Справа № 0670/8837/12
Суддя: Майор Г.І.
Дата ухвалення: 2013-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________
________________________________________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:Майор Г.І.
УХВАЛА

іменем України

"05" березня 2013 р.
Справа № 0670/8837/12

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Майора Г.І.

суддів:
Одемчука Є.В.

Шевчук С.М.,

при секретарі
Соморовій В.А. ,

за участю сторін:

від позивача: Пашинська А.М.,

від відповідача: не з'явився,

розглянувши апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
м.Коростені та Коростенському районі
Житомирської області на ухвалу
Житомирського окружного
адміністративного суду від "23" січня 2013
р. у справі за позовом Управління
Пенсійного фонду України в м.Коростені
та Коростенському районі Житомирської
області до Сільськогосподарського
товариства з обмеженою
відповідальністю "Гулянецьке" про
стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

24 грудня 2012 року Управління Пенсійного
фонду України в м. Коростені та
Коростенському районі Житомирської
області звернулося до суду з позовом
про стягнення з
Сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю
"Гулянецьке" заборгованості по
відшкодуванню фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій
за період з квітня 2012 року по серпень 2012
року у розмірі 4733,52 грн.

Ухвалою Житомирського окружного
адміністративного суду від 23 січня 2013
року позовну заяву Управління
Пенсійного фонду України в м.
Коростені та Коростенському районі
Житомирської області до
Сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю
"Гулянецьке" в частині стягнення
заборгованості за період з квітня 2012
року по травень 2012 року у розмірі 1726,04
грн. залишено без розгляду.

Залишаючи позовні вимоги без розгляду
про стягнення боргу за період з квітня
2012 року по травень 2012 року суд першої
інстанції зазначив, що позивач
звернувся з пропуском шестимісячного
строку звернення до суду.

Не погоджуючись з постановленою
ухвалою, Управління Пенсійного фонду
України в м. Коростені та
Коростенському районі Житомирської
області звернулося до суду з
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати вищевказану ухвалу. В
апеляційній скарзі відповідач
посилається на незаконність,
необ'єктивність та необґрунтованість
оскаржуваного рішення, порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, що є підставою
для скасування ухвали суду першої
інстанції.

Відповідач не скористався своїм
правом на участь в судовому засіданні:
повноважного представника в засідання
суду не направив, хоча про дату, час та
місце розгляду справи був повідомлений
належним чином.

Колегія суддів враховуючи те, що
сторони належним чином повідомлені про
дату, час та місце розгляду апеляційної
скарги та положення частини 4 статті 196
Кодексу адміністративного судочинства
України, вважає за можливе розглядати
справу за відсутності представника
відповідача.

Представник позивача у судовому
засіданні підтримала доводи
апеляційної скарги у повному обсязі.

Заслухавши пояснення представника
позивача, розглянувши матеріали
справи, дослідивши доводи апеляційної
скарги та правильність застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального
законодавства, колегія суддів уважає,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з огляду на таке.

Згідно із частиною 1 статті 99 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі - КАС України), адміністративний
позов може бути подано в межах строку
звернення до адміністративного суду,
встановленого цим Кодексом або іншими
законами.

Абзацом 2 частини 2 вказаної статті КАС
України встановлено, що для звернення
до адміністративного суду суб'єкта
владних повноважень встановлюється
шестимісячний строк, який, якщо не
встановлено інше, обчислюється з дня
виникнення підстав, що дають суб'єкту
владних повноважень право на
пред'явлення передбачених законом
вимог. Цим Кодексом та іншими законами
можуть також встановлюватися інші
строки для звернення до
адміністративного суду суб'єкта
владних повноважень.

З аналізу зазначеної норми права
вбачається, що початком строку
звернення до суду є день коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення її прав, свобод чи
інтересів.

Пунктом 6.8 Інструкції про порядок
обчислення і сплати страхувальниками
та застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України, затвердженої постановою
Пенсійного фонду №21-1 від 19.12.2003 року,
передбачено, що підприємства щомісяця
до 25-го числа вносять до Пенсійного
фонду зазначену в повідомленні місячну
суму фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах. У разі зміни розміру
пенсії або настання обставин, які
впливають на суму відшкодування
(смерть пенсіонера, зміна місця
проживання та ін.), органи Пенсійного
фонду повідомляють про це підприємства
в місячний термін з моменту виникнення
цих обставин. Суми фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій
за період з дати призначення пенсії до
дати складання розрахунку фактичних
витрат на виплату та доставку
пільгових пенсій, призначених
відповідно до частини 2 Прикінцевих
положень Закону, сплачуються одночасно
із оплатою фактичних витрат на виплату
та доставку пільгових пенсій за перший
поточний місяць.

Тобто, підприємствам встановлено
обов'язок по сплаті коштів по
відшкодуванню нарахованих сум
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах до 25 - го числа кожного
місяця. У зв'язку з цим, суд приходить до
висновку, що саме наступний день, тобто
26 число місяця, є днем з якого
починається перебіг шестимісячного
строку звернення до суду Пенсійного
фонду з позовом про стягнення
своєчасно не внесених коштів. Також 26
число місяця є днем з якого Пенсійний
фонд повинен був дізнатися про
порушення своїх прав чи інтересів, а
саме про невнесення підприємством
відповідної суми.

Управлінням Пенсійного фонду України в
м. Коростені та Коростенському районі
Житомирської області позовна заява
про стягнення з
Сільськогосподарського товариства
"Гулянецьке" заборгованості по
пільговій пенсії за період з квітня по
серпень 2012 року подана до
Житомирського окружного
адміністративного суду 24 грудня 2012
року, тобто в частині стягнення
заборгованості за період з квітня 2012
року по травень 2012 після закінчення
строку звернення до суду з таким
позовом, встановленого КАС України.

Відповідно до положень статті 100 КАС
України, адміністративний позов,
поданий після закінчення строків,
установлених законом, залишається без
розгляду, якщо суд на підставі позовної
заяви та доданих до неї матеріалів не
знайде підстав для визнання причин
пропуску строку звернення до
адміністративного суду поважними, про
що постановляється ухвала.

Позивач у позовній заяві поважності
причин пропуску строку звернення до
суду не навів та жодних доказів на
підтвердження цього до позову не додав.

Відповідно до пункту 9 частини 1 статті
155 КАС України суд своєю ухвалою
залишає позовну заяву без розгляду,
якщо позовну заяву подано з
пропущенням встановленого законом
строку звернення до адміністративного
суду і суд не знайшов підстав для
визнання причин пропуску строку
звернення до адміністративного суду
поважними.

З огляду на викладене, суд першої
інстанції правомірно залишив без
розгляду позовну заяву Управління
Пенсійного фонду України в м. Коростені
та Коростенському районі
Житомирської області в частині
позовних вимог про стягнення з
відповідача заборгованості за період
з квітня по травень 2012 року.

Заборгованість відповідача, що виникла
з відшкодування фактичних витрат на
виплату та доставку пенсій,
призначених відповідно до частини 2
Прикінцевих положень Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування", не є недоїмкою,
тому правила ч.15 ст. 106 вказаного Закону
щодо незастосування строків давності
не розповсюджуються на вказану
заборгованість

Посилання позивача на ч.15 ст.106 Закону
України № 1058-1 «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»
колегія суддів вважає необґрунтованим.

За правилами ч. 15 ст. 106 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" строк давності
не застосовується щодо стягнення
недоїмки, пені та штрафів.

У розумінні Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" недоїмка - це сума
простроченої заборгованості із сплати
внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування, а не
заборгованість, що виникла з
відшкодування фактичних витрат на
виплату та доставку пенсій,
призначених відповідно до частини 2
Прикінцевих положень Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування».

Відповідно до частини 16 статті 25 Закону
України "Про збір та облік єдиного
соціального внеску", який набув
чинності з 01 січня 2011 року, строк
давності щодо нарахування,
застосування та стягнення сум
недоїмки, штрафів та нарахованої пені
не застосовується.

Законом України «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування», який
набрав чинності з 01.01.2011 року недоїмка -
сума єдиного внеску, своєчасно не
нарахована та/або не сплачена у
строки, встановлені цим Законом,
обчислена територіальними органами
Пенсійного фонду України у
випадках, передбачених цим Законом;

Отже, заборгованість
Сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю
"Гулянецьке", що виникла з
відшкодування фактичних витрат на
виплату та доставку пенсій,
призначених відповідно до частини 2
Прикінцевих положень Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», не є недоїмкою,
тому правила ч.15 ст.106 вказаного Закону
не розповсюджуються на вказану
заборгованість.

Твердження позивача, що копію позовної
заяви було направлено відповідачу в
межах строку звернення до суду не
впливає на правильність висновків суду
першої інстанції, оскільки обчислення
таких строків закон пов'язує зі строком
звернення саме до суду, а не до
відповідача.

З огляду на вищевикладене, колегія
суддів уважає, що доводи апеляційної
скарги не впливають на правильність
прийнятого судом першої інстанції
рішення.

Відповідно до ст.200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову чи ухвалу суду - без змін,
якщо визнає , що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

За таких обставин колегія суддів
залишає ухвалу суду першої інстанції
без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 199, 200, 205, 206, 212, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м.Коростені
та Коростенському районі Житомирської
області залишити без задоволення, а
ухвалу Житомирського окружного
адміністративного суду від "23" січня 2013
р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
її в повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя
(підпис) Г.І. Майор

судді: (підпис)
(підпис)
Є.В.Одемчук С.М. Шевчук

З оригіналом згідно: суддя
________________________________ Г.І. Майор

Повний текст cудового рішення
виготовлено "07" березня 2013 р.

Роздруковано та надіслано:

1- в справу

2 - позивачу Управління Пенсійного
фонду України в м.Коростені та
Коростенському районі Житомирської
області вул.Грушевського,
16/1,м.Коростень,Коростенський район,
Житомирська область,11501

3- відповідачу Сільськогосподарське
товариство з обмеженою
відповідальністю "Гулянецьке"
вул.Колгоспна,
1,с.Гулянка,Коростенський район,
Житомирська область,11563