Справа № 1423/7562/2011
Суддя: Танасогло Т.М.
Дата ухвалення: 2014-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

28 жовтня 2014 р.м.ОдесаСправа № 1423/7562/2011

Категорія: 10.3.2 Головуючий в 1 інстанції:
Гуденко О.А.

Судова колегія Одеського апеляційного
адміністративного суду

у складі:

головуючого - Танасогло Т.М.,

суддів - Бойка А.В.,

- Яковлєва
О.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Одесі
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Управління Пенсійного Фонду
України в Центральному районі м.
Миколаєва на ухвалу Центрального
районного суду м. Миколаєва від 19
березня 2014 року по справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного Фонду України в
Центральному районі м. Миколаєва про
захист соціальних прав, що передбачені
Законом України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи»,

В С Т А Н О В И Л А :

У червні 2011 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом до Управління
Пенсійного Фонду (далі УПФ) України в
Центральному районі м. Миколаєва про
захист соціальних прав, що передбачені
Законом України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Постановою Центрального районного
суду м. Миколаєва від 16 квітня 2013 року,
яку ухвалою Одеського апеляційного
адміністративного суду від 21 листопада
2013 року залишено без змін, позовні
вимоги - задоволені частково.
Зобов'язано відповідача призначити
ОСОБА_2 з 21 квітня 2011 року пенсію в
порядку Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», нарахувавши при цьому:
основну пенсію у повному розмірі;
збільшення пенсії у розмірі 1%
заробітної плати за кожний рік роботи
понад 20 років; додаткову пенсію за
втрату здоров'я у розмірах - з 21 квітня
2011 року по 22 липня 2011 року 30%
мінімальної пенсії за віком, з 23 липня
2011 року 15% встановленого законом
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність.

07 лютого 2014 року УПФ України у
Центральному районі м. Миколаєва
звернувся до суду із заявою про
перегляд вказаної постанови за
нововиявленими обставинами, мотивуючи
тим, що під час виконання вказаного
судового рішення їм стало відомо лише 16
січня 2014 року про те, що ОСОБА_2
перебуває на обліку в ГУПФ України в
Миколаївській області та з 25 грудня 2005
року отримує пенсію за вислугу років,
призначену відповідно до Закону
України «Про пенсійне забезпечення
осіб, звільнених з військової служби,
та деяких інших осіб», і таким чином
ОСОБА_2 призначено 2 види пенсії.

Ухвалою Центрального районного суду м.
Миколаєва від 19 березня 2014 року вказану
заяву про перегляд за нововиявленими
обставинами постанови Центрального
районного суду м. Миколаєва від 16
квітня 2013 року залишено без
задоволення.

В апеляційній скарзі УПФ України у
Центральному районі м. Миколаєва
ставиться питання про скасування
судового рішення з направленням справи
до суду першої інстанції на новий
розгляд, в зв'язку з тим, що воно
постановлено з порушенням норм
процесуального права.

Відповідно до приписів ст. 197 КАС
України встановлено, що суд
апеляційної інстанції, може розглянути
справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі відсутності клопотань
від усіх осіб, які беруть участь у
справі, про розгляд за їх участю, а
також у разі неприбуття жодної з осіб,
які беруть участь у справі, у судове
засідання, хоча вони належним чином
повідомлені про дату, час і місце
судового засідання.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши доповідача, доводи
апеляційної скарги УПФ України у
Центральному районі м. Миколаєва,
перевіривши законність і
обґрунтованість судового рішення в
межах позовних вимог і доводів
апеляційної скарги, судова колегія
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню, з таких підстав.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції
виходив з того, що посилання заявника,
що УПФ України в Центральному районі м.
Миколаєва не знало про перебування
ОСОБА_2 на обліку в ГУПФ України в
Миколаївській області як пенсіонера не
є підставою для скасування
вищезазначеної постанови на підставі
п.1 ч.2 ст. 245 КАС України, оскільки
заявником не надано доказів того, що
така обставина є істотною для справи і
не була та не могла бути відома стороні,
яка звертається із заявою, на час
розгляду справи.

Судова колегія вважає ці висновки суду
першої інстанції неправильними і
такими, що не відповідають вимогам КАС
України.

В апеляційній скарзі УПФ України у
Центральному районі м. Миколаєва
вказується, що рішення суду першої
інстанції є неправильним, підлягає
скасуванню з направленням справи до
суду першої інстанції для продовження
розгляду, оскільки лише 16 січня 2014 року
відповідачу стадо відомо про те, що
ОСОБА_2 перебуває на обліку в ГУПФ
України в Миколаївській області та з 25
грудня 2005 року отримує пенсію за
вислугу років, призначену відповідно
до Закону України «Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб», в той час як за Законом України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» особі
призначається один з видів пенсії за її
вибором.

Судова колегія приймає до уваги ці
доводи апелянта, виходячи з наступного.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 245 КАС України
підставами для перегляду судового
рішення за нововиявленими обставинами
є істотні для справи обставини, що не
були і не могли бути відомі особі, яка
звертається із заявою, на час розгляду
справи.

Як вбачається з матеріалів справи,
постановою Центрального районного
суду м. Миколаєва від 16 квітня 2013 року
ОСОБА_2 було призначено пенсію в
порядку Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» з 21 квітня 2011 року

З листа ГУПФ України в Миколаївській
області №77 від 16 січня 2014 року
вбачається, що ОСОБА_2 перебуває на
обліку ГУПФ України в Миколаївській
області та отримує пенсію відповідно
до Закону України «Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб» з 25 грудня 2005 року.

Згідно ст. 10 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» особі, яка має одночасно
право на різні види пенсії,
призначається один із цих видів пенсії
за її вибором.

Статтею ст. 7 Закону України «Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби, та деяких інших
осіб» передбачено, що
військовослужбовцям, особам, які мають
право на пенсію за цим Законом та
членам їх сімей, які одночасно мають
право на різні державні пенсії,
призначається одна пенсія за їх
вибором. У разі якщо особа має право на
отримання пенсії відповідно до цього
Закону та Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», призначається одна
пенсія за її вибором.

Враховуючи зазначене, колегія суддів
вважає, що вищевказана обставина щодо
перебування ОСОБА_2 на обліку в ГУПФ
України в Миколаївській області та
отримання ним з 25 грудня 2005 року пенсії
за вислугу років, призначеної
відповідно до Закону України «Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби, та деяких інших
осіб», має істотне значення для
вирішення даної справи.

Поряд з цим, слід зазначити, що про дану
обставину, УПФ України у Центральному
районі м. Миколаєва стало відомо з
довідки ГУПФ України в Миколаївській
області №77 від 16 січня 2014 року, виданої
на запит відповідача №461/08 від 15 січня
2014 року, тобто заявник дізнався про
обставини, що мали істотне значення для
вирішення даної справи після розгляду
справи.

При цьому, колегія суддів звертає увагу
на те, що в матеріалах справи відсутні
належні та допустимі докази відносно
того, що на час прийняття судового
рішення Центрального районного суду м.
Миколаєва від 16 квітня 2013 року УПФ
України у Центральному районі м.
Миколаєва була відома вищевказана
обставина.

Виходячи з вищевказаного, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
дійшов невірного висновку щодо
залишення без задоволення заяви УПФ
України у Центральному районі м.
Миколаєва про перегляд за
нововиявленими обставинами постанови
Центрального районного суду м.
Миколаєва від 16 квітня 2013 року.

Оскільки при винесенні ухвали порушено
норми процесуального права, що
призвело до неправильного вирішення
питання, колегія суддів, відповідно до
п.4 ст. 204 КАС України, приходить до
висновку про скасування оскаржуваної
ухвали з направленням справи до суду
першої інстанції для продовження
розгляду.

Керуючись ст.ст. 195, 197; п.3 ч.1 ст. 199; ст. 204;
п.6 ч.1 ст. 205; ст. 206; ч.6 ст. 254 КАС України,
судова колегія, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного Фонду України в
Центральному районі м. Миколаєва -
задовольнити повністю.

Ухвалу Центрального районного суду м.
Миколаєва від 19 березня 2014 року -
скасувати.

Справу за апеляційною скаргою
Управління Пенсійного Фонду України в
Центральному районі м. Миколаєва на
ухвалу Центрального районного суду м.
Миколаєва від 19 березня 2014 року по
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до Управління Пенсійного Фонду
України в Центральному районі м.
Миколаєва про захист соціальних прав,
що передбачені Законом України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» - направити
до суду першої інстанції для
продовження розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Т.М. Танасогло

Суддя:
А.В. Бойко

Суддя:
О.В. Яковлєв