Справа № 2-а-2981/11
Суддя: Трещов В. В.
Дата ухвалення: 2011-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №2-а-2981/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2011 року

Жовтневий районний суд м.
Дніпропетровська

у складі: головуючого судді –Трещова
В.В.,

при секретарі –Горбатенко Д.К.,

розглянувши за участю позивача ОСОБА_1
та представника відповідачів ОСОБА_2 у
відкритому судовому засіданні у
м.Дніпропетровську адміністративну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3
міської ради, виконавчого комітету
ОСОБА_3 міської ради про усунення
перешкод в приватизації земельної
ділянки та видачі оформлених
документів,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом до відповідачів ОСОБА_3 міської
ради і виконавчого комітету ОСОБА_3
міської ради про усунення перешкод в
приватизації земельної ділянки і
зобов’язання вчинити певні дії.
Позивач в своєму позові і в ході
судового засідання посилався на те, що
його матері дозволено було збудувати
гараж в дворі будинку 13 по вул.Гоголя у
м.Дніпропетровську, гараж було
збудовано і рішенням райвиконкому
визнано право власності на нього. В 2000
році його мати померла і він як
спадкоємець став власником вказаного
гаража. Позивач звернувся до
відповідачів з питанням приватизації
земельної ділянки, що знаходиться під
гаражем, але отримав відмову і
рекомендацію на оренду землі. Вважає
вказане незаконним, гараж належить
йому на праві власності, а тому і землю
він може приватизувати. Просив визнати
дії органів приватизації стосовно
відмови йому в приватизації зайнятої
його гаражем земельної ділянки
протиправними, усунути перешкоди в цій
приватизації та зобов’язати
відповідачів оформити вказані
документи, задовольнивши позов в
повному обсязі.

Представник відповідачів
ОСОБА_3 міської ради і виконавчого
комітету ОСОБА_3 міської ради і в
судовому засіданні позов не визнав,
посилаючись на законність їх дій.
Пояснив, що всі їх дії стосовно
позивача проведені у відповідності до
діючого законодавства, порушень
допущено не було. Пояснив, що позивач
після надання йому висновку ГоловАПУ
не звертався безпосередньо до
відповідачів з питанням про передачу
йому земельної ділянки, тому таке
питання не розглядалося ні сесією
міської ради ні на засіданні виконкому.
Просив в задоволенні позову відмовити
в повному обсязі.

Вислухавши сторони,
оцінивши надані та добуті докази,
дослідивши матеріали справи, суд
вважає позовну заяву не обґрунтованою
та не підлягаючою задоволенню виходячи
з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що
матері позивача ОСОБА_4 рішенням № 982
виконавчого комітету Жовтневої
районної ради народних депутатів
м.Дніпропетровська від 15 серпня 1980 року
за місцем мешкання в дворі будинку № 13
по вул.Гоголя м. Дніпропетровська було
узаконено і передано в одноособове
користування гараж у відповідності з
план садибної земельної ділянки двору
вказаного будинку. На підставі рішення
райвиконкому вказаний гараж було
належним чином зареєстровано в КП
ДМБТІ та видано технічний НОМЕР_1
грудня 1992 року. В 2000 році померла
ОСОБА_4, позивач прийняв спадщину і йому
видано свідоцтво про право на спадщину
за законом від 17 серпня 2001 року. Згідно
вказаного свідоцтва позивач є
власником і гаражу літ.-«Г»в дворі
будинку № 13 по вул.Гоголя
м.Дніпропетровська, вказана власність
зареєстрована в КП ДМБТІ ДОР, видано
позивачу технічний паспорт.

Після набуття права власності на
вказаний гараж позивач в травні 2005 року
звернувся до відповідачів з питанням
оформлення документів стосовно
приватизації займаної його гаражем
земельної ділянки та отримання
державного акту про право власності на
землю. Але йому було відмовлено в цьому
і рекомендовано оформлювати вказану
земельну ділянку в користування на
умовах оренди. З вказаним позивач не
погодився і звернувся до суду з позовом
про усунення перешкод в приватизації
земельної ділянки і зобов’язання
вчинити певні дії по оформленню
документів на приватизацію землі.

Згідно ст. 19 Конституції України, ст. 24
Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні»органи
місцевого самоврядування та їх
посадові особи діють лише на підставі,
у межах повноважень та у спосіб, що
передбачений діючим законодавством
України.

Відповідно ст. 41 Закону України «Про
місцеве самоврядування в
Україні»обсяг і межі районних у містах
рад та їх виконавчих органів
визначаються відповідними міськими
радами.

Судовм встановлено, що ОСОБА_3 міська
рада в особі своїх уповноважених
органів розглянула звернення позивача,
дослідила обставини поставлених в
ньому питань і визначила, що за
матеріалами генерального плану
розвитку м.Дніпропетровська земельна
ділянка у дворі будинку № 13 по вул.
Гоголя м. Дніпропетровська, фактично
зайнята гаражем позивача, розташована
у центральній комерційно-діловій зоні,
забудова якої підлягає реконструкції;
розміщення індивідуальних гаражів
боксового типу не відповідає вимогам
забудови зазначеної планувальної зони;
враховуючи вказане і той факт, що на
теперішній час рішення міської ради
про реконструкцію зазначеної
території зі знесенням гаражів немає,
за містобудівними умовами ГоловАПУ
вважає можливим використовувати
земельну ділянку у дворі житлового
будинку № 13 по вул.Гоголя м.
Дніпропетровська, фактично зайняту
гаражем боксового типу, тимчасово
короткостроково на умовах оренди
строком на 10 років.

Таким чином, міськрада і її виконком,
діючи на підставі законодавства та у
межах повноважень, ввела ситуацію у
правове поле, надала позивачу належну
відповідь про категорію
землекористування і дала практичні
рекомендації. Вказаний висновок
позивач не оскаржив у встановленому і
передбаченому законом порядку.

Кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на якi вона посилається як на
пiдставу своїх вимог i заперечень.
Доказуванню пiдлягають обставини, якi
мають значення для ухвалення рiшення у
справi i щодо яких у сторін та iнших осiб,
якi беруть участь у справi, виникає спiр.

Тобто, позивач повинен довести, що дiями
вiдповiдачів було порушено його права.
Однак, жодних доказiв цього позивачем
до суду не надано.

Судом в судовому засіданні
встановлено, що позивач не є власником
або належним користувачем спірної
земельної ділянки, його мати також у
встановленому законом порядку не
отримувала ні в користування, ні у
власність вказану земельну ділянку.
Тобто законних підстав
використовувати цю земельну ділянку на
свій розсуд (будівництво, обробка тощо)
ці сторони не мали і не мають. Сама по
собі реєстрація права власності на
гараж і належність його позивачу та
добровільна сплата земельного податку
не свідчить про визнання
уповноваженими органами держави чи
місцевого самоврядування їх права
належного користування земельною
ділянкою.

Позивачу було запропоновано
звернутися в передбаченому законом
порядку до міськради з питанням про
оформлення документів стосовно
відводу зайнятої самовільно земельної
ділянки, але він цього не зробив і
документи про це відсутні.

Судом також встановлено, що
вищезазначена будова гаражу була
проведена без належного встановлення
меж землекористування, тому визнання
за позивачем права власності на
частину земельної ділянки загального
користування може порушувати права
інших фізичних та юридичних осіб, інших
співвласників квартир вказаного
будинку і власників сусідніх будинків.

У відповідності зі ст. 41 Конституції
України кожний має право володіти,
користуватися й розпоряджатися своєю
власністю. У відповідності зі ст. 319 ЦК
України власник на свій розсуд володіє,
користується й розпоряджається
приналежним йому майном. Власник має
право робити відносно свого майна
будь-які дії, що не суперечать закону.

В судовому засіданні встановлено, що
позивач же користується земельною
ділянкою всупереч вимогам закону.

Не може суд прийняти до уваги
наполягання позивача на своїх позовних
вимогах, оскільки вони спростовуються
вищенаведеним та нічим об’єктивно не
підтверджується.

При таких обставинах суд вважає
можливим не погодитися з позицією
позивача, оскільки вона не ґрунтується
на вимогах закону. Враховуючи вказане,
суд вважає можливим ОСОБА_1 в
задоволенні позову до ОСОБА_3 міської
ради і виконавчого комітету ОСОБА_3
міської ради про усунення перешкод в
приватизації земельної ділянки і
зобов’язання вчинити певні дії
відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 3, 19, 41, 55, 124 Конституції України, ст.
ст. 15, 16, 319 ЦК України, ст. ст. 24, 41 Закону
України «Про місцеве самоврядування в
Україні», ст.ст. 158-163 КАС України, суд –

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3
міської ради, виконавчого комітету
ОСОБА_3 міської ради про усунення
перешкод в приватизації земельної
ділянки та видачі оформлених
документів - відмовити у повному
обсязі.

Постанову може бути оскаржено у
Апеляційний Адміністративний суд
Дніпропетровської області протягом 10
днів з дня проголошення постанови.

Суддя

В.В.Трещов