Справа № 223/679/14-а
Суддя: Старостін В.В.
Дата ухвалення: 2014-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2014 р.Справа №
223/679/14-аКолегія суддів Харківського
апеляційного адміністративного суду у
складі

Головуючого судді: Старостіна В.В.

Суддів: Бегунца А.О. , Бартош Н.С.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Управління Пенсійного фонду
України в м. Вугледарі Донецької
області на постанову Вугледарського
міського суду Донецької області від
02.10.2014р. по справі № 223/679/14-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду
України в м. Вугледарі Донецької
області

про визнання неправомірними дій та
зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1, у вересні 2014 року звернувся до
Вугледарського міського суду
Донецької області з адміністративним
позовом до Управління Пенсійного фонду
України в місті Вугледар Донецької
області, в якому просив суд визнати дії
відповідача неправомірними щодо
відмови в призначенні пенсії на
пільгових умовах, відповідно до ст.14
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» та зобов'язати
Управління Пенсійного фонду України
зарахувати до стажу роботи, який дає
право на призначення пенсії на
пільгових умовах за Списком № 1, період
навчання в ПТУ № 93 м.Донецька за
професією «Електрослюсар підземний» з
01.09.1988 року по 28.05.1989 року та період
проходження строкової військової
служби з 28.05.1989р. по 09.06.1992р. та
зарахувати стаж роботи, який дає право
на призначення пенсії на пільгових
умовах згідно ст.14 Закону України «Про
пенсійне забезпечення», включно по
01.06.2014р.

Заявлені вимоги позивач обґрунтував
тим, що 10 червня 2014 року звернувся до
Відділу пенсійного забезпечення
Управління Пенсійного фонду України в
м.Вугледар Донецької області з заявою
про призначення пенсії відповідно до
вимог статті 14 Закону України «Про
пенсійне забезпечення». Рішенням
Управління Пенсійного фонду України в
м.Вугледар Донецької області №407 від 18
червня 2014 року йому було відмовлено в
призначенні пенсії, у зв'язку з
відсутністю необхідного пільгового
стажу 25 років. Відповідачем було
проведено розрахунок страхового стажу
включно по 31.03.2014 року, який становить 24
роки 11 місяців 23 дні, з яких стаж роботи
по провідним професіям за Списком №1 - 21
рік 5 місяців 22 дні, стаж роботи за ст.14-25
- 19 років 7 місяців 20 днів, стаж роботи за
ст. 14-20 -1 рік 10 місяців 2 дні. До
пільгового стажу відповідачем не
зараховано період навчання у ПТУ № 93
м.Донецька з 01.09.1988р. по 29.05.1989р. за
спеціальністю «електрослюсар
підземний» та час проходження
строкової військової служби з 28.05.1989р.
по 09.06.1992р. у зв'язку з тим, що його
відразу було призвано до лав армії, а
після демобілізації позивач приступив
до роботи за іншою спеціальністю
«гірник підземний». З твердженням
відповідача він не згоден, вважає, що
його стаж дає право на призначення
пенсії згідно статті 14 Закону України
«Про пенсійне забезпечення», так як
його було призвано до лав Радянської
Армії під час проходження виробничої
практики на підприємстві «Шахта
«Південнодонбаська №3» ВО
«Донецьквугілля», на дільниці РЗО з
17.05.1989р. по 28.06.1989р. за професією
«електрослюсар підземний» з повним
робочим днем під землею, про що було
зроблено відповідні записи у трудовій
книжці.

Вважає, що правовідносини, які склались
на момент призову на службу до армії та
навчання у ПТУ повинні регулюватися
також і законодавством колишнього
СРСР, яке передбачає зарахування
періоду проходження військової служби
та навчання у ПТУ до різних видів стажу
і соціальних виплат.

Постановою Вугледарського міського
суду Донецької області від 02.10.14 року
позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного
фонду України в м.Вугледар Донецької
області про визнання дій
неправомірними та зобов'язання
здійснити певні дії задоволено.

Визнано дії посадових осіб Управління
Пенсійного фонду України в м.Вугледар
Донецької області, про відмову в
призначені пенсії ОСОБА_1 згідно ст.14
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» неправомірними, а
рішення від 18.06.2014 року №407 визнано
незаконним та скасовано.

Зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в м.Вугледар Донецької
області зарахувати до стажу роботи,
який дає право на призначення пенсії
ОСОБА_1 на пільгових умовах згідно ст.14
Закону України «Про пенсійне
забезпечення», період навчання в ПТУ №
93 м.Донецька за професією
«Електрослюсар підземний» з 01.09.1988 року
по 28.05.1989 року та період проходження
строкової військової служби з 28.05.1989р.
по 09.06.1992р.

Зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в м.Вугледар Донецької
області зарахувати ОСОБА_1 стаж роботи,
який дає право на призначення пенсії на
пільгових умовах згідно ст.14 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»,
включно по 01.06.2014р.

Зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в м.Вугледарі Донецької
області здійснити призначення ОСОБА_1
пенсії на пільгових умовах згідно ст.14
Закону України «Про пенсійне
забезпечення», з дня подання заяви про
призначення пенсії від 10.06.2014 року та
сплатити недоотриману пенсію з
урахуванням цього призначення з 10.06.2014
року.

Відповідач, не погодившись з
постановою суду першої інстанції,
подав апеляційну скаргу, в якій просив
скасувати вказану постанову та
прийняти нову, якою відмовити позивачу
у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги відповідач посилається на
порушення судом першої інстанції при
прийнятті рішення норм матеріального
та процесуального права, що призвело до
неправильного, на його думку, вирішення
спору судом першої інстанції.

У відповідності до ч. 1 ст. 197 КАС
України, колегія суддів вважає за
можливе розглянути справу у порядку
письмового провадження за наявними у
справі доказами.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши доводи
апеляційної скарги, рішення суду
першої інстанції, дослідивши матеріали
справи, вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено у суді апеляційної
інстанції, що 10 червня 2014 року, позивач
звернувся до Відділу пенсійного
забезпечення Управління Пенсійного
фонду України в м.Вугледар Донецької
області, з заявою про призначення
пенсії відповідно до вимог статті 14
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» (а.с.9).

Згідно наданих документів для
призначення пенсії за розрахунком
відповідача, позивач має страховий
стаж 24 роки 11 місяців 23 дні, який було
зараховано включно по 31.03.2014року, але до
пільгового стажу позивача, відповідач
зарахував лише 21 рік 5 місяців 22 дні, як
робітника безпосередньо зайнятого
повний робочий день па підземних
роботах по видобутку вугілля. Період
навчання в ПТУ № 93 м.Донецька з 01.09.1988
року по 29.05.1989 року за фахом до
пільгового стажу не'зараховано, як і
службу в армії з 28.05.1989 року по 09.06.1992
року, що складає 3 роки 9 місяців та 10
днів.

Рішення начальника Управління
Пенсійного фонду України в м.Вугледар
Донецької області за №407 від 18 червня
2014 року, позивачу було відмовлено в
призначенні пенсії, у зв'язку з тим, що
пільговий стаж, необхідний для
призначення пенсії згідно ст.14 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»
відсутній і він не має права на пенсію,
так як військова служба не може бути
зарахована до пільгового стажу у
зв'язку з тим, що їй не передує навчання
за спеціальністю або інша пільгова
робота за набутою в училищі
спеціальності (а.с. 10-11).

На підтвердження свого трудового
стажу, позивач надав всі необхідні
документи - трудову книжку, яка є
основним документом, що підтверджує
стаж роботи на час звернення за
призначенням пенсії та довідки
уточнюючі особливий характер роботи та
умови праці, що визначають право
позивача на пенсію на пільгових умовах,
а саме довідки ВП «Шахта
«Південнодонбаська №3 імені
М.С.Сургая» ДП «ДВЕК» №70 від 08.04.2014р. у
період з 17.05.1989р. по 21.05.1989р., з 01.10.1992р. по
10.07.1994р., ШБУ №13 «Трест
Донецькшахтобуд» від 08.04.2014р., у період
з 17.07.1994р. по 16.09.1994р.. ДП
«Шахтоуправління «Південнодонбаське
№1» №126 від 15.04.2014р., у період з 28.11.1994р.
по теперішній час (а.с. 12-17).

Згідно довідки Донецького
професійного гірничного ліцею від
26.02.2010 року №109, позивач навчався в ПТУ
№ 93 м.Донецька за професією
«електрослюсар підземний» з 01.09.1988 року
по 29.05.1989 року, цей період складає 8
місяців 28 днів (а.с.20 ).

Під час навчання в ПТУ № 93 м.Донецька,
позивач проходив виробничу практику на
підприємстві «Шахта
«Південнодонбаська №3» ВО
«Донецьквугілля» на дільниці РЗО з
09.03.1989 року по 21.05.1989 року, згідно з
наказом по підприємству від 16.05.1989 року
№485-к, а з 17.05.1989 року за професією
«електрослюсар підземний» на дільниці
РЗО з повним робочим днем під
землею(а.с.17).

Наказом по підприємству від 19.05.1989р.
№510-к, його було звільнено з
підприємства 21.05.1989р. у зв'язку з
призивом до лав Радянської Армії
відповідно до ч.3 ст.36 КЗпП України з
виплатою 2-х тижневої вихідної
допомоги, про що було зроблено
відповідні записи у трудовій книжки,
вказаний період за здобутою професією
зараховується відповідачем до стажу
роботи, що дає право на призначення
пенсії за віком на пільгових умовах
(а.с. 17-19).

Копією військового квитка
підтверджено службу у лавах Радянської
Армії у період з 28.05.1989р. по 09.06.1992р., цей
період складає 3 роки 0 місяців 12 днів
(а.с. 21).

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з того, що при
прийнятті оскаржуваного рішення від
18.06.2014 року №407 суб'єкт владних
повноважень діяв всупереч
встановленому законом порядку,
необґрунтовано, упереджено, без
з'ясування необхідних обставин, що мали
значення для прийняття рішень, чим
порушено законні інтереси позивача.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції, з
огляду на наступне.

Згідно з частиною 4 статті 24 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» № 1058-ІУ
від 9 липня 2003 року, періоди трудової
діяльності та інші періоди, що
враховувалися до стажу роботи для
призначення пенсії до набрання
чинності цим Законом, зараховуються до
страхового стажу в порядку і на умовах,
передбачених законодавством, що діяло
раніше, крім випадків, передбачених цим
Законом.

Правовідносини, які склались на час
навчання та проходження військової
служби позивача повинні регулюватися
законодавством колишнього СРСР, яке
передбачає зарахування періоду
проходження війскової служби та
періоду навчання у
професійно-технічному закладі до
різних видів трудового стажу і
соціальних виплат, а саме Положення про
порядок призначення та виплати
державних пенсій, затверджене
Постановою Ради Міністрів СРСР № 590 від
3 серпня 1972 року (далі - Положення № 590).
Підпунктом «к» частини 1 та частиною 3
пункту 109 Положення № 590 встановлено, що
при призначенні пенсії на пільгових
умовах або в пільгових розмірах період
служби в складі Збройних Сил СРСР
прирівнюється за вибором особи, яка
звернулася за пенсією, до роботи, яка
передувала цьому періоду або до роботи,
яка слідувала за закінченням цього
періоду.

Тобто, зазначеним Положенням
встановлено, що період служби в складі
Збройних Сил СРСР зараховується до
загального стажу роботи, а при
призначені на пільгових умовах або в
пільгових розмірах пенсії робітникам,
працювавшим на підземних роботах, та на
роботах з шкідливими умовами праці -
періоди, зазначені в підпункті "к"
прирівнюється по вибору заявника до
роботи, яка передувала цьому періоду,
або до роботи, яка слідувала за
закінченням цього періоду.

Пунктом 3 наказу Міністерства праці та
соціальної політики України від
18.11.2005р.№ 383, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 01.12.2005р.
за №1451/11731 «Про затвердження Порядку
застосування Списків № 1 і № 2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників при обчисленні стажу
роботи, що дає право на пенсію за віком
на пільгових умовах», зазначено, що
«при визначенні права на пенсію за
віком на пільгових умовах
застосовуються Списки, що чинні на
період роботи особи». На період початку
трудової діяльності позивача (спірний
період) були чинні Списки від 22.08.1956р. №
1173 та Списки від 26.01.1991р. №10.

Розділом 1.1 Списку №1, затвердженого
Постановою Ради Міністрів СРСР від
22.08.1956р. №1173, передбачені робітники,
безпосередньо зайняті повний робочий
день на підземних роботах по видобутку
вугілля та інших корисних копалин.

Після демобілізації з лав армії, 01.10.1992
року, позивача було прийнято на
підприємство «Шахта
«Південнодонбаська №3» ВО
«Донецьквугілля», з якого було
призвано до лав армії, гірничим робочим
підземним 3 розряду з повним робочим
днем у шахті, за професією, яка також
віднесена до робіт зі шкідливими
умовами праці, передбаченої Списком №
1.

За вимогами пункту «в» та «д» частини 3
статті 56 Закону України «Про пенси
забезпечення» до стажу роботи
зараховується також військова служба
та перебуванню партизанських загонах і
з'єднаннях, служба в органах державної
безпеки та органах внутрішніх справ,
незалежно від місця проходження
служби, а також навчання у вищих і
середніх спеціальних навчальних
закладах, в училищах і на курсах по
підготовці кадрів, підвищенню
кваліфікації та перекваліфікації, в
аспірантурі , докторантурі і клінічній
ординатурі.

Частиною 6 статті 56 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» передбачено, що
при призначенні пенсій на пільгових
умовах відповідно до статей 13 і 14 та
пенсій за вислугу років відповідно до
статті 55 цього Закону провадиться
взаємне зарахування періодів роботи,
передбачених цими статтями, за умови,
що зазначені роботи дають право на
пенсію на аналогічних або більш
пільгових умовах.

Згідно з абзацом 2 пункту 1 статті 8
Закону України «Про соціальний і
правовий захист військовослужбовців
та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року
№ 2011 -XII час перебування громадян
України на військовій службі
зараховується до їх страхового
страхового стажу, стажу роботи, стажу
роботи за спеціальністю, а також до
стажу державної служби. Час
проходження строкової військової
служби зараховується до стажу роботи,
що дає право на призначення пенсії за
віком на пільгових умовах, якщо на
момент призову на строкову військову
службу особа навчалася за фахом у
професійно-технічному навчальному
закладі, працювала за професією або
займала посаду, що передбачала право на
пенсію на пільгових умовах до введення
в дію Закону України «Про пенсійне
забезпечення» або на пенсію за віком на
пільгових умовах до набрання чинності
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування». Час навчання в
професійно-технічному навчальному
закладі і час проходження строкової
військової служби, які зараховуються
до пільгового стажу, не повинні
перевищувати наявного стажу роботи, що
дає право на пенсію на пільгових
умовах.

Отже, законодавцем передбачена
альтернатива вибору періоду, який дає
право на пільгову пенсію. В даному
випадку, або навчання за фахом у
професійно-технічному навчальному
закладі, або робота за професією, що
передбачає право на пенсію на
пільгових умовах.

Оскільки після військової служби
слідувала робота в підземних умовах,
яку відповідач зараховує в пільговий
стаж роботи, що дає право на
призначення пенсії відповідно до ч.1
ст.14 Закону України «Про пенсійне
забезпечення», то період служби з 28.05.1989
року по 09.06.1992 року підлягає
зарахуванню до пільгового стажу
роботи.

Тим більше, що до служби в Радянській
армії він також працював на підземих
роботах зі шкідливими умовами праці за
професією внесеною до списку №1.

Обґрунтування заперечень відповідача
з посиланням на ст.38 Закону України "Про
професійно-технічну освіту" від 10.02.1998
року, та Закону України «Про військову
службу» № 2636 від 02.06.2005 року, який
вступив в дію з 01.02.2006 року, колегія
суддів не може прийняти до уваги,
оскільки наступного дня, після
закінчення навчання позивач почав
службу в лавах Радянської армії, і не
міг працевлаштуватися за професією на
яку навчався в ПТУ №93. Крім того,
вказані закони прийняті пізніше
спірних періодів, які необхідно
врахувати і їх дія не може
розповсюджуватися на права того часу,
так як прийняті закони не мають
зворотної сили.

Таким чином, оскільки 28.05.1989 року
почалося проходження позивачем
строкової військової служби, а згідно
з записами в трудовій книжці та довідки
Донецького професійного гірничого
ліцею від 26.02.2010 року №109, позивача було
призвано на строкову службу в армії
саме під час навчання в ПТУ, у зв'язку з
чим його було звільнено з роботи під
час проходження виробничої практики.
Тому час навчання у
професійно-технічному училищі № 93
м.Донецька з 01 вересня 1988 року по 28
травня 1989 рік та час проходження
позивачем строкової військової служби
з 28.05.1989 року по 09.06.1992 року, має бути
зарахований до його стажу роботи, що
дає право на призначення пенсії за
віком на пільгових умовах, за наявності
25 років роботи за Списком №1.

Одночасно слід взяти до уваги, що на час
звернення з заявою 10.06.2014р. за
призначенням пенсії у відповідності до
вимог ч.1 ст.14 Закону України «Про
пенсійне забезпечення», позивач
продовжував працювати на ДП
«Шахтоуправління «Південнодонбаське
№1», що також підтверджено копією
трудової книжки, але відповідачем
безпідставно не зараховано період
роботи на даному підприємств з 01.04.2014р.
по 01.06.2014р. та не надано жодних пояснень
під час розгляду справі, а тому
вказаний період також підлягає
зарахуванню в стаж роботи, який дає
право на призначення пенсії на
пільгових умовах згідно ст.14 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»
включно по 01.06.2014р.

Згідно ч.І ст.45 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», пенсія призначається з
дня звернення за пенсією. Оскільки
позивач звернувся з заявою до
відповідача про призначення пенсії 10
червня 2014р., таким чином і нарахування
пенсійних виплат повинно відбуватися з
дня звернення позивача до відповідача
з заявою про призначення пенсії, тобто
з 10.06.2014 року.

Таким чином, зібрані у справі докази та
їх належна оцінка вказують на
наявність підстав для задоволення
позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі.

За таких обставин, колегія суддів
вважає доведеним належними та
допустимими доказами той факт, що при
прийнятті оскаржуваного рішення від
18.06.2014 року №407 суб'єкт владних
повноважень діяв всупереч
встановленому законом порядку,
необґрунтовано, упереджено, без
з'ясування необхідних обставин, що мали
значення для прийняття рішень, чим
порушено законні інтереси позивача.

Суд першої інстанції належним чином
оцінив надані докази і на підставі
встановленого, обґрунтовано
задовольнив адміністративний позов.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове
рішення повинно бути законним та
обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що постанова
суду першої інстанції від 02.10.14 р.
відповідає вимогам ст. 159 КАС України, а
тому відсутні підстави для її
скасування та задоволення апеляційних
вимог відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову або ухвалу
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія
суддів, погоджуючись з висновками суду
першої інстанції, вважає, що суд дійшов
вичерпних юридичних висновків щодо
встановлення фактичних обставин
справи і правильно застосував до
спірних правовідносин сторін норми
матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених
вище підстав, висновків суду не
спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 197, п.1 ч.1
ст.198, ч.1 ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205, 206, 209, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м. Вугледарі
Донецької області залишити без
задоволення.

Постанову Вугледарського міського
суду Донецької області від 02.10.2014р. по
справі № 223/679/14-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя (підпис)Старостін
В.В.Судді(підпис) (підпис) Бегунц А.О.
Бартош Н.С.