Справа № 686/17796/14-а
Суддя: Гонтарук В. М.
Дата ухвалення: 2014-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 686/17796/14-а

Головуючий у 1-й інстанції: Продан Б.Г.

Суддя-доповідач: Гонтарук В. М.

25 листопада 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гонтарука В. М.

суддів: Білої Л.М. Матохнюка Д.Б.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2
на постанову Хмельницького
міськрайонного суду Хмельницької
області від 02 жовтня 2014 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
управління Державної міграційної
служби України у Хмельницькій області
про визнання дій неправомірними та
скасування рішення ,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду першої
інстанції з адміністративним позовом
до управління Державної міграційної
служби України у Хмельницькій області
про визнання дій неправомірними та
скасування рішення.

Постановою Хмельницького
міськрайонного суду Хмельницької
області від 02 жовтня 2014 року позовну
заяву залишено без задоволення.

Не погоджуючись із рішенням суду
першої інстанції, позивач подав
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та ухвалити нове рішення,
яким задоволити позовні вимоги
повністю, посилаючись при цьому на
неповне з'ясування обставин, які мають
значення для справи та порушення норм
матеріального права, що призвело до
неправильного вирішення спору.

Сторони в судове засідання не з'явились
про дату час та місце розгляду справи
були повідомлені належним чином.

25 листопада 2014 року на адресу
Вінницького апеляційного
адміністративного суду надійшла заява
(вх. 27028/14) управління Державної
міграційної служби України у
Хмельницькій області про розгляд
справи в порядку письмового
провадження.

Відповідно до ч.4 ст. 196 КАС України
неприбуття у судове засідання сторін
або інших осіб, які беруть участь у
справі, належним чином повідомлених
про дату, час і місце судового розгляду,
не перешкоджає судовому розгляду
справи.

За таких обставин, а також враховуючи,
що судом участь сторін в судовому
засіданні не визнавалась обов'язковою,
колегія суддів прийшла до висновку
щодо можливості апеляційного розгляду
справи в порядку письмового
провадження у відповідності до пункту 2
частини 1 статті 197 КАС України.

Згідно з частиною 6 статті 12, частиною 1
статті 41 КАС України у випадку неявки в
судове засідання всіх осіб, які беруть
участь у справі, під час судового
розгляду повне фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не відбувається.

Перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу необхідно
залишити без задоволення, а постанову
суду першої інстанції -без змін з
наступних підстав.

Як досліджено з матеріалів справи,
громадянин Азербайджану ОСОБА_2 прибув
в Україну 15 червня 2014 року, державний
кордон України перетинав в КПП
"Конотоп".

Головним спеціалістом відділу у
справах іноземців, осіб без
громадянства та протидії нелегальній
міграції Управління ДМС України в
Хмельницькій області Юхименко М.А. за
результатами розгляду матеріалів
справи про примусове повернення за
межі України громадянина Республіки
Азербайджану ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця м. Агдам Республіка
Азербайджан, національний паспорт
серії НОМЕР_1, прийнято рішення № 17 від
08 серпня 2014 року про примусове
повернення з України громадянина
Республіки Азербайджан ОСОБА_2 (а.с.5), з
обов'язком покинути територію України
до 18 серпня 2014 року та забороную в'їзду
на територію України терміном на три
роки до 08 серпня 2017 року.

На думку позивача такі дії відповідача
є протиправними та порушують його
законні права та охоронювані інтереси,
що стало причиною звернення до суду.

За результатом розгляду справи, суд
першої інстанції прийшов до висновку
про залишення позовної заяви без
задоволення.

Суд апеляційної інстанції
погоджується з висновками суду першої
інстанції, з огляду на наступне.

Правовий статус іноземців та осіб без
громадянства, які перебувають в
Україні, визначається Законом України
"Про правовий статус іноземців та осіб
без громадянства" № 3773-VІ від 22 вересня
2011 року.

Згідно п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про
правовий статус іноземців та осіб без
громадянства" іноземцями та особами
без громадянства, які тимчасово
перебувають на території України, є
іноземці та особи без громадянства, які
перебувають на території Україні
протягом дії візи або на період,
установлений законодавством чи
міжнародним договором України, або
якщо строк їх перебування на території
України продовжено в установленому
порядку.

Відповідно до ч. 15 ст. 4 Закону України
"Про правовий статус іноземців та осіб
без громадянства" іноземці та особи без
громадянства, які в'їхали в Україну на
інших законних підставах, вважаються
такими, які тимчасово перебувають на
території України на законних
підставах на період наданого візою
дозволу на в'їзд або на період,
встановлений законодавством чи
міжнародним договором України.

Як передбачено ч. ч. 1, 3 ст. 9 Закону
України "Про правовий статус іноземців
та осіб без громадянства", іноземці та
особи без громадянства в'їжджають в
Україну за наявності визначеного цим
Законом чи міжнародним договором
України паспортного документа та
одержаної у встановленому порядку
візи, якщо інше не передбачено
законодавством чи міжнародними
договорами України. Це правило не
поширюється на іноземців та осіб без
громадянства, які перетинають
державний кордон України з метою
визнання їх біженцями або особами, які
потребують додаткового або
тимчасового захисту чи отримання
притулку.

Строк перебування іноземців та осіб
без громадянства в Україні
встановлюється візою, законодавством
України чи міжнародним договором
України.

Пунктом 2 Порядку продовження строку
перебування та продовження або
скорочення строку тимчасового
перебування іноземців та осіб без
громадянства на території України,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України № 150 від 15 лютого 2012
року, встановлено, що іноземці та особи
без громадянства, які на законній
підставі прибули в Україну, можуть
тимчасово перебувати на її території
не більш як 90 днів протягом 180 днів з
дати першого в'їзду з держав з
безвізовим порядком в'їзду, якщо інший
строк не визначено міжнародними
договорами України.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 26 Закону України "Про
правовий статус іноземців та осіб без
громадянства" іноземець або особа без
громадянства можуть бути примусово
повернуті в країну походження або
третю країну, якщо їх дії порушують
законодавство про правовий статус
іноземців та осіб без громадянства або
суперечать інтересам забезпечення
національної безпеки України чи
охорони громадського порядку, або якщо
це необхідно для охорони здоров'я,
захисту прав і законних інтересів
громадян України за рішенням
центрального органу виконавчої влади,
що забезпечує реалізацію державної
політики у сфері міграції, органу
Служби безпеки України або органу
охорони державного кордону (стосовно
іноземців та осіб без громадянства, які
затримані ними у межах контрольованих
прикордонних районів під час спроби
або після незаконного перетинання
державного кордону України), з
подальшим повідомленням протягом 24
годин прокурору про підстави прийняття
такого рішення. У рішенні про примусове
повернення зазначається строк,
протягом якого іноземець або особа без
громадянства повинні виїхати з
України. Зазначений строк не повинен
перевищувати 30 днів з дня прийняття
рішення.

Рішення про примусове повернення
іноземців та осіб без громадянства,
зазначених у частині першій цієї
статті, може супроводжуватися
забороною щодо подальшого в'їзду в
Україну строком на три роки. Строк
заборони щодо подальшого в'їзду в
Україну обчислюється з дня винесення
такого рішення. Порядок виконання
рішення про заборону щодо подальшого
в'їзду в Україну визначає Кабінет
Міністрів України.

Через призму вищевказаних норм
законодавства, колегія суддів
апеляційної інстанції звертає увагу на
те, що при прийнятті рішення про
заборону в'їзду на територію України
іноземця або особи без громадянства,
щодо яких приймається рішення про
примусове повернення в країну
походження, суб'єкт владних
повноважень повинен керуватися
передбаченими законом підставами для
заборони в'їзду в Україну іноземців та
осіб без громадянства, які визначені у
ст. 13 Закону, відповідно до якої, в'їзд в
Україну іноземцю або особі без
громадянства не дозволяється:

в інтересах забезпечення національної
безпеки України або охорони
громадського порядку;

якщо це необхідно для охорони здоров'я,
захисту прав і законних інтересів
громадян України та інших осіб, які
проживають в Україні;

якщо при клопотанні про в'їзд в Україну
така особа подала про себе завідомо
неправдиві відомості або підроблені
документи;

якщо паспортний документ такої особи,
віза підроблені, зіпсовані чи не
відповідають установленому зразку
або належать іншій особі;

якщо така особа порушила у пункті
пропуску через державний кордон
України правила перетинання
державного кордону України, митні
правила, санітарні норми чи правила або
не виконала законних вимог посадових
та службових осіб органів охорони
державного кордону, органів доходів і
зборів та інших органів, що здійснюють
контроль на державному кордоні;

якщо під час попереднього перебування
на території України іноземець або
особа без громадянства не виконали
рішення суду або органів державної
влади, уповноважених накладати
адміністративні стягнення, або мають
інші не виконані майнові зобов'язання
перед державою, фізичними або
юридичними особами, включаючи
пов'язані з попереднім видворенням, у
тому числі після закінчення терміну
заборони подальшого в'їзду в Україну.

При цьому вказаний перелік підстав для
заборони в'їзду в Україну іноземцю або
особі без громадянства є вичерпним і
розширеному тлумаченню не підлягає.

В матеріалах справи містяться
постанови Хмельницького
міськрайонного суду Хмельницької
області від 12 жовтня 2010 року та від 16
квітня 2014 року, в яких визнано винним у
вчиненні правопорушення ОСОБА_2 (а.с.
38-39).

Колегія суддів апеляційної інстанції
на підставі вищевикладених обставин,
аналізуючи норми чинного
законодавства з вказаних питань
приходить до висновку, що позивачем
порушено ч. 2 "Порядку продовження
строку перебування та продовження або
скорочення строку тимчасового
перебування іноземців та осіб без
громадянства на території України"
затвердженого Постановою КМУ № 150 від
15.02.2012 року та статтю 26 Закону України
"Про правовий статус іноземців та осіб
без громадянства".

Апелянтом не надано достатніх доказів
в підтвердження доводів апеляційної
скарги, у зв'язку з чим остання
задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч.1 ст.200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду -без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

З огляду на викладене колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції при
ухваленні оскаржуваного рішення
правильно встановив фактичні
обставини справи, дослідив наявні
докази, надав їм належну оцінку, та
прийняв законне і обґрунтоване
рішення, з дотриманням норм
матеріального і процесуального права,
а тому підстави для задоволення вимог
апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без
задоволення, а постанову Хмельницького
міськрайонного суду Хмельницької
області від 02 жовтня 2014 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в
порядку та в строки, передбачені ст. ст.
212, 254 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі
протягом трьох днів .

Головуючий
Гонтарук В. М.

Судді
Біла Л.М.

Матохнюк Д.Б.