Справа № 127/17858/14-а
Суддя: Вишар І. Ю.
Дата ухвалення: 2014-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

№2-а/127/893/14
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"25" листопада 2014 р.
Вінницький міський суд Вінницької
головуючого судді
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Вінниці адміністративну
справу за позовом ОСОБА_1 до Управління
ДАІ УМВС України у Вінницькій області,
інспектора дорожньо-патрульної служи
роти ДПС Управління ДАІ УМВС України у
Вінницькій області Завірюхи Василя
Івановича про визнання рішення не
чинним, скасування постанови у справі
про адміністративне правопорушення
серії АБ2 №059337 від 10.07.2014 року та
закриття провадження у справі,-
В провадженні Вінницького міського
суду Вінницької області знаходиться
адміністративна справа за позовом
ОСОБА_1 до Управління ДАІ УМВС України у
Вінницькій області, інспектора
дорожньо-патрульної служи роти ДПС
Управління ДАІ УМВС України у
Вінницькій області Завірюхи Василя
Івановича про визнання рішення не
чинним, скасування постанови у справі
про адміністративне правопорушення
серії АБ2 №059337 від 10.07.2014 року та
закриття провадження у справі.
Позов мотивував тим, що постановою
відповідача серії АБ2 №059337 від 10.07.2014,
його визнано винним у скоєнні
правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122
КУпАП та піддано штрафу в розмірі 425
грн. Постанову вважає незаконною та
необґрунтованою, а тому просить її
В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_1
вважає, що 10.07.2014 року, він рухався на
транспортному засобі «Опель Омега»,
д.н.з. НОМЕР_1, на автодорозі
«Житомир-Могилів-Подільський», при
цьому, правил дорожнього руху України
не порушував, проте був зупинений
інспектором ДАІ. Відповідач пояснив, що
в нього відсутні показники по
протоколам про адміністративні
правопорушення, тому він змушений
скласти відносно нього протокол, а
після доповіді керівництву про
виконаний план роботи, вказаний
протокол одразу буде анульований, а в
разі незгоди водія з вказаною
пропозицією, інспектор вилучить
транспортний засіб на штрафмайданчик.
В зв'язку з чим, він був змушений
написати пояснення, де вину свою у
вчиненні неіснуючого правопорушення
визнав, проте в подальшому, мав намір
одразу оскаржити дії відповідача до
керівництва ДАІ та суду.
Крім того, позивач вважає, що
відповідач, який має спеціальне звання,
в порушення ст. 255 та ст. 222 КУпАП не мав
прав складати протокол про
адміністративне правопорушення,
відповідальність за яке передбачена ч.2
ст. 122 КУпАП, чим останній перевищив
свої службові повноваження.
Тому, 18.07.2014 року позивач оскаржив
неправомірні дії відповідача до УДІ
УМВС України у Вінницькій області з
вимогою скасувати протокол і постанову
у справі про адміністративне
правопорушення, а також надати копії
вказаних документів для звернення до
суду.
Посадові особи УДАІ УМВС України у
Вінницькій області було проведено
перевірку звернення ОСОБА_1, в зв'язку з
чим 24.07.2014 року скаргу позивача було
залишено без задоволення, а копії
оскаржуваних документів отримав лише
Тому, просив суд визнати не чинним
рішення УДАІ УМВС України у Вінницькій
області від 24.07.2014 року та скасувати
постанову серії АБ2 № 059337 від 10.07.2014
року, а провадження у справі закрити.

Позивач в судовому засіданні позов
підтримав посилаючись на обставини
викладені в позовній заяві.

Відповідач в судовому засіданні позов
не визнав та суду пояснив, що 10.07.2014
року, о 12-10 год., на автодорозі
«Житомир-Могилів-Подільський» 128 км.,
водій ОСОБА_1 керував транспортним
засобом на дорозі, яка має дві смуги для
руху в одному напрямку та рухався в
лівій смузі, при тому, що права смуга
була вільна. В зв'язку з чим, вказаний
транспортний засіб було зупинено, а
відносно водія складено протокол про
адміністративне правопорушення. Так як
здійснювалась відеофіксація
правопорушення, водій ОСОБА_1 просив
надати йому можливість ознайомитись з
даним записом. Переглянувши відео,
останній вину у вчиненні
адміністративного правопорушення
водій визнав повністю, написавши
власноручно пояснення в протоколі. На
даний час відеозапис правопорушення не
зберігся, оскільки термін його
зберігання закінчився.

Суд, вислухавши пояснення учасників
судового процесу, дослідивши та
оцінивши зібрані по справі докази в їх
сукупності, прийшов до висновку, що
позов не обґрунтований і задоволенню
не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що 10.07.2014 року
інспектором ДПС роти ДПС УДАІ УМВС
України у Вінницькій області Завірюхою
В.І., відносно ОСОБА_1 складено протокол
про адміністративне правопорушення
серії АВ2 № 978106 за порушення п.11.5 ПДР
України, на підставі вказаного
протоколу цим же інспектором, 10.07.2014
року винесено постанову серії АБ2 №
059337, про визнання винним ОСОБА_1, у
скоєнні правопорушення, передбаченого
ч.2 ст. 122 КУпАП України, та на нього
накладено адміністративне стягнення у
виді штрафу в розмірі 425 гривень.

Обставини справи: згідно протоколу про
адміністративне правопорушення - 10.07.2014
року, о 12-10 год., на автодорозі
«Житомир-Могилів-Подільський» 128 км.,
водій ОСОБА_1, керував транспортним
засобом марки «Опель Омега», д.н.з.
НОМЕР_1, в порушення п. 11.5 ПДР України,
транспортним засобом на дорозі, яка має
дві смуги для руху в одному напрямку та
рухався в лівій смузі, при тому, що
права смуга була вільна, чим вчинив
адміністративне правопорушення,
передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ст. 9 КУпАП
адміністративним правопорушенням
/проступком/ визнається протиправна,
винна /умисна або необережна/ дія чи
бездіяльність, яка посягає на
громадський порядок, власність, права і
свободи громадян, на встановлений
порядок управління і за яку законом
передбачено адміністративну
відповідальність.

Згідно ч.2 ст. 122 КУпАП до
адміністративної відповідальності
притягуються водії транспортних
засобів, в тому числі за порушення
водіями транспортних розташування
засобів на поїзній частині.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в
справі про адміністративне
правопорушення є будь-які фактичні
дані, на основі яких у визначеному
законом порядку орган /посадова особа/
встановлює наявність чи відсутність
адміністративного правопорушення,
винність даної особи в його вчиненні та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються протоколом про
адміністративне правопорушення,
поясненнями особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
потерпілих, свідків, висновком
експерта, речовими доказами,
показаннями технічних приладів та
технічних засобів, що мають функції
фото-кінозйомки, відеозапису чи
засобів фото - і кінозйомки,
відеозапису, які використовуються при
нагляді за виконанням правил, норм і
стандартів, що стосуються забезпечення
безпеки дорожнього руху, протоколом
про вилучення речей і документів, а
також іншими документами.

З матеріалів справи, зокрема протоколу
про адміністративне правопорушення
серії АВ2 №978106 від 10.07.2014 року, в графі
«по суті порушення», позивач особисто
написав - «на дорозі, де є дві смуги в
одному напрямку, рухався в лівій смузі
при тому, що права була вільна, з
порушенням згідний». Тобто, вказаний
факт свідчить про те, що ОСОБА_1 свою
вину у вчиненні адміністративного
правопорушення визнав, добровільно
надав пояснення, тому доводи позивача в
частині того, що він не вчиняв
правопорушення, суд розцінює критично
та сприймає їх як за форму захисту з
метою уникнення від адміністративної
відповідальності за скоєне.

Крім того, суд критично ставиться до
пояснень позивача в частині того, що
копії оскаржуваних документів він не
отримував, оскільки в протоколі про
адміністративне правопорушення серії
АВ2 №978106 від 10.07.2014 року, в графі «підпис
особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності (зі
змістом протоколу ознайомлений, копію
протоколу отримав, унесені про мене
дані правильні)» - стоїть підпис ОСОБА_1,
а також в постанові у справі про
адміністративне правопорушення серії
АБ2 №059337 від 10.07.2014 року, в графі
«примірник постанови отримав» - стоїть
підпис позивача.

У відповідності до ч.1 ст. 222 КУпАП
органи внутрішніх справ (міліція)
розглядають справи про такі
адміністративні правопорушення: про
порушення громадського порядку, правил
дорожнього руху, правил, що
забезпечують безпеку руху транспорту,
правил користування засобами
транспорту, правил, спрямованих на
забезпечення схоронності вантажів на
транспорті, а також про незаконний
відпуск і незаконне придбання бензину
або інших паливно-мастильних
матеріалів (статті 80 і 81 (в частині
перевищення нормативів вмісту
забруднюючих речовин у відпрацьованих
газах транспортних засобів), частина
друга статті 106-1, частини перша, друга,
третя, четверта і шоста статті 109,
стаття 110, частина третя статті 114,
частина перша статті 115, стаття 116-2,
частина друга статті 117, частини перша і
друга статті 119, частини перша, друга,
третя, п'ята і шоста статті 121, статті
121-1, 121-2, частини перша, друга і третя
статті 122, частина перша статті 123,
статті 124-1 - 126, частини перша, друга і
третя статті 127, статті 128-129, частини
перша, друга та п'ята статті 133, частини
третя, шоста, восьма, дев'ята, десята і
одинадцята статті 133-1, частина друга
статті 135, стаття 136 (за винятком
порушень на автомобільному
транспорті), стаття 137, частини перша,
друга і третя статті 140, статті 161, 164-4,
статтею 175-1 (за винятком порушень,
вчинених у місцях, заборонених
рішенням відповідної сільської,
селищної, міської ради), статтями 176, 177,
частини перша і друга статті 178, статті
189-2, 192, 194, 195).

У відповідності до п.3 ч.2 ст. 222 КУпАП від
імені органів внутрішніх справ
(міліції) розглядати справи про
адміністративні правопорушення і
накладати адміністративні стягнення
мають право за адміністративні
правопорушення, передбачені частинами
першою, другою, третьою, п'ятою і шостою
статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами
першою, другою і третьою статті 122,
частинами першою і другою статті 123,
статтею 125, частиною першою статті 126,
частинами першою і другою статті 127,
частинами третьою, восьмою, дев'ятою і
десятою статті 133-1 цього Кодексу, -
працівники відповідних підрозділів
Міністерства внутрішніх справ України,
що забезпечують безпеку дорожнього
руху, які мають спеціальні звання.

У відповідності до ч.1 ст. 276 КУпАП
справа про адміністративне
правопорушення розглядається за
місцем його вчинення.

Розглядаючи справу в межах заявлених
позовних вимог, суд, оцінюючи надані
докази в їх сукупності, вважає, що
працівником ДАІ, який має спеціальне
звання, було правомірно винесено
постанову про притягнення позивача до
адміністративної відповідальності за
вчинення адміністративного
правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122
КУпАП за місцем його вчинення.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає,
що доводи позивача не знайшли свого
підтвердження в судовому засіданні, а
тому відсутні підстави для задоволення
позову.

У відповідності до ч.2 ст. 171-2 КАС
України рішення місцевого загального
суду як адміністративного суду у
справах з приводу рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень щодо притягнення до
адміністративної відповідальності є
остаточним і оскарженню не підлягає.

На підставі викладеного та ст. ст. 122, 222,
247, 287-289, 293 КУпАП, керуючись ст.ст. 2, 4, 9, 11,
71, 86, 100, 158-163, 171-2 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до
Управління ДАІ УМВС України у
Вінницькій області, інспектора
дорожньо-патрульної служи роти ДПС
Управління ДАІ УМВС України у
Вінницькій області Завірюхи Василя
Івановича про визнання рішення не
чинним, скасування постанови у справі
про адміністративне правопорушення
серії АБ2 №059337 від 10.07.2014 року та
закриття провадження у справі -
відмовити.

Постанова суду є остаточною та
оскарженню не підлягає.

Суддя