Справа № 9101/21723/2011
Суддя: Дадим Ю.М.
Дата ухвалення: 2011-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" вересня 2011 р.справа № 2а-2101/10

Колегія суддів Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду у
складі: головуючого судді:
Дадим Ю.М.

суддів: Нагорної Л.М.
Уханенка С.А.

при секретарі судового засідання:
Алтуховій А.С.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м.
Дніпропетровську апеляційні скарги
Управління Пенсійного фонду
Дніпровського району м.
Дніпродзержинська Дніпропетровської
області та ОСОБА_1 на постанову
Заводського районного суду м.
Дніпродзержинська Дніпропетровської
області від 05 січня 2011 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду
Дніпровського району м.
Дніпродзержинська Дніпропетровської
області про зобов'язання вчинити певні
дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Заводського районного суду м.
Дніпродзержинська Дніпропетровської
області від 18 листопада 2010 року позовні
вимоги позивача за період з 11 червня 2009
року по 17 травня 2010 року залишені без
розгляду у зв'язку з пропуском строку
для звернення до суду.

Постановою Заводського районного суду
м. Дніпродзержинська
Дніпропетровської області від 05 січня
2011 року позов ОСОБА_1 задоволено:
визнано неправомірними дії Управління
Пенсійного фонду Дніпровського району
м. Дніпродзержинська
Дніпропетровської області щодо
відмови у здійсненні перерахунку та
нарахуванні пенсії позивачу з 18 травня
2010 року державну пенсію в розмірі не
нижчому ніж 8 мінімальних пенсій за
віком та додаткової пенсії за шкоду
заподіяну здоров'ю в розмірі не нижчому
ніж 75 % мінімальної пенсії за віком,
відповідно до ст.ст. 50,54,67 Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської
катастрофи»виходячи з розрахунку з
розміру мінімальної пенсії за віком на
рівні прожиткового мінімуму для осіб,
які втратили працездатність
відповідно до ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», зобов'язано Управління
Пенсійного фонду Дніпровського району
м. Дніпродзержинська
Дніпропетровської області починаючи з
18 травня 2010 року нараховувати та
виплачувати позивачу державну пенсію в
розмірі не нижчому ніж 8 мінімальних
пенсій за віком та додаткової пенсії за
шкоду заподіяну здоров'ю в розмірі не
нижчому ніж 75 % мінімальної пенсії за
віком, відповідно до ст.ст. 50,54,67 Закону
України "Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
виходячи з розрахунку з розміру
мінімальної пенсії за віком на рівні
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність відповідно до
ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Не погодившись з постановою суду,
відповідач та позивач подали
апеляційні скарги.

Управління Пенсійного фонду
Дніпровського району м.
Дніпродзержинська Дніпропетровської
області просить скасувати постанову
суду, оскільки вона винесена з
порушенням норм матеріального права та
ухвалити нову постанову по справі, якою
відмовити в задоволенні позовних
вимог.

ОСОБА_1 просить змінити постанову суду
та задовольнити незадоволені позовні
вимоги.

Сторони в судове засідання не
з'явились, були належним чином
повідомлені про дату, час та місце
розгляду справи, тому у відповідності
до положення ст. 41 КАС України
фіксування судового процесу не
здійснюється.

Перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість
постанови суду в межах доводів
апеляційних скарг і заявлених позовних
вимог, колегія суддів приходить до
висновку, що апеляційні скарги не
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
матеріалами справи підтверджено, що
ОСОБА_1 має статус особи, яка
постраждала внаслідок Чорнобильської
катастрофи , є інвалідом ІІ групи.
Перебуває на обліку в Управління
Пенсійного фонду Дніпровського району
м. Дніпродзержинська
Дніпропетровської області та отримує
пенсію по інвалідності на підставі ст.
54 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" та додаткову пенсію за
шкоду, заподіяну здоров'ю, на підставі
ст. 50 цього ж Закону.

Відповідно до частини першої статті 46
Конституції України громадяни мають
право на соціальний захист, що включає
право на забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації
конституційного права громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, на охорону їх життя і
здоров'я, створення єдиного порядку
визначення категорій зон радіоактивно
забруднених територій, умов проживання
і трудової діяльності на них,
соціального захисту потерпілого
населення визначені та закріплені в
Законі України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Статтею 49 даного Закону визначені види
пенсій, які підлягають виплаті особам,
постраждалим внаслідок аварії на
Чорнобильській АЕС 1, 2, 3 та 4 категорій,
це зокрема, державна пенсія та
додаткова пенсія за шкоду, заподіяну
здоров'ю, яка призначається після
виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до статті 50 цього Закону (в
редакції, чинній на час виникнення
спірних правовідносин) особам,
віднесеним до категорії 1 постраждалих
від Чорнобильської катастрофи, які є
інвалідами 2-ї групи, призначається
щомісячна додаткова пенсія за шкоду,
заподіяну здоров'ю у розмірі 75
відсотків мінімальної пенсії за віком.

Згідно з ч. 4 ст. 54 Закону в усіх випадках
розмір пенсії для інвалідів 2 групи,
щодо яких встановлено зв'язок з
Чорнобильською катастрофою, не може
бути нижчим 8 мінімальних пенсій за
віком.

Частиною другою статті 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно з положеннями частини четвертої
статті 9 Кодексу адміністративного
судочинства України у разі
невідповідності нормативно-правового
акта Конституції України, закону
України, міжнародному договору, згода
на обов'язковість якого надана
Верховною Радою України, або іншому
правовому акту суд застосовує правовий
акт, який має вищу юридичну силу.

В 2010 році виплата пенсії позивачу
здійснювалась згідно положень ст. 50, 54
Закону України "Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" в редакції від 28.12.2007 року
(Закон України "Про Державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України").

Проте, Рішенням Конституційного суду
України від 22 травня 2008 року N 10-рп/2008 у
справі N 1-28/2008 щодо предмету та змісту
закону про Державний бюджет України на
2008 рік були визнанні такими, що не
відповідають Конституції України (є
неконституційними) зміни до ст. 50,54
Закону України "Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи".

Таким чином, з 22 травня 2008 року була
відновлена дія норм статей 50, 54 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", за якими
особам постраждалим від аварії на
Чорнобильській АЕС та віднесеним до 1
категорії, інвалідам 2 групи, до яких
відноситься позивач, повинна була
призначатися та виплачуватися
відповідачем щомісячно з 22 травня 2008
року пенсія у складі державної пенсії в
розмірі 8 мінімальних пенсій за віком
та додаткова пенсія за шкоду, заподіяну
здоров'ю, в розмірі 75 відсотків
мінімальної пенсії за віком.

При визначенні розміру додаткової
пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, за
основу їх нарахування береться
мінімальна пенсія за віком.

Розмір мінімальної пенсії за віком
визначається лише за правилами,
передбаченими частиною першою статті 28
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
забезпечення" іншого
нормативно-правового акту, який би
визначав цей розмір або встановлював
інший розмір, немає.

Таким чином, вихідним критерієм
розрахунку державної та додаткової
пенсій виступає мінімальна пенсія за
віком, розмір якої згідно зі статтею 28
Закону № 1058-ІV встановлюється в розмірі
визначеного законом прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність.

При вирішенні спору слід виходити із
загальних засад пріоритету законів над
підзаконними актами, тобто при
розрахунку пенсій, передбачених
статтями 50, 54 Закону № 796-ХІІ,
застосуванню підлягає розмір
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, установлений
у законі про Державний бюджет України
на відповідний рік, з урахуванням якого
визначається мінімальний розмір
пенсії за віком.

Згідно з частиною 1 статті 28 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" від
09.07.2003, №1058-IV мінімальний розмір пенсії
за віком встановлюється у розмірі
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, визначеного
законом.

Таким чином , суд першої інстанції
дійшов вірного висновку, щодо
зобов'язання перерахування та виплати
відповідачем позивачу пенсії з 18
травня 2010 року.

Так, Законом України «Про Державний
бюджет України на 2008 рік та про
внесення змін до деяких законодавчих
актів України»було внесено зміни до
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», які набрали чинності з
01.01.2008р. Статтею 54 Закону № 796-ХІІ з
01.01.2008р. передбачено, що розмір пенсії
для інвалідів, щодо яких встановлено
причинний зв'язок інвалідності з
Чорнобильською катастрофою, не може
бути нижчим для інвалідів, щодо яких
встановлено зв'язок інвалідності з
Чорнобильською катастрофою по ІІІ
групі інвалідності - 180 процентів
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність. А ст.50
названого Закону передбачає, що особам
, віднесеним до категорії 1,
призначається щомісячна додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю,
відповідно до Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»і
виплачується для осіб, що належать до
категорії 1: інвалідам ІІІ групи,
дітям-інвалідам, а також хворим
внаслідок Чорнобильської катастрофи
на променеву хворобу -15 процентів
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність.

Отже, з 01.01.2008р. Законом України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»визначено
інші розміри пенсії та додаткової
пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю.

Рішенням Конституційного Суду України
від 22.05.2008р. №10-рп/2008 вказані зміни до
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи»визнані неконституційним.

Відповідно до ст..152 Конституції
України закони, інші правові акти або
їх окремі положення, що визнанні
неконституційними, втрачають чинність
з дня ухвалення Конституційним Судом
України рішення про їх
неконституційність.

Отже, висновки суду першої інстанції
про необхідність зобов'язання
відповідача здійснити перерахунок
пенсії з 18.05.2010 р. є правомірними,
оскільки управління ПФУ, в зазначений
період часу, діяло на підставі Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи».

На підставі наведеного та керуючись
ст.ст. 198, 200, 206 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду Дніпровського району
м. Дніпродзержинська
Дніпропетровської області - залишити
без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити
без задоволення.

Постанову Заводського районного суду
м. Дніпродзержинська
Дніпропетровської області від 05 січня
2011 року - залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржене в
касаційному порядку до Вищого
адміністративного Суду України
протягом двадцяти днів з дня набрання
чинності.

Головуючий:
Ю.М. Дадим

Суддя:
Л.М. Нагорна

Суддя:
С.А. Уханенко