Справа № 308/5404/13-а
Суддя: Глушко І.В.
Дата ухвалення: 2014-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2014 року
Справа № 876/12701/13

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді:
Глушка І.В.

суддів:
Большакової О.О., Шинкар Т.І.,

розглянувши у порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на постанову
Ужгородського міськрайонного суду
Закарпатської області від 25.04.2013 р. по
справі за позовом ОСОБА_1 до управління
праці та соціального захисту населення
Ужгородської міської ради
Закарпатської області про нарахування
та виплату недоплаченої щомісячної
грошової допомоги по догляду за дітьми
до досягнення ними трирічного віку, -

встановив :

У квітні 2013 року позивач звернулася до
суду з адміністративним позовом, у
якому просила визнати дії УПСЗН
Ужгородської міської ради щодо
невиплати їй сум допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку протиправними та зобов'язати
відповідача провести нарахування та
виплату за період з 01.10.2012 року по 31.03.2013
року включно суму недоотриманої нею
допомоги по догляду за дитиною ОСОБА_2
та за період з 01.12.2012 року по 31.03.2013 року
за дитиною ОСОБА_3 до досягнення ними
трирічного віку з урахуванням ст. 43 ЗУ
«Про загальнообов'язкове соціальне
страхування у зв'язку з тимчасовою
втратою працездатності та витратами,
зумовленими похованням», з дотриманням
вимог законодавства про індексацію, з
урахуванням проведених виплат.

Оскаржуваною постановою у задоволенні
позовних вимог відмовлено.

Постанову суду оскаржила ОСОБА_1.
Вважає, що постанова прийнята з
неповним з'ясуванням обставин справи
та з порушенням норм матеріального
права та підлягає скасуванню з підстав
викладених в апеляційній скарзі.
Просить скасувати постанову та
прийняти нову, якою задовольнити
позовні вимоги повністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 197 КАС України суд
колегія суддів вважає доцільним
розглядати справи у порядку письмового
провадження.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційну скаргу апелянта слід
задовольнити частково з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивач - ОСОБА_1 перебуває на обліку у
відповідача у зв'язку з народженням
синів: ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1 р.н.) та
ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_2 р.н.) і їй була
призначена допомога по догляду за
дитиною до досягнення трирічного віку,
яку як вбачається з змісту позовної
заяви, з 01.10.2012 року по 31.03.2013 вона
отримувала в сумі по 130 гривень на
місяць.

Надаючи правову оцінку спірним
правовідносинам, колегія суддів
виходить з наступного.

Так, статтею 46 Конституції України
закріплено, що громадяни мають право на
соціальний захист, що включає право на
забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом. Це
право гарантується
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням за рахунок
страхових внесків громадян,
підприємств, установ і організацій, а
також бюджетних та інших джерел
соціального забезпечення; створенням
мережі державних, комунальних,
приватних закладів для догляду за
непрацездатними. Пенсії, інші види
соціальних виплат та допомоги, що є
основним джерелом існування, мають
забезпечувати рівень життя, не нижчий
від прожиткового мінімуму,
встановленого законом.

Відповідно до ч.1 ст.15 Закону України
«Про державну допомогу сім'ям з дітьми»
(зі змінами в редакції Закону від 22.03.2001
року) допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
надається у розмірі, встановленого
законом прожиткового мінімуму для
дітей віком до 6 років.

З 01.01.2008 року Верховною Радою України
внесені зміни до Закону України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми»,
виклавши частину першу статті 15 в такій
редакції: «Допомога по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку надається у розмірі, що дорівнює
різниці між прожитковим мінімумом,
встановленим для працездатних осіб, та
середньомісячним сукупним доходом
сім'ї в розрахунку на одну особу за
попередні шість місяців, але не менше 130
гривень» (пункт 23 розділу 11 Закону
України від 28.12.2007 року №107-VI «Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України»).

Статтею 1 Закону України «Про державну
допомогу сім'ям з дітьми» встановлено,
що порядок призначення і виплати
державної допомоги сім'ям з дітьми та
перелік документів, необхідних для
призначення допомоги за цим Законом,
встановлюється Кабінетом Міністрів
України.

До 1 січня 2008 року (дати набрання
чинності Законом України від 28 грудня
2007 року № 107-VІ "Про державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України"
(далі - Закон № 107-VІ) правовідносини
щодо виплати допомоги регулювалися
Законом України «Про державну
допомогу сім'ям з дітьми», дія якого
поширювалася на осіб незастрахованих в
системі загальнообов'язкового
державного соціального страхування
(стаття 13) та Законом України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням»,
який поширював свою дію на
застрахованих у зазначеній системі
осіб. Розмір допомоги також визначався
цими Законами. Зокрема, статтею 43
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням" було передбачено, що
допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
надається застрахованій особі у
розмірі, що встановлюється правлінням
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності, але
не менше розміру прожиткового
мінімуму, встановленого законом.

Пунктами 23, 25 розділу II Закону № 107-VІ
були внесені відповідні зміни до
Закону України «Про державну допомогу
сім'ям з дітьми» та Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням».
Зокрема, змінами до статті 13 Закону
України «Про державну допомогу сім'ям з
дітьми» його дію поширено на
застрахованих осіб, а із Закону України
Законом України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням»
було виключено статті 40-44.

Конституційний Суд України рішенням
від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 визнав
неконституційними низку положень
Закону № 107-VІ, в тому числі й пункт 25
розділу II Закону № 107-VІ щодо виключення
статей 40-44 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування».

Пунктом 2 розділу ІІІ Закону № 107-VІ було
передбачено, що розділ II цього Закону
діє до 31 грудня 2008 року.

Таким чином, з часу проголошення
Рішення №10-рп/2008 Конституційним Судом
України відновили свою дію
вищезазначені положення Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування» , а з 01
січня 2009 року - статті 13, 15 Закону
України «Про державну допомогу сім'ям з
дітьми».

Статтею 46 Закону України від 26 грудня
2008 № 835-VI "Про Державний бюджет України
на 2009 рік" та статтею 45 Закону України
«Про Державний бюджет України на 2010
рік» передбачено, що у 2009, 2010 роках
допомога при народженні дитини та по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку відповідно до Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими похованням» призначається
і здійснюється в розмірах і порядку,
визначених Кабінетом Міністрів
України.

Порядок призначення і виплати
державної допомоги сім'ям з дітьми був
затверджений Постановою Кабінету
Міністрів України 27 грудня 2001 року № 1751
саме на виконання Закону України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми»
(пункт 1). Новий акт уряду на виконання
статті 45 Закону України «Про державний
бюджет на 2010 рік» не приймався.

Розміри і порядок виплати допомоги
відповідно до Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» на виконання
статті 45 Закону України «Про Державний
бюджет на 2010 рік» Кабінетом Міністрів
України не визначалися.

В подальшому, ані Законом України «Про
державний бюджет України на 2012 рік»,
ані Законом України «Про Державний
бюджет на 2013 рік», ані іншими Законами
не встановлювався інший розмір
допомоги, ніж у Законах України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми» та
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням».

Отже, на відносини щодо виплати з 01.10.2012
року допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку особі,
яка застрахована у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, поширюються
норми Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням»,
відповідно до статті 43 якого допомога
по догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку надається
застрахованій особі у розмірі, що
встановлюється правлінням Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності, але не менше
розміру прожиткового мінімуму,
встановленого законом.

Відповідно до ст.19 Конституції України,
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією
України та Законами України.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
дії відповідача щодо призначення,
нарахування та виплати сум допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку нижче прожиткового
мінімуму, встановленого для дітей
віком до шести років за період з 01.10.2012
року є протиправними та такими, що
суперечать діючому законодавству, а
тому слід зобов'язати відповідача
провести перерахунок допомоги по
догляду за дитиною у розмірі
прожиткового мінімуму для дітей віком
до 6 років з урахуванням проведених
виплат.

Вищевикладені висновки суду
апеляційної інстанції узгоджуються із
судовою практикою Вищого
адміністративного суду України
(зокрема, ухвала від 03.04.2014 року у справі
№ К/800/63081/13 та ухвала від 11.09.2014 року у
справі № К/800/13899/14).

Відповідно до частини першої статті 159
Кодексу адміністративного судочинства
України, судове рішення повинно бути
законним і обґрунтованим.

Суд першої інстанції не виконав
вказані вимоги процесуального закону,
оскільки до спірних правовідносин
невірно застосував норми
матеріального та процесуального права,
що призвело до ухвалення незаконного
рішення, яке підлягає скасуванню.

Керуючись ст. 160, ст.ст. 195, 197, 198, 202, 205, 207,
254 КАС України, суд, -

постановив :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити
частково, а постанову Ужгородського
міськрайонного суду Закарпатської
області від 25.04.2013 р. по справі №
308/5404/13-а - скасувати.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
управління праці та соціального
захисту населення Ужгородської
міської ради Закарпатської області про
нарахування та виплату недоплаченої
щомісячної грошової допомоги по
догляду за дітьми до досягнення ними
трирічного віку - задовольнити
частково.

Зобов'язати управління праці та
соціального захисту населення
Ужгородської міської ради
Закарпатської області нарахувати та
виплатити в користь ОСОБА_1 допомогу по
догляду за дітьми до досягнення ними
трирічного віку, а саме : допомогу до
догляду за ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1 р.н.) за
період з 01.10.2012 року по 31.03.2013 року та
допомогу по догляду за ОСОБА_3
(ІНФОРМАЦІЯ_2 р.н.) за період з 01.12.2012 року
по 31.03.2013 року, відповідно до ст.15 Закону
України «Про державну допомогу сім'ям з
дітьми» в розмірі передбаченому ст.43
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням" із урахуванням виплачених
сум.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі.

Постанова є остаточна і оскарженню не
підлягає.

Головуючий:
І.В. Глушко

Судді:
О.О. Большакова

Т.І. Шинкар