Справа № 256/6523/13-а (2-а/256/210/2013)
Суддя: Черпак Ю.К.
Дата ухвалення: 2014-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" листопада 2014 р. м.
Київ К/800/62436/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Черпака Ю.К. (судді-доповідача),
Ліпського Д.В., Кочана В.М.,

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_4 до Державної
податкової інспекції у Калінінському
районі міста Донецька Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області про визнання дій протиправними
та зобов'язання вчинити певні дії,

за касаційною скаргою Державної
податкової інспекції у Калінінському
районі міста Донецька Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області на постанову Калінінського
районного суду міста Горлівки
Донецької області від 14 жовтня 2013
року та постанову Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 19 листопада 2013 року,

встановив:

У серпні 2013 року ОСОБА_4 звернулася до
суду з позовом про визнання дій
Державної податкової інспекції у
Калінінському районі міста Донецька
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області (далі - ДПІ у
Калінінському районі міста Донецька)
протиправними та зобов'язання видати
довідку про складові заробітної плати
(посадовий оклад, надбавка за ранг або
кваліфікаційні класи, або класний чин,
або спеціальні звання, або
дипломатичний ранг, надбавка за
вислугу років), що подається для
призначення пенсії відповідно до
Закону України «Про державну службу»
із урахуванням надбавки за вислугу
років у розмірі 35%, яка підлягає
врахуванню під час обчислення розміру
пенсії.

На обґрунтування позову зазначила, що з
1990 року по 2010 рік працювала в ДПІ у
Калінінському районі міста Донецька і
отримувала винагороду за вислугу років
у розмірі 35% за 20 років 23 дні вислуги,
відповідно до постанови Кабінету
Міністрів України від 12 вересня 1997 року
№ 1013 «Про Порядок виплати винагороди
за вислугу років посадовим особам
органів державної податкової
інспекції, які мають спеціальні
звання» (далі - Постанова № 1013).

Однак, для призначення пенсії
відповідачем була надана довідка про
складові заробітної плати, що
подається для призначення пенсії
відповідно до Закону України від 16
грудня 1993 року № 3723-XII «Про державну
службу» (далі - Закон № 3723-XII),
відповідно до якої надбавка за вислугу
років складає 30% (20 років 23 дні).

Постановою Калінінського районного
суду міста Донецька від 14 жовтня 2013
року позов задоволено: визнано
протиправними дії ДПІ у Калінінському
районі міста Донецька та зобов'язано
видати ОСОБА_4 довідку про складові
заробітної плати (посадовий оклад,
надбавка за ранг або кваліфікаційні
класи, або класний чин, або спеціальні
звання, або дипломатичний ранг,
надбавка за вислугу років), що
подається для призначення пенсії
відповідно до Закону № 3723-XII з
урахуванням надбавки за вислугу років
у розмірі 35%, яка підлягає врахуванню
під час обчислення розміру пенсії.

Постановою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 19
листопада 2013 року скасовано постанову
суду першої інстанції, а позов
задоволено частково: зобов'язано ДПІ у
Калінінському районі міста Донецька
видати ОСОБА_4 довідку про заробітну
плату, що подається для перерахунку
пенсії державного службовця за формою,
затвердженою постановою правління
Пенсійного Фонду України від 4 вересня
2013 року № 15-1. В задоволенні решти
позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі ДПІ у
Калінінському районі міста Донецька
просить скасувати рішення судів першої
та апеляційної інстанцій і відмовити в
задоволенні позову, посилаючись на те,
що оскільки позивач виходила на пенсію
як державний службовець, то згідно
Закону № 3723-XII за 20 років 23 дні вислуги
років передбачено 30% надбавки.

Сторони у судове засідання не
з'явились. Про дату, час і місце
судового засідання повідомлені
належним чином. З огляду на це, суд
розглядає подану касаційну скаргу в
порядку письмового провадження за
наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального і процесуального
права, правової оцінки обставин у
справі, колегія суддів вважає, що
касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що ОСОБА_4 з вересня
2010 року перебуває на обліку та отримує
пенсію в Управлінні Пенсійного фонду
України в Калінінському районі міста
Донецька (далі - УПФ) як державний
службовець.

Для призначення пенсії, УПФ була
врахована довідка від 7 вересня 2010 року
№ 40412/10/05013 про складові заробітної
плати, що подається для призначення
пенсії відповідно до Закону № 3723-XII.
Вказана довідка містить графу -
надбавка за вислугу років 30%, з чим не
згодна позивач у справі.

11 липня 2013 року позивач звернулась з
письмовою заявою до начальника ДПІ у
Калінінському районі міста Донецька
про надання довідки за формою № 5-1,
затвердженої постановою правління
Пенсійного Фонду України від 14 лютого
2011 року, про складові заробітної плати
за 60 календарних місяців роботи за
період з 1 вересня 2005 року по 31 серпня 2010
року, що подається для призначення
пенсії відповідно до Закону № 3723-XII, де
у графі «інші виплати» вказати суми
матеріальної та соціальної допомоги,
які отримані нею, а також довідки про
фактичну виплату винагороди у розмірі
40% за вислугу років, згідно з Постановою
№ 1013, а також довідки за період з 1
вересня 2005 року по 31 серпня 2010 року про
фактично отримані суми індексації
заробітної плати.

ДПІ у Калінінському районі міста
Донецька видала довідку від 25 липня
2013 року № 16221/10/04-013 довільного зразка в
якій зазначила, що ОСОБА_4 працювала в
ДПІ у Калінінському районі міста
Донецька з 14 серпня 1990 року по 6
вересня 2010 року. Виплата винагороди за
вислугу років здійснювалась
відповідно до Постанови № 1013 та склала
35% виходячи з посадового окладу та
надбавки за спеціальне звання.
Загальний стаж роботи на дату
звільнення - 33 роки 11 місяців 26 днів.

Крім того, 16 липня 2013 року відповідачем
було надано довідку №
15547/10/5/03 про складові заробітної плати
(за останні 24 календарні місяці роботи
або за будь-які 60 календарних місяців
роботи підряд перед зверненням за
пенсією), що подається для призначення
пенсії відповідно до Закону № 3723-XII за
формою, затвердженою постановою
правління Пенсійного Фонду України 14
лютого 2011 року № 5-1.

Задовольняючі позовні вимоги, суд
першої інстанції, виходив з
протиправності дій відповідача,
оскільки винагорода за вислугу років,
яка складає 35% від посадового окладу,
повинна бути врахована при обчисленні
пенсії.

Апеляційний суд прийшов до висновку, що
при обчисленні пенсії позивача має
враховуватись надбавка за вислугу
років, відповідно до Закону № 3723-XII.

З висновком апеляційного суду
погодитися неможливо, так як він не
відповідає вимогам закону та є
необґрунтованим.

Згідно з частиною п'ятою статті 33
Закону № 3723-XII (в редакції, чинній на час
виникнення спірних правовідносин)
надбавка за вислугу років виплачується
державним службовцям щомісячно у
відсотках до посадового окладу з
урахуванням доплати за ранг і залежно
від стажу державної служби у таких
розмірах: понад 3 роки - 10, понад 5 років -
15, понад 10 років - 20, понад 15 років - 25,
понад 20 років - 30, понад 25 років - 40
відсотків. Відповідно до положень
частини 7 зазначеної статті умови
оплати праці державних службовців,
розміри їх посадових окладів, надбавок,
доплат і матеріальної допомоги
визначаються Кабінетом Міністрів
України.

Виплата винагороди за вислугу років
посадовим особам органів державної
податкової служби, які мають
спеціальні звання, регулюється
Постановою № 1013, на підставі якої, як
встановлено судами, позивачка
отримувала під час її роботи в органах
податкової служби винагороду за
вислугу років у розмірі 35%.

За змістом статті 37 Закону № 3723-XII
пенсія державним службовцям
призначається в розмірі 80 відсотків
суми їх заробітної плати, з якої
сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня
2011 року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, а особам, які на час
звернення за призначенням пенсії не є
державними службовцями, - у розмірі 80
відсотків заробітної плати працюючого
державного службовця відповідної
посади та рангу за останнім місцем
роботи на державній службі, з якої
сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Крім того, статтею 66 Закону України від
5 листопада 1991 року № 1788-XII «Про
пенсійне забезпечення» (далі - Закон №
1788-XII) врегульовано види оплати праці,
що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої статті 66
цього Закону до заробітку для
обчислення пенсії включаються всі види
оплати праці (виплат, доходу), на які
відповідно до Закону України «Про збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування» нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, в межах максимальної
величини фактичних витрат на оплату
праці найманих працівників,
оподатковуваного доходу (прибутку),
сукупного оподатковуваного доходу
(граничної суми заробітної плати
(доходу), з яких справляються страхові
внески (збори) до соціальних фондів, що
діяла на день одержання зазначеного
заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України від 9 липня 2003
року № 1058-IV «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»
визначає виплати (доходи), що
враховуються в заробітну плату (дохід)
застрахованої особи для обчислення
пенсії. Зокрема, до такого доходу
(заробітної плати) враховуються: суми
виплат, отримуваних застрахованою
особою після набрання чинності цим
Законом, з яких згідно з цим Законом
фактично нараховані (обчислені) та
сплачені страхові внески; суми виплат,
отримуваних застрахованою особою до
набрання чинності цим Законом, у межах
сум, на які відповідно до
законодавства, що діяло раніше,
нараховувалися внески на державне
соціальне страхування або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування.

За змістом наведених норм, отримувані
застрахованою особою суми виплат, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

Стаття 33 Закону № 3723-XII визначає умови
оплати праці державних службовців, а не
умови їх пенсійного забезпечення, тому,
якщо державний службовець під час
перебування на державній службі
отримував винагороду (надбавку) за
вислугу років у відповідному розмірі
від посадового окладу з урахуванням
доплати за ранг (спеціальне звання), то
зазначений розмір цієї винагороди
(надбавки) повинен бути врахований і
при обчисленні пенсії державного
службовця.

Такий висновок відповідає положенням
пункту 3 постанови Кабінету Міністрів
України від 31 травня 2000 року № 865 «Про
деякі питання вдосконалення
визначення розмірів заробітку для
обчислення пенсії», яким встановлено,
що посадовий оклад, надбавка за ранг
або кваліфікаційні класи, класний чин
або спеціальні звання, вислугу років
при призначенні пенсії відповідно до
законів, зазначених у пункті 1 цієї
постанови (у пункті 1 постанови
зазначений Закон України «Про державну
службу»), враховуються в розмірах, що
виплачуються на день звільнення з
роботи, що дає право на відповідний вид
пенсії.

Сума грошової винагороди включається
до фонду оплати праці та відповідно до
законодавства враховується під час
визначення бази (об'єкта) для
оподаткування, для нарахування
страхових внесків до фондів
загальнообов'язкового державного
соціального страхування та збору до
Пенсійного фонду.

Аналогічна правова позиція висловлена
колегією суддів Судової палати в
адміністративних справах Верховного
Суду України у постанові від 4 березня
2014 року (справа № 21-14а14).

Згідно зі статтею 226 КАС України суд
касаційної інстанції скасовує судове
рішення суду апеляційної інстанції та
залишає в силі рішення суду першої
інстанції, яке ухвалено відповідно до
закону і скасоване або змінене
помилково.

Керуючись статтями 222, 223, 226, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

ухвалив:

Касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у Калінінському районі міста
Донецька Головного управління
Міндоходів у Донецькій області
задовольнити частково.

Постанову Донецького апеляційного
адміністративного суду від 19 листопада
2013 року скасувати, а постанову
Калінінського районного суду міста
Горлівки Донецької області від 14
жовтня 2013 року залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
оскарженню не підлягає.

Судді: Черпак Ю.К. Ліпський Д.В. Кочан
В.М.