Справа № 157/1683/14-а
Суддя: Гордійчук В. М.
Дата ухвалення: 2014-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 157/1683/14-а
Провадження №2-а/157/76/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2014 року місто
Камінь-Каширський

Камінь-Каширський районний суд
Волинської області в складі:

головуючого - судді Гордійчука В.М.,

за участю секретаря Вавдіюк Т.О.,

позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Камені-Каширському
справу за адміністративним позовом
ОСОБА_1 до інспектора взводу з
обслуговування стаціонарного посту №3
Пеха Віталія Петровича про скасування
постанови в справі про адміністративне
правопорушення,

встановив:

01 грудня 2014 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з даним адміністративним позовом
в якому зазначає, що постановою
відповідача, згідно якої він, керуючи
автомобілем в с. Старовойтове рухався
зі швидкістю 87 км/год, його визнано
винним у вчиненні адміністративного
правопорушення, передбаченого ст. 122 ч. 1
КУпАП та накладено адміністративне
стягнення у виді штрафу в розмірі 260
грн.

Вважає дану постанову необґрунтованою
та такою, що не відповідає вимогам
чинного законодавства.

На обґрунтування позовних вимог
зазначив, що керуючи автомобілем в
напрямку кордону між Україною та
Польщею в с. Старовойтове рухався зі
швидкістю 65-70 км/год, тобто не
перевищував обмеження в русі більш чим
на 20 км/год.

Також зазначив, що відповідачем на
підтвердження вчинення ним даного
правопорушення не опитано свідків.
Прилад, яким проводився нагляд за
дорожнім рухом з метою фіксації
порушень Правил дорожнього руху, не є
автоматичним, оскільки знаходився у
співробітника ДАІ. В оскаржуваній
постанові не зазначено на підставі
якого технічного засобу було здійснено
замір швидкості, що ставить під сумнів
належності даної швидкості його
автомобілю.

Просить скасувати вказану постанову.

Відповідач подав до суду заперечення в
якому зазначив, що позов не визнає
посилаючись на наступне.

Зокрема, фіксація перевищення
швидкості автомобілем позивача
проводилась засобом вимірювальної
техніки «лазерним вимірювачем
швидкості транспортних засобів «TruCAM»
№ ТС000797, який повірений в
установленому законом порядку.
Фіксацію вчиненого позивачем
порушення, з якої вбачається, що саме
автомобіль останнього перевищив
встановлену швидкість, було йому
продемонстровано після його зупинки,
після чого складено протокол про
адміністративне правопорушення.

Просить у задоволенні позову
відмовити.

Позивач при розгляді справи позовні
вимоги підтримав повністю та пояснив,
що рухався автомобілем у межах
дозволеної швидкості. Просить
оскаржувану постанову скасувати.

Відповідач на розгляд справи не
з'явився, у поданому запереченні просив
справу слухати у його відсутності.

Заслухавши пояснення позивача,
дослідивши письмові докази, суд вважає,
що адміністративний позов до
задоволення не підлягає з наступних
підстав.

Згідно ст. 293 КУпАП орган (посадова
особа) при розгляді скарги або протесту
на постанову по справі про
адміністративне правопорушення
перевіряє законність і
обґрунтованість винесеної постанови.

Як убачається з постанови винесеної
відповідачем у справі про
адміністративне правопорушення серії
ПС2 № 030682 від 08 листопада 2014 року
позивач цього дня керуючи автомобілем
марки «Пежо Експерт», номерний знак
НОМЕР_1, в с. Старовойтове рухався зі
швидкістю 87 км/год, чим вчинив
адміністративне правопорушення,
передбачене ст. 122 ч. 1 КУпАП за що на
нього накладено адміністративне
стягнення у виді штрафу в розмірі 260
грн.

Згідно ст. 71 ч. 2 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в
справі про адміністративне
правопорушення є будь-які фактичні
дані, на основі яких у визначеному
законом порядку орган (посадова особа)
встановлює наявність чи відсутність
адміністративного правопорушення,
винність даної особи в його вчиненні та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються протоколом про
адміністративне правопорушення,
поясненнями особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
потерпілих, свідків, висновком
експерта, речовими доказами,
показаннями технічних приладів та
технічних засобів, що мають функції
фото- і кінозйомки, відеозапису чи
засобів фото- і кінозйомки,
відеозапису, які використовуються при
нагляді за виконанням правил, норм і
стандартів, що стосуються забезпечення
безпеки дорожнього руху, протоколом
про вилучення речей і документів, а
також іншими документами.

Твердження позивача, що прилад, яким
проводився нагляд за дорожнім рухом з
метою фіксації порушень Правил
дорожнього руху, не є автоматичним,
оскільки знаходився у співробітника
ДАІ, у зв'язку з чим не може бути
доказом, спростовуються поданим
відповідачем запереченням та
додатками до нього.

Як убачається із фотокопії фіксації
перевищення швидкості автомобілем,
номерний знак якого НОМЕР_1, тобто яким
керував позивач, фіксація швидкості
здійснювалась приладом «TruCAM», серійний
номер ТС000797.

Вказаний прилад повірений, що
вбачається із свідоцтва про повірку
робочого засобу вимірювальної техніки
№ 22-2/1311027, яке чинне до 20 листопада 2014
року та, згідно, переліку технічних
засобів, що використовується в
підрозділах Державтоінспекції МВС для
виявлення та фіксування порушень
правил дорожнього руху, є таким, що
працює в автоматичному режимі і має
функцію фото- і кінозйомки,
відеозапису.

Таким чином суд вважає, що зафіксована
швидкість 87 км/год автомобіля, номерний
знак якого НОМЕР_1, яким рухався ОСОБА_1
в с. Старовойтове, за допомогою приладу
«TruCAM», серійний номер ТС000797, що
вбачається із фотофіксації, є належним
та допустимим доказом такої фіксації.

Враховуючи, що відповідальність за ст.
122 ч. 1 КУпАП настає в разі перевищення
водіями транспортних засобів
встановлених обмежень швидкості руху
транспортних засобів більш як на
двадцять кілометрів на годину, а
позивач перевищив встановлену
швидкість в населеному пункті на 27
км/год, тому він підставно притягнутий
до адміністративної відповідальності
за вказаною нормою закону.

Інших доказів своє невинуватості у
вчиненні адмінправопорушення за ст. 122
ч. 1 КУпАП позивач суду не подав, а всі
подані ним докази - спростовані
відповідачем.

Наведене свідчить, що оскаржувана
постанова по справі про
адміністративне правопорушення
винесена обґрунтовано та згідно вимог
діючого законодавства - ст. 283 КпАП
України, штраф накладений в межах
санкцій статті 122 ч. 1 КУпАП, а тому
підстав для задоволення позову немає.

Керуючись ст. ст. 9-11, 158-163, 167 КАС України,
ст. 293 ч. 1 п. 1 КУпАП, суд,

постановив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до
інспектора взводу з обслуговування
стаціонарного посту №3 Пеха Віталія
Петровича про скасування постанови в
справі про адміністративне
правопорушення відмовити.

Постанову винесену інспектором взводу
з обслуговування стаціонарного посту
№3 Пехом Віталієм Петровичем 08
листопада 2014 року серії ПС2 № 030682 про
притягнення ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності за
вчинення правопорушення,
передбаченого ст. 122 ч. 1 КУпАП та
накладення на нього адміністративного
стягнення у виді штрафу в розмірі 260
(двісті шістдесят) гривень залишити без
змін.

Постанова остаточна і оскарженню не
підлягає.

Головуючий: В. М. Гордійчук