Справа № 816/699/14
Суддя: Ф.Ф. Соколенко
Дата ухвалення: 2014-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
УХВАЛА

26 листопада 2014 року м. ПолтаваСправа №
816/699/14

Полтавський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Соколенка Ф.Ф.,

за участю:

секретаря судового засідання - Шулик
Н.І.,

представника Державної казначейської
служби України у м. Полтаві Полтавської
області- Панченка М.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні заяву Управління державної
казначейської служби України у м.
Полтаві Полтавської області про
роз'яснення способу та порядку
виконання постанови Полтавського
адміністративного суду від 26.03.2014 у
адміністративній справі №2а-816/699/14 за
зпозовом фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду
України в м.Кременчуці Полтавської
області про визнання протиправними та
скасування рішень, -

В С Т А Н О В И В:

26 березня 2014 року Полтавським
окружним адміністративним судом
ухвалено постанову у справі №2а-816/699/14
за позовом фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду
України в м. Кременчуці Полтавської
області про визнання протиправними та
скасування рішень, якою позов фізичної
особи - підприємця ОСОБА_1 задоволено.
Визнано протиправними та скасовано
рішення Управління Пенсійного фонду
України в м. Кременчуці Полтавської
області від 14.02.2014 № 81, № 82, № 83, № 84 про
застосування фінансових санкцій за
несвоєчасне подання відомостей, що
використовуються в системі
персоніфікованого обліку. Ухвалено
стягнути з Державного бюджету України
на користь фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1)
понесені ним витрати по сплаті
судового збору в розмірі 182,70 грн. (сто
вісімдесят дві гривні сімдесят
копійок) та витрати на правову допомогу
в розмірі 400,00 грн (чотириста гривень).

24 жовтня 2014 року Управління державної
казначейської служби України у м.
Полтаві Полтавської області
звернулося до суду із заявою про
роз'яснення постанови суду від 26.03.2014, а
саме: просить роз`яснить постанову в
частині порядку стягнення з Державного
бюджету України суми витрат зі сплати
судового збору в розмірі 182,70 грн та
витрат на правову допомогу в розмірі
400,00 грн.

Представник Управління державної
казначейської служби України у м.
Полтаві Полтавської області в судовому
засіданні підтримав вимоги заяви та
просив її задовольнити.

Позивач у судове засідання не з'явився,
хоча повідомлявся про час та місце
судового розгляду заяви належним
чином, заперечень чи клопотань суду не
надав.

Від Управління Пенсійного фонду
України в м. Кременчуці Полтавської
області надійшло клопотання про
розгляд заяви без участі
уповноваженого представника, а також
заперечення на відповідну заяву. У
своїх запереченнях Управління
Пенсійного фонду посилається на те, що
вимоги заяви Управління державної
казначейської служби України у м.
Полтаві Полтавської області фактично
спрямовані на зміну змісту постанови у
справі №2а-816/699/14. Вважає, що постанова
суду від 26.03.2014 у справі №2а-816/699/14 є
зрозумілою та винесена з додержанням
норм законодавства України. Звертає
увагу на те, що Управління державної
казначейської служби України у м.
Полтаві Полтавської області не має
права на звернення до суду з
відповідною заявою.

Згідно частини шостої статті 128 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо немає перешкод для
розгляду справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
суд має право розглянути справу у
письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
чи експерта.

З огляду на зазначене, суд ухвалив
розглядати заяву в порядку письмового
провадження.

Згідно статті 170 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо судове рішення є
незрозумілим, суд, який його ухвалив, за
заявою осіб, які беруть участь у справі
ухвалою роз'яснює своє рішення, не
змінюючи при цьому його змісту. Подання
заяви про роз'яснення судового рішення
допускається, якщо воно ще не виконано
або не закінчився строк, протягом якого
судове рішення може бути подане для
примусового виконання. Суд розглядає
заяву про роз'яснення судового рішення
протягом десяти днів із повідомленням
заявника (особи, яка бере участь у
справі, державного виконавця, які
звернулися із заявою про роз'яснення
судового рішення) та осіб, які беруть
участь у справі.

Відповідно до статті 263 Кодексу
адміністративного судочинства України
за наявності обставин, що ускладнюють
виконання судового рішення
(відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, що
видав виконавчий лист, із поданням, а
особа, яка бере участь у справі, та
сторона виконавчого провадження - із
заявою про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення. Питання
про відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення може бути розглянуто також за
ініціативою суду. Суд розглядає
питання про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення в
десятиденний строк у судовому
засіданні з повідомленням державного
виконавця або сторони виконавчого
провадження, що звернулися із поданням
(заявою), та осіб, які беруть участь у
справі, та у виняткових випадках може
відстрочити або розстрочити виконання,
змінити чи встановити спосіб і порядок
виконання рішення. Неприбуття у судове
засідання осіб, які були належним чином
повідомлені про дату, час і місце
розгляду справи, не перешкоджає
судовому розгляду.

Надаючи оцінку заяві Управління
державної казначейської служби
України у м. Полтаві Полтавської
області про роз'яснення способу та
порядку виконання постанови
Полтавського окружного
адміністративного суду від 26.03.2014 у
адміністративній справі №2а-816/699/14, суд
виходив з наступного.

Відповідно до частини другої
статті 3 Закону України "Про виконавче
провадження" рішення про стягнення
коштів з державних органів, державного
та місцевих бюджетів або бюджетних
установ виконуються органами, що
здійснюють казначейське
обслуговування бюджетних коштів. Тобто
органи, що здійснюють казначейське
обслуговування бюджетних коштів,
належать до органів, на які законом
покладено обов'язок виконання судових
рішень у випадках стягнення коштів з
державного та місцевих бюджетів.

За таких обставин суд вважає, що
Управління державної казначейської
служби України у м. Полтаві Полтавської
області в даному випадку підпадає під
дію частини першої статті 170 Кодексу
адміністративного судочинства України
та має право на звернення до суду із
такою заявою як виконавець, якому
належить виконати судове рішення в
частині стягнення коштів з державного
чи місцевого бюджету.

Щодо суті заяви, суд зазначає, що
статтею 94 Кодексу адміністративного
судочинства України встановлені
правила розподілу судом судових витрат
між сторонами за результатами розгляду
справи.

Загальним є правило, що стороні, на
користь якої ухвалено судове рішення,
інша сторона повинна компенсувати
судові витрати, понесені першою у
зв'язку із розглядом справи. Тобто
сторона, яка винна у виникненні
правового спору, має нести і витрати,
пов'язані з його вирішенням, як свої так
і іншої сторони.

У постанові Полтавського
окружного адміністративного суду від 26
березня 2014 року встановлено винну
сторону у виникненні правового спору,
якою є Управління Пенсійного фонду
України в м. Кременчуці Полтавської
області.

За змістом частини першої статті
94 Кодексу адміністративного
судочинства України, якщо судове
рішення ухвалене на користь сторони,
яка не є суб'єктом повноважень, суд
присуджує всі здійснені нею
документально підтверджені судові
витрати з Державного бюджету України.

Пенсійний фонд України є центральним
органом виконавчої влади, статус і
порядок діяльності якого визначається,
зокрема, Законом України "Про
загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" (далі - Закон) та
Положенням про Пенсійний фонд України,
затвердженим Указом Президента
України від 6 квітня 2011 року № 384.

Відповідно до статті 71 Закону бюджет
Пенсійного фонду - план утворення і
використання цільового страхового
фонду, що формується за рахунок
страхових внесків до солідарної
системи та надходжень з інших
джерел, визначених цим Законом. Порядок
розроблення, затвердження та
виконання бюджету Пенсійного фонду
встановлюється правлінням Пенсійного
фонду (на сьогодні це Порядок
розроблення, затвердження та виконання
бюджету Пенсійного фонду України,
затверджений постановою правління
Пенсійного фонду України 31.08.2009 N 21-2).

Статтею 72 Закону визначено джерела
формування коштів Пенсійного фонду, а
частиною 2 зазначеної статті
встановлено, що кошти Пенсійного фонду
не включаються до складу Державного
бюджету України.

Крім того, згідно з нормою статті
73 Закону забороняється використання
коштів Пенсійного фонду на цілі, не
передбачені цим Законом.

Разом з тим, згідно частини першої
статті 3 Закону України "Про гарантії
держави щодо виконання судових рішень",
яка визначає особливості виконання
рішень суду про стягнення коштів з
державного органу, встановлено, що
виконання рішень суду про стягнення
коштів, боржником за якими є державний
орган, здійснюється Державною
казначейською службою України в межах
відповідних бюджетних призначень
шляхом списання коштів з рахунків
такого державного органу, а в разі
відсутності у зазначеного державного
органу відповідних призначень - за
рахунок коштів, передбачених за
бюджетною програмою для забезпечення
виконання рішень суду.

Пунктом 20 Порядку № 845, зокрема
визначено, якщо законом відповідний
вид надходжень у поточному бюджетному
періоді не передбачений, безспірне
списання коштів державного та місцевих
бюджетів здійснюється з рахунка, на
якому обліковуються кошти за кодом
доходів бюджету "Інші надходження".

Приймаючи до уваги вищенаведене,
суд дійшов висновку, що заява
Управління Державної казначейської
служби України у м. Полтаві Полтавської
області про роз'яснення способу та
порядку виконання постанови
Полтавського окружного
адміністративного суду від 26.03.2014 у
даній справі підлягає задоволенню та
вважає за необхідне роз'яснити спосіб
та порядок виконання вказаного
рішення.

Суд роз'яснює, що постановою
Полтавського окружного
адміністративного суду від 26.03.2014 у
адміністративній справі №2а-816/699/14
визнано протиправними та скасовано
рішення Управління Пенсійного фонду
України в м. Кременчуці Полтавської
області від 14.02.2014 № 81, № 82, № 83, № 84 про
застосування фінансових санкцій за
несвоєчасне подання відомостей, що
використовуються в системі
персоніфікованого обліку. Ухвалено
стягнути з Державного бюджету України
на користь фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1)
понесені ним витрати по сплаті
судового збору в розмірі 182,70 грн. (сто
вісімдесят дві гривні сімдесят
копійок) та витрати на правову допомогу
в розмірі 400,00 грн (чотириста гривень).

Стягнення витрат зі сплати судового
збору в розмірі 182,70 грн та витрати на
правову допомогу в розмірі 400,00 грн
необхідно проводити з Державного
бюджету України в особі Управління
Пенсійного фонду України в м.
Кременчуці Полтавської області у
відповідності до частини першої статті
3 Закону України "Про гарантії держави
щодо виконання судових рішень" та
пункту 20 Порядку виконання рішень про
стягнення коштів державного та
місцевих бюджетів або бюджетних
установ, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 №
845.

При цьому, суд звертає увагу, що
стягнення коштів за цим виконавчим
листом не може проводитися шляхом
безспірного списання коштів з рахунка,
на який вони були зараховані, з огляду
на наступне.

Згідно зі статтею 9 Закону України "Про
судовий збір" від 08.07.2011 судовий збір
сплачується за місцем розгляду справи
та зараховується до спеціального фонду
Державного бюджету України. Кошти
судового збору спрямовуються на
забезпечення здійснення правосуддя,
зміцнення матеріально-технічної бази
судів, включаючи створення та
забезпечення функціонування Єдиної
судової інформаційної системи,
веб-порталу судової влади, комп'ютерних
локальних мереж, сучасних систем
фіксування судового процесу, придбання
та обслуговування комп'ютерної і
копіювально-розмножувальної техніки,
впровадження електронного цифрового
підпису.

Тобто, відшкодування судових витрат з
рахунку, на який надходять кошти
судового збору, тягне за собою
безпідставне зменшення видатків на
забезпечення здійснення правосуддя і
означає, що витрати сторін
компенсуються за рахунок судів.

Безспірне списання коштів із
вищевказаного спеціального рахунку
можливе лише в процедурі повернення
коштів, випадки якого передбачені
статтею 7 Закону України "Про судовий
збір", як то 1) зменшення розміру
позовних вимог або внесення судового
збору в більшому розмірі, ніж
встановлено законом; 2) повернення
заяви або скарги; 3) відмови у відкритті
провадження у справі; 4) залишення заяви
або скарги без розгляду (крім випадків,
якщо такі заяви або скарги залишені без
розгляду у зв'язку з повторним
неприбуттям позивача або за його
клопотанням); 5) закриття провадження у
справі.

У випадках, коли судом спір вирішено по
суті із постановленням відповідного
рішення, якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, то в частині
розподілу судових витрати судом
вирішується питання про стягнення
судових витрат з винної сторони.

Як було зазначено вище судом таке
стягнення повинно проводитися
виключно за рахунок бюджетних
асигнувань розпорядника бюджетних
коштів - суб'єкта владних повноважень,
що був стороною у справі та не на
користь якого винесено рішення суду.

Керуючись статтями 160-163, 167, 170, 263
Кодексу адміністративного судочинства
України, -

У Х В А Л И В:

Заяву Управління державної
казначейської служби України у м.
Полтаві Полтавської області про
роз'яснення способу та порядку
виконання постанови Полтавського
адміністративного суду від 26.03.2014 у
адміністративній справі №2а-816/699/14 за
позовом фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду
України в м. Кременчуці Полтавської
області про визнання протиправними та
скасування рішень - задовольнити.

Роз'яснити Управлінню Державної
казначейської служби України у м.
Полтаві Полтавської області спосіб та
порядок виконання постанови
Полтавського окружного
адміністративного суду від 26 березня
2014 року, а саме стягнення коштів за
виконавчим листом від 07 серпня 2014 року
№ 816/699/14 здійснювати з Державного
бюджету України в особі Управління
Пенсійного фонду України в м.
Кременчуці Полтавської області.

Ухвала набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо таку скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги судове рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після
повернення апеляційної скарги, відмови
у відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Ухвала може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через
Полтавський окружний адміністративний
суд шляхом подання апеляційної скарги
протягом п'яти днів з дня проголошення
ухвали з одночасним поданням її копії
до суду апеляційної інстанції. У разі
якщо ухвалу було постановлено в
письмовому провадженні або складення
ухвали у повному обсязі відповідно до
частини третьої статті 160 Кодексу
адміністративного судочинства
України, або без виклику особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом п'яти днів з дня отримання
копії ухвали.

Повний текст ухвали виготовлено 26
листопада 2014 року.

Суддя
Ф.Ф. Соколенко