Справа № 824/325/13-а
Суддя: Левицький Василь Костянтинович
Дата ухвалення: 2014-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2014 р. м.
Чернівці Справа №
824/325/13-а

Чернівецький окружний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді Левицького В.К.,

за участю секретаря судового засідання
Жураковської Ю.М.,

представників сторін:

позивача - Чернушки Й.І.,

відповідача - Котельбан Н.Д.,

третіх осіб - Майора Р.К., Євсєєвої А.О.,

прокурора - Григірчика С.І.,

розглянув у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу

за позовом Служби автомобільних доріг
у Чернівецькій області

до Державної фінансової інспекції в
Чернівецькій області

треті особи, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивача: TOB
"Автомагістраль-Південь", TOB "Еркер-М",
Львівська філія Державного
підприємства - Українського державного
інституту з проектування об'єктів
дорожнього господарства "Укрдіпродор" -
"Західдіпрошлях", ДП ВАТ Сторожинецьке
"ПМК-151", TOB "Інвест-Буд-Буковина", ТOB
"Юнікобуд", ПАТ "Вінницьке
мостобудівельне управління №4", ТДВ
"ШБУ-60", ТзОВ "Вімед-Україна", TOB
"Зелендорбуд"

про скасування вимоги.

ВСТАНОВИВ:

Служба автомобільних доріг у
Чернівецькій області (далі - позивач,
Служба) звернулася до суду із вказаним
позовом, з урахуванням поданого
клопотання про відмову від позову в
частині позовних вимог, в якому просила
визнати протиправною та скасувати
вимогу, зазначену в пункті 1 листа від
03.01.2013 р. № 24-06-14-14/70 Державної
фінансової інспекції в Чернівецькій
області «Про направлення вимог щодо
усунення порушень», що були
направленні до виконання Службі
автомобільних доріг у Чернівецькій
області.

В обґрунтування позову позивач
зазначав, що висновки Державної
фінансової інспекції в Чернівецькій
області (далі - відповідач) щодо
завищення вартості
ремонтно-будівельних робіт
контрагентами є безпідставними та
спростовуються первинними
бухгалтерськими документами.

В судовому засіданні представник
позивача позов підтримав повністю та
посилаючись на обставини викладені в
позовній заяві, просив суд
задовольнити позовні вимоги.

Відповідачем до суду подано письмові
заперечення проти позову, відповідно
до яких, вважає позовні вимоги
необґрунтованими та просить суд у
задоволенні позову відмовити повністю,
зазначаючи, що вимога органу
державного фінансового контролю
спрямована на корегування роботи
підконтрольної організації та
приведення її у відповідність із
вимогами законодавства та є
обов'язкова до виконання у цій частині.
Що стосується відшкодування виявлених
збитків, завданих державі чи об'єкту
контролю, то про їх наявність може бути
зазначено у вимозі, але вони не можуть
примусово стягнуті шляхом вимоги. Такі
збитки відшкодовуються або в
добровільному порядку, або шляхом
звернення до суду із відповідним
позовом. Зважаючи на те, що збитки
стягуються у судовому порядку за
позовом органу державного фінансового
контролю, правильність їх обчислення
перевіряє суд, який розглядає цей
позов, а не позов підконтрольної
установи про визнання вимоги
протиправною.

Представник відповідача в судовому
засіданні позов не визнав, просив у
його задоволенні відмовити та надати
пояснення аналогічні викладеним у
запереченнях проти позову.

Прокурор в судовому засіданні
підтримав позицію відповідача та
просив суд в задоволенні позову
відмовити повністю.

За ініціативою позивача, ухвалою суду
залучено до участі у справі третіх
осіб, які не заявляють самостійних
вимог на предмет спору на стороні
позивача, а саме: TOB
«Автомагістраль-Південь», TOB «Еркер-М»,
Львівську філію Державного
підприємства - Українського державного
інституту з проектування об'єктів
дорожнього господарства «Укрдіпродор»
- «Західдіпрошлях», ДП ВАТ
Сторожинецьке «ПМК -151», ТДВ
«Трансмост», ТOB Інвест-Буд-Буковина», TOB
«Юнікобуд», ПАТ «Вінницьке
мостобудівельне управління №4», ТДВ
«ШБУ-60», ТзОВ «Вімед-Україна», TOB
«Зелендорбуд».

Під час судового розгляду справи треті
особи подали до суду письмові
пояснення, в яких позов підтримали
повністю та просили задовольнити
позовні вимоги.

ТОВ «Автомагістраль - Південь» та TOB
«Зелендорбуд» в судовому засіданні
позовні вимоги позивача підтримали,
просили суд позов задовольнити
повністю.

В судове засідання призначене на 26.11.2014
р. TOB «Еркер-М», Львівська філія
Державного підприємства - Українського
державного інституту з проектування
об'єктів дорожнього господарства
«Укрдіпродор» - «Західдіпрошлях», ДП
ВАТ Сторожинецьке «ПМК -151», ТДВ
«Трансмост», ТOB Інвест-Буд-Буковина», TOB
«Юнікобуд», ПАТ «Вінницьке
мостобудівельне управління №4», ТДВ
«ШБУ-60», ТзОВ «Вімед-Україна» явку
представників не забезпечили, причини
неприбуття не повідомили, хоча
належним чином були повідомлені про
дату, час і місце судового розгляду
справи, що підтверджується матеріалами
справи.

Враховуючи приписи ст. 128 КАС України,
суд вважає, що неприбуття без поважних
причин третіх осіб, належним чином
повідомлених про дату, час і місце
судового розгляду, не є перешкодою для
розгляду і вирішення справи за
наявними у справі матеріалами.

Заслухавши пояснення сторін, третіх
осіб та прокурора, дослідивши письмові
докази по справі, судом встановлено
наступне.

Служба автомобільних доріг у
Чернівецькій області (58018, м. Чернівці,
вул. Головна, буд.205, )
зареєстрована, як юридична особа
виконавчим комітетом Чернівецької
міської ради 28.02.2008 р. (Т.1 а.с. 18, Т. 3 а.с. 86,
87-90).

Відповідно до п. 2.10 Плану
контрольно-ревізійної роботи
Держфініспекції Укарїни на ІІІ квартал
2012 р. та на підставі направлень на
проведення ревізії від 30.07.2012 р. № 462, 463,
464, від 01.08.20013 р. № 467, від 06.08.2013 р. № 474 та
від 28.08.2013 р. № 654, Державною фінансовою
інспекцією в Чернівецькій області
проведено ревізію
фінансово-господарської діяльності в
Службі автомобільних доріг в
Чернівецькій області за ІІ - ІV квартал
2010 р., за 2011 р. та завершальний період 2012
р. (Т.3 а.с. 165, 166-171, 172-173).

За результатами проведеної ревізії
складено акт від 26.11.2012 року №24-06/467,
згідно висновків якого було
встановлено ряд порушень з боку
позивача вимог фінансового
законодавства (Т. 1 а.с.19 - 147).

Не погоджуючись із висновками акту
ревізії, позивач подав заперечення (Т.3
а.с. 91-133). За результатами розгляду
заперечень, Державною фінансовою
інспекцією в Чернівецькій області
28.12.2013 р. надано висновки на заперечення
до акту ревізії від 26.12.2012 р. №
24-06/467, в яких прийнято частково
заперечення по ТОВ
«Автомагістраль-Південь» на загальну
суму 671123,86 грн. (Т.4 а.с. 1-127).

На підставі висновків акту ревізії та
висновків на заперечення, 03.01.2013 р.
Державна фінансова інспекція в
Чернівецькій області надіслала
позивачу лист за № 24-06-14-14/70 «Про
направлення вимог щодо усунення
порушень» з вимогами, з урахуванням
внесених змін до вимог щодо усунення
порушень від 20.03.2013 р. № 24-06-14-14/1869, в т.ч.
п. 1 зобов'язано Службу автомобільних
доріг в Чернівецькій області:

- відобразити в обліку дебіторську
заборгованість за невиконані роботи по
підрядним організаціям TOB
«Автомагістраль-Південь» на суму
1125185,28грн. (в тому числі по TOB
«Автомагістраль» та TOB «Геліос-Трейд»
на суму 849954,43 грн.); ТзОВ «Еркер» в сумі
19354,65 грн.; Львівська філія
«Західдіпрошлях» на суму 18133,20 грн.;
ДП ВАТ
Сторожинецьке «ПМК-151» на суму 66780,92
грн.; ТзОВ «Інвест-Буд-Буковина» на суму
8188,60 грн.; ТзОВ «Роднічок» на суму 793,52
грн.; ТзОВ «Юнікобуд» на суму 88140,00 грн.;
ЗАТ «Вінницьке МБУ-4» на суму 107603.31 грн.;
ТДВ «ШБУ-60» на суму 9401,88 грн.; ТзОВ
«Вімед-Україна» на суму 2401,39 грн., TOB
«Зелендорбуд» на суму 9818,21 гривень;

- забезпечити відшкодування
зайвих виплат в сумі 1479003,96 грн. шляхом
повернення коштів на рахунок Служби
коштів або виконання відповідного
обсягу робіт, в тому числі шляхом
здійснення претензійно-позовної
роботи з підрядниками TOB
«Автомагістраль-Південь» на суму 1125185,28
грн., в тому числі TOB «Автомагістраль»
та TOB «Геліос Трейд» на суму 849954,43 грн.;
ТзОВ «Еркер» в 19354,65 грн.; Львівська
філія «Західдіпрошлях» на суму 18133,20
грн.; ДП ВАТ Сторожинецьке «ПМК-151» на
суму 66780,92 грн., «Трансмост» на суму 23203,00
грн.; ТзОВ «Інвест-Буд-Буковина» на суму
8188,60 грн.; ТзОВ «Роднічок» на суму 793,52
грн.; ТзОВ «Юнікобуд» на суму 88140,00 грн.;
ЗАТ «Вінницьке МБУ-4» на суму 107603,31 грн.;
ТДВ «ШБУ-60» на суму 9401,88 грн.; ТзОВ
«Вімед-Україна» на суму 2401,39
грн. , TOB «Зелендорбуд» на суму 9818,21
гривень.

- вжити заходів щодо відшкодування
збитків, внаслідок відсутності знаків
у кількості 23 шт. на об'єкті:
((Поточний ремонт автомобільної дороги
Т-26-04 Чернівці - Герца - КПП
«Дяківці» на ділянці км 3+891 - км. 26+100
Герцаївського району, Чернівецької
області», за роботи зі встановлення
яких TOB «Юнікобуд» оплачено загальну
суму 14698,00 гривень.

- забезпечити відшкодування
шляхом повернення в бюджет (код платежу
21080500 «Інші надходження») відрахувань
на утримання служби замовника,
проведених із суми виявлених в ході
ревізії завищень вартості та обсягів
виконаних робіт, в розмірі 97223,56 грн. (Т.1
а.с. 148-152, Т. 6 а.с. 143-144).

Письмову інформацію про вжиті заходи
та виконання цих вимог зобов'язано
позивача подати до Державної
фінансової інспекції в Чернівецькій
області в термін до 15.02.2013 р. разом із
копіями завірених первинних,
розпорядчих та інших документів.

Вважаючи п. 1 вимоги від 03.01.2013 р. №
24-06-14/70 протиправним, позивач звернувся
до суду із вказаним позовом.

Розглянувши матеріали справи,
встановивши фактичні обставини, на
яких ґрунтуються позовні вимоги та
заперечення проти позову, дослідивши
та оцінивши надані докази в сукупності,
проаналізувавши законодавство, яке
регулює спірні правовідносини, суд
дійшов висновку, що адміністративний
позов не підлягає задоволенню з таких
міркувань.

Правові та організаційні засади
здійснення державного фінансового
контролю в Україні визначає Закон
України "Про основні засади здійснення
державного фінансового контролю в
Україні" від 26.01.1993 р. № 2939-XII (далі -
Закон № 2939-XII).

Відповідно до ст. 2 Закону № 2939-XII
головними завданнями органу
державного фінансового контролю є:
здійснення державного фінансового
контролю за використанням і
збереженням державних фінансових
ресурсів, необоротних та інших активів,
правильністю визначення потреби в
бюджетних коштах та взяттям
зобов'язань, ефективним використанням
коштів і майна, станом і достовірністю
бухгалтерського обліку і фінансової
звітності у міністерствах та інших
органах виконавчої влади, державних
фондах, фондах загальнообов'язкового
державного соціального страхування,
бюджетних установах і суб'єктах
господарювання державного сектору
економіки, а також на підприємствах, в
установах та організаціях, які
отримують (отримували у періоді, який
перевіряється) кошти з бюджетів усіх
рівнів, державних фондів та фондів
загальнообов'язкового державного
соціального страхування або
використовують (використовували у
періоді, який перевіряється) державне
чи комунальне майно, за дотриманням
законодавства на всіх стадіях
бюджетного процесу щодо державного і
місцевих бюджетів, дотриманням
законодавства про державні закупівлі,
діяльністю суб'єктів господарської
діяльності незалежно від форми
власності, які не віднесені
законодавством до підконтрольних
установ, за рішенням суду, винесеним на
підставі подання прокурора або
слідчого для забезпечення
розслідування кримінальної справи.

Державний фінансовий контроль
забезпечується органом державного
фінансового контролю через проведення
державного фінансового аудиту,
перевірки державних закупівель та
інспектування.

Пунктом 35 Порядку проведення
інспектування Державною фінансовою
інспекцією, її територіальними
органами, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 20.04.2006 р.
№ 550 (далі - Порядок) визначено, що
виявлені допущені об'єктом контролю
порушення законодавства, контроль за
дотриманням якого віднесено до
компетенції контролюючого органу,
фіксуються в констатуючій частині акта
ревізії з обов'язковим посиланням на
норми законів чи інших
нормативно-правових актів, які
порушено, та зазначенням винних у їх
допущенні осіб.

Відповідно до п. 46 Порядку якщо вжитими
в період ревізії заходами не
забезпечено повне усунення виявлених
порушень, контролюючим органом у строк
не пізніше ніж 10 робочих днів після
реєстрації акта ревізії, а у разі
надходження заперечень (зауважень) до
нього - не пізніше ніж 3 робочих дні
після надіслання висновків на такі
заперечення (зауваження) надсилається
об'єкту контролю письмова вимога щодо
усунення виявлених ревізією порушень
законодавства із зазначенням строку
зворотного інформування.

Згідно із п. 49 Порядку у разі коли діями
чи бездіяльністю працівників об'єкта
контролю державі або підконтрольній
установі заподіяна матеріальна шкода,
контролюючий орган ставить вимоги
перед керівником об'єкта контролю та
органом його управління щодо
пред'явлення цивільних позовів до
винних осіб.

Із змісту вказаних положень
законодавства вбачається, що позивач
здійснює фінансовий контроль за
використанням і збереженням державних
фінансових ресурсів, необоротних та
інших активів, правильністю визначення
потреби в бюджетних коштах та взяття
зобов'язань, ефективним використанням
коштів і майна, станом і достовірністю
бухгалтерського обліку і фінансової
звітності. Відповідний контроль
здійснюється шляхом проведення
ревізії. У випадку встановлення
порушень законодавства, відповідач має
право пред'являти письмову вимогу щодо
усунення виявлених ревізією порушень
законодавства. Між тим, зміст вимоги
відповідача повинен узгоджуватися з
приписами чинного законодавства, що,
зокрема, означає те, що вимога повинна
містити вичерпну вказівку
підконтрольному суб'єкту щодо вчинення
дій, які відповідно до норм
законодавства будуть направлені на
усунення порушених вимог закону.

Судом встановлено, що з урахуванням
виявлених порушень, 03.01.2014 р. відповідач
на підставі висновків акту ревізії та
висновків на заперечення, надіслав
позивачу лист за № 24-06-14-14/70 «Про
направлення вимог щодо усунення
порушень» з вимогами, з урахуванням
внесених змін до вимог щодо усунення
порушень від 20.03.2013 р. № 24-06-14-14/1869, про
усунення виявлених порушень.

За змістом п. 1, 7, 10 ст. 10 Закону № 2939-XII
органу державного фінансового
контролю надається право перевіряти в
ході державного фінансового контролю
грошові та бухгалтерські документи,
звіти, кошториси й інші документи, що
підтверджують надходження і
витрачання коштів та матеріальних
цінностей, документи щодо проведення
процедур державних закупівель,
проводити перевірки фактичної
наявності цінностей (коштів, цінних
паперів, сировини, матеріалів, готової
продукції, устаткування тощо);
пред'являти керівникам та іншим особам
підприємств, установ та організацій, що
контролюються, обов'язкові до
виконання вимоги щодо усунення
виявлених порушень законодавства,
вилучати в судовому порядку до бюджету
виявлені ревізіями приховані і
занижені валютні та інші платежі,
ставити перед відповідними органами
питання про припинення бюджетного
фінансування і кредитування, якщо
отримані підприємствами, установами та
організаціями кошти і позички
використовуються з порушенням чинного
законодавства; звертатися до суду в
інтересах держави, якщо підконтрольною
установою не забезпечено виконання
вимог щодо усунення виявлених під час
здійснення державного фінансового
контролю порушень законодавства з
питань збереження і використання
активів.

Відповідно до п.п. 4.3 п. 4 Положення про
державні фінансові інспекції в
Автономній Республіці Крим, областях,
містах Києві та Севастополі,
затвердженого наказом Міністерства
фінансів України від 03.10.2011 р. № 1236,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 19.10.2011 р. за № 1212/19950,
державна фінансова інспекція,
відповідно до покладених на неї
завдань вживає в установленому порядку
заходів щодо усунення виявлених під
час здійснення державного фінансового
контролю порушень законодавства та
притягнення до відповідальності
винних осіб, а саме: звертається до суду
в інтересах держави, якщо
підконтрольною установою не
забезпечено виконання вимог до
усунення виявлених під час здійснення
державного фінансового контролю
порушень законодавства з питань
збереження і використання активів.

Тобто аналіз наведених норм дає
підстави вважати, що органу державного
фінансового контролю надано
можливість здійснювати контроль за
використанням коштів державного і
місцевого бюджету та у разі виявлення
порушень законодавства пред'являти
обов'язкові до виконання вимоги щодо
усунення таких правопорушень.

При виявленні збитків, завданих
державі чи об'єкту контролю, орган
державного фінансового контролю має
право визначати їх розмір та
звернутися до суду в інтересах держави,
якщо підконтрольною установою не
забезпечено виконання вимог до
усунення виявлених під час здійснення
державного фінансового контролю
порушень законодавства з питань
збереження і використання активів.

Вимога органу державного фінансового
контролю спрямована на приведення
роботи підконтрольної організації у
відповідність із вимогами
законодавства у майбутньому і є
обов'язковою до виконання. Що ж
стосується відшкодування виявлених
збитків, завданих державі чи об'єкту
контролю, то про їх наявність може бути
зазначено у вимозі, але вони не можуть
бути примусово відшкодовані шляхом
вимоги. Такі збитки відшкодовуються у
добровільному порядку або шляхом
звернення органу державного
фінансового контролю до суду з
відповідним позовом.

На підставі наведеного суд дійшов
висновку про наявність у органу
державного фінансового контролю права
заявляти вимогу про усунення порушень,
виявлених у ході перевірки
підконтрольних установ, яка
обов'язкова до виконання лише в частині
усунення допущених порушень
законодавства і за допомогою якої
неможливо примусово стягнути кошти на
відшкодування виявлених в ході
перевірки збитків.

Також суд зазначає, що ст. 55 Конституції
України гарантує кожному право на
захист своїх прав і свобод у суді, а
також на оскарження в суді рішень, дій
чи бездіяльності органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, посадових і службових
осіб. Вказана стаття конституції не
визначає, які саме рішення, дії чи
бездіяльність органів державної влади
і місцевого самоврядування можуть бути
оскаржені, а тільки встановлює принцип,
відповідно до якого в суді можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії або
бездіяльність (абз. 9 п.2 мотивувальної
частини від 25.11.1997 р. у справі №6-зп за
конституційним зверненням громадянки
ОСОБА_5 щодо офіційного тлумачення
частини другої статті 55 Конституції
України та статті 248-2 Цивільного
процесуального кодексу України (справа
громадянки ОСОБА_5 щодо права на
оскарження в суді неправомірних дій
посадової особи). Суд не може відмовити
у правосудді, якщо особа вважає, що її
права і свободи порушені або
порушуються, створено, або створюються
перешкоди для їх реалізації або мають
місце інше ущемлення прав та свобод (п.1
резолютивної частини Рішення
Конституційного суду України у справі
№9-зп за зверненням громадян ОСОБА_6,
ОСОБА_7 та інших громадян щодо
офіційного тлумачення статей 55, 64, 124
Конституції України від 25.12.1997 р.).

Згідно ч. 2 ст. 124 Конституції України
юрисдикція судів поширюється на всі
правовідносини, що виникають у державі.

За правилами ст. 2, п. 1 ч. 1 ст. 17 КАС
України до адміністративних судів
можуть бути оскаржені будь-які рішення,
дії чи бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, які породжують, змінюють
або припиняють права та обов'язки у
сфері публічно-правових відносин,
вчинених ними при здійсненні владних
управлінських функцій на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень,
якщо позивач вважає, що цими рішеннями,
діями чи бездіяльністю його права чи
свободи порушені або порушуються,
створено або створюються перешкоди для
їх реалізації або мають місце інші
ущемлення прав чи свобод.

Із наведених норм права випливає, що
позивач на власний розсуд визначає чи
порушені його права рішеннями, дією або
бездіяльністю суб'єкта владних
повноважень. Проте ці рішення, дія або
бездіяльність повинні бути такими, які
породжують, змінюють або припиняють
права та обов'язки у сфері
публічно-правових відносин.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що в порядку адміністративного
судочинства може бути оскаржене лише
таке рішення, яке породжує
безпосередньо права чи обов'язки для
позивача.

Зважаючи на те, що збитки
відшкодовуються у судовому порядку за
позовом органу державного фінансового
контролю, правильність обчислення їх
розміру перевіряє суд, який розглядає
цей позов.

Аналогічна правова позиція щодо
застосування зазначених норм
матеріального права викладена в
постановах Верховного Суду України від
15.04.2014 р. (справа №21-63а14), від 13.05.2014 р.
(справа №21-89а14) та від 20.05.2014 р. (справа №
21-93а14), висновки яких є обов'язковими
для врахування судами у відповідності
до положень ст.2442 КАС України.

Враховуючи викладене, позовна вимога
про визнання протиправною та
скасування вимоги, зазначеної в пункті
1 листа від 03.01.2013 р. № 24-06-14-14/70 Державної
фінансової інспекції в Чернівецькій
області «Про направлення вимог щодо
усунення порушень» задоволенню не
підлягають.

У процесі розгляду справи не виявлено
інших фактичних обставин, що мають
значення для правильного вирішення
спору, і доказів на підтвердження цих
обставин.

Керуючись ст. 19, 129 Конституції України,
ст. ст. 71, 86, 158, 160- 167 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного
позову відмовити повністю.

Порядок та строки набрання постановою
законної сили та оскарження.

Відповідно до ч. 1 та 3 ст. 254 КАС України
постанова суду першої інстанції, якщо
інше не встановлено цим Кодексом,
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
встановленого цим Кодексом, якщо таку
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги судове рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова, згідно ст. 186 КАС України,
може бути оскаржена в апеляційному
порядку до Вінницького апеляційного
адміністративного суду через суд
першої інстанції шляхом подачі в
десятиденний строк з дня її
проголошення апеляційної скарги. У
разі застосування судом ч. 3 ст. 160 цього
Кодексу, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови складено та
підписано судом 01 грудня 2014 р.

Суддя
В.К.
Левицький