Справа № 32492/10
Суддя: Дадим Ю.М.
Дата ухвалення: 2011-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" квітня 2011 р. справа № 2-а-242/2010

Колегія суддів Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду у
складі: головуючого судді:
Дадим Ю.М.

суддів: Нагорної Л.М.
Уханенка С.А.

розглянувши у письмовому провадженні в
місті Дніпропетровську апеляційну
скаргу Управління Пенсійного фонду
України в Гуляйпільському районі
Запорізької області на постанову
Гуляйпільського районного суду
Запорізької області від 17 лютого 2010
року у справі за позовом ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
Гуляйпільському районі Запорізької
області про зобов'язання здійснити
перерахунок підвищення до пенсії
«Дітям війни»,-

В С Т А Н О В И Л А:

В апеляційній скарзі відповідач
просить скасувати постанову суду
першої інстанції від 17 лютого 2010 року,
якою частково задоволені позовні
вимоги позивача: визнано протиправними
дії відповідача щодо нездійснення
перерахунку та виплати позивачу
підвищення до пенсії згідно ст. 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни»у розмірі 30 % мінімальної пенсії
за віком, зобов'язано відповідача
здійснити перерахунок та виплатити
позивачу підвищення до пенсії згідно
ст. 6 Закону України «Про соціальний
захист дітей війни»за період з 02 грудня
2008 року по 17 лютого 2010 року з
урахуванням виплачених сум. В іншій
частині позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду,
відповідач звернувся з апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
оскаржувану постанову та прийняти нову
постанову, якою відмовити в
задоволенні позовних вимог.
Обґрунтовував свої вимоги тим, що
механізм розрахунку підвищення пенсії,
передбаченого ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни», не
визначений на законодавчому рівні, не
вказано, яким саме органом, за рахунок
яких коштів і джерел та в якому
процедурному порядку він здійснюється.
Посилались на неможливість
застосування до даних правовідносин
положень ч.1 ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Колегія суддів апеляційного
адміністративного суду, перевіривши
законність та обґрунтованість
оскарженої постанови, не знаходить
підстав для задоволення апеляційної
скарги.

Як встановлено судом першої інстанції,
позивач має статус дитини війни, що
підтверджується посвідченням (а.с. 7).

У відповідності до ст. 6 Закону України
«Про соціальний захист дітей
війни»дітям війни пенсії або щомісячне
довічне грошове утримання чи державна
соціальна допомога, що виплачується
замість пенсії, підвищуються на 30
відсотків мінімальної пенсії за віком.

Дію статті 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» було
зупинено на 2006 рік згідно з Законом
України від 20.12.2005 р. N 3235-IV (пункт 17 ст. 77).
Законом України «Про внесення змін до
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2006 рік»п. 17 ст. 77 виключений,
встановлено поетапне запровадження
пільг дітям війни, передбачених
статтею 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни»за
результатами виконання бюджету у
першому півріччі, у порядку,
визначеному Кабінетом Міністрів
України за погодженням з Комітетом
Верховної Ради України з питань
бюджету.

Однак, такий порядок у 2006 році не був
визначений.

Враховуючи наведене, суд першої
інстанції прийшов до правильного
висновку про відсутність підстав для
зобов'язання відповідача здійснити
перерахунок позивачу надбавки до
пенсії за 2006 рік.

Пунктом 12 ст. 71 Закону України «Про
Державний бюджет України за 2007 рік»дію
ст. 6 Закону України «Про соціальний
захист дітей війни»було зупинено на 2007
рік.

Рішенням Конституційного суду України
від 09.07.2007 року N 6-рп/2007 визнана такою, що
не відповідає Конституції України (є
неконституційною), та втратила
чинність з 09.07.2007 року ст. 71 Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2007 рік», якою зупинено дію ст. 6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни»на 2007 рік.

Судом першої інстанції
відмовлено позивачу у поновленні
пропущеного строку звернення до суду,
так як згідно з ч.1 ст. 100 КАС України,
пропущення строку звернення до
адміністративного суду є підставою для
відмови у задоволенні
адміністративного позову за умови,
якщо на цьому наполягає одна із сторін
(в редакції Закону чинного на час
постановлення оскарженого рішення), і
як видно з матеріалів справи,
відповідач на цьому наполягав.

Враховуючи вищезазначене, суд першої
інстанції правомірно відмовив
позивачу у перерахунку пенсії за
період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007
року.

Підпунктом 2 пункту 41 розділу ІІ Закону
України "Про Державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України" статтю 6
Закону України "Про соціальний захист
дітей війни" викладено в новій
редакції, відповідно до якої дітям
війни до пенсії виплачується
підвищення у розмірі надбавки,
встановленої для учасників війни.

Частиною четвертою статті 14 Закону
України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту»
передбачено, що учасникам війни,
нагородженим орденами і медалями
колишнього Союзу РСР за самовіддану
працю і бездоганну військову службу в
тилу в роки Великої Вітчизняної війни,
пенсії або щомісячне довічне грошове
утримання чи державна соціальна
допомога, що виплачується замість
пенсії, підвищуються на 15 процентів
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, іншим
учасникам війни - на 10 процентів
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність.

Оскільки з 01.01.2008 року прожитковий
мінімум для непрацездатних осіб
складав 470 грн., то відповідач з січня 2008
року правильно виплачував надбавку
позивачам в розмірі 47 грн.

Рішенням Конституційного Суду України
від 22 травня 2008 року №10-рп/2008 положення
пункту 41 розділу ІІ Закону України "Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України" визнані
неконституційними з дня ухвалення
Конституційним Судом України цього
рішення.

До набрання законної сили рішеннями
Конституційного Суду України від 22
травня 2008 року підстави для
перерахунку підвищення до пенсії
позивачам як дітям війни за період з 01
січня 2008 року по 22 травня 2008 року
відсутні, оскільки зазначене рішення
не має зворотної дії.

При цьому, враховуючи пріоритет закону
над підзаконним нормативно-правовим
актом, суд першої інстанції
обґрунтовано не взяв до уваги
постанову Кабінету Міністрів України
від 28.05.2008 року № 530, якою встановлені
менші розміри підвищення до пенсії
дітям війни, ніж передбачені ст. 6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни».

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції про
наявність у позивача права на
перерахунок підвищення до його пенсії
як «дитині війни»по 17 лютого 2010 року,
оскільки зміст статті 6 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни»у
2009-2010 роках не змінювався та розмір
підвищення не корегувався.

З урахуванням наведених обставин,
а також з урахуванням дати звернення
позивача до суду першої інстанції -02
грудня 2009 року, районний суд
обґрунтовано зобов'язав відповідача
зробити перерахунок та виплати
позивачу підвищення до пенсії, згідно
статті 6 ЗУ «Про соціальний захист
дітей війни» у період часу з 02 грудня 2008
року по 31 грудня 2008 року, з 01 січня 2009
року по 31 грудня 2009 року та з 01 січня 2010
року по 17 лютого 2010 року в розмірі 30 %
мінімальної пенсії за віком з
урахуванням виплачена сум.

Згідно з частиною 1 статті 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»від
09.07.2003, №1058-IV мінімальний розмір пенсії
за віком встановлюється у розмірі
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, визначеного
законом.

Положення ч. 3 ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування»не є перешкодою для
застосування даної величини
(мінімального розміру пенсії за віком)
до обрахування інших пенсій чи доплат
пов'язаних з мінімальною пенсією за
віком, оскільки чинним законодавством
не встановлено іншого, крім
передбаченого частиною першою статті,
мінімального розміру пенсії за віком.

Посилання відповідача на
відсутність бюджетних коштів не може
бути взято до уваги з огляду на статтю 69
Закону України «Про Конституційний Суд
України», згідно з якою рішення і
висновки Конституційного Суду України
є обов'язковими до виконання.

За таких обставин, колегія суддів
приходить до висновку, що постанова
районного суду відповідає вимогам
закону, підстави для її скасування
відсутні.

Керуючись п.1 ч. 1 ст. 198, ст. 200
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Гуляйпільському районі Запорізької
області -залишити без задоволення.

Постанову Гуляйпільського
районного суду Запорізької області від
17 лютого 2010 року у справі № 2а-242/10
-залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили
через п'ять днів після направлення її
копій особам, які беруть участь у
справі, але може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня набрання
чинності.

Головуючий:
Ю.М. Дадим

Суддя:
Л.М. Нагорна

Суддя:
С.А. Уханенко