Справа № 641/7734/14-а
Суддя: Калиновський В.А.
Дата ухвалення: 2014-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2014 р.Справа №
641/7734/14-аКолегія суддів Харківського
апеляційного адміністративного суду у
складі

Головуючого судді: Калиновського В.А.

Суддів: Бенедик А.П. , Водолажської Н.С.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на ухвалу
Комінтернівського районного суду м.
Харкова від 16.10.2014р. по справі №
641/7734/14-а

за позовом ОСОБА_1

до РВ ХМУ ГУМВС України в
Харківській області

про визнання бездіяльності незаконною,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до
Комінтернівського районного суду м.
Харкова з позовом до РВ ХМУ ГУМВС
України в Харківській області, в якому
просив суд, з урахуванням уточнень,
притягнути посадових осіб
Комінтернівського РВ ХМУ ГУМВС України
в Харківській області до
адміністративної відповідальності.

Ухвалою Комінтернівського районного
суду м. Харкова від 16.10.2014 року у
відкритті провадження в
адміністративній справі за позовом
ОСОБА_1 відмовлено.

Позивач не погодився із зазначеною
ухвалою суду першої інстанції та подав
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати ухвалу Комінтернівського
районного суду м. Харкова від 16.10.2014
року по справі № 641/7734/14-а, посилаючись
на порушення судом першої інстанції,
при прийнятті ухвали, норм
матеріального та процесуального права.

В судове засідання апеляційної
інстанції сторони не прибули, були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового засідання.

Враховуючи неприбуття жодної з осіб,
які беруть участь у справі, у судове
засідання, хоча вони були належним
чином повідомлені про дату, час і місце
судового засідання, колегія суддів на
підставі п. 2 ч. 1 ст. 197 Кодексу
адміністративного судочинства України
вважає за можливе розглянути справу в
порядку письмового провадження за
наявними в справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши доводи апеляційної скарги,
ухвалу суду першої інстанції, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Суд першої інстанції, відмовляючи у
відкритті провадження, виходив з того,
що справу не належить розглядати в
порядку адміністративного
судочинства.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції
виходячи з наступного.

Слід зазначає, що відповідно до частини
першої статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

З аналізу вказаних норм вбачається, що
публічно-правовим спором за Кодексом
адміністративного судочинства України
є не будь-який публічно-правовий спір, а
лише той, який випливає із здійснення
суб'єктом владних повноважень своїх
владних управлінських функцій.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 3 КАС України, справа
адміністративної юрисдикції -
переданий на вирішення
адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б
однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 КАС України,
юрисдикція адміністративних судів
поширюється на всі публічно-правові
спори, крім спорів, для яких законом
встановлений інший порядок судового
вирішення.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 17 КАС України,
юрисдикція адміністративних судів
поширюється на спори фізичних чи
юридичних осіб із суб'єктом владних
повноважень щодо оскарження його
рішень (нормативно-правових актів чи
правових актів індивідуальної дії), дій
чи бездіяльності.

У Рішенні Конституційного Суду України
від 14.12.2011, № 19-рп/2011 «У справі за
конституційним зверненням громадянина
щодо офіційного тлумачення положень
частини другої статті 55 Конституції
України, частини другої статті 2, пункту
2 частини третьої статті 17 Кодексу
адміністративного судочинства
України, частини третьої статті 110,
частини другої статті 236
Кримінально-процесуального кодексу
України та конституційним поданням
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ щодо офіційного тлумачення
положень статей 97, 110, 234, 236
Кримінально-процесуального кодексу
України, статей 3, 4, 17 Кодексу
адміністративного судочинства України
в аспекті статті 55 Конституції
України» зазначено, що завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень (частина перша статті 2 КАС
України). До адміністративних судів
можуть бути оскаржені будь-які рішення,
дії чи бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження (частина друга статті 2 КАС
України). Вичерпний перелік
публічно-правових справ, на які не
поширюється юрисдикція
адміністративних судів, визначено в
частині третій статті 17 КАС України, а
саме справи: що віднесені до юрисдикції
Конституційного Суду України; які
належить вирішувати порядку
кримінального судочинства; про
накладення адміністративних стягнень;
щодо відносин, які відповідно до
закону, статуту (положення) об'єднання
громадян віднесені до його внутрішньої
діяльності або виключної компетенції
(пункти 1, 2, 3, 4).

Враховуючи приписи Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів погоджується з
висновком суду епршої інстанції про те,
що спори про визнання незаконними дій
працівників міліції в рамках
розслідування кримінальної справи не
випливають із здійснення суб'єктом
владних повноважень своїх владних
управлінських функцій. Такі дії
працівників правоохоронних органів є
владними процесуальними функціями.

Слід відзначити, що відповідно до
статей 7, 24, 42 Кримінального
процесуального кодексу України
підозрюваний, обвинувачений мають,
зокрема, право оскаржувати рішення, дії
та бездіяльність слідчого, прокурора,
слідчого судді в порядку,
передбаченому цим Кодексом, а також
оскаржувати в установленому цим
Кодексом порядку судові рішення та
ініціювати їх перегляд, знати про
подані на них апеляційні та касаційні
скарги, заяви про їх перегляд, подавати
на них заперечення.

Згідно з частиною першою статті 4
Кримінального процесуального кодексу
України , кримінальне провадження на
території України здійснюється з
підстав та в порядку, передбачених цим
Кодексом, незалежно від місця вчинення
кримінального правопорушення.

Процесуальна дія проводиться, а
процесуальне рішення приймається
згідно з положеннями цього Кодексу,
чинними на момент початку виконання
такої дії або прийняття такого рішення
(ч. 1 ст. 5 КПК України).

Завданнями кримінального судочинства
відповідно до статті 2 Кримінального
процесуального кодексу України є
захист особи, суспільства та держави
від кримінальних правопорушень,
охорона прав, свобод та законних
інтересів учасників кримінального
провадження, а також забезпечення
швидкого, повного та неупередженого
розслідування і судового розгляду з
тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне
правопорушення, був притягнутий до
відповідальності в міру своєї вини,
жоден невинуватий не був обвинувачений
або засуджений, жодна особа не була
піддана необгрунтованому
процесуальному примусу і щоб до
кожного учасника кримінального
провадження була застосована належна
правова процедура.

Отже, кримінальне судочинство - це
врегульований нормами Кримінального
процесуального кодексу України
порядок діяльності органів дізнання,
досудового слідства, прокуратури і
суду (судді) щодо порушення,
розслідування, розгляду і вирішення
кримінальних справ, а також діяльність
інших учасників кримінального процесу
- підозрюваних, обвинувачених,
підсудних, потерпілих, цивільних
позивачів і відповідачів, їхніх
представників та інших осіб з метою
захисту своїх конституційних прав,
свобод та законних інтересів.

Враховуючи вищенаведене, судова
колегія вважає обґрунтованим висновок
суду першої інстанції, що оскарження
окремих процесуальних актів, дій чи
бездіяльності органів дізнання,
досудового слідства і прокуратури до
суду може здійснюватися у порядку,
встановленому Кримінальним
процесуальним кодексом України,
оскільки діяльність таких посадових
осіб, має свої особливості, не належить
до сфери управлінської діяльності і не
може бути предметом оскарження в
порядку, визначеному Кодексом
адміністративного судочинства
України.

Згідно ч. 1 ст. 109 КАС України, суддя
відмовляє у відкритті провадження в
адміністративній справі лише, якщо
заяву не належить розглядати в порядку
адміністративного судочинства.

Отже, колегія суддів переглянувши
рішення суду першої інстанції, вважає,
що при його прийнятті суд дійшов
вичерпних юридичних висновків щодо
встановлення обставин справи і
правильно застосував до спірних
правовідносин сторін норми
матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги з наведених
підстав висновків суду не
спростовують.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Згідно ч. 1 ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Зважаючи на встановлені обставини
справи, колегія суддів дійшла до
висновку стосовно того, що ухвала
Комінтернівського районного суду м.
Харкова від 16.10.2014 року по справі
№641/7734/14-а прийнята з дотриманням норм
чинного процесуального та
матеріального права і підстав для її
скасування не виявлено.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 197, 199, 200, п. 1 ч.
1 ст. 205, 206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення.

Ухвалу Комінтернівського районного
суду м. Харкова від 16.10.2014р. по справі
№ 641/7734/14-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя (підпис)Калиновський
В.А.Судді(підпис) (підпис) Бенедик А.П.
Водолажська Н.С.