Справа № 826/20515/13-а
Суддя: Бистрик Г.М.
Дата ухвалення: 2014-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Кузьменко
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

20 листопада 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді: Бистрик Г.М.,

суддів: Мацедонської В.Е., Сорочка Є.О.,

при секретарі: Колотушко Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу позивача
Приватного акціонерного товариства
"Київспецтранс" на постанову
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 24 січня 2014 року у
справі за адміністративним позовом
Приватного акціонерного товариства
"Київспецтранс" до Реєстраційної
служби Головного управління юстиції у
м. Києві, Державного реєстратора прав
на нерухоме майно Реєстраційної служби
Головного управління юстиції у м. Києві
Середи М.С., Державного реєстратора
прав на нерухоме майно Реєстраційної
служби Головного управління юстиції у
м. Києві Дурицької М.Є., Державного
реєстратора прав на нерухоме майно
Реєстраційної служби Головного
управління юстиції у м. Києві Орищак
Л.В., Державного реєстратора прав на
нерухоме майно Реєстраційної служби
Головного управління юстиції у м. Києві
Гуляєва О.О. про визнання
протиправними та скасування рішень,
зобов"язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2013 року Приватне акціонерне
товариство "Київспецтранс" звернулось
до Окружного адміністративного суду
міста Києва з адміністративним
позовом, в якому просило: визнати
неправомірними та скасувати рішення
про відмову у державній реєстрації
прав та їх обтяжень від 14 серпня 2013 року
№5002042, винесене державним реєстратором
Середою М.С., яким відмовлено у
державній реєстрації прав на будівлю
за адресою: м. Київ, вул. Вакуленчука, 4;
рішення про відмову у державній
реєстрації прав та їх обтяжень від 16
вересня 2013 року №5921692, винесене
державним реєстратором Дурицькою М.Є.,
яким відмовлено у державній реєстрації
прав на будівлю за адресою: м. Київ, вул.
Вакуленчука, 4; рішення про відмову у
державній реєстрації прав та їх
обтяжень від 20 серпня 2013 року №5162364,
винесене державним реєстратором
Орищак Л.В., яким відмовлено у державній
реєстрації прав на споруду за адресою:
м. Київ, вул. Вакуленчука, 4; рішення про
відмову у державній реєстрації прав та
їх обтяжень від 18 листопада 2013 року
№8038443, винесене державним реєстратором
Гуляєвим О.О., яким відмовлено у
державній реєстрації прав на будівлю
за адресою: м. Київ, вул. Вакуленчука, 4; 2)
зобов'язати Реєстраційну службу ГУЮ у
м. Києві: провести державну реєстрацію
прав на будівлю - павільйон ГП-416 за
адресою: м. Київ, вул. Вакуленчука, 4, що
належить ПрАТ "Київспецтранс"; провести
державну реєстрацію прав на будівлю -
адміністративний будинок за адресою: м.
Київ, вул. Вакуленчука, 4, що належить
ПрАТ "Київспецтранс"; провести державну
реєстрацію прав на споруду - споруда
складу одноповерхова за адресою: м.
Київ, вул. Вакуленчука, 4, що належить
ПрАТ "Київспецтранс"; провести державну
реєстрацію прав на будівлю -
автозаправочна станція за адресою: м.
Київ, вул. Вакуленчука, 4, що належить
ПрАТ "Київспецтранс".

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва
від 24 січня 2014 року в задоволені
адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,
позивач подав апеляційну скаргу, в якій
просить Постанову суду першої
інстанції скасувати та постановити по
справі нове рішення, яким задовольнити
адміністративний позов повністю. Свої
вимоги апелянт аргументує тим, що судом
першої інстанції було не правильно
застосовано норми матеріального права,
не надано повної оцінки діючому
законодавству та обставинам, що мають
істотне значення для вирішення справи.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши доводи апеляційної скарги
наявними у справі доказами, колегія
суддів приходить до наступного.

Відмовляючи в задоволені
адміністративного позову, суд першої
інстанції виходив з того, що позивачем
разом із заявою про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень не
подано державному реєстратору
документи, що підтверджують
виникнення, перехід або припинення
права власності та інших речових прав
на нерухоме майно, тобто документів,
які б дали змогу встановити
відповідність заявлених прав
документам, що їх посвідчують.

З такими висновками Окружного
адміністративного суду м. Києва
погоджується і колегія суддів.

Як вбачається із матеріалів справи та
вірно встановлено судом першої
інстанції, 1 липня 2013 року
представником ПрАТ "Київспецтранс"
подано до Реєстраційної служби ГУЮ у м.
Києві заяви про державну реєстрацію
прав та їх обтяжень реєстраційні
номери 2321054, 2321648, 2322721 та 2322268.

Рішенням Державного реєстратора
Середи М.С. про відмову у державній
реєстрації прав та їх обтяжень від 14
серпня 2013 року №5002042, відмовлено у
державній реєстрації права власності
на будівлю, що розташована за адресою:
м. Київ, вул. Вакуленчука, 4.

Відповідно до рішення державного
реєстратора Дурицької М.Є. про відмову
у державній реєстрації прав та їх
обтяжень від 16 вересня 2013 року №5921692,
ПрАТ "Київспецтранс" відмовлено у
державній реєстрації права власності
на будівлю, що розташована за адресою:
м. Київ, вул. Вакуленчука, 4.

Згідно рішення державного реєстратора
Орищак Л.В. про відмову у державній
реєстрації прав та їх обтяжень від 20
серпня 2013 року №5162364, ПрАТ
"Київспецтранс" відмовлено у державній
реєстрації права власності на споруду,
що розташована за адресою: м. Київ, вул.
Вакуленчука, 4.

Рішенням державного реєстратора
Гуляєва О.О. про відмову у державній
реєстрації прав та їх обтяжень від 18
листопада 2013 року №8038443, відмовлено у
державній реєстрації права власності
на будівлю, що розташована за адресою:
м. Київ, вул. Вакуленчука, 4.

Зазначені рішення мотивовані тим, що
документи подані для проведення
державної реєстрації прав не
відповідають вимогам, або не дають
змоги встановити відповідність
заявлених прав документам, що їх
посвідчують.

Позивач вважає рішення відповідача про
відмову у державній реєстрації прав та
їх обтяжень протиправними та такими, що
прийняті з порушенням норм чинного
законодавства, обґрунтовуючи позовні
вимоги тим, що позивачем долучено до
заяв про державну про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень
документи, які посвідчують
відповідність заявлених прав, а саме
акт передачі нерухомого майна у
власність ПрАТ "Київспецтранс".

Відповідно до ст.2 Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень» (далі -
Закон) державний реєстр речових прав на
нерухоме майно - єдина державна
інформаційна система, що містить
відомості про права на нерухоме майно,
їх обтяження, а також про об'єкти та
суб'єктів цих прав; в свою чергу,
обтяження - заборона розпоряджатися
та/або користуватися нерухомим майном,
яка встановлена або законом, або актами
уповноважених на це органів державної
влади, їх посадових осіб або яка
виникає на підставі договорів.

Повноваження органу державної
реєстрації прав, визначено статтею 8
Закону, за якими орган державної
реєстрації прав: проводить державну
реєстрацію прав та їх обтяжень або
відмовляє у їх реєстрації; забезпечує
ведення Державного реєстру прав; надає
інформацію про зареєстровані права та
їх обтяження в порядку, встановленому
цим Законом; забезпечує облік
безхазяйного нерухомого майна;
здійснює інші повноваження,
передбачені цим Законом та іншими
законами України.

Згідно з приписами п.2 ч.2 ст.9 Закону
державний реєстратор, серед іншого,
приймає рішення про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень, про
відмову в державній реєстрації, про її
зупинення, внесення змін до Державного
реєстру прав.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 22 червня 2011 р. N 703 затверджено
Порядок державної реєстрації прав на
нерухоме майно та їх обтяжень,
відповідно до якого визначено
процедуру проведення державної
реєстрації речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень, перелік
документів, необхідних для її
проведення, права та обов'язки
суб'єктів у сфері державної реєстрації
прав, а також процедуру взяття на облік
безхазяйного нерухомого майна.

Пунктом 12 Порядку передбачено, що під
час розгляду заяви про державну
реєстрацію і документів, що додаються
до неї, державний реєстратор
встановлює відповідність заявлених
прав і поданих документів вимогам
законодавства, а також відсутність
суперечностей між заявленими та
зареєстрованими речовими правами на
нерухоме майно, їх обтяженнями, зокрема
щодо:1) обов'язкового дотримання
письмової форми правочину та його
нотаріального посвідчення (у
встановлених законом випадках);2)
повноважень заявника;3) відомостей про
нерухоме майно, речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень, наявних
у Державному реєстрі прав та поданих
документах;4) наявності обтяжень прав
на нерухоме майно, зареєстрованих
відповідно до закону; 5) наявності факту
виконання умов правочину, з якими закон
та/або договір (угода) пов'язує
можливість проведення державної
реєстрації виникнення, переходу,
припинення прав на нерухоме майно або
обтяження таких прав.

Відповідно до частини першої статті 24
Закону України "Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень" передбачено, що у
державній реєстрації прав та їх
обтяжень може бути відмовлено у разі,
якщо: 1) заявлене право, обтяження не
підлягає державній реєстрації
відповідно до цього Закону; 2) об'єкт
нерухомого майна розміщений на
території іншого органу державної
реєстрації прав; 3) із заявою про
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень звернулася неналежна особа; 4)
подані документи не відповідають
вимогам, встановленим цим Законом, або
не дають змоги встановити
відповідність заявлених прав
документам, що їх посвідчують; 5) заяву
про державну реєстрацію прав,
пов'язаних з відчуженням нерухомого
майна, подано після державної
реєстрації обтяжень, встановлених щодо
цього майна, крім випадків,
встановлених частиною дев'ятою статті
15 цього Закону; 51) заяву про державну
реєстрацію обтяжень речових прав на
нерухоме майно щодо попереднього
правонабувача подано після державної
реєстрації права власності на таке
майно за новим правонабувачем; 52) заяву
про державну реєстрацію речових прав,
похідних від права власності, подано за
відсутності державної реєстрації
права власності, крім випадків,
установлених частиною дев'ятою статті
15 цього Закону; 53) під час подання заяви
про державну реєстрацію права
власності на підприємство як єдиний
майновий комплекс, житловий будинок,
будівлю, споруду (їх окремі частини), що
виникло на підставі документа, за яким
правонабувач набуває також право
власності на земельну ділянку, не
подано заяву про державну реєстрацію
права власності на земельну ділянку; 54)
після завершення п'ятиденного строку з
дня отримання заявником письмового
повідомлення про зупинення розгляду
заяви про державну реєстрацію прав не
усунено обставин, що були підставою для
прийняття такого рішення; 55) заяву про
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень під час вчинення нотаріальної
дії з нерухомим майном, об'єктом
незавершеного будівництва подано не до
нотаріуса, який вчинив таку дію; 56)
заяву про державну реєстрацію прав та
їх обтяжень в електронній формі подано
особою, яка не є державним кадастровим
реєстратором або державним виконавцем;
6) заявником подано ті самі документи,
на підставі яких заявлене право та
обтяження такого права вже
зареєстровано у Державному реєстрі
прав.

Згідно частини другої статті 24 Закону
України "Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень" передбачено, що за наявності
підстав для відмови в державній
реєстрації державний реєстратор
приймає рішення про відмову в
державній реєстрації прав та їх
обтяжень.

З матеріалів справи вбачається, що
позивачем до заяв про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень додано
наступні документи: копії дубліката
акта передачі нерухомого майна у
власність ВАТ "Київспецтранс" від 28
жовтня 1999 року №694; копію виписки, копію
статуту, копію довіреності та копію
паспорта громадянина України.

Як свідчить зміст наказу Регіонального
відділення Фонду державного майна
України по місту Києву від 30 вересня 1999
року №581 "Про перетворення державного
комунального підприємства
"Київспецтранс" у відкрите акціонерне
товариство в процесі приватизації"
комісією з приватизації державного
комунального підприємства
"Київспецтранс" було розроблено план
приватизації та визначено спосіб
приватизації даного об'єкта. Однак,
позивачем не надано до суду рішення про
приватизацію спірних об'єктів
нерухомого майна, які підлягають
державній реєстрації.

Більш того, копія дубліката акта
передачі нерухомого майна у власність
ВАТ "Київспецтранс", яка міститься в
матеріалах справи не містить підписів
сторін, між якими укладено зазначений
акт. Так, дублікат акта передачі
нерухомого майна у власність ВАТ
"Київспецтранс" від 28 жовтня 1999 року №694
не дає змоги встановити характеристики
об'єктів нерухомого майна, які
підлягають державній реєстрації,
наприклад, тип, призначення, технічний
стан вказаного об'єкта тощо.

При цьому акт передачі нерухомого
майна у власність не є документом, на
підставі якого виникає, переходить або
припиняється право власності на
нерухоме майно.

З огляду на викладене, колегія суддів
приходить до висновку, що Державний
реєстратор, приймаючи рішення про
відмову ПрАТ "Київспецтранс" у
державній реєстрації прав та їх
обтяжень на об'єкти нерухомого майна,
які знаходяться за адресою: м. Київ, вул.
Вакуленчука, 4, діяв у на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Законом України "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень".

Таким чином, доведена правомірність
дій Державного реєстратора свідчить
про відсутність підстав для
задоволення решти позовних вимог щодо
зобов'язати Реєстраційної служби ГУЮ у
м. Києві провести державну реєстрацію
прав на вказані об'єкти нерухомого
майна, а тому позовні вимоги ПрАТ
"Київспецтранс" нормативно та
документально не підтверджуються.

Отже, оцінивши докази, які є у справі,
враховуючи вимоги Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обмежень»,
«Порядку державної реєстрації прав на
нерухоме майно та їх обтяжень»,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України №703 від 22.06.2011 року,
колегія суддів, дійшла висновку проте,
що відповідачі, як суб'єкти владних
повноважень, діяли в межах повноважень
та у спосіб, визначений чинним
законодавством, а тому підстави для
задоволення позовних вимог відсутні.

Узагальнюючи вищевикладене, суд
апеляційної інстанції приходить до
висновку, що доводи, викладені в
апеляційній скарзі, не знайшли свого
підтвердження, а судом першої
інстанції повно встановлені обставини
у справі, яким дана належна правова
оцінка на підставі законодавства, яке
врегульовує спірні відносини.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись, ст.ст. 2, 160, 196, 197, 198, 200, 205, 206,
212, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу позивача Приватного
акціонерного товариства
"Київспецтранс" - залишити без
задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 24 січня 2014 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, та може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
в порядку та строки передбаченні ст. 212
КАС України.

Повний текст ухвали суду буде
виготовлено 27.11.2014 року.

Головуючий суддя
Г.М. Бистрик

Судді
В.Е. Мацедонська

Є.О. Сорочко

.

Головуючий суддя
Бистрик Г.М.

Судді:
Мацедонська В.Е.

Сорочко Є.О.