Справа № 815/4374/13-а
Суддя: Кравець О.О.
Дата ухвалення: 2014-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2014 р.м.ОдесаСправа №
815/4374/13-а

Категорія: 8.3.3 Головуючий в 1 інстанції:
Левчук О. А.

Одеський апеляційний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді -Кравець О.О.судді
-Домусчі С.Д.судді - за участю
секретаряШеметенко Л.П. Левицької З.С.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Публічного акціонерного товариства
"Одеський завод гумових технічних
виробів" на постанову Одеського
окружного адміністративного суду від
18.09.2013 р. по справі за адміністративним
позовом Публічного акціонерного
товариства "Одеський завод гумових
технічних виробів" до Державної
податкової інспекції у Суворовському
районі м. Одеси Головного управління
Міндоходів в Одеській області про
визнання протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

ПАТ "Одеський завод гумових технічних
виробів" звернулося з до суду з позовом
до Державної податкової інспекції у
Суворовському районі м. Одеси Одеської
області ДПС та просило визнати
протиправними та скасувати податкові
повідомлення-рішення № від 21
березня 2013 року та № від 21
березня 2013 року.

Постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 18 вересня
2013 року у задоволенні позову було
відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду
представник позивача подав
апеляційну скаргу, в якій вважає
вказану постанову прийнятою з
порушенням норм процесуального та
матеріального права, просив її
скасувати та прийняти нову , якою
задовольнити позов.

Особи, що беруть участь у справі, про
час і місце судового розгляду були
сповіщені належним чином відповідно до
ст.34 -39 КАС України.

Апеляційний суд, заслухавши
доповідача, вивчивши матеріали справи,
перевіривши законність і
обґрунтованість постанови суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, вважає, що вона підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Судом 1-ої інстанції було встановлено,
що в період з 22.02.2013 року по 28.02.2013 року
посадовими особами ДПІ в
Суворовському районі міста Одеси
Одеської області ДПС проведено
позапланову невиїзну перевірку ПАТ
«Одеський завод гумових технічних
виробів» по взаємовідносинам з
контрагентами-постачальниками: ТОВ
«Укрхолод» за період з 01.11.2011 року по
31.12.2011 року; ТОВ «Тетрабудсервіс» за
період з 01.09.2011 року по 30.09.2011 року.

За результатами було складено акт №
835/22-3/00152276 від 07.03.2013 року , яким
встановлено порушення п.п. 198.1, 198.2, 198.3,
198.6, ст. 198, п. 20.2 ст. 201 Податкового
кодексу України відсутні об'єкти
оподаткування по операціях з придбання
товарів у ТОВ «Тетрабудсервіс», ТОВ
«Укрхолод» на загальну суму 47 052 грн., в
тому числі за вересень 2011 року - 19 680, 0
грн., листопад 2011 року - 15 224, 0 грн.,
грудень 2011 року - 12 147, 80 грн.; та на
порушення п. 138.2 ст. 138, п. 139.1 ст.139
Податкового кодексу України відсутні
об'єкти оподаткування по операціях з
придбання товарів у ТОВ
«Тетрабудсервіс», ТОВ «Укрхолод» на
загальну суму 235 260, 0 грн., в тому числі:
за 3 квартал 2011 року на суму 98400, 0 грн., що
призвело до заниження податку на
прибуток всього в сумі 22 632, 0 грн.; за 4
квартал 2011 року на суму 136860, 0 грн., що
призвело до заниження податку на
прибуток всього в сумі 31478, 0 грн., про що
складено акт № 835/22-3/00152276 від 07.03.2013 року
.

На підставі акту № 835/22-3/00152276 від 07.03.2013
року ДПІ в Суворовському районі міста
Одеси Одеської області ДПС було
прийнято податкові
повідомлення-рішення № від 21
березня 2013 року, яким ПАТ «Одеський
завод гумових технічних виробів»
збільшено суму грошового зобов'язання
з податку на прибуток на суму 54 110, 00 грн.
та № від 21 березня 2013 року, яким
ПАТ «Одеський завод гумових технічних
виробів» збільшено суму грошового
зобов'язання з податку на додану
вартість на суму 58 815, 00 грн.

Апеляційний суд погоджується із
висновком суду 1-ої інстанції , що для
визначення права підприємства на
податковий кредит по проведеним
господарським операціям з
постачальником необхідно встановити
наявність в сукупності таких
обов'язкових підстав: здійснення
операції з придбання товарів та їх
оплата ( п. 198.1, 198.2, п. 198.3 ст. 198, п.201.1 ст.
201 ПК України); наявність належним чином
оформленої податкової накладної,
виданої платником податку на додану
вартість (п. 198.6 ст. 198 ПК України);
придбання товарів (робіт, послуг) для
використання в господарській
діяльності платника податку - покупця,
шляхом відображення їх в обліку та
підтвердження відповідними
документами ( п. 44.1. ст. 44, п. 198.3 ст. 198, п.
201.11 статті 201 ПК України, частини 1, 2 ст.
9 Закону України «Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні»), яки мають силу первинних
документів лише в разі фактичного
здійснення господарської операції.

Судом 1-ої інстанції було встановлено ,
що до складу податкового кредиту за
вересень 2011 року суми податку на додану
вартість в розмірі 19 680 грн. Публічним
акціонерним товариством «Одеський
завод гумових технічних виробів»
надано до перевірки та до суду договір
підряду № 95 на виконання окремих
ремонтно-будівельних робіт від 21 липня
2011 року, відповідно до умов якого ПАТ
«Одеський завод гумових технічних
виробів» (Замовник) доручає, а ТОВ
«Тетрабудсервіс» (Підрядник)
зобов'язується з власних матеріалів на
свій ризик виконати окремі
ремонтно-будівельні роботи, перелік та
обсяг яких в кошторисі (Додаток № 1)
«Ремонт трубопровідних комунікацій», а
Замовник зобов'язується прийняти
виконані роботи по актам прийому
виконаних робіт та оплатити їх в
порядку, передбаченому дійсним
Договором. В договорі та додатках до
нього не зазначено конкретного
переліку ремонтних робіт, що мають бути
виконані, а також який саме трубопровід
підлягає ремонту.

Факт здійснення господарської
операції підтверджуються
:фотофіксацією, рахунком-фактурою,
,податковою накладною за відповідний
період, актом здачі -приймання
виконаних робіт, операції відображено
у бухгалтерському обліку, на
підтвердження оплати послуг за
договором підряду № 95 від 21 липня 2011
року, позивачем надано лист № 205 від 30
вересня 2011 року, в якому ТОВ
«Тетрабудсервис» просить ПАТ
«Одеський завод гумових технічних
виробів» зарахувати матеріали,
відвантажені ПАТ «Одеський завод
гумових технічних виробів» по
видатковій накладній № 205 від 30.09.2011
року на суму 118 80, 00 грн. в рахунок оплати
по договору підряду № 95 від 01.07.2011 року
на виконання робіт ТОВ
«Тетрабудсервіс» по ремонту
трубопровідних комунікацій,
відповідно до якого було проведено
взаєморозрахунок між ТОВ
«Тетрабудсервіс» та ПАТ «Одеський
завод гумових технічних виробів»

Крім того , судами 1-ої та апеляційної
інстанцій було встановлено ,що на
підтвердження правомірності включення
до складу податкового кредиту за
листопад 2011 року та за грудень 2011 року
суми податку на додану вартість в
розмірі 15224, 0 грн. та 12147, 80 грн. по
взаємовідносинам з ТОВ «Укрхолод», ПАТ
«Одеський завод гумових технічних
виробів» було надано : рахунки-фактури
від 01.11.2011 року та від 01.12.2011 року
(арматура, клей Хемосил, гумова суміш), в
яких не зазначено прізвище, ім'я т по
батькові особи, яка їх виписала;
видаткові накладні від 01.11.2011 року та
від 01.12.2011 року, в яких зазначено, що
товар отримано від ПАТ «Одеський завод
гумових технічних виробів» Хохловою
М.М. за довіреностями № № 110, 111 від
01.11.2011 року та № № 124, 125 від 01.12.2011 року,
проте вказані довіреності не надані,
але запис по їхню видачу наявний у
Журналі реєстрації довіреностей за
2004-2012 роки; податкові накладні виписані
ТОВ «Укрхолод» № 7 від 01.11.2011 року за
договором від 01.11.2011 року № б/н, № 8 від
01.11.2011 року за договором від 01.11.2011 року
№ б/н, № 53 від 01.12.2011 року за договором
від 01.12.2011 року № б/н, № 114 від 05.12.2011 року
за договором від 05.12.2011 року № б/н .

На підтвердження взаєморозрахунків
ПАТ «Одеський завод гумових технічних
виробів» з ТОВ «Укрхолод» позивачем
було вказано , що в третьому кварталі 2011
року до ПАТ «Одеський завод гумових
технічних виробів» надійшла
пропозиція від ТОВ «Укрхолод» № 217 від
01.11.2011 року про поставлення ТОВ
«Укрхолод» матеріалів (дибутилфталат,
регенерат, каучук) в рахунок оплати за
відвантажений товар по видатковій
накладній № 96 від 01.11.2011 року, яка була
прийнята позивачем та проведено
поставку вказаних матеріалів, а також,
що згідно повідомлення про уступку
права вимоги від 02.12.2011 року по договору
№ 57 від 02.12.2011 року ТОВ «Укрхолод»
уступило ТОВ «Флорена-Плюс» право
вимоги, що виникло на підставі договору
від 01.11.2011 року, укладеного між ПАТ
«Одеський завод гумових технічних
виробів» та ТОВ «Укрхолод», у зв'язку з
чим ПАТ «Одеський завод гумових
технічних виробів» сплатив на рахунок
ТОВ «Флорена-Плюс» вартість товару,
отриманого від ТОВ «Укрхолод» згідно
рахунків від 01.11.2011 року та від 01.12.2011
року

Факт здійснення цих господарських
операцій також підтверджується тим, що
отримані матеріали оприбутковані на
заводі прибутковими накладними ,
отримані матеріали надійшли у
виробництво згідно накладних
внутрішнього переміщення №ПМ- 0000062 від
01.11.2011 р., №ПМ-0000061 від 05.12.2011 р. ,з даних
матеріалів виготовлені корабельні
амортизатори, про що свідчить
виробничі звіти за листопад - грудень
2011 року (том 1, а/с 166-167, 247-248).

Вказані матеріали списані на
виробництво згідно- Актів списання №50
від 30.11.2011 р. ,№53 від 31.12.2011 р. (том 1,а/с. 169,
245).

Надходження вказаних матеріалів
відображено в Журналі-ордері та
Відомості по рахунках 201 «Сировина і
матеріали», 202 «Купівельні
напівфабрикати та комплектуючі
вироби» за листопад, грудень 2011 р.

Корабельні амортизатори, виготовлені з
перерахованих комплектуючих і
матеріалів відвантажені покупцям
згідно видаткових накладних (том 1, а/с .
102-165).

Оплата нам за дану продукцію проведена
контрагентами згідно банківських
виписок (том 3, а/с .42-65).

Згідно з ч.1 ст. 638 ЦК України договір є
укладеним, якщо сторони в належній
формі досягай згоди з усіх істотних
умов договору. Істотними умовами
договору є умови про предмет договору,
умови, що визначені законом як істотні
або є необхідними для договорів даного
виду, а також усі ті умови, щодо яких за
заявою хоча б однієї із сторін мас бути
досягнуто згоди.

Згідно з ч.1 ст.639 ЦК України договір
може бути укладений у будь-якій формі,
якщо вимоги щодо форми договору не
встановлені законом.

Відповідно до ч.1 ст. 640 ЦК України
договір є укладеним з моменту
одержання особою, яка направила
пропозицію укласти договір, відповіді
про прийняття цієї пропозиції.

Згідно ч.1 ст. 641 ЦК України пропозицію
укласти договір (оферту) може зробити
кожна із сторін майбутнього договору.
Пропозиція укласти договір має містити
істотні умови договору і виражати
намір особи, яка її зробила, вважати
себе зобов'язаною у разі її прийняття.

Згідно з ч.2 ст.642 ЦК України відповідь
особи, якій адресована пропозиція
укласти договір, про її прийняття
(акцепт) повинна бути повною і
безумовною. Якщо особа, яка одержала
пропозицію укласти договір, у межах
строку для відповіді вчинила дію
відповідно до вказаних у пропозиції
умов договору (відвантажила товари,
надала послуги, виконала роботи,
сплатила відповідну суму грошей тощо),
яка засвідчує її бажання укласти
договір, ця дія є прийняттям
пропозиції, якщо інше не вказане в
пропозиції укласти договір або не
встановлено законом.

Таким чином,апеляційний суд вважає ,що
оплата виставлених рахунків та
поставка вказаних у них матеріалів
свідчать про укладення між сторонами
договору поставки, передбаченого ст.712
ЦК України, та його реальне виконання.

Також , судами 1-ої та апеляційної
інстанцій було встановлено ,що ТОВ
«Укрхолод» запросило ПАТ «Одеський
завод гумових технічних виробів»
поставити їм необхідні матеріали. В
свою чергу , ПАТ «Одеський завод
гумових технічних виробів» здійснив
поставку матеріалів, видавши їх
представнику ТОВ «Укрхолод» на
підставі довіреності №85 від 01.11.2011 р.
згідно видаткової накладної №255 від
01.11.2011 р. на суму 42900,00 грн., у т.ч. ПДВ 20% -
7150.00 грн.

Для взаєморозрахунку за поставлені
нами матеріали 01.11.2011 р. ТОВ «Укрхолод»
звернулося до ПАТ «Одеський завод
гумових технічних виробів» з листом №
217 від 01.11.2011 з проханням провести
взаємозалік на суму 42900,00 грн. ПАТ
«Одеський завод гумових технічних
виробів» зробив взаємозалік згідно
листа № 217 від 01.11.2011 р.. ,що
підтверджується довідкою від 01.11.2011 р.
та записами в Журналах - ордерах по
рахункам № 631, 361 за листопад 2011 р.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що
операція між позивачем та ТОВ
«Укрхолод» на суму 42900,00 грн. носить
бартерний характер, тому ПАТ «Одеський
завод гумових технічних виробів» у
листопаді 2011 р. по цій операції в
Декларації про податок на додану
вартість в р.1 відобразило зобов'язання
на суму 7150 в складі загальної суми 72331, а
в р.10.1 відобразило податковий кредит на
суму 7150 грн. в складі загальної суми 49232,
у зв'язку з чим результат по ПДВ від
цієї операції рівняється нулю, тобто
податкового зобов'язання по ПДВ по ній
операції немає.

В іншій частині податки в повному
обсязі за цими операціями були
сплачені, податкову звітність (том 3, а/с
. 125-134) оформлено та подано відповідно
довимоі чинного законодавства.

Щодо належності відступлення права
вимоги Товариства з обмеженою
відповідальністю "Флорена Плюс", то
відповідно до ч.І ст.516 ЦК України
апеляційний суд вважає, що заміна
кредитора у зобов'язанні здійснюється
без згоди боржника, якщо інше не
встановлено договором або законом. З
частини 2 тієї ж статті вбачається, що
для виконання боржником свого
обов'язку новому кредитору він
(боржник) має бути письмово
повідомлений про таку заміну, а чинне
законодавство не покладає обов'язку
щодо надання боржнику копії договору
про відступлення права вимоги ні на
нового ні на первісного кредитора.

Відповідно до п.п. 4.1.4. п.4.1. ст. 4 ПК
України (в редакції, діючої на момент
прийняття рішення податковим органом),
основним принципом податкового
законодавства є презумпція
правомірності рішень платника податку
в разі, якщо норма закону чи іншого
нормативно-правового акта, виданого на
підставі закону, або якщо норми різних
законів чи різних нормативно-правових
актів припускають неоднозначне
(множинне) трактування прав та
обов'язків платників податків або
контролюючих органів, внаслідок чого є
можливість прийняти рішення на користь
як платника податків, так і
контролюючого органу

Відповідно до п.56.21 ст.56ПК України у
разі коли норма цього Кодексу чи іншого
нормативно-правового акта, виданого на
підставі цього Кодексу, або коли норми
різних законів чи різних
нормативно-правових актів припускають
неоднозначне (множинне) трактування
прав та обов'язків платників податків
або контролюючих органів, внаслідок
чого є можливість прийняти рішення на
користь як платника податків, так і
контролюючого органу, рішення
приймається на користь платника
податків.

Апеляційний суд,із врахуванням вимог
п.п. 4.1.4. п.4.1. ст. 4 , пп.14.1.181.ст.14 , ст.138,139,
198,200,201 ПК України,
ст.202,203,215,216,228,516,638,639,640,641,642,712
Цивільного Кодексу України . правової
позиції ,викладеної у постанові
Верховного Суду України від 31 січня 2011
р. № 14/11 , практикою Європейського Суду
з прав людини (справа «Булвес»проти
Болгарії»(заява № 3991/03) вважає
помилковим висновком суду 1-ої
інстанції , щодо відсутності підстав
для задоволення позову у повному
обсязі, та вважає ,що
повідомлення-рішення № від 21
березня 2013 року та № від 21
березня 2013 року є протиправними, та
підлягають скасуванню, оскільки
позивач виконав вимоги приписів
Податкового кодексу України, Закону
України «Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні» щодо
документального оформлення операцій
та податкового обліку та на
підтвердження правомірності
формування податкового зобов'язання
надав документи, а виявлені за
результатами перевірки порушення з
боку контрагентів позивача є
припущеннями та не є доказом
фіктивності діяльності, крім того
позивач не несе відповідальності за
облікову політику контрагентів, через
те що, закон не ставить у залежність
сплату податків, ведення податкового
та бухгалтерського обліку, складання
звітності контрагентом-продавцем із
правом на одержання податкового
кредиту безпосередньо покупцем, також
сама по собі несплата податку
контрагентом (у тому числі внаслідок
ухилення від сплати) в разі фактичного
здійснення господарської операції не
впливає на формування податкового
кредиту покупцем та суму бюджетного
відшкодування, а висновки відповідача,
викладені у акті перевірки щодо
нікчемності укладених договорів, є
помилковими та обґрунтованими
припущеннями стосовно заниження
податкового зобов'язання та не
підтвердженими належними та
достатніми доказами, укладені між
позивачем та його контрагентами
договори не віднесено законом до
нікчемних, а судові рішення, із
врахуванням вимог ст. 204 ЦК України, про
визнання їх недійсними відсутні , а
фактичне звинувачення у створенні
фіктивного підприємства, що є
злочином, відповідальність за який
встановлена ст.205 КК України, та факт
скоєння якого в порядку ст.72 КАС
України може бути підтверджений
тільки вироком суду, який набув
законної сили, а ні актом перевірки
податкового органу чи на підставі
пояснень осіб, допитаних по
кримінальній справі чи обвинувальним
висновком .

Відповідно до ст.159 КАС України судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Відповідно до п. п. 3, 4. ч. 1 ст. 202 КАС
України, підставами для скасування
постанови або ухвали суду першої
інстанції та ухвалення нового рішення
є: невідповідність висновків суду
обставинам справи; порушення норм
матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання.

Згідно п.3 ч.1 ст. 198 КАС України, за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право скасувати її та прийняти нову
постанову суду.

Відповідно до ст.94 КАС України, якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа), а якщо
адміністративний позов задоволено
частково, судові витрати, здійснені
позивачем, присуджуються йому
відповідно до задоволених вимог, а
відповідачу - відповідно до тієї
частини вимог, у задоволенні яких
позивачеві відмовлено.

Апеляційним судом встановлено , що
позивачем ,у зв'язку зі сплатою
судового збору за звернення із
позовною заявою,та з апеляційною
скаргою , понесені судові витрати у
розмірі 1693,91 грн.

На підставі викладеного, апеляційний
суд вважає за необхідне скасувати
постанову суду1-ої інстанції та
прийняти нову про часткове
задоволення позову.

Керуючись ч.1 ст. 195, 196,ч. 3 ст. 198, п. 3, 4 ч. 1
ст. 202, ч.2 ст. 205, ч.1 ст.207, ст. 210, ст.211, ст. 212
, ч. 5 ст. 254 КАС України, суд апеляційної
інстанції,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства "Одеський
завод гумових технічних виробів" -
задовольнити , постанову Одеського
окружного адміністративного суду від
18.09.2013 р. - скасувати.

Прийняти нову постанову:

Адміністративний позов Публічного
акціонерного товариства "Одеський
завод гумових технічних виробів" -
задовольнити

Визнати протиправними та скасувати
податкові повідомлення-рішення ДПІ в
Суворовському районі міста Одеси
Одеської області ДПС № від 21
березня 2013 року та № від 21
березня 2013 року.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь Публічного акціонерного
товариства "Одеський завод гумових
технічних виробів" судові витрати у
розмірі 1693,91 грн.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили після її проголошення та
може бути оскаржена в касаційному
порядку до Вищого Адміністративного
Суду України протягом двадцяти днів
після набрання законної сили судовим
рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя
Кравець О.О.

Суддя
Домусчі С.Д.

Суддя
Шеметенко Л.П.