно-правовими
актами, прийнятими відповідно до цього
Закону та інших законів, а також
рішеннями, що відповідно до цього
Закону підлягають примусовому
виконанню (далі - рішення).

Відповідно до ст. 2 зазначеного Закону
примусове виконання рішень
покладається на державну виконавчу
службу, яка входить до системи органів
Міністерства юстиції України.

Згідно з ч. 1 ст. 17 Закону України «Про
виконавче провадження» передбачено, що
примусове виконання рішень
здійснюється державною виконавчою
службою на підставі виконавчих
документів, визначених цим Законом.

Відповідно до п. 8 ч. 2 ст. 17 Закону
України «Про виконавче провадження»,
виконанню державною виконавчою
службою підлягають рішення інших
органів державної влади, якщо їх
виконання за законом покладено на
державну виконавчу службу.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 19 Закону України
«Про виконавче провадження» державний
виконавець відкриває виконавче
провадження на підставі виконавчого
документа, зазначеного в статті 17 цього
Закону за заявою стягувача або його
представника про примусове виконання
рішення.

Частиною 1 ст. 25 Закону України «Про
виконавче провадження» встановлено, що
державний виконавець зобов'язаний
прийняти до виконання виконавчий
документ і відкрити виконавче
провадження, якщо не закінчився строк
пред'явлення такого документа до
виконання, він відповідає вимогам,
передбаченим цим Законом, і
пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби.

Відповідно до ч. 4 Закону України «Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» орган доходів
і зборів у порядку, за формою та у
строки, встановлені центральним
органом виконавчої влади, що
забезпечує формування та реалізує
державну податкову і митну політику,
надсилає платникам єдиного внеску, які
мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Вимога про сплату недоїмки є
виконавчим документом.

Платник єдиного внеску зобов'язаний
протягом десяти календарних днів з
дня надходження вимоги про сплату
недоїмки сплатити суми недоїмки та
штрафів разом з нарахованою пенею.

Згідно з абз. 9 ч. 4 ст. 25 Закону України
«Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» у разі якщо
платник єдиного внеску протягом десяти
календарних днів з дня надходження
вимоги не сплатив зазначені у вимозі
суми недоїмки та штрафів разом з
нарахованою пенею, не узгодив вимогу з
органом доходів і зборів, не оскаржив
вимогу в судовому порядку або не
сплатив узгоджену суму недоїмки
протягом десяти робочих днів з дня
надходження узгодженої вимоги, орган
доходів і зборів надсилає в порядку,
встановленому законом, до підрозділу
державної виконавчої служби вимогу про
сплату недоїмки.

Отже, вимога про стягнення суми
недоїмки з єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування є виконавчим
документом, який виконується державною
виконавчою службою, до складу якої, як
уже було вказано судом вище, входить
ВДВС Мостиського РУЮ Львівської
області.

З огляду на вищевказане, суд приходить
до висновку, що вчинення органами
державної виконавчої служби дій із
відкриття виконавчого провадження, у
даному випадку для виконання
виконавчого документа - вимоги про
стягнення недоїмки № Ф-92 У від 16.06.2014
року, прямо передбачене Законом
України «Про виконавче провадження» та
є обов'язком державного виконавця в
ході здійснення ним дій з виконання
рішень, які підлягають примусовому
виконанню.

А тому, суд вважає, що вчинення
відповідачем дій щодо відкриття
виконавчого провадження шляхом
винесення постанови ВП № 43918646 від
09.07.2014 року відповідає його компетенції
та спрямоване на виконання покладених
на нього законом обов'язків із
своєчасного, повного і неупередженого
примусового виконання відповідного
виконавчого документа, що свідчить про
їх правомірність.

У силу вимог ч. 3 ст. 2 КАС України, у
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Відповідно до ст. 71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім того, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову, а суд згідно
ст. 86 зазначеного Кодексу оцінює
докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

За результатами судового розгляду
справи позивачем не доведено
підставності позовних вимог, натомість
відповідачі належними та допустимими
доказами підтвердили, що у спірних
правовідносинах вони діяли виключно в
межах повноважень, у порядку та в
спосіб передбачений законодавством
України.

Частиною 1 ст. 2 КАС України визначено,
що завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Оскільки судом не встановлено
порушення прав та охоронюваних законом
інтересів позивача зі сторони
відповідачів, позовні вимоги до
задоволення не підлягають.

Щодо судового збору, то такий на
підставі статті 94 КАС України
покладається на позивача.

Керуючись ст.ст. 7-11, 18, 19, 69-71, 86, 87, 94, 143, 158,
160-163 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд -

постановив :

У задоволенні адміністративного
позову відмовити повністю.

Судові витрати покласти на позивача.

Постанова суду першої інстанції може
бути оскаржена до Львівського
апеляційного адміністративного суду.

Згідно ст. 186 КАС України, апеляційна
скарга на постанову суду першої
інстанції подається протягом десяти
днів з дня її проголошення. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 цього ж Кодексу апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень було
повідомлено про можливість отримання
копії постанови суду безпосередньо в
суді, то десятиденний строк на
апеляційне оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Постанова суду першої інстанції,
набирає законної сили у порядку та
строки згідно ст. 254 КАС України.

Суддя
Кедик М.В.

Постанова у повному обсязі складена
03.12.2014 року.