Справа № 826/5704/13-а
Суддя: Заяць В.С.
Дата ухвалення: 2014-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" листопада 2014 р. м.
Київ К/800/53995/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

головуючого суддів при секретарі
судового засідання за участю
представника Київської
міжрегіональної митниціЗайця В.С.
(суддя-доповідач), ОСОБА_2. ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5,розглянувши у
відкритому судовому засіданні
касаційну скаргу Київської
міжрегіональної митниці Міндоходів на
постанову Київського апеляційного
адміністративного суду від 20 серпня 2013
року у справі за позовом товариства з
обмеженою відповідальністю
«Ексімтрейд» до Київської
регіональної митниці Державної митної
служби України про визнання
протиправним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

18 квітня 2013 року товариство з обмеженою
відповідальністю «Ексімтрейд» (далі -
ТОВ «Ексімтрейд») пред'явило позов до
Київської регіональної митниці про
визнання протиправним та скасування
рішення Київської регіональної
митниці про коригування митної
вартості товарів № 100250000/2013/600352/2 від 27
березня 2013 року.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 28
травня 2013 року в задоволенні позовних
вимог відмовлено повністю.

Постановою Київського апеляційного
адміністративного суду від 20 серпня 2013
року апеляційну скаргу ТОВ
«Ексімтрейд» задоволено, постанову
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 28 травня 2013 року скасовано та
прийнято нову постанову, якою позовні
вимоги задоволено.

Визнано протиправним та скасовано
рішення Київської регіональної
митниці про коригування митної
вартості товарів № 100250000/2013/600352/2 від 27
березня 2013 року.

Не погоджуючись із рішенням суду
апеляційної інстанцій скаржник
оскаржив його.

У касаційній скарзі Київська
міжрегіональна митниця, посилаючись на
порушення судом апеляційної інстанції
норм матеріального права, просить
рішення суду апеляційної інстанції
скасувати, а рішення суду першої
інстанції залишити в силі.

Заслухавши доповідача, перевіривши
доводи касаційної скарги, матеріали
справи, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України вважає,
що касаційна скарга підлягає
задоволенню.

Судами встановлено, що між ТОВ
«Ексімтрейд» та ТОВ «Караван»
(Російська федерація) укладено договір
купівлі-продажу №4-К від 15 грудня 2008
року чаю, кави в асортименті,
обладнання, таропакуючих матеріалів та
рекламної продукції.

06 грудня 2012 року між контрагентами
укладено Доповнення №6 до договору про
збільшення суми договору до 170000000,00
доларів США та строку дії договору до 31
грудня 2014 року.

27 березня 2013 року на підставі вказаного
договору позивачем було ввезено на
митну територію України каву
натуральну смажену в зернах та каву
натуральну смажену та мелену
торгівельної марки «ЖОКЕЙ
Традиційний» в поліпропіленових
пачках.

Позивачем для митного оформлення
вказаного товару була подана
декларація митної вартості №
100250000/2013/051414 від 27 березня 2013 року з
визначенням митної вартості за
придбаний товар за ціною договору з
використанням основного методи
визначення митної вартості 71160,48
доларів США (3,9611 доларів США/кг), що за
офіційним курсом НБУ долару США до
гривні на дату митного оформлення (курс
долару США - 7,993) складало 568785,72 грн.. В
якості складової митної вартості
товару додатково було заявлено
нарахування до ціни договору 10000,00 грн.
транспортних витрат. Всього митна
вартість товару склала 578785,72 грн.

Митна вартість товару була визначена
позивачем виходячи з ціни договору,
тобто за основним методом, який
встановлений у статті 58 Митного
кодексу України (в редакції, чинній на
момент виникнення спірних
правовідносин, далі - МК України).

За результатами розгляду Митницею
поданих до митного оформлення
документів, у вказаних документах були
виявлені розбіжності:

- відповідно до пункту 5.1. договору ТОВ
«Ексімтрейд» зобов'язується оплатити
вартість товару у доларах США простим
банківським переводом не пізніше 180
календарних днів з моменту проходження
митного оформлення товару на території
РФ, про що свідчить відмітка з датою
проходження в митній декларації;

- в рахунках з третіми особами
розрахунок проводився в російських
рублях за кілограм, а в рахунках,
наданих до митного оформлення, в
доларах США за упаковку;

- у листі ДП «Держзовнішінформ» від 27
лютого 2013 року № 11/183 про проведення
цінової експертизи
зовнішньоторговельного контракту № 4-К
від 15 грудня 2008 року та інвойсу до нього
№ 32 від 20 лютого 2012 року не проведено
аналіз цінової політики інших
виробників подібної продукції, що не
дає змогу співставити вартість
вказаного товару з вартістю подібних
та аналогічних товарів інших
виробників. Згідно висновку експертної
організації ДП «Держзовнішінформ»
вартість оцінюваних товарів
знаходиться на рівні відпускних цін
компанії-виробника на умовах поставки
FCA Санкт-Петербург, що дає можливість
зробити висновок про те, що ТОВ
«Караван» продає товари ТОВ
«ЕКСІМТРЕЙД» за собівартістю без
будь-яких торговельних надбавок, що
суперечить самій суті ведення
торгівлі;

- в довідці про рецептуру кави вказано
процентне співвідношення в одиниці
продукції кави сорту Арабіка та
Робуста. Однак не вказано, що саме є
одиницею продукції. Так, в наданій
калькуляції наведено одиницею
продукції кілограм, в той час як в
прайс-листах одиницею продукції
вказано упаковку. Враховуючи той факт,
що сировина товару (кава) реалізується
в порядку біржової торгівлі і має певні
коливання, інформація щодо країни
виробництва, сортність та період (лот)
закупівлі сировини є необхідною для
співставлення її вартості з
котирувальними цінами світових
біржових організацій. Однак в
калькуляції не вказано витрати на
кожен окремий сорт кави, тому не
можливо перевірити чи не перевищують
затрати на виробництво та вартість
сировини ціну товару, зазначену у
калькуляції;

- відповідно до даних акту експертизи
Санкт-Петербурзької торгової
промислової палати від 25 лютого 2013 року
№ 002-11-00956 виробник товарів - ТОВ «Орими
Трейд» (Російська федерація), ТОВ
«Регапром» та ТОВ «Невские пороги»
(Російська федерація) є пов'язаними
особами. Згідно зазначеного акту,
продавець даної партії товару ТОВ
«Караван» (Російська федерація)
постачає сировину фактичному
виробнику продукції ТОВ «Невские
пороги» (Російська федерація),
документи про умови постачання
сировини та умови оплати за неї
Київській регіональній митниці не
надавались. За даними українського
сайту Інтернет www.orimi.com.ua рекламується
та пропонується до продажу тільки
продукція, яку вироблено під контролем
ТОВ «Орими Трейд» (Російська
федерація). Даний факт, зазначено також
на упаковці кави натуральної
торговельної марки «Жокей»;

- відповідно до листа № 39 від 02 квітня
2013 року підприємство-виробник ТОВ
«Невские пороги» (Російська федерація)
на запит ТОВ «Караван» (Російська
федерація) надало інформацію про
рівень відпускних цін на продукцію -
кава «Жокей Традиційний» на умовах
самовивозу. З даного лисла вбачається,
що відпускна ціна визначається в
російських рублях, у тому числі ПДВ 18%.
Київською регіональною митницею було
проаналізовано ціни на каву , що
зазначені у додатку до даного листа з
врахуванням ПДВ у розмірі 18% та
зроблено висновок, що ціна товарів,
зазначена у листі виробника ТОВ
«Невские пороги» вища, ніж ціна на таку
саме каву, за якими посередник ТОВ
«Караван» продає товар ТОВ
«Ексімтрейд»;

- відповідно до пункту 12 «Адреса,
реквізити та підписи сторін» договору
поставки № 21/КН від 03 листопада 2003 року
ТОВ «Невские пороги» та ТОВ «Караван»,
зазначені «різні» суб'єкти
господарювання мають один
розрахунковий рахунок в банку
«Таврический» № НОМЕР_1.

Відповідачем у зв'язку з виявленими
розбіжностями щодо митної вартості
товару відповідно до вимог частини 3
статті 53 МК України було запропоновано
декларанту надати додаткові документи
для підтвердження митної вартості
товару:

- рахунки про здійснення платежів
третім особам на користь продавця, якщо
такі платежі здійснюються за умовами,
визначеними договором (угодою,
контрактом);

- виписки з бухгалтерської
документації;

- висновки про якісні та вартісні
характеристики товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями (інформація
незалежної сторони щодо вартісних
та якісних характеристик товару
дає змогу упевнитись у
правильності заявлених відомостей
щодо митної вартості);

- інші наявні документи для
підтвердження заявленої митної
вартості (за власним бажанням
декларанта).

Позивач 27 березня 2013 року повідомив
уповноважених осіб митного органу, що
витребуваних документів надати не має
можливості.

27 березня 2013 року Київською
регіональною митницею було прийнято
рішення про коригування митної
вартості товару № 100250000/2013/600352/2, яким
було скориговано митну вартість товару
згідно шостого методу визначення
митної вартості товару та визначено її
на рівні 8,0489 доларів США/кг.

Позивач звернувся до Київської
регіональної митниці із заявою про
випуск товарів під гарантійні
зобов'язання та надав бухгалтерську
документацію стосовно продажу на
території України кави натуральної
смаженої та меленої «Жокей
традиційний», а саме: копію видаткової
накладної № 329 від 29 березня 2013 від
постачальника ТОВ «Ексімтрейд» та
покупцем ТОВ «Орімі Трейд ЛТД»; копію
податкової накладної № 102 від 29 березня
2013 від постачальника ТОВ «Ексімтрейд»
та покупцем ТОВ «Орімі Трейд ЛТД»;
копію квитанції № 1 про реєстрацію
податкової накладної № 102 від 29
березня 2013 року.

За результатами розгляду додатково
наданих позивачем документів,
відповідач рішенням від 09 квітня 2013
року № 14/2-11/4744 відмовив у перегляді
рішення про коригування митної
вартості товарів від 27 березня 2013 року
№ 100250000/2013/600352/2 у зв'язку з відсутністю
правових підстав для такого перегляду.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог суд першої інстанції виходив з
того, що сумніви митного органу щодо
заявленої позивачем митної вартості
товару небезпідставні, витребування
додаткових документів для
підтвердження декларантом заявленої
митної вартості було обґрунтоване,
тому оскільки позивачем не надано
додатково документів, що
витребовувались митним органом,
рішення Київської регіональної
митниці про коригування митної
вартості товарів № 100250000/2013/600352/2 від 27
березня 2013 року є правомірним.

Також суд першої інстанції зазначив, що
відповідачем обґрунтовано
неможливості послідовного
застосування 2-5 методів визначення
митної вартості товару.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
зазначив, що за умови не наведення
митним органом доказів того, що
документи, подані декларантом для
митного оформлення товару є
недостатніми чи такими, що у своїй
сукупності викликають сумнів у
достовірності наданої інформації,
витребування цим органом переліку
документів без зазначення обставин,
які ці документи повинні підтвердити
свідчить про протиправність рішення
цього органу щодо застосування іншого,
ніж основний метод визначення митної
вартості.

Суд апеляційної інстанції погодився
доводами ТОВ «Ексімтрейд», що за
відсутності обґрунтування
неможливості визначення митної
вартості товару за першим методом,
застосування митним органом
коригування митної вартості є
невірним.

Оскільки митним органом не доведено
необхідності витребовування
додаткових документів у декларанта,
суд апеляційної інстанції прийшов до
висновку про протиправність рішення
Київської регіональної митниці про
коригування митної вартості товарів №
100250000/2013/600352/2 від 27 березня 2013 року

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України із
зазначеною позицією суду апеляційної
інстанції не погоджується із огляду на
наступне.

Відповідно до статті 49 МК України
митною вартістю товарів, які
переміщуються через митний кордон
України, є вартість товарів, що
використовується для митних цілей, яка
базується на ціні, що фактично сплачена
або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 51 МК
України відомості про митну вартість
товарів використовуються для
нарахування митних платежів.

Декларант або уповноважена ним особа,
які заявляють митну вартість товару,
зобов'язані заявляти митну вартість,
визначену ними самостійно, у тому числі
за результатами консультацій з митним
органом (пункт 1 частини 2 статті 52
Кодексу).

Відповідно до частин 2-4 статті 53 МК
України документами, які підтверджують
митну вартість товарів, є: декларація
митної вартості, що подається у
випадках, визначених у частинах п'ятій
і шостій статті 52 цього Кодексу, та
документи, що підтверджують числові
значення складових митної вартості, на
підставі яких проводився розрахунок
митної вартості; зовнішньоекономічний
договір (контракт) або документ, який
його замінює, та додатки до нього у разі
їх наявності; рахунок-фактура (інвойс)
або рахунок-проформа (якщо товар не є
об'єктом купівлі-продажу); якщо рахунок
сплачено, - банківські платіжні
документи, що стосуються оцінюваного
товару; за наявності - інші платіжні
та/або бухгалтерські документи, що
підтверджують вартість товару та
містять реквізити, необхідні для
ідентифікації ввезеного товару;
транспортні (перевізні) документи, якщо
за умовами поставки витрати на
транспортування не включені у вартість
товару, а також документи, що містять
відомості про вартість перевезення
оцінюваних товарів; копія імпортної
ліцензії, якщо імпорт товару підлягає
ліцензуванню; якщо здійснювалося
страхування, - страхові документи, а
також документи, що містять відомості
про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у
частині другій цієї статті, містять
розбіжності, наявні ознаки підробки
або не містять всіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари, декларант або уповноважена ним
особа на письмову вимогу митного
органу зобов'язані протягом 10
календарних днів надати (за наявності)
такі додаткові документи: договір
(угоду, контракт) із третіми особами,
пов'язаний з договором (угодою,
контрактом) про поставку товарів, митна
вартість яких визначається; рахунки
про здійснення платежів третім особам
на користь продавця, якщо такі платежі
здійснюються за умовами, визначеними
договором (угодою, контрактом); рахунки
про сплату комісійних, посередницьких
послуг, пов'язаних із виконанням умов
договору (угоди, контракту); виписку з
бухгалтерської документації;
ліцензійний чи авторський договір
покупця, що стосується оцінюваних
товарів та є умовою продажу оцінюваних
товарів; каталоги, специфікації,
прейскуранти (прайс-листи) виробника
товару; копію митної декларації країни
відправлення; висновки про якісні та
вартісні характеристики товарів,
підготовлені спеціалізованими
експертними організаціями, та/або
інформація біржових організацій про
вартість товару або сировини.

У разі якщо митний орган має
обґрунтовані підстави вважати, що
існуючий взаємозв'язок між продавцем і
покупцем вплинув на заявлену
декларантом митну вартість, декларант
або уповноважена ним особа на письмову
вимогу митного органу, крім документів,
зазначених у частинах другій та третій
цієї статті, подає (за наявності) такі
документи: виписку з бухгалтерських та
банківських документів покупця, що
стосуються відчуження оцінюваних
товарів, ідентичних та/або подібних
(аналогічних) товарів на території
України; довідкову інформацію щодо
вартості у країні-експортері товарів,
що є ідентичними та/або подібними
(аналогічними) оцінюваним товарам;
розрахунок ціни (калькуляцію).

Контроль правильності визначення
митної вартості товарів здійснюється
митним органом під час проведення
митного контролю і митного оформлення
шляхом перевірки числового значення
заявленої митної вартості

Контроль правильності визначення
митної вартості товарів за основним
методом - за ціною договору (контракту)
щодо товарів, які ввозяться на митну
територію України відповідно до
митного режиму імпорту (вартість
операції), здійснюється митним органом
шляхом перевірки розрахунку,
здійсненого декларантом, за
відсутності застережень щодо
застосування цього методу, визначених
у частині першій статті 58 цього
Кодексу.

Митний орган з метою здійснення
контролю правильності визначення
митної вартості товарів має право:
упевнюватися в достовірності або
точності будь-якої заяви, документа чи
розрахунку, поданих для цілей
визначення митної вартості; у випадках,
встановлених цим Кодексом, письмово
запитувати від декларанта або
уповноваженої ним особи встановлені
статтею 53 цього Кодексу додаткові
документи та відомості, якщо це
необхідно для прийняття рішення про
визнання заявленої митної вартості; у
випадках, встановлених цим Кодексом,
здійснювати коригування заявленої
митної вартості товарів; проводити в
порядку, визначеному статтями 345 - 354
цього Кодексу, перевірки правильності
визначення митної вартості товарів
після їх випуску; звертатися до митних
органів інших країн із запитами щодо
надання відомостей, необхідних для
підтвердження достовірності заявленої
митної вартості; застосовувати інші
передбачені цим Кодексом форми митного
контролю.

Митний орган може відмовити у митному
оформленні товарів за заявленою
декларантом або уповноваженою ним
особою митною вартістю виключно за
наявності обґрунтованих підстав
вважати, що заявлено неповні та/або
недостовірні відомості про митну
вартість товарів, у тому числі невірно
визначено митну вартість товарів, у
разі: невірно проведеного декларантом
або уповноваженою ним особою
розрахунку митної вартості; неподання
декларантом або уповноваженою ним
особою документів згідно з переліком
та відповідно до умов, зазначених у
частинах другій - четвертій статті 53
цього Кодексу, або відсутності у цих
документах всіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари; невідповідності обраного
декларантом або уповноваженою ним
особою методу визначення митної
вартості товару умовам, наведеним у
главі 9 цього Кодексу; надходження до
митного органу документально
підтвердженої офіційної інформації
митних органів інших країн щодо
недостовірності заявленої митної
вартості.

У разі якщо під час проведення митного
контролю митний орган не може
аргументовано довести, що заявлено
неповні та/або недостовірні відомості
про митну вартість товарів, у тому
числі невірно визначено митну вартість
товарів, заявлена декларантом або
уповноваженою ним особою митна
вартість вважається визнаною
автоматично (частини 1, 2, 5, 6, 7 статті 54
кодексу).

Частинами 1, 2 статті 55 МК України
передбачено, що рішення про
коригування заявленої митної вартості
товарів, які ввозяться на митну
територію України з поміщенням у
митний режим імпорту, приймається
митним органом у письмовій формі під
час здійснення контролю правильності
визначення митної вартості цих товарів
як до, так і після їх випуску, якщо
митним органом у випадках,
передбачених частиною шостою статті 54
цього Кодексу, виявлено, що заявлено
неповні та/або недостовірні відомості
про митну вартість товарів, у тому
числі невірно визначено митну вартість
товарів.

Прийняте митним органом письмове
рішення про коригування заявленої
митної вартості товарів має містити:
обґрунтування причин, через які
заявлену декларантом митну вартість не
може бути визнано; наявну в митного
органу інформацію (у тому числі щодо
числових значень складових митної
вартості, митної вартості ідентичних
або подібних (аналогічних) товарів,
інших умов, що могли вплинути на ціну
товарів), яка призвела до виникнення
сумнівів у правильності визначення
митної вартості та до прийняття
рішення про коригування митної
вартості, заявленої декларантом;
вичерпний перелік вимог щодо надання
додаткових документів, передбачених
частиною третьою статті 53 цього
Кодексу, за умови надання яких митна
вартість може бути визнана митним
органом; обґрунтування числового
значення митної вартості товарів,
скоригованої митним органом, та фактів,
які вплинули на таке коригування;
інформацію про а) право декларанта або
уповноваженої ним особи на випуск у
вільний обіг товарів, що декларуються:
у разі згоди декларанта або
уповноваженої ним особи з рішенням
митного органу про коригування митної
вартості товарів - за умови сплати
митних платежів згідно з митною
вартістю, визначеною митним органом; у
разі незгоди декларанта або
уповноваженої ним особи з рішенням
митного органу про коригування
заявленої митної вартості товарів - за
умови сплати митних платежів згідно із
заявленою митною вартістю товарів та
надання гарантій відповідно до розділу
X цього Кодексу в розмірі, визначеному
митним органом відповідно до частини
сьомої цієї статті; б) право декларанта
або уповноваженої ним особи оскаржити
рішення про коригування заявленої
митної вартості у митному органі
вищого рівня відповідно до глави 4
цього Кодексу або до суду.

Відповідно до статті 57 МК України
визначення митної вартості товарів,
які ввозяться в Україну відповідно до
митного режиму імпорту, здійснюється
за такими методами: основний - за ціною
договору (контракту) щодо товарів, які
імпортуються (вартість операції);
другорядні: за ціною договору щодо
ідентичних товарів; за ціною договору
щодо подібних (аналогічних) товарів; на
основі віднімання вартості; на основі
додавання вартості (обчислена
вартість); резервний.

Основним методом визначення митної
вартості товарів, які ввозяться на
митну територію України відповідно до
митного режиму імпорту, є перший метод -
за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується
лише у разі, якщо митна вартість
товарів не може бути визначена шляхом
застосування попереднього методу
відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів
передує процедура консультацій між
митним органом та декларантом з метою
визначення основи вартості згідно з
положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу.
Під час таких консультацій митний
орган та декларант можуть здійснити
обмін наявною у кожного з них
інформацією за умови додержання вимог
щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної
вартості товарів згідно з положеннями
статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для
її визначення може братися або ціна, за
якою ідентичні або подібні (аналогічні)
товари були продані в Україні не
пов'язаному із продавцем покупцю
відповідно до статті 62 цього Кодексу,
або вартість товарів обчислена
відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод
застосовується, якщо митна вартість
товарів не може бути визначена шляхом
застосування попереднього методу.

Методи на основі віднімання та
додавання вартості (обчислена
вартість) можуть застосовуватися у
будь-якій послідовності на прохання
декларанта або уповноваженої ним
особи.

У разі якщо неможливо застосувати
жоден із зазначених методів, митна
вартість визначається за резервним
методом відповідно до вимог,
встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 58 МК
України метод визначення митної
вартості за ціною договору (контракту)
щодо товарів, які ввозяться на митну
територію України відповідно до
митного режиму імпорту, застосовується
у разі, якщо немає жодних обмежень щодо
прав покупця (імпортера) на
використання оцінюваних товарів, за
винятком тих, що встановлюються
законом чи запроваджуються органами
державної влади в Україні; обмежують
географічний регіон, у якому товари
можуть бути перепродані (відчужені
повторно); не впливають значною мірою
на вартість товару; щодо продажу
оцінюваних товарів або їх ціни
відсутні будь-які умови або
застереження, які унеможливлюють
визначення вартості цих товарів; жодна
частина виручки від будь-якого
подальшого перепродажу, розпорядження
або використання товарів покупцем не
надійде прямо чи опосередковано
продавцеві, якщо тільки не буде
зроблено відповідне коригування з
урахуванням положень частини десятої
цієї статті; 4) покупець і продавець не
пов'язані між собою особи або хоч і
пов'язані між собою особи, однак ці
відносини не вплинули на ціну товарів.

З системного аналізу вказаних статей
вбачається, що обов'язок доведення
митної ціни товару лежить на позивачу.
При цьому митний орган у випадку
наявності обґрунтованих сумнівів у
достовірності поданих декларантом
відомостей може витребувати додаткові
документи.

Як вбачається із матеріалів справи
митними органами, під час здійснення
контролю наявності в підтверджуючих
документах усіх відомостей,
використаних при обчисленні митної
вартості, було встановлено, що
документи, які підтверджують числові
значення складових митної вартості
товарів, на підставі яких проводився
розрахунок митної вартості містили
розбіжності та неточності.

Оскільки з поданих позивачем на вимогу
митного органу документів розбіжності
щодо визначення умов поставки
неможливо було усунути, колегія суддів
Вищого адміністративного суду України
вважає, що митним органом обґрунтовано
не застосовано основний метод
визначення митної вартості за ціною
договору (контракту) щодо товарів, які
імпортуються, заявлений декларантом, а
застосовано резервний метод
визначення митної вартості товарів
згідно статті 64 МК України.

Метод визначення митної вартості за
ціною договору щодо ідентичних товарів
не був застосований митницею у зв'язку
з відсутністю вартості операції з
ідентичними товарами, прийнятої митним
органом, з дотриманням умов, зазначених
у статті 59 Кодексу.

Метод визначення митної вартості за
ціною договору щодо подібних
(аналогічних) товарів не був
застосований митницею у зв'язку з
відсутністю вартості операції з
подібними (аналогічними) товарами, які
продано на експорт в Україну і час
експорту яких збігається з часом
експорту оцінюваних товарів або є
максимально наближеним до нього, та
прийнятої митним органом, з
дотриманням умов, зазначених у статті 60
Кодексу.

Метод визначення митної вартості на
основі віднімання вартості не був
застосований митницею у зв'язку з
відсутністю ціни, за якою ідентичні або
подібні (аналогічні) товари були
продані в Україні не пов'язаному із
продавцем покупцю відповідно до
положень статті 62 Кодексу.

Метод визначення митної вартості
товарів на основі додавання вартості
(обчислена вартість) не був
застосований митницею у зв'язку з
відсутністю наданої виробником
товарів, що оцінюються, або від його
імені інформації про їх вартість з
дотриманням умов, зазначених у статті 63
Кодексу.

Суд першої інстанції, прийшовши до
висновку про правомірність винесення
оскаржуваного рішення про коригування
митної вартості товарів № 100250000/2013/600352/2
від 27 березня 2013 року, обґрунтовано
відмовив в задоволенні позовних вимог,
проте судом апеляційної інстанції
помилково було скасовано рішення суду
першої інстанції та прийнято нове
рішення про задоволення позовних вимог
та скасування оскаржуваного рішення
митного органу від 27 березня 2013 року.

Відповідно до статті 226 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції скасовує
судове рішення суду апеляційної
інстанції та залишає в силі рішення
суду першої інстанції, яке ухвалено
відповідно до закону і скасоване або
змінене помилково.

Фактичні обставини справи судами
першої та другої інстанції встановлено
повно і правильно, а тому колегія
суддів Вищого адміністративного суду
України вважає необхідним постанову
суду апеляційної інстанції скасувати,
постанову суду першої інстанції
залишити в силі.

Керуючись статтями ст. ст. 220, 221, 226, 230, 232
КАС України, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Київської
міжрегіональної митниці Міндоходів
задовольнити.

Постанову Київського апеляційного
адміністративного суду від 20 серпня 2013
року скасувати, а постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від 28
травня 2013 року залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути переглянута
Верховним Судом України з підстав, у
строк та у порядку, визначеними
статтями 237, 238, 239-1 КАС України.

Судді: