Справа № К/9991/30648/11-С
Суддя: Донець О.Є.
Дата ухвалення: 2014-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2014 року
м. Київ К/9991/30648/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого
Донця О.Є.,

суддів:
Гончар Л.Я.,

Розваляєвої Т.С.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Акціонерний
комерційний промислово-інвестиційний
банк» в особі філії «Відділення
Промінвестбанку в м. Запоріжжя» на
постанову Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 01.03.2011 року у справі за позовом
Публічного акціонерного товариства
«Акціонерний комерційний
промислово-інвестиційний банк» в особі
філії «Відділення Промінвестбанку в
м. Запоріжжя» до
управління Пенсійного фонду України в
Хортицькому районі м. Запоріжжя,
Головного управління Пенсійного фонду
України в Запорізькій області про
визнання нечинним рішення про
застосування санкцій,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2009 року Публічне акціонерне
товариство «Акціонерний комерційний
промислово-інвестиційний банк» в особі
філії «Відділення Промінвестбанку в м.
Запоріжжя» звернувся до Запорізького
окружного адміністративного суду з
позовом до управління Пенсійного фонду
України в Хортицькому районі м.
Запоріжжя, Головного управління
Пенсійного фонду України в Запорізькій
області про визнання нечинним рішення
про застосування санкцій.

Постановою Запорізького окружного
адміністративного суду від 03.11.2009 року
позовні вимоги Публічного
акціонерного товариства «Акціонерний
комерційний промислово-інвестиційний
банк» в особі філії «Відділення
Промінвестбанку в м.
Запоріжжя» було задоволено. Визнано
нечинними рішення управління
Пенсійного фонду України в Хортицькому
районі м. Запоріжжя від 05.08.2009 року № 534
та від 02.09.2009 року № 617. Визнано нечинним
рішення Головного управління
Пенсійного фонду України в Запорізькій
області від 28.08.2009 року про результати
розгляду скарги.

Постановою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 01.03.2011 року апеляційні скарги
управління Пенсійного фонду України в
Хортицькому районі м. Запоріжжя та
Головного управління Пенсійного фонду
України в Запорізькій області було
задоволено. Постанову Запорізького
окружного адміністративного суду від
02.11.2009 року скасовано та ухвалено нову
постанову, якою у задоволенні позовних
вимог Публічному акціонерному
товариству «Акціонерний комерційний
промислово-інвестиційний банк» в особі
філії «Відділення Промінвестбанку в м.
Запоріжжя» відмовлено.

У касаційній скарзі Публічне
акціонерне товариство «Акціонерний
комерційний промислово-інвестиційний
банк» в особі філії «Відділення
Промінвестбанку в м. Запоріжжя», не
погоджуючись з рішенням суду
апеляцйіноїх інстанції, посилаючись на
допущені судом порушення норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати постанову
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 01.03.2011 року
та залишити в силі постанову
Запорізького окружного
адміністративного суду від 02.11.2009 року.

Заслухавши доповідь судді - доповідача,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга Публічного акціонерного
товариства «Акціонерний комерційний
промислово-інвестиційний банк» в особі
філії «Відділення Промінвестбанку в м.
Запоріжжя» задоволенню не підлягає,
оскільки рішення суду апеляційної
інстанції постановлено з додержанням
норм матеріального та процесуального
права, правова оцінка обставинам у
справі дана вірно, а доводи касаційної
скарги є необґрунтованими і не надають
підстав, які передбачені статтями 225 - 229
Кодексу адміністративного судочинства
України для зміни чи скасування
судового рішення.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що між управлінням
Пенсійного фонду України в Хортицькому
районі м. Запоріжжя, Управлінням праці
та соціального захисту населення
Хортицької районної адміністрації
Запорізької міської ради та АК
промислово-інвестиційним банком (ЗАТ) в
особі філії «Відділення
Промінвестбанку в м. Запоріжжя» було
укладеного договір від 28.12.2007 року №
820-07і, відповідно до якого Банк виконує
функції виплати пенсій та грошової
допомоги через їх поточні рахунки у
банках.

Управлінням Пенсійного фонду України в
Хортицькому районі м. Запоріжжя
проведено перевірку правильності та
своєчасності зарахування коштів на
поточні рахунки пенсіонерів
Хортицького району та повернення
коштів на рахунки управління Фонду в
зв'язку зі смертю пенсіонерів та з
інших причин у «Відділенні
Промінвестбанку в м. Запоріжжя». За
результатами перевірки складено акт
від 14.05.2009 року № 25, яким встановлено, що
позивачем допущено порушення пункту 13
Порядку виплати пенсій та грошової
допомоги за згодою пенсіонерів та
одержувачів допомоги через їх поточні
рахунки у банках, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 30.08.1999 року № 1596, відповідно до
абзацу 2 якого суми пенсій та грошової
допомоги, зараховані на поточний
рахунок разом з нарахованими на них
відсотками починаючи з місяця,
наступного операційного за місяцем
смерті пенсіонера, підлягають
поверненню уповноваженим банком
відповідно органам Пенсійного фонду та
органам праці та соціального захисту
населення не пізніше наступного
операційного дня надходження
відомостей про смерть одержувача.
Встановлено порушення позивачем
строків повернення на банківські
рахунки органу Пенсійного фонду сум
коштів, не використаних для здійснення
пенсійних виплат у розмірі 4796,83 грн.

05.08.2009 року управлінням Пенсійного
фонду України в Хортицькому районі м.
Запоріжжя прийнято рішення № 534 про
застосування фінансових санкцій до
Філії «Відділення Промінвестбанку в м.
Запоріжжя» за порушення термінів
повернення коштів на рахунок
Управління у розмірі 4796,83 грн.

Рішення управління Пенсійного фонду
України в Хортицькому районі
м. Запоріжжя від 05.08.2009 року № 534
позивачем оскаржено до Головного
управління Пенсійного фонду України в
Запорізькій області.

За результатами скарги Головним
управлінням Пенсійного фонду України в
Хортицькому районі м. Запоріжжя 28.08.2009
року прийнято рішення № 6318/05, яким
скарга задоволена частково. Рішення
управління Пенсійного фонду України в
Хортицькому районі м. Запоріжжя від
05.08.2009 року № 534 скасовано у зв'язку з
тим, що фінансова санкція застосована
до філії, а не до банку. Одночасно
зобов'язано управління Пенсійного
фонду України в Хортицькому районі
застосувати фінансову санкцію до
банку.

Управлінням Пенсійного фонду України в
Хортицькому районі м. Запоріжжя 02.09.2009
року прийнято рішення № 617 про
застосування штрафу за несвоєчасне
повернення на банківські рахунки
органів Пенсійного фонду України сум
коштів, не використаних для здійснення
пенсійних виплат, яким до Акціонерного
комерційного
промислово-інвестиційного банку (ЗАТ)
застосований штраф у розмірі 4796,83 грн.

Відповідно до частини 11 статті 106
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», виконавчими органами
Пенсійного фонду за несвоєчасну
виплату і доставку сум пенсійних
виплат одержувачам або несвоєчасне
зарахування їх на банківські рахунки
пенсіонерів, або несвоєчасне
повернення на банківські рахунки
виконавчих органів Пенсійного фонду чи
Накопичувального фонду сум коштів, не
використаних для здійснення пенсійних
виплат, за умови своєчасного і в
повному обсязі їх фінансування, на
організації, у тому числі банки, які
здійснюють виплату і доставку пенсій,
накладається штраф у розмірі своєчасно
не виплачених, не доставлених чи не
зарахованих або своєчасно не
повернених сум пенсійних виплат.

Як встановлено судом, постановою
Правління Національного банку України
від 07.10.2008 року № 308 в банку було
призначено тимчасову адміністрацію та
введено мораторій на задоволення вимог
кредиторів на період із 07.10.2008 року по
06.04.2009 року. У зв'язку із введенням
мораторію 20.10.2008 року у банку був
запроваджений новий порядок
здійснення розрахунків філіями
Промінвестбанку через розрахункову
палату в умовах дії тимчасової
адміністрації. При цьому розрахунки
між контрагентами в інші банки
здійснювалися в межах
кореспондентського рахунку
Промінвестбанку в Національному банку
України і в черзі, яка визначалася
тимчасовим адміністратором по видах
платежів.

Відповідно до статті 85 Закону України
«Про банки і банківську діяльність», з
метою створення сприятливих умов для
відновлення фінансового стану банку,
який відповідав би встановленим цим
Законом та нормативно-правовими актами
Національного банку України вимогам,
Національний банк України має право
введення мораторію на задоволення
вимог кредиторів під час здійснення
тимчасової адміністрації, але на строк
не більше шести місяців.

Мораторій на задоволення вимог
кредиторів поширюється на
зобов'язання, строки виконання яких
настали до призначення тимчасової
адміністрації.

Протягом дії мораторію: 1)
забороняється стягнення на підставі
виконавчих документів та інших
документів, за якими здійснюється
стягнення відповідно до законодавства
України; 2) не нараховуються неустойка
(штраф, пеня), інші фінансові
(економічні) санкції за невиконання чи
неналежне виконання грошових
зобов'язань і зобов'язань щодо сплати
податків і зборів (обов'язкових
платежів).

Мораторій не поширюється на
обслуговування поточних операцій,
здійснюваних тимчасовим
адміністратором, на вимоги щодо
виплати заробітної плати, аліментів,
відшкодування шкоди, заподіяної
здоров'ю та життю громадян, авторської
винагороди, а також на задоволення
вимог кредиторів, що виникли у зв'язку
із зобов'язаннями банку під час
здійснення тимчасової адміністрації
банку.

Після закінчення дії мораторію
неустойка (штраф, пеня), а також суми
завданих збитків, які банк був
зобов'язаний сплатити кредиторам за
грошовими зобов'язаннями та
зобов'язаннями щодо сплати податків і
зборів (обов'язкових платежів), можуть
бути заявлені до сплати в розмірах, які
існували на дату введення мораторію,
якщо інше не передбачено цим Законом.

Аналіз змісту зазначеної норми
права свідчить про те, що мораторій не
зупиняє виконання боржником грошових
зобов'язань і зобов'язань щодо сплати
податків та зборів (обов'язкових
платежів), які виникли після введення
мораторію, а отже, не припиняє і
заходів, спрямованих на їх
забезпечення.

Введення мораторію на задоволення
вимог кредиторів під час здійснення
тимчасової адміністрації не означає
завершення підприємницької діяльності
боржника. Він має право укладати
договори і вчиняти інші правочини, у
зв'язку із чим у нього можуть виникати
зобов'язання, виконання яких
забезпечується на загальних підставах.

З огляду на наведене можна дійти
висновку про те, що згідно з чинним у
момент виникнення спірних відносин
законодавством дія мораторію
поширювалася лише на задоволення вимог
за зобов'язаннями, що виникли до його
введення. Що стосується зобов'язань,
які виникли після введення мораторію,
то за цими зобов'язаннями згідно із
загальними правилами у разі їх
порушення нараховується неустойка
(штраф, пеня), застосовуються інші
санкції.

Невиконання таких зобов'язань є
правопорушенням. Отже, нарахування
санкцій, застосування заходів
забезпечення в разі невиконання
зазначених зобов'язань та примусове
стягнення на підставі виконавчих
документів коштів на їх виконання і
штрафних санкцій ґрунтуються на
законі.

Частина 4 статті 85 Закону України «Про
банки і банківську діяльність» прямо
встановлювала, що мораторій не
поширюється на обслуговування
поточних операцій, здійснюваних
тимчасовим адміністратором, на вимоги
щодо виплати заробітної плати,
аліментів, відшкодування шкоди,
заподіяної здоров'ю та життю громадян,
авторської винагороди, а також на
задоволення вимог кредиторів, що
виникли у зв'язку із зобов'язаннями
банку під час здійснення тимчасової
адміністрації банку.

Таким чином, оскільки порушення Банком
пункту 13 Порядку виплати пенсій та
грошової допомоги за згодою
пенсіонерів та одержувачів допомоги
через їх поточні рахунки у банках,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 30.08.1999 року № 1596,
як установили суди, мало місце після
введення мораторію на задоволення
вимог кредиторів під час здійснення
тимчасової адміністрації, то
управління Пенсійного фонду України в
Хортицькому районі м. Запоріжжя
правомірно застосувало до банку штраф
за порушення поточних зобов'язань.
Отже, рішення управління Пенсійного
фонду України в Хортицькому районі м.
Запоріжжя про застосування штрафних
санкцій від 02.09.2009 № 617 прийнято
відповідачем в межах його повноважень,
у спосіб, що встановлений законом,
відповідає фактичним обставинам
справи, наведеним вище нормам
законодавства, що регулюють спірні
правовідносин, у зв'язку з чим правові
підстави для визнання його нечинним
відсутні.

Аналогічна правова позиція викладена в
постановах Верховного Суду України від
09.10.2012 року у справі № 21-213а12 та від
28.11.2011 року у справі № 21-248а11.

Відповідно до статті 2442 Кодексу
адміністративного судочинства
України, рішення Верховного Суду
України, прийняте за результатами
розгляду заяви про перегляд судового
рішення з мотивів неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах, є обов'язковим для
всіх суб'єктів владних повноважень, які
застосовують у своїй діяльності
нормативно-правовий акт, що містить
зазначені норми права, та для всіх
судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

Враховуючи, що рішення управління
Пенсійного фонду України в Хортицькому
районі м. Запоріжжя від 05.08.2009 року № 534
скасовано рішенням Головного
Управління Пенсійного фонду України в
Запорізькій області від 28.08.2009 року №
6318/05, відсутні підстави визнання його
нечинним в судовому порядку.

За таких обставин, колегія суддів
приходить до висновку про те, що
рішення суду апеляційної інстанцій є
законними і не підлягають скасуванню,
оскільки суди, всебічно перевіривши
обставини справи, вирішили спір у
відповідності з нормами матеріального
права, що підлягають застосуванню до
даних правовідносин; в них повно
відображені обставини, що мають
значення для справи, висновки судів
щодо встановлених обставин і правові
наслідки є правильними, а доводи
касаційної скарги їх не спростовують.

Відповідно до частини 1 статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції
перевіряє правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, правової оцінки обставин у
справі і не може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Керуючись статтями 220, 2201, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Акціонерний
комерційний промислово-інвестиційний
банк» в особі філії «Відділення
Промінвестбанку в м. Запоріжжя» -
залишити без задоволення, а постанову
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 01.03.2011 року
у справі за позовом Публічного
акціонерного товариства «Акціонерний
комерційний промислово-інвестиційний
банк» в особі філії «Відділення
Промінвестбанку в м.
Запоріжжя» до управління Пенсійного
фонду України в Хортицькому районі
м. Запоріжжя, Головного управління
Пенсійного фонду України в Запорізькій
області про визнання нечинним рішення
про застосування санкцій - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
О.Є. Донець

Л.Я. Гончар

Т.С. Розваляєва