Справа № 286/3161/14-а
Суддя: Бондарчук І.Ф.
Дата ухвалення: 2014-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:Бондарчук І.Ф.
УХВАЛА

іменем України

"02" грудня 2014 р.
Справа № 286/3161/14-а

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Бондарчука І.Ф.

суддів:
Моніча Б.С.

Хаюка С.М.,

розглянувши в письмовому провадженні
апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Овруцькому
районі Житомирської області на
постанову Овруцького районного суду
Житомирської області від "01" жовтня 2014
р. у справі за позовом ОСОБА_3 до
Управління Пенсійного фонду України в
Овруцькому районі Житомирської
області, Управління праці та
соціального захисту населення
Овруцької районної державної
адміністрації Житомирської області
про зобов'язання вчинити певні дії ,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Овруцького районного суду
Житомирської області від 01.10.2014 р. позов
задоволено частково.

Зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в Овруцькому районі
провести ОСОБА_3 донарахування та
виплату підвищення до пенсії у
відповідності із ст. 39 Закону України
„Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" за період з
01.01.2014 року 31.05.2014 року із розрахунку 2-х
мінімальних заробітних плат, розмір
якої визначено Законом України "Про
Державний бюджет України на 2014 рік",
щомісячно, додаткової пенсії за шкоду
заподіяну здоров'ю у відповідності до
ст. 50 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", за період з 01.01.2014 року
31.05.2014 року, виходячи з розміру 75%
мінімальної пенсії за віком, розмір
якої дорівнює розміру прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, визначеного Законом
України "Про Державний бюджет України
на 2014 рік", щомісячно, пенсії, як
інваліду ІІ-ї групи, щодо якого
встановлено зв'язок з Чорнобильською
катастрофою, виходячи із розміру,
встановленого ст. 54 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" за період з
01.01.2014 року 31.05.2014 року, виходячи з
розміру 8-ми мінімальних пенсій за
віком, розмір якої дорівнює розміру
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, який
визначено Законом України "Про
Державний бюджет України на 2014 рік",
щомісячно, а також зобов'язано
Управління праці та соціального
захисту населення Овруцької районної
державної адміністрації провести
донарахування та виплату допомоги у
зв'язку з обмеженням споживання
продуктів харчування місцевого
виробництва та особистого підсобного
господарства, у відповідності до ст.37
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
за період з 01.01.2014 року 31.05.2014 року,
виходячи з розміру 40% мінімальної
заробітної плати, розмір якої
визначено Законом України "Про
Державний бюджет України на 2014 рік",
щомісячно, та щорічної допомоги на
оздоровлення у відповідності до ст. 48
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи",
за березень 2014 року, як інваліду ІІ
групи в розмірі 5-ти мінімальних
заробітних плат, розмір якої визначено
Законом України "Про Державний бюджет
України на 2014 рік".

В задоволенні решти позовних вимог
відмовлено за безпідставністю.

Не погоджуючись з зазначеною
постановою, Управління Пенсійного
фонду України в Овруцькому районі
подало апеляційну скаргу, в якій,
посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального
права, просить залишити позовну заяву
без розгляду або закрити провадження у
справі.

Дослідивши за матеріалами справи
наведені у скарзі доводи та
перевіривши правильність застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з огляду на таке.

Встановлено, що позивач є інвалідом 2
групи і віднесена до 1-ї категорії осіб,
що постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи та проживає
в зоні гарантованого добровільного
відселення.

Позивач перебуває на обліку в
Управлінні Пенсійного фонду України в
Овруцькому районі Житомирської
області та отримує підвищення до
пенсії, додаткову пенсію, за шкоду
заподіяну здоров'ю та державну пенсію,
передбачені ст. ст. 39, 50, 54 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", однак у
менших розмірах ніж передбачено
Законом.

Статтею 49 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" № 796-ХІІ передбачено, що
пенсії особам віднесеним до категорії
1, 2, 3, 4 встановлюються у вигляді: а)
державної пенсії; б) додаткової пенсії
за шкоду заподіяну здоров'ю, яка
призначається після виникнення права
на державну пенсію.

Відповідно до ст. 39 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" до пенсії
непрацюючим пенсіонерам, які
проживають на територіях
радіоактивного забруднення,
провадиться доплата - у зоні
гарантованого добровільного
відселення - двох мінімальних
заробітних плат.

Відповідно до ч. 4 ст. 54 Закону № 796-ХІІ,
яка визначає підстави та умови
призначення державних пенсій особам,
віднесеним до категорії 1 та у зв'язку з
втратою годувальника, в усіх випадках
розміри пенсій для інвалідів, щодо яких
встановлено зв'язок з Чорнобильською
катастрофою, не можуть бути нижчими по 2
групі інвалідності - 8 мінімальних
пенсій за віком.

Згідно зі ст.50 цього Закону інвалідам 2
групи віднесеним до категорії 1,
призначається щомісячна додаткова
пенсія за шкоду, заподіяна здоров'ю у
розмірі 75 % мінімальної пенсії з віком.
Виплата додаткової пенсії відповідно
до ст.53 зазначеного Закону
здійснюється повністю незалежно від
заробітку, пенсії чи іншого доходу.

Однак, ст. ст. 39,50,54 ЗУ "Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" передбачено, що порядок
обчислення підвищення до пенсії як
непрацюючому пенсіонеру, який проживає
на території радіоактивного
забруднення, та пенсії по інвалідності,
що настала внаслідок каліцтва чи
захворювання, і пенсії у зв'язку з
втратою годувальника внаслідок
Чорнобильської катастрофи
визначається Кабінетом Міністрів
України.

У свою чергу, Кабінетом Міністрів
України на виконання вказаного
положення ст.ст. 39,50,54 Закону України
"Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" 23.11.2011 року
прийнято постанову № 1210 "Про
підвищення рівня пенсійного
забезпечення громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи".
У відповідності до вказаної постанови
КМ України, позивачу провадиться
нарахування і виплата основної та
додаткової пенсій.

Надаючи правову оцінку
правовідносинам, які виникли між
сторонами, колегія суддів зазначає
наступне.

Положення п.28 розділу II Закону України
"Про державний бюджет на 2008 рік та про
внесення змін до деяких законодавчих
актів України" №107-VI, яким були внесені
зміни до ст.ст. 39, 50, 54 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, постраждалих внаслідок
Чорнобильської катастрофи" і які
обмежували права громадян щодо виплати
підвищення до пенсії як непрацюючому
пенсіонеру, який проживає на території
радіоактивного забруднення, інвалідів
2 групи, віднесених до категорії 1
потерпілих від Чорнобильської
катастрофи щодо призначення
щомісячної додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю у розмірі 75
процентів мінімальної пенсії за віком
та призначення державної пенсії
інвалідам, щодо яких встановлено
причинний зв'язок інвалідності з
Чорнобильською катастрофою по 2 групі
інвалідності в розмірі не нижче 8
мінімальних пенсій за віком, Рішенням
Конституційного суду України у справі
№10-рп/2008 від 22.05.2008 року, визнано
неконституційними.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції
України, закони, інші правові акти або
їхні окремі положення, що визнані
неконституційними, втрачають чинність
із дня ухвалення Конституційним Судом
України рішення про їх
неконституційність.

Таким чином, вище наведені положення
ст.ст. 39, 50, 54 Закону України "Про статус
і соціальний захист громадян,
постраждалих внаслідок Чорнобильської
катастрофи" є чинними у редакції до
внесення змін до них Законом України
"Про державний бюджет на 2008 рік та про
внесення змін до деяких законодавчих
актів України".

На даний час Закони України "Про
державний бюджет України на 2011 рік",
Закон України "Про державний бюджет
України на 2012 рік" та Закон України "Про
державний бюджет України на 2013 рік"
втратили чинність.

Законом України "Про Державний бюджет
на 2014 рік" від 16.01.2014 року №719-VII, що
набрав чинності з 1 січня 2014 року (п.1
Прикінцевих положень Закону) такі
обмеження встановлені не були.

Таким чином, починаючи з 1 січня
2014 року є чинними і підлягають
застосуванню: ст.39 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
постраждалих внаслідок Чорнобильської
катастрофи", в редакції, відповідно до
якої підвищення до пенсії як
непрацюючим пенсіонерам, які
проживають на територіях
радіоактивного забруднення, зокрема в
зоні гарантованого добровільного
відселення, не може бути нижчим ніж дві
мінімальні заробітні плати, ч.4 ст.54
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, постраждалих
внаслідок Чорнобильської катастрофи",
в редакції, відповідно до якої державна
пенсія для інвалідів, щодо яких
встановлено причинний зв'язок
інвалідності з Чорнобильською
катастрофою по 2 групі інвалідності не
може бути нижчою 8 мінімальних пенсій
за віком та ст.50 цього Закону України, в
редакції, відповідно до якої інвалідам
2 групи, віднесеним до категорії 1
потерпілих від Чорнобильської
катастрофи, призначається щомісячна
додаткова пенсія за шкоду, заподіяну
здоров'ю у розмірі 75 процентів
мінімальної пенсії за віком.

На підставі викладеного судова колегія
прийшла до висновку, що судом першої
інстанції правильно встановлені
обставини справи, постанова прийнята з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права, доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду першої інстанції, тому
підстав для задоволення апеляційної
скарги та скасування постанови суду не
вбачається.

Посилання в апеляційній скарзі на
пропущення позивачем встановленого
ст.99 КАС України строку звернення до
суду, безпідставні.

Суд першої інстанції дав належну
оцінку обставинам справи, вірно
застосував Законодавство, яке регулює
ці правовідносини та ухвалив правильне
рішення, яке відповідає вимогам
матеріального і процесуального права.

Згідно ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а постанову або ухвалу
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Овруцькому
районі Житомирської області залишити
без задоволення, а постанову
Овруцького районного суду
Житомирської області від "01" жовтня 2014
р. - без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її
постановлення і оскарженню не
підлягає.

Головуючий суддя (підпис)
І.Ф.Бондарчук

судді: (підпис)
Б.С. Моніч

(підпис)
С.М.Хаюк

З оригіналом згідно: суддя
________________________________ І.Ф.Бондарчук

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3
АДРЕСА_1,11100

3- відповідачу/відповідачам:
Управління Пенсійного фонду України в
Овруцькому районі Житомирської
області вул.Леніна, 12,м.Овруч,Овруцький
район, Житомирська область,11100

4-Управління праці та соціального
захисту населення Овруцької районної
державної адміністрації Житомирської
області вул. Леніна,
17,м.Овруч,Овруцький район, Житомирська
область,11101

- ,