Справа № 157/1671/14-а
Суддя: Гордійчук В. М.
Дата ухвалення: 2014-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 157/1671/14-а
Провадження №2-а/157/71/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2014 року місто
Камінь-Каширський

Камінь-Каширський районний суд
Волинської області в складі
головуючого – судді Гордійчука В.М.
розглянувши в порядку скороченого
провадження в місті Камені-Каширському
справу за адміністративним позовом
ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду
України в Камінь-Каширському районі
Волинської області про визнання дій
протиправними, зобов'язання здійснити
перерахунок і виплату пенсії
відповідно до вимог ст. ст. 39, 51 Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,

встановив:

24 листопада 2014 року позивачка ОСОБА_1
через центр поштового зв’язку
звернулася до суду з позовом до
управління Пенсійного фонду України в
Камінь-Каширському районі Волинської
області (далі – Управління) в якому
зазначає, що вона є непрацюючим
пенсіонером та потерпілим 3 категорії
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
який проживає на території, що
відноситься до зони гарантованого
добровільного відселення.

У зв’язку з цим, відповідно до ч. 1 та ч. 2
ст. 39, ч. 1 ст. 51 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» від 28
лютого 1991 року №796-ХІІ (далі – Закону №
796-ХІІ), відповідачем їй повинні
виплачуватись підвищення до пенсії у
розмірі двох мінімальних заробітних
плат та додаткова пенсія у розмірі 25
відсотків мінімальної пенсії за віком.

В межах строку позовної давності в
таких розмірах підвищення до пенсії та
додаткову пенсію вона не отримувала.

Просить визнати дії відповідача
протиправними, зобов'язати його у межах
строку позовної давності по 02 серпня 2014
року нарахувати їй підвищення до
пенсії у розмірі двох мінімальних
заробітних плат та додаткову пенсію за
шкоду, заподіяну здоров’ю в розмірі 25%
мінімальної пенсії за віком відповідно
до статей 39, 51 Закону № 796-ХІІ, а також
стягнути нараховані але не виплачені
названі підвищення до пенсії і
додаткову пенсію за вказаний період.

Крім цього, просить постанову суду
звернути до негайного виконання в
межах суми стягнення за один місяць.

Відповідач 01 грудня 2014 року подав до
суду письмове заперечення на позовну
заяву, в якому позов не визнав та
зазначив, що він діяв в межах
повноважень, наданих йому законами
України, підзаконними
нормативно-правовими актами та
здійснював нарахування пенсій із
врахуванням вимог постанови Кабінету
Міністрів України від 23 листопада 2011
року № 1210. Згідно даної постанови
починаючи з 01 січня 2012 року визначено
щомісячне підвищення до пенсії
пенсіонерам, які проживають на
територіях радіоактивного забруднення
у зоні гарантованого добровільного
відселення в розмірі 10.50 грн. та
щомісячна додаткова пенсія за шкоду,
заподіяну здоров’ю, особам, що
відносяться до 3 категорії в розмірі 12%
прожиткового мінімуму.

Тому пенсія призначена і виплачується
згідно чинного законодавства.

Зазначає, що Управління не може бути
належним відповідачем у даній справі,
оскільки не є власником або
розпорядником коштів Державного
бюджету України та не наділене правом
приймати законодавчі акти
загальнодержавного значення.

Просить у задоволенні
позову відмовити, справу розглянути
без участі представника.

Позовні вимоги підлягають до
часткового задоволення.

Судом установлено, що позивачка
перебуває на обліку управлінні
Пенсійного фонду України в
Камінь-Каширському районі як
пенсіонер, отримує пенсію за віком, є
потерпілим внаслідок Чорнобильської
катастрофи категорії 3, постійно
проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1, що
підтверджується копіями
Чорнобильського посвідчення серії Б №
667025, пенсійного посвідчення серії АГ №
288013, паспорту громадянина України
серії АС № 072569 та запереченням
відповідача.

Вказаний населений пункт, відповідно
до Переліку населених пунктів
віднесених до зон радіоактивного
забруднення внаслідок Чорнобильської
катастрофи, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України №106 від 23
липня 1991 року, розпорядженням Кабінету
Міністрів України №17 від 12 січня 1993
року, віднесено до зон гарантованого
добровільного відселення.

Основні положення щодо реалізації
конституційного права громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, на соціальний захист
визначені Законом №796-ХІІ.

Статтею 39 Закону №796-ХІІ передбачено,
що громадянам, які проживають на
територіях радіоактивного
забруднення, провадиться доплата в
таких розмірах: у зоні гарантованого
добровільного відселення - дві
мінімальні заробітні плати.

Згідно зі ст. 51 Закону №796-ХІІ особам,
віднесеним до категорії 3, додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю,
призначається у розмірі 25 процентів
мінімальної пенсії за віком.

Однак, ст. ст. 39, 51 Закону №796-ХІІ
передбачено, що порядок обчислення
підвищення до пенсії як непрацюючому
пенсіонеру, який проживає на території
радіоактивного забруднення та
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю визначається Кабінетом
Міністрів України.

У свою чергу, Кабінетом Міністрів
України на виконання вказаного
положення ст.ст. 39, 51 Закону №796-ХІІ
23.11.2011 року прийнято постанову № 1210
«Про підвищення рівня пенсійного
забезпечення громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи».
У відповідності до вказаної постанови
Кабінету Міністрів України позивачці
провадиться нарахування і виплата
підвищення до пенсії як непрацюючому
пенсіонеру, який проживає на території
радіоактивного забруднення та
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю.

Надаючи правову оцінку
правовідносинам, які виникли між
сторонами, суд зазначає наступне.

Положення п. 28 розділу II Закону України
«Про державний бюджет на 2008 рік та про
внесення змін до деяких законодавчих
актів України» №107-VI, яким були внесені
зміни до ст.ст. 39, 51 Закону №796-ХІІ і які
обмежували права громадян, щодо
виплати підвищення до пенсії як
непрацюючому пенсіонеру, який проживає
на території радіоактивного
забруднення та додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров'ю, Рішенням
Конституційного суду України у справі
№10-рп/2008 від 22.05.2008 року, визнано
неконституційними.

Частиною 2 статті 152 Конституції
України передбачено, що закони, інші
правові акти або їхні окремі положення,
що визнані неконституційними,
втрачають чинність із дня ухвалення
Конституційним Судом України рішення
про їх неконституційність.

Таким чином, вище наведені положення
ст.ст. 39, 51 Закону №796-ХІІ є чинними у
редакції до внесення змін до них
Законом України «Про державний бюджет
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України».

На даний час Закони України «Про
державний бюджет України на 2011 рік»,
«Про державний бюджет України на 2012
рік» та «Про державний бюджет України
на 2013 рік», якими було обмежено
застосування Закону №796-ХІІ у вказані
періоди, втратили чинність.

Законом України «Про Державний бюджет
на 2014 рік» від 16 січня 2014 року №719-VII, що
набрав чинності з 1 січня 2014 року, не
передбачено жодної норми, яка б
обмежувала у 2014 році пряме
застосування Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», до
внесення змін до Закону України «Про
Державний бюджет України на 2014 рік»
Законом України №1622-VII від 31.07.2014 року,
які набрали чинності з 03 серпня 2014 року,
якими передбачений п. 6-7 Прикінцевих
положень про те, що норми і положення
статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» застосовуються у порядку
та розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України, виходячи з наявних
фінансових ресурсів бюджетів усіх
рівнів, бюджету Пенсійного фонду
України та бюджетів інших фондів
загальнообов'язкового державного
соціального страхування на 2014 рік.

Таким чином, суд вважає, що відповідач
зобов'язаний був нарахувати та
виплатити позивачці підвищення до
пенсії та додаткову пенсію за шкоду,
заподіяну здоров'ю, відповідно до ст.ст.
39, 51 Закону №796-ХІІ, виходячи із розміру
мінімальної пенсії за віком,
відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» з 01.01.2014 року по
02.08.2014 року, однак допустив протиправну
бездіяльність, порушивши пенсійні
права позивачки, які підлягають
судовому захисту шляхом зобов’язання
УПФУ в Камінь-Каширському районі
нарахувати та виплатити позивачці
підвищення до пенсії та додаткову
пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю,
відповідно до ст.ст. 39, 51 Закону №796-ХІІ
починаючи з 24 травня по 02 серпня 2014
року, виходячи із строків звернення до
адміністративного суду, так як
позивачка звернулася до
адміністративного суду за захистом
прав 24 листопада 2014 року, з урахуванням
проведених виплат. При цьому суд не
визначає конкретні суми нарахування,
оскільки це є повноваженнями органів
Пенсійного фонду України. Проте вказує,
що розрахунок необхідно проводити,
виходячи з положень ч. 1 ст. 28 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування", адже
іншого механізму визначення
мінімального розміру пенсії за віком
законодавством не встановлено.

Суд відмовляє в частині позовних вимог
про звернення постанови до негайного
виконання в межах суми стягнення за
один місяць, оскільки позивачка
отримувала і на даний час отримує
пенсійні виплати, хоч і не в повному
розмірі.

Суд не стягує із Державного бюджету
України в користь позивачки судового
збору, так як вона таких вимог не
заявляла.

Керуючись ст. 19 Конституції України, ст.
ст. 6, 11, 94, 158-163, 183-2 КАС України, ст.ст. 39, 51
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи",
суд, -

постановив:

Позов задовольнити частково.

Визнати дії управління Пенсійного
фонду України в Камінь-Каширському
районі Волинської області щодо
ненарахування та невиплати ОСОБА_1
підвищення до пенсії та додаткової
пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю,
відповідно до ст.ст. 39, 51 Закону України
«Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»
неправомірними.

Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в Камінь-Каширському
районі Волинської області здійснити
перерахунок та виплату ОСОБА_1, як
непрацюючому пенсіонеру, яка проживає
у зоні гарантованого добровільного
відселення підвищення до пенсії у
розмірі двох мінімальних заробітних
плат, передбаченого ч.1 та ч.2 ст. 39
Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», та як особі, яка
постраждала внаслідок Чорнобильської
катастрофи 3 категорії, додаткової
пенсії за шкоду заподіяну здоров’ю у
розмірі 25 процентів мінімальної пенсії
за віком, передбаченої ст. 51 Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
виходячи з визначеного ч. 1 ст. 28 Закону
України «Про загальнообов’язкове
державне пенсійне страхування»
мінімального розміру пенсії за віком, з
24 травня 2014 року по 02 серпня 2014 року з
урахуванням проведених виплат.

У задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Постанова може бути оскаржена до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Камінь-Каширський районний суд шляхом
подачі протягом десяти днів з дня
отримання її копії апеляційної скарги.

Головуючий: ОСОБА_2