Справа № 9101/40940/2011
Суддя: Нагорна Л.М.
Дата ухвалення: 2011-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

"11" жовтня 2011 р.справа № 2а-513/11
Колегія суддів Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду у
судді: Нагорної
суддів: Уханенка
розглянувши у порядку письмового
провадження в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Гайворонському районі Кіровоградської
на постанову Гайворонського
районного суду Кіровоградської
області від 09 березня 2011 року у справі
за адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
Гайворонському районі Кіровоградської
області про визнання бездіяльності
протиправною та зобов’язання
здійснити певні дії, -
в с т а н о в и л а:
24 лютого 2011 року Позивач звернулася до
суду з адміністративним позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
Гайворонському районі Кіровоградської
області, в якому просила суд визнати
незаконною бездіяльність відповідача
щодо нарахування підвищення до пенсії
у меншому розмірі, ніж це передбачено
ст.6 Закону України “Про соціальний
захист дітей війни” та зобов’язати
відповідача здійснити перерахунок
підвищення до пенсії та виплатити
різницю у період з 2006 року по день
винесення рішення суду .
Постановою Гайворонського районного
суду Кіровоградської області від 09
березня 2011 року адміністративний
позов позивача було задоволено
частково . Визнано протиправними дії
відповідача щодо нездійснення
перерахунку та виплати позивачу
підвищення до пенсії згідно ст.6 Закону
України “Про соціальний захист дітей
війни” у розмірі 30 % мінімальної пенсії
за віком, зобов’язано відповідача
здійснити перерахунок та виплатити
позивачу підвищення до пенсії згідно
ст.6 Закону України “Про соціальний
захист дітей війни” за період з 09
липня 2007 року по 31 грудня 2007 року, з 22
травня 2008 року по 31 грудня 2008 року, з 01
січня 2009 року по 31 грудня 2009 року, з 01
січня 2010 року по 09 березня 2011 року
включно в розмірі 30% мінімальної пенсії
за віком з урахуванням проведених
виплат В задоволенні решти позовних
вимог було відмовлено.
Не погодившись з рішенням суду
першої інстанції, відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій просив
скасувати постанову та відмовити в
задоволені позовних вимог, посилаючись
при цьому на порушення судом норм
матеріального права.
Постановою колегії суддів
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 11 жовтня 2011
року постанова Гайворонського
районного суду Кіровоградської
області від 09 березня 2011 року
–скасована та прийнято нове рішення,
відповідно до якого позовні вимоги
ОСОБА_1. в частині зобов’язання
Управління Пенсійного фонду України в
Гайворонському районі Кіровоградської
області здійснити перерахунок та
виплатити підвищення до пенсії, як
дитині війни у розмірі 30 % мінімальної
пенсії за віком, як передбачено ст. 6
Закону України “Про соціальний захист
дітей війни” за період з 09 липня 2007
року по 23 серпня 2010 року включно -
залишено без розгляду у зв’язку із
пропуском строку звернення до суду.
Визнано дії Управління Пенсійного
фонду України в Гайворонському районі
Кіровоградської області щодо не
нарахування та невиплати позивачу
підвищення до пенсії, як дитині війни у
розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком,
як передбачено ст. 6 Закону України
“Про соціальний захист дітей війни”
Зобов’язано Управління Пенсійного
фонду України в Гайворонському районі
Кіровоградської області нарахувати
ОСОБА_1 , відповідно до ст. 6 Закону
України “Про соціальний захист дітей
війни”, підвищення до пенсії у розмірі
30 % мінімальної пенсії за віком, та з
урахуванням норм ч.1 ст. 28 Закону
України “Про загальнообов’язкове
державне пенсійне страхування” за
період з 24 серпня 2010 року по 22 липня 2011
року включно та забезпечити її виплату
за мінусом сум, отриманих за вказаний
Підставою для прийняття такого рішення
колегією суддів Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
слугувало те, що судом першої інстанції
невірно застосовані положення статей
99,100 КАС України, у редакції, чинній на
час звернення позивача до суду та
виникнення спірних правовідносин, а
відповідно до частини першої статті 99
КАС України адміністративний позов
може бути подано в межах строку
звернення до адміністративного суду,
встановленого цим Кодексом або іншими
законами. Частиною другою вказаної
статті визначено, що для звернення до
адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи
встановлюється шестимісячний строк,
який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
Згідно ч. 1 ст. 100 КАС України,
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд за заявою особи, яка його подала, не
знайде підстав для поновлення строку,
про що постановляється ухвала.
Практика Європейського суду з прав
людини, яка відповідно до ст.17 Закону
України “Про виконання рішень та
застосування практики Європейського
суду з прав людини” є джерелом права,
також свідчить про те, що право на
звернення до суду не є абсолютним і
може бути обмеженим, в тому числі і
встановленням строків для звернення до
суду за захистом порушених прав
(наприклад, справа “Стаббігс та інші.
Проти Великобританії” рішення від
22.10.1996 р., “Девеер проти Бельгії”
рішення від 27.02.1980р.).

Вказане свідчить про те, що суддя
Поліщук В.В. належним чином не вивчає
діюче законодавство, що регулює спірні
правовідносини, та свідомо ігнорує
судову практику, що склалася на час
винесення оскаржуваного рішення та
декількох десятків аналогічних рішень,
прийнятих цим же суддею у зазначену
дату.

Зовсім недопустимим є стиль написання
судового рішення, а саме, написання у
судовому рішенні таких виразів
«позивач зверну-вся(-лась)»та
«вказа-в(ла)».

Абзац судового рішення : «позивач
являється особою похилого віку, про
порушення свого права в частині
отримання щомісячної соціальної
допомоги дізна-вся(лась) нещодавно,
тому строк на звернення його (її) до
суду підлягає поновленню»взагалі не
узгоджується з діючими нормам
процесуального права: відсутній
будь-який індивідуальний підхід при
з’ясуванні причин пропуску строку
звернення до суду, що вимагають
положення статей 99, 100 КАС України,
предметом спору є правомірність
нарахування пенсії, а не соціальної
допомоги, про що з невідомих причин
зазначає суд.

Таке відношення судді до розгляду
справ свідчить про його
безвідповідальність та неналежне
виконання своїх обов’язків.

На підставі викладеного, колегія
суддів вважає за необхідне довести до
відома голови Гайворонського
районного суду Кіровоградської
області про вказані обставини для
відповідного реагування та
недопущення суддями в майбутньому
вказаних порушень.

Керуючись ст.166, 208 КАС України,
колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Про встановлені судом обставини,
допущені суддею Поліщук В.В.., під час
розгляду адміністративної справи за
позовом ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України в
Гайворонському районі Кіровоградської
області про визнання бездіяльності
протиправною та зобов’язання
здійснити певні дії довести до відома
голови Гайворонського районного суду
Кіровоградської області для
відповідного реагування та
недопущення вказаних порушень іншими
суддями даного суду.

Доручити голові Гайворонського
районного суду Кіровоградської
області розглянути на нараді суддів
питання щодо належного дотримання
суддями норм процесуального та
матеріального права при підготовці до
розгляду та розгляді соціальних справ,
в тому числі враховуючи і велике
навантаження суддів при розгляді
справ, що не може слугувати підставою
для ігнорування норм КАС України.

Ухвала може бути оскаржена
зацікавленими особами до Вищого
адміністративного суду України.

Судді: