Справа № 826/9510/14
Суддя: Шрамко Ю.Т.
Дата ухвалення: 2014-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 листопада 2014 року 15:40 №
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі головуючого судді
Шрамко Ю.Т., розглянувши у письмовому
провадженні адміністративну справу
за позовом ОСОБА_1 до Вищої
кваліфікаційно-дисциплінарної комісії
адвокатури про визнання протиправним
та скасування рішення від 30.05.2014 р.
№ІІІ-018/2014, зобов'язання вчинити дії
ОСОБА_1, (далі - позивач), звернувся до
Окружного адміністративного суду м.
Києва з адміністративним позовом до
Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної
комісії адвокатури, (далі - відповідач,
ВКДКА), про визнання протиправним та
скасування рішення від 30.05.2014 р.
№ІІІ-018/2014, зобов'язання вчинити дії.
У позовних вимог позивач просив:
- визнати протиправним та скасувати
Рішення Вищої
кваліфікаційно-дисциплінарної комісії
адвокатури від 30.05.2014 року за №
ІІІ-018/2014;

- зобов'язати Вищу
кваліфікаційно-дисциплінарну комісію
адвокатури розглянути скаргу позивача
і прийняти об'єктивне рішення.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що
оскаржуване рішення є упередженим,
прийнятим з перекручуванням дійсних
обставин та з порушенням вимог діючого
законодавства, тому є незаконним та
таким , що підлягає скасуванню.

Представник відповідач позовні вимоги
не визнав, просив у задоволенні позову
відмовити повністю, оскільки ВКДКА при
прийнятті оскаржуваного рішення діяла
у межах повноважень та у спосіб,
передбачені чинним законодавством
України.

Необхідність у заслуховуванні свідка
чи експерта у справі відсутня, так само,
як і відсутні перешкоди для розгляду
справи у судовому засіданні.

У судовому засіданні 22.10.2014 року за
згодою сторін судом було ухвалено
продовжувати розгляд справи у порядку
письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами
документи та матеріали, всебічно і
повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтується позов,
об'єктивно оцінивши докази, які мають
юридичне значення для розгляду справи
та вирішення спору по суті, Окружний
адміністративний суд міста Києва
встановив наступне.

22.08.2013 р. ОСОБА_1 звернувся до Київської
міської кваліфікаційно-дисциплінарної
комісії адвокатури із Заявою-скаргою
щодо протиправності дій адвоката
ОСОБА_2, за наслідками розгляду якої
останньою було прийнято Рішення
дисциплінарної палати від 17.12.2013 р.,
яким дисциплінарну справу відносно
адвоката ОСОБА_2 закрито.

16.01.2014 р. позивач звернувся до Вищої
кваліфікаційно-дисциплінарної комісії
адвокатури зі Скаргою на рішення
Київської міської
кваліфікаційно-дисциплінарної комісії
адвокатури вх. №2102, (надалі - Скарга
№2102), в якій просив: накласти на
адвоката ОСОБА_2 дисциплінарне
стягнення у вигляді зупинення права на
заняття адвокатською діяльністю
внаслідок грубого порушення нею умов
Договору № 445 від 27.08.2012 р. та Правил
адвокатської етики; сприяти поверненню
незаконно отриманих адвокатом ОСОБА_2
грошей (2000 гривень) на проведення
експертної оцінки, яку не було
проведено; з огляду на неналежну якість
наданих адвокатом ОСОБА_2 юридичних
послуг, оплачених в повному обсязі (на
загальну суму 3200 гривень), зобов'язати
її виправити завдану шкоду шляхом
оплати послуг іншого адвоката, який
зміг би терміново переконати суд
касаційної інстанції повернути справу
на повторний розгляд на підставі
нововиявлених та/або виняткових
обставин.

ВКДКА за наслідками розгляду Скарги
№2102 було прийнято Рішення №ІІІ-018/2014
від 30.05.2014 р. (надалі - Рішення
№ІІІ-018/2014), яким Скаргу №2102 залишено
без задоволення, а рішення
дисциплінарної палати
кваліфікаційно-дисциплінарної комісії
міста Києва від 17 грудня 2013 року про
закриття дисциплінарної справи
відносно адвоката ОСОБА_2, - без змін.

Вважаючи, зазначене вище, Рішення
№ІІІ-018/2014 таким, що порушує законні
права та інтереси позивача, останній
звернувся за їх захистом до суду.

Правові засади організації і
діяльності адвокатури та здійснення
адвокатської діяльності в Україні
визначаються Законом України "Про
адвокатуру та адвокатську діяльність"
(надалі - Закон).

Відповідно до ст.33 вказаного Закону,
адвоката може бути притягнуто до
дисциплінарної відповідальності у
порядку дисциплінарного провадження з
підстав, передбачених цим Законом.
Дисциплінарне провадження - процедура
розгляду письмової скарги, яка містить
відомості про наявність у діях
адвоката ознак дисциплінарного
проступку. Дисциплінарне провадження
стосовно адвоката здійснюється
кваліфікаційно-дисциплінарною
комісією адвокатури за адресою
робочого місця адвоката, зазначеною в
Єдиному реєстрі адвокатів України.

Згідно ч.1 ст.36 Закону, право на
звернення до
кваліфікаційно-дисциплінарної комісії
адвокатури із заявою (скаргою) щодо
поведінки адвоката, яка може бути
підставою для дисциплінарної
відповідальності, має кожен, кому
відомі факти такої поведінки.

Положеннями ст.37 Закону передбачено, що
дисциплінарне провадження складається
з таких стадій: 1) проведення перевірки
відомостей про дисциплінарний
проступок адвоката; 2) порушення
дисциплінарної справи; 3) розгляд
дисциплінарної справи; 4) прийняття
рішення у дисциплінарній справі.

Частиною 1 статті 41 Закону закріплено,
що за результатами розгляду
дисциплінарної справи дисциплінарна
палата кваліфікаційно-дисциплінарної
комісії адвокатури приймає рішення про
притягнення адвоката до
дисциплінарної відповідальності за
вчинення дисциплінарного проступку і
застосування до нього дисциплінарного
стягнення або про закриття
дисциплінарної справи.

При цьому статтею 42 Закону передбачено,
що адвокат чи особа, яка ініціювала
питання про дисциплінарну
відповідальність адвоката, має право
оскаржити рішення у дисциплінарній
справі протягом тридцяти днів з дня
його прийняття до Вищої
кваліфікаційно-дисциплінарної комісії
адвокатури або до суду. Оскарження
рішення не зупиняє його дії.

Вища кваліфікаційно-дисциплінарна
комісія адвокатури протягом десяти
днів з дня отримання заяви (скарги)
витребовує матеріали дисциплінарної
справи у відповідної
кваліфікаційно-дисциплінарної комісії
адвокатури та забезпечує розгляд
скарги на рішення у дисциплінарній
справі протягом тридцяти днів з дня
одержання матеріалів дисциплінарної
справи (ч.2 ст.42 Закону).

Згідно положень ч.ч. 1, 4, 5 ст.52 Закону,
Вища кваліфікаційно-дисциплінарна
комісія адвокатури є колегіальним
органом, завданням якого є розгляд
скарг на рішення, дії чи бездіяльність
кваліфікаційно-дисциплінарних комісій
адвокатури.

Вища кваліфікаційно-дисциплінарна
комісія адвокатури: 1) розглядає скарги
на рішення, дії чи бездіяльність
кваліфікаційно-дисциплінарних комісій
адвокатури; 2) узагальнює дисциплінарну
практику
кваліфікаційно-дисциплінарних комісій
адвокатури; 3) виконує інші функції
відповідно до цього Закону (ч.4 ст.52
Закону).

Вища кваліфікаційно-дисциплінарна
комісія адвокатури за результатами
розгляду скарги на рішення, дії чи
бездіяльність
кваліфікаційно-дисциплінарної комісії
адвокатури має право: 1) залишити скаргу
без задоволення, а рішення
кваліфікаційно-дисциплінарної комісії
адвокатури без змін; 2) змінити рішення
кваліфікаційно-дисциплінарної комісії
адвокатури; 3) скасувати рішення
кваліфікаційно-дисциплінарної комісії
адвокатури та ухвалити нове рішення; 4)
направити справу для нового розгляду
до відповідної
кваліфікаційно-дисциплінарної комісії
адвокатури та зобов'язати
кваліфікаційно-дисциплінарну комісію
адвокатури вчинити певні дії (ч.5 ст.52
Закону).

Суд звертає увагу, що відповідно до
ч.ч.1, 2 ст.34 Закону, підставою для
притягнення адвоката до
дисциплінарної відповідальності є
вчинення ним дисциплінарного
проступку.

Дисциплінарним проступком адвоката є:
1) порушення вимог несумісності; 2)
порушення присяги адвоката України; 3)
порушення правил адвокатської етики; 4)
розголошення адвокатської таємниці
або вчинення дій, що призвели до її
розголошення; 5) невиконання або
неналежне виконання своїх професійних
обов'язків; 6) невиконання рішень
органів адвокатського самоврядування;
7) порушення інших обов'язків адвоката,
передбачених законом.

В обґрунтування позовних вимог позивач
звертав увагу суду на наявність
дисциплінарного проступку в діях
(бездіяльності) ОСОБА_2, що проявилося у
грубому порушенні ОСОБА_2 умов Договору
№445 про надання правових (юридичних,
адвокатських) послуг від 27.08.2012 р. та
Правил адвокатської етики.

Суд із зазначеними вище твердженнями
не погоджується, виходячи із
наступного.

Згідно ч.1 ст.71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Положеннями ч.ч.1, 4 ст.70 Кодексу
адміністративного судочинства України
закріплено, що належними є докази, які
містять інформацію щодо предмету
доказування. Суд не бере до розгляду
докази, які не стосуються предмету
доказування. Обставини, які за законом
повинні бути підтверджені певними
засобами доказування, не можуть
підтверджуватися ніякими іншими
засобами доказування, крім випадків,
коли щодо таких обставин не виникає
спору.

Суд звертає увагу, що позивачем не було
надано жодних належних доказів, що б
підтверджували наявність в діях
(бездіяльності) ОСОБА_2 дисциплінарного
проступку.

Так, зокрема, суд звертає увагу, що в
матеріалах справи відсутні докази
звернення позивача до суду щодо
неналежного виконання ОСОБА_2 умов
Договору №445 про надання правових
(юридичних, адвокатських) послуг від
27.08.2012 р. Крім того, судом встановлено,
що позивач звертався із відповідними
зверненнями (скаргами) на дії
(бездіяльність) ОСОБА_2 до органів
міліції та прокуратури, позаяк доказів
притягнення даної особи до
відповідальності позивачем не надано.

Враховуючи вищезазначене у сукупності,
суд приходить до висновку, що
відповідач за наслідками розгляду
Скарги №2102 обґрунтовано та правомірно
дійшов висновку про відсутність
підстав для її задоволення, у зв'язку з
чим Рішення №ІІІ-018/2014 є законним та
обґрунтованим.

Відповідно до частини другої статті 19
Конституції України, органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Частиною третьою статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що у справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Згідно з частиною першою статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України, в адміністративних справах
про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідачем було доведено законність
та обґрунтованість Рішення №ІІІ-018/2014.

Виходячи з меж заявлених позовних
вимог, системного аналізу положень
законодавства України та наданих
сторонами доказів, суд дійшов висновку
про необґрунтованість позовних вимог.

Приймаючи до уваги викладене у
сукупності, керуючись вимогами ст.ст.
69-71, ч.3 ст.94, ст. 158-163, ст. ст. 167, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, Окружний адміністративний суд
міста Києва

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_1 до Вищої
кваліфікаційно-дисциплінарної комісії
адвокатури про визнання протиправним
та скасування рішення від 30.05.2014 р.
№ІІІ-018/2014, зобов'язання вчинити дії
відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили в
порядку, передбаченому ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена в апеляційному
порядку повністю або частково за
правилами, встановленими ст. ст. 185-187
КАС України, шляхом подання через суд
першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя
Ю.Т. Шрамко