Справа № 826/10105/14
Суддя: Лічевецький І.О.
Дата ухвалення: 2014-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач: Лічевецький І.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2014 року

м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд в складі:
головуючого - судді Лічевецького І.О.,
суддів - Грищенко Т.М., Мацедонської В.Е.,
при секретарі - Війтович Т.О.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні за апеляційною скаргою
державного підприємства «Управління
промислових підприємств Державної
адміністрації залізничного транспорту
України» на постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
08 вересня 2014 року адміністративну
справу за позовом державного
підприємства «Управління промислових
підприємств Державної адміністрації
залізничного транспорту України» до
державної податкової інспекції у
Солом'янському районі Головного
управління Міндоходів у місті Києві
про визнання неправомірними та
скасування рішень,

ВСТАНОВИВ

Державне підприємство «Управління
промислових підприємств Державної
адміністрації залізничного транспорту
України» (надалі за текстом - «ДП «УПП
УЗ») звернулось до суду з позовом про
визнання протиправними та скасування:
податкового повідомлення-рішення №
від 01 липня 2014 р., яким позивачеві
збільшено суму грошового зобов'язання
із сплати податку на прибуток на 1 001 580
грн. та податкового
повідомлення-рішення № від 01
липня 2014 р., яким підприємству
збільшено суму грошового зобов'язання
із сплати податку на додану вартість на
1 054 296 грн.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
08 вересня 2014 року у задоволенні
адміністративного позову відмовлено
повністю.

В апеляційній скарзі позивач,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи,
просить скасувати вказане судове
рішення і прийняти нову постанову про
задоволення позову.

Перевіривши повноту встановлення
окружним адміністративним судом
фактичних обставин справи та
правильність застосування ним норм
матеріального і процесуального права,
Київський апеляційний
адміністративний суд дійшов
наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що
у період з 29.05.2014 р. по 06.06.2014 р.
посадовцями державної податкової
інспекції у Солом'янському районі
головного управління Міндоходів у м.
Києві (надалі за текстом - «ДПІ у
Солом'янському районі») проведено
документальну позапланову невиїзну
перевірку ДП «УПП УЗ» з питань
правильності нарахування та повноти
сплати податку на прибуток за 2013 р. та
ПДВ по взаємовідносинах із ТОВ
«Торговий дім «Постачальник-2007» за
період з 01.11.2013 р. по 31.11.2013 р. та з
податку на прибуток за 2013 р. по
взаємовідносинах з ПП «Віктон» за
період з 01.11.2013 р. по 31.11.2013 р.

Результати перевірки оформлено актом
№ 2735/26-58-22-02-18/24249750 від 16.06.2014 р.

Згідно цьому акту позивачем порушено
вимоги ст.ст. 139, 198, 201 Податкового
кодексу України (надалі за текстом - «ПК
України») внаслідок чого занижено
податок на прибуток за 2013 р. на 667 720 грн.
та податок на додану вартість за
листопад 2013 р. на 702 864 грн.

Такий висновок органу доходів та
зборів вмотивовано наступним.

Відповідно до умов договору поставки №
ЦУПП-04/0020/12 від 03.04.2012 р. та специфікації
до нього ТОВ «Торговий Дім
«Постачальник-2007» зобов'язалось
передати у власність ДП «УПП УЗ» шпали
дерев'яні, а позивач - прийняти і
оплатити товар.

Згідно договору № ЦУПП-04/0010/12 від 28.02.2012
р. ТОВ «Торговий Дім «Постачальник-2007»
взяло на себе зобов'язання з поставки
позивачеві брусу дерев'яного мостового
не просоченого та брусу дерев'яного під
стрілочні переводи.

За умовами договору № ЦУПП-04/0006/13 від
27.03.2013 р. ДП «УПП УЗ» придбало у ТОВ
«Торговий Дім «Постачальник-2007» на
умовах купівлі-продажу брус дерев'яний
не просочений під стрілочні переводи.

На підставі цих договорів у листопаді
2013 р. були складені видаткові накладні,
податкові накладні та акти
приймання-передачі продукції на
загальну суму 4 217 181 грн. 16 коп., у т.ч. 702
863 грн. 56 коп. ПДВ.

Розрахунки позивач здійснив шляхом
безготівкового перерахунку коштів, а
сплачені суми відніс до валових витрат
та податкового кредиту.

Разом з тим, на підтвердження
реальності укладених угод позивачем не
надано: паспорту якості виробника,
копії карантинного сертифікату, копій
документів радіаційного контролю,
необхідність яких передбачена умовами
названих договорів.

За даними АС «Автоматизованого
співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредиту в розрізі
контрагентів» встановлено розбіжності
по взаємовідносинах з ТОВ «Торговий
Дім «Постачальник-2007» на 702 863 грн. 55 коп.

Також, в актах приймання-передачі на
загальну суму 2 477 562 грн. 50 коп., у т.ч. 412
727 грн. 10 коп. ПДВ, зазначено, що ДП «УПП
УЗ» отримало товар на підставі
договору № ЦУПП-04/0046/10 від 30.07.2010 р., тоді
як у видаткових накладних зазначено
договори поставки № ЦУПП-04/0010/12 від
28.02.2012 р., № ЦУПП-04/0020/12 від 03.04.2012 р., №
ЦУПП-04/0006/13 від 27.03.2013 р.

Крім того, відповідно до довідки ДПІ у
Ворошиловському районі м. Донецька №
299/05-62-22-01/35127494 від 30.04.2014 р. «Про
результати зустрічної звірки»
встановлено відсутність реального
здійснення господарських операцій з
придбання ТОВ «Торговий Дім
«Постачальник-2007» товарів у ТОВ
«Донстрой», ТОВ «Термінал Холдинг», ТОВ
«Укрхім Оіл» та їх поставки ДП «УПП УЗ».

Зокрема, на підтвердження факту
придбання товарів ТОВ «Торговий Дім
«Постачальник-2007» не надано
сертифікатів якості виробника, в
номенклатурі не зазначена марка брусу
дерев'яного під стрілочні переводи, у
зв'язку з чим неможливо дослідити
походження товару, а надані
контрагентом позивача
товарно-транспортні накладні не дають
можливості ідентифікувати рух товару.

Так, згідно видаткових накладних ТОВ
«Торговий Дім «Постачальник-2007»
придбавало товар у ТОВ «Укрхім Оіл» у
січні 2013 р., водночас його
транспортування здійснено у листопаді
2013 р.

В результаті аналізу первинних
документів ДПІ у Ворошиловському
районі м. Донецька було установлено, що
у номенклатурі видаткових та
податкових накладних, виписаних ТОВ
«Укрхім Оіл», відсутня позиція «брус
дерев'яний під стрілочні переводи М1/11
не просочений», який у подальшому ТОВ
«Торговий Дім «Постачальник-2007»
реалізувало ДП «УПП УЗ».

Тобто, у контрагента позивача наявна
«пересортиця» товару (закуповував один
товар, а реалізовував інший).

На думку органу доходів та зборів
наведене свідчить про відсутність
реального здійснення господарських
операцій між позивачем та ТОВ
«Торговий Дім «Постачальник-2007» і
призвело до заниження суми ПДВ у
листопаді 2013 р. на 702 864 грн. та заниження
податку на прибуток на 667 720 грн.

На підставі висновків, викладених в
акті перевірки, ДПІ у Солом'янському
районі прийнято: податкове
повідомлення-рішення № від 01
липня 2014 р., яким позивачеві збільшено
суму грошового зобов'язання із сплати
податку на прибуток на 1 001 580 грн., у тому
числі 667 720 грн. за основним платежем та
333 860 грн. за штрафними санкціями та
податкове повідомлення-рішення №
від 01 липня 2014 р., яким
підприємству збільшено суму грошового
зобов'язання із сплати податку на
додану вартість на 1 054 296 грн., у тому
числі 702 864 грн. за основним платежем та
351 432 грн. за штрафними санкціями.

У розгляді цієї справи суд першої
інстанції дійшов висновку, що ДП «УПП
УЗ» не підтвердило своє право на
віднесення до складу валових витрат та
податкового кредиту сум, сплачених ТОВ
«Торговий Дім «Постачальник-2007», з
огляду на: розбіжності у номерах та
датах договорів поставки, відображених
в деяких актах приймання-передачі
товару та видаткових накладних;
встановлену актом звірки
«пересортицю» товару у контрагента
позивача; відсутність доказів
реєстрації податкових накладних в
Єдиному реєстрі податкових накладних.

На думку колегії суддів, зазначений
висновок суду є наслідком неповного
з'ясування судом обставин справи та
неналежного застосування
нормативно-правових актів, що
регулюють ці правовідносини.

Правовідносини, що виникають у зв'язку
з формуванням платником податку на
прибуток і податку на додану вартість
валових витрат та податкового кредиту
врегульовано статтями 138, 139, 198 ПК
України.

Згідно з пунктом 138.1 статті 138 ПК
України витрати, що враховуються при
обчисленні об'єкта оподаткування,
складаються із: витрат операційної
діяльності, які визначаються згідно з
пунктами 138.4, 138.6 - 138.9, підпунктами 138.10.2 -
138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї
статті; інших витрат, визначених згідно
з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6
пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї
статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею
141 цього Кодексу; крім витрат,
визначених у пунктах 138.3 цієї статті та
у статті 139 цього Кодексу.

За змістом підпункту 138.1.1 пункту 138.1
названої статті ПК України витрати
операційної діяльності включають
собівартість реалізованих товарів,
виконаних робіт, наданих послуг та інші
витрати беруться для визначення
об'єкта оподаткування з урахуванням
пунктів 138.2, 138.11 цієї статті, пунктів 140.2
- 140.5 статті 140, статей 142 і 143 та інших
статей цього Кодексу, які прямо
визначають особливості формування
витрат платника податку.

За приписами пункту 138.8 ст. 138 ПК України
собівартість виготовлених та
реалізованих товарів, виконаних робіт,
наданих послуг складається з витрат,
прямо пов'язаних з виробництвом таких
товарів, виконанням робіт, наданням
послуг, а саме: прямих матеріальних
витрат; прямих витрат на оплату праці;
амортизації виробничих основних
засобів та нематеріальних активів,
безпосередньо пов'язаних з
виробництвом товарів, виконанням
робіт, наданням послуг;
загальновиробничі витрати, які
відносяться на собівартість
виготовлених та реалізованих товарів,
виконаних робіт, наданих послуг
відповідно до положень (стандартів)
бухгалтерського обліку; вартості
придбаних послуг, прямо пов'язаних з
виробництвом товарів, виконанням
робіт, наданням послуг; інших прямих
витрат, у тому числі витрат з придбання
електричної енергії (включаючи
реактивну).

Відповідно до пункту 138.2 статті 138 ПК
України витрати, які враховуються для
визначення об'єкта оподаткування,
визнаються на підставі первинних
документів, що підтверджують
здійснення платником податку витрат,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачено правилами ведення
бухгалтерського обліку, та інших
документів, встановлених розділом II
цього Кодексу.

За приписами підпункту 139.1.9 пункту 139.1
статті 139 ПК України не включаються до
складу витрат витрати, не підтверджені
відповідними розрахунковими,
платіжними та іншими первинними
документами, обов'язковість ведення і
зберігання яких передбачена правилами
ведення бухгалтерського обліку та
нарахування податку.

Підпунктом «а» пункту 198.1 статті 198 ПК
України передбачено, що право на
віднесення сум податку до податкового
кредиту виникає у разі здійснення
операцій з придбання або виготовлення
товарів (у тому числі в разі їх ввезення
на митну територію України) та послуг.

Згідно пункту 198.2 статті 198 ПК України
датою виникнення права платника
податку на віднесення сум податку до
податкового кредиту вважається дата
тієї події, що відбулася раніше: дата
списання коштів з банківського рахунка
платника податку на оплату
товарів/послуг; дата отримання
платником податку товарів/послуг, що
підтверджено податковою накладною.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 ПК
України податковий кредит звітного
періоду визначається виходячи з
договірної (контрактної) вартості
товарів/послуг, але не вище рівня
звичайних цін, визначених відповідно
до статті 39 цього Кодексу, та
складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з: придбанням або виготовленням
товарів (у тому числі при їх імпорті) та
послуг з метою їх подальшого
використання в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку;
придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку. Право на нарахування
податкового кредиту виникає незалежно
від того, чи такі товари/послуги та
основні фонди почали
використовуватися в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку протягом
звітного податкового періоду, а також
від того, чи здійснював платник податку
оподатковувані операції протягом
такого звітного податкового періоду.

Згідно пункту 198.6 статті 198 ПК України
не відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними (або підтверджені
податковими накладними, оформленими з
порушенням вимог статті 201 цього
Кодексу) чи не підтверджені митними
деклараціями, іншими документами,
передбаченими пунктом 201.11 статті 201
цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 9 Закону
України «Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні» від 16
липня 1999 року № 996-XIV підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій. Первинні
документи повинні бути складені під
час здійснення господарської операції,
а якщо це неможливо - безпосередньо
після її закінчення.

Згідно частини 2 статті 9 цього Закону
первинні та зведені облікові документи
можуть бути складені на паперових або
машинних носіях і повинні мати такі
обов'язкові реквізити: назву документа
(форми); дату і місце складання; назву
підприємства, від імені якого складено
документ; зміст та обсяг господарської
операції, одиницю виміру господарської
операції; посади осіб, відповідальних
за здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

За змістом наведених правових норм
витрати для цілей визначення об'єкта
оподаткування податком на прибуток, а
також податковий кредит для визначення
об'єкта оподаткування податком на
додану вартість мають бути
підтверджені належним чином
складеними первинними документами, що
відображають реальність господарської
операцій, яка є підставою для
формування податкового обліку
платника.

На підтвердження товарності угод,
укладених з ТОВ «Торговий Дім
«Постачальник-2007», позивачем було
надано копії: договорів поставки №
ЦУПП-04/0010/12 від 28.02.2012 р., № ЦУПП-04/0020/12
від 03.04.2012 р., № ЦУПП-04/0006/13 від 27.03.2013 р.,
№ ЦУПП-04/0046/10 від 30.07.2010 р., додаткових
угод до них та специфікацій; видаткових
накладних № 242 від 06.11.2013 р., № 243 від
06.11.2013 р., № 245 від 06.11.2013 р., № 244 від 06.11.2013
р., № 252 від 12.11.2013 р., № 253 від 12.11.2013 р., №
257 від 13.11.2013 р., № 256 від 13.11.2013 р., № 255 від
13.11.2013 р., № 266 від 19.11.2013 р., № 262 від 19.11.2013
р., № 260 від 19.11.2013 р., № 261 від 19.11.2013 р., №
268 від 20.11.2013 р., № 267 від 20.11.2013 р., № 280 від
28.11.2013 р., № 283 від 28.11.2013 р., № 282 від 28.11.2013
р., № 281 від 28.11.2013 р., № 234 від 04.11.2013 р., №
235 від 04.11.2013 р., № 236 від 04.11.2013 р., № 237 від
05.11.2013 р., № 238 від 05.11.2013 р., № 239 від 05.11.2013
р., № 240 від 05.11.2013 р., № 246 від 06.11.2013 р., №
247 від 06.11.2013 р., № 248 від 06.11.2013 р., № 249 від
07.11.2013 р., № 250 від 07.11.2013 р., № 251 від 11.11.2013
р., № 254 від 13.11.2013 р., № 258 від 14.11.2013 р., №
259 від 14.11.2013 р., № 263 від 19.11.2013 р., № 264 від
19.11.2013 р., № 265 від 19.11.2013 р., № 269 від 20.11.2013
р., № 271 від 21.11.2013 р., № 272 від 21.11.2013 р., №
274 від 25.11.2013 р., № 275 від 26.11.2013 р., № 276 від
26.11.2013 р., № 277 від 26.11.2013 р., № 278 від 28.11.2013
р., № 279 від 28.11.2013 р.; актів
приймання-передачі № 25-П від 06.11.2013 р., №
14-П-2007-м/бр від 06.11.2013 р., № 9-П-2007-п/бр від
06.11.2013 р., № 26-П-2007-п/бр від 06.11.2013 р., №
10-П-2007-п/бр від 12.11.2013 р., № 26-П від 12.11.2013
р., № 27-П-2007-п/бр від 13.11.2013 р., № 27-П від
13.11.2013 р., № 29-П від 19.11.2013 р., № 28-П-2007-п/бр
від 19.11.2013 р., 28-П від 19.11.2013 р., №
28-П-2007-п/бр від 19.11.2013 р., № 29-П-2007-п/бр від
20.11.2013 р., № 15-П-2007-м/бр від 28.11.2013 р., № 30-П
від 28.11.2013 р., № 30-П-2007-п/бр від 28.11.2013 р., №
30/13-Пк від 04.11.2013 р., № 26/13-Пк п/бр від
04.11.2013 р., № 19/13-Пк м/бр від 04.11.2013 р., №
20/13-Пк м/бр від 05.11.2013 р., № 27/13-Пк п/бр від
05.11.2013 р., № 28/13-Пк п/бр від 05.11.2013 р., №
31/13-Пк від 05.11.2013 р., № 32/13-Пк від 06.11.2013 р.,
№ 29/13-Пк п/бр від 06.11.2013 р., № 30/13-Пк п/бр
від 06.11.2013 р., № 31/13-Пк п/бр від 07.11.2013 р., №
33/13-Пк від 07.11.2013 р., № 34/13-Пк від 11.11.2013 р.,
№ 35/13-Пк від 13.11.2013 р., № 21/13-Пк м/бр від
14.11.2013 р., № 36/13-Пк від 14.11.2013 р., № 22/13-Пк
м/бр від 19.11.2013 р., № 37/13-Пк від 19.11.2013 р., №
32/13-Пк п/бр від 19.11.2013 р., № 33/13-Пк п/бр від
20.11.2013 р., № 38/13-Пк від 21.11.2013 р., № 34/13-Пк
п/бр від 21.11.2013 р., № 39/13-Пк від 25.11.2013 р., №
23/13-Пк м/бр від 26.11.2013 р., № 35/13-Пк п/бр від
26.11.2013 р., № 40/13-Пк від 26.11.2013 р., № 36/13-Пк
п/бр від 28.11.2013 р., № 41/13-Пк від 28.11.2013 р.;
податкових накладних № 41 від 25.11.2013 р.,
№ 42 від 26.11.2013 р., № 43 від 26.11.2013 р., № 44
від 26.11.2013 р., № 45 від 28.11.2013 р., № 46 від
28.11.2013 р., № 47 від 28.11.2013 р., № 48 від 28.11.2013
р., № 49 від 28.11.2013 р., № 50 від 28.11.2013 р., № 19
від 12.11.2013 р., № 20 від 12.11.2013 р., № 22 від
13.11.2013 р., № 23 від 13.11.2013 р., № 24 від 13.11.2013
р., № 27 від 19.11.2013 р., № 28 від 19.11.2013 р., № 29
від 19.11.2013 р., № 33 від 19.11.2013 р., № 34 від
20.11.2013 р., № 35 від 20.11.2013 р., № 1 від 04.11.2013
р., № 2 від 04.11.2013 р., № 3 від 04.11.2013 р., № 4
від 05.11.2013 р., № 5 від 05.11.2013 р., № 6 від
05.11.2013 р., № 7 від 05.11.2013 р., № 13 від 06.11.2013
р., № 14 від 06.11.2013 р., № 15 від 06.11.2013 р., № 16
від 07.11.2013 р., № 17 від 07.11.2013 р., № 18 від
11.11.2013 р., № 21 від 13.11.2013 р., № 25 від 14.11.2013
р., № 26 від 14.11.2013 р., № 30 від 19.11.2013 р., № 31
від 19.11.2013 р., № 32 від 19.11.2013 р., № 36 від
20.11.2013 р., № 38 від 21.11.2013 р., № 39 від 21.11.2013
р., № 9 від 06.11.2013 р., № 10 від 06.11.2013 р., № 11
від 06.11.2013 р., № 12 від 06.11.2013 р.;
товарно-транспортних накладних;
банківських виписок; протоколів
радіаційних обстежень деревини та
продукції з деревини; актів
фітосанітарного контролю
підкарантинних матеріалів, об'єктів та
транспортних засобів, а також відбору
зразків для фітосанітарної експертизи;
актів обстеження на встановлення
фітосанітарного стану; висновків
фітосанітарної експертизи;
сертифікатів відповідності; карток
складського обліку матеріалів;
паспортів якості на деревину;
паспортів виробу; актів звірки
взаєморозрахунків; а також залізничних
накладних, рахунків-фактур,
специфікацій, актів виконаних робіт,
довідок про виконання плану
просочення, звітів про кріплення
шпалопродукції, прийомо-здаточних
актів, про передачу отриманої
продукції для просочування від ДП «УПП
УЗ» до ДП «Рава-Руський
шпалопросочувальний завод»,
Новомосковський шпалопросочувальний
завод ДП «Управління промислових
підприємств державної адміністрації
залізничного транспорту України» та
подальше використання її в
господарській діяльності, які
свідчать, що зобов'язання за договорами
між позивачем та його контрагентом
виконувались сторонами у повному
обсязі.

Таким чином, на момент проведення
перевірки у ДП «УПП УЗ» були наявні всі
необхідні документи, обов'язковість
ведення і зберігання яких передбачена
правилами ведення бухгалтерського та
податкового обліку, для віднесення до
валових витрат та податкового кредиту
сум, сплачених позивачем контрагенту, а
аналіз наданих позивачем податкових
накладних, інших первинних та
платіжних документів свідчить про
дотримання позивачем спеціальних
вимог щодо документального
підтвердження сум валових витрат та
податкового кредиту по операціям з ТОВ
«Торговий Дім «Постачальник-2007».

Помилковим є висновок окружного
адміністративного суду про
необґрунтованість формування ДП «УПП
УЗ» валових витрат та податкового
кредиту з огляду на те, що в деяких
актах приймання-передачі вказано, як
підставу для їх складання, договір №
ЦУПП-04/0046/10 від 30.07.2010 р., тоді як у
видаткових накладних зазначено
договори поставки № ЦУПП-04/0010/12 від
28.02.2012 р., № ЦУПП-04/0020/12 від 03.04.2012 р., №
ЦУПП-04/0006/13 від 27.03.2013 р.

Окремі недоліки в оформленні первинних
документів не є достатньою підставою
для позбавлення покупця права на
відображення у податковому обліку
понесених (нарахованих) витрат та
податкового кредиту.

Так само і відображена у довідці «Про
результати зустрічної звірки»
«пересортиця» товару у ТОВ «Торговий
Дім «Постачальник-2007» не є підставою
для висновку про неправомірність
формування покупцем валових витрат та
податкового кредиту з податку на
додану вартість.

Відповідно до частини 3 статті 8 Закону
України «Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні»
відповідальність за організацію
бухгалтерського обліку та
забезпечення фіксування фактів
здійснення всіх господарських
операцій у первинних документах,
збереження оброблених документів,
регістрів і звітності протягом
встановленого терміну, але не менше
трьох років, несе власник (власники) або
уповноважений орган (посадова особа),
який здійснює керівництво
підприємством відповідно до
законодавства та установчих
документів.

Платник податку не має можливості
контролювати процес виявлення,
вимірювання, реєстрації, накопичення,
узагальнення, зберігання та передачі
інформації про діяльність
підприємства контрагентом. На нього не
може бути покладено надмірний тягар
доказування своєї добросовісності.

Судова практика вирішення податкових
спорів виходить з презумпції
добросовісності платників та інших
учасників правовідносин у сфері
економіки. У зв'язку з цим презюмується,
що дії платника, результатом яких є
отримання податкової вигоди,
вважаються економічно виправданими, а
відомості, що містяться у податковій та
бухгалтерській звітності платника, -
достовірні.

Подання платником до контролюючого
органу усіх належним чином оформлених
первинних документів, передбачених
податковим законодавством, з ціллю
отримання податкової вигоди є
підставою для її отримання, якщо
податковий орган не доведе
неправдивість, недостовірність або
суперечливість відомостей, що
містяться у таких документах.

Доводи ж податкового органу про
отримання платником необґрунтованої
податкової вигоди мають ґрунтуватись
на сукупності доказів, що безспірно
підтверджують існування обставин, які
виключають право платника, зокрема, на
формування валових витрат та
податкового кредиту.

Водночас, у справі, що переглядається,
податковим органом не доведено
існування таких обставин.

Твердження ДПІ у Солом'янському районі
про те, що за даними системи
«Автоматизованого співставлення
податкових зобов'язань та податкового
кредиту в розрізі контрагентів»
встановлено розбіжності між
податковим кредитом позивача та
податковими зобов'язаннями ТОВ
«Торговий Дім «Постачальник-2007» на 702 863
грн. 55 коп. колегія суддів не приймає як
доказ.

Той факт, що на підставі довідки «Про
результати зустрічної звірки» органом
доходів та зборів контрагенту позивача
були зменшені податкові зобов'язання
не свідчить про безтоварний характер
спірних операцій з поставки ДП «УПП УЗ»
товарів.

Якщо контрагент не виконав свого
зобов'язання щодо сплати податку до
бюджету або подання податкової
звітності, це тягне відповідальність
та негативні наслідки саме щодо цієї
особи, а тому сама по собі несплата
податку контрагентом чи неподання ним
звітності (у тому числі внаслідок
ухилення) не може бути підставою для
відмови у праві платника податку на
податковий кредит за наявності факту
здійснення господарської операції.

Помилковим є і посилання ДПІ у
Солом'янському районі на той факт, що за
даними довідки «Про результати
зустрічної звірки» неможливо
дослідити походження придбаного ДП
«УПП УЗ» товару та ідентифікувати його
рух.

При дослідженні факту здійснення
господарської операцій оцінюватися
повинні, перш за все, відносини
безпосередньо між учасниками тієї
операції, на підставі якої сформовані
дані податкового обліку. Відносини ж
між іншими учасниками поставок
товарів, робіт та послуг (тобто між ТОВ
«Торговий Дім «Постачальник-2007» та ТОВ
«Укрхім Оіл», ТОВ «Донстрой», ТОВ
«Термінал Холдинг») не мають
безпосереднього впливу на дослідження
факту реальності господарської
операції, вчиненої між позивачем та ТОВ
«Торговий Дім «Постачальник-2007».

Необґрунтовано окружний
адміністративний суд послався, як на
підставу для відмову у задоволенні
позову, на те, що видані контрагентом
позивача податкові накладні не
зареєстровані в Єдиному реєстрі
податкових накладних.

Із матеріалів справи не вбачається, що
під час проведення позапланової
перевірки, розгляду та вирішення
справи у суді першої інстанції ДПІ у
Солом'янському районі ставився під
сумнів факт реєстрації податкових
накладних.

Разом з тим, на підтвердження згаданої
обставини до апеляційної скарги
позивачем додано запит щодо отримання
відомостей з Єдиного реєстру
податкових накладних, витяг з Єдиного
реєстру податкових накладних та
електронні квитанції, які свідчать про
дотримання контрагентом позивача
вимог ПК України щодо реєстрації
податкових накладних.

З огляду на викладене ухвалене у
справі судове рішення підлягає
скасуванню з прийняттям нової
постанови про задоволення позову.

Керуючись статтями 160, 198, 202, 205 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу державного
підприємства «Управління промислових
підприємств Державної адміністрації
залізничного транспорту України»
задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 08 вересня 2014 року
скасувати та прийняти нову постанову.

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати
податкове повідомлення-рішення №
від 01 липня 2014 року та податкове
повідомлення-рішення № від 01
липня 2014 року.

Постанова набирає законної сили з
моменту прийняття, проте може бути
оскаржена в касаційному порядку шляхом
подачі в 20-ти денний строк з дня
складення постанови в повному обсязі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України,
з подачею документу про сплату
судового збору, а також копій
касаційної скарги відповідно до
кількості осіб, які беруть участь у
справі, та копій оскаржуваних рішень
судів першої та апеляційної інстанцій.

Головуючий суддя
І.О.Лічевецький

суддя
Т.М.Грищенко

суддя
В.Е.Мацедонська

Постанова складена в повному обсязі 25
листопада 2014 р.

Головуючий суддя

Лічевецький І.О.

Судді:

Грищенко Т.М.