Справа № 2а/1612/806/12
Суддя: Присяжнюк О.В.
Дата ухвалення: 2014-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2014 р.Справа №
2а/1612/806/12Колегія суддів Харківського
апеляційного адміністративного суду у
складі

Головуючого судді: Присяжнюк О.В.

Суддів: Русанової В.Б. , Курило Л.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Управління праці та
соціального захисту населення
Комсомольської міської ради
Полтавської області на постанову
Комсомольського міського суду
Полтавської області від 10.11.2012р. по
справі № 2а/1612/806/12

за позовом ОСОБА_1

до Управління праці та соціального
захисту населення Комсомольської
міської ради Полтавської області ,
Центру по нарахуванню та здійсненню
соціальних виплат у Полтавській
області

про визнання протиправними дій,
зобов'язання здійснити перерахунок та
виплату пенсії,

ВСТАНОВИЛА:

28 жовтня 2011 року позивач, ОСОБА_1,
звернувся до суду з позовом до
Управління праці та соціального
захисту населення Комсомольської
міської ради та Центру по нарахуванню і
здійсненню соціальних виплат
Полтавської області, в якому просив:
зобов'язати Управління праці та
соціального захисту населення
Комсомольської міської ради та Центру
по нарахуванню і здійсненню соціальних
виплат Полтавської області здійснити
перерахунок та виплату щорічної
допомоги на до 5 травня за період з 2008
по 2011 роки, у відповідності до ст.
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, що
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» від 28 січня 1991 р. та ст. 13
Закону України « Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту».

Ухвалою суду від 31 січня 2012 р. позовну
заяву ОСОБА_1 в частині вимог про
зобов'язання здійснити перерахунок
соціальних виплат за період з 01 січня
2008 р. по 17червня 2011 р. залишено без
розгляду.

Постановою Комсомольського міського
суду Полтавської області від 10 липня
2012 р. позовні вимоги ОСОБА_1 -
задоволено частково, а саме: визнано
протиправними дії Управління праці та
соціального захисту населення в м.
Комсомольську щодо виплати щорічної
грошової допомоги до 5 травня ОСОБА_1 як
інваліду війни III групи у розмірі,
меншому, ніж це встановлено ст. 13 Закону
України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту»;
зобов'язано Управління праці та
соціального захисту населення в м.
Комсомольську призначити та виплатити
ОСОБА_1 щорічну грошову допомогу до 5
травня за 201 1 рік розрахунку 7
мінімальних пенсій за віком, виходячи
із суми мінімальної пенсії за віком на
момент виникнення права на виплату, з
урахуванням вже виплачених сум;
визнано протиправними дії Управління
праці та соціального захисту населення
у м. Комсомольську щодо виплати
щорічної допомоги на оздоровлення
ОСОБА_1, як учаснику ліквідації
наслідків аварії на ЧАЄС 1-ї категорії
та інваліду III групи внаслідок
Чорнобильської катастрофи відповідно
у розмір меншому, ніж встановлено ст.48
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждалі
внаслідок Чорнобильської катастрофи";
зобов'язано Управління праці та
соціального захисту населення у м.
Комсомольську призначити та виплатити
ОСОБА_1 щорічну допомогу на
оздоровлення за 2011 рік з розрахунку
чотири мінімальних заробітних плат,
виходячи із суми мінімальної
заробітної плати на момент здійсненні
виплати, з урахуванням фактично
виплачених сум .В іншій частині вимог
ОСОБА_1 - відмовлено.

Виходячи з приписів абз. 4 ч. 8 ст. 183-2 КАС
України вищезазначена апеляційна
скарга розглядається в порядку
письмового провадження

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції, відповідачем подано
апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі, посилаючись на
порушення судом першої інстанції при
прийнятті оскаржуваної постанови норм
матеріального та процесуального права,
відповідач просить постанову суду
першої інстанції скасувати та прийняти
нове рішення, яким в задоволенні позову
відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги відповідач посилається на
порушення судом першої інстанції
приписів Бюджетного кодексу України,
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2011 рік», Постанови Кабінету
Міністрів України № 341 від 04 квітня 2011
року «Про розміри разової грошової
допомоги, що виплачується у 2011 році
відповідно до Законів України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» та «Про жертви
нацистських переслідувань».

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши в межах
апеляційної скарги рішення суду першої
інстанції, дослідивши матеріали
справи, вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Приймаючи рішення про задоволення
позову, суд першої інстанції дійшов
висновку про незаконність дій
Управління праці та соціального
захисту населення у м. Комсомольську з
приводу нарахування та виплати
позивачеві щорічної допомоги на
оздоровлення та щорічної разової
грошової допомоги до 9 травня у 2011 році.

Таким чином, суд першої інстанції
дійшов висновку про необхідність
захисту права позивача на отримання
щорічної допомоги на оздоровлення та
щорічної разової грошової допомоги до 9
травня за 2011 рік.

Колегія суддів погоджується з даним
висновком суду першої інстанції

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач є особою, яка постраждала
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
має 3 групу інвалідності та віднесений
до І категорії, що підтверджується
копією посвідчення серії НОМЕР_2 с,
довідки МСЕК серії 7-66 ТЕ № 0257684 та має
право на отримання щорічної допомоги
на оздоровлення відповідно до ч. 4 ст. 48
Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи".

Відповідно до ст. 46 Конституції
України громадяни мають право на
соціальний захист, що включає право на
забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації
конституційного права громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, на охорону їхнього життя та
здоров'я, створення єдиного порядку
визначення категорій зон
радіоактивного забруднення територій,
умов проживання і трудової діяльності
на них, соціального захисту населення
визначені та закріплені в Законі
України Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи".

Згідно вимог частин 1 і 2 статті 2 КАС
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень. До адміністративних
судів можуть бути оскаржені будь-які
рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів
владних повноважень, крім випадків,
коли щодо таких рішень, дій чи
бездіяльності Конституцієючи законами
України встановлено інший порядок
судового провадження.

Згідно ч.4 ст. 48 Закону України Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" (в редакції
від 09 липня 2007р. згідно з Рішенням
Конституційного Суду України від 22
травня 2008р. № 10-рп/2008) щорічна допомога
на оздоровлення виплачується
інвалідам 3 групи в розмірі чотирьох
мінімальних заробітних плат. Розмір
мінімальної заробітної плати
визначається на момент виплати (ч. 7 ст.
48 Закону).

Наявність таких прав у позивача є
визначальною для вирішення даного
спору, крім того це право гарантується
Конституцією України(ч.2 ст.46
Конституції України).

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 9 Кодексу
адміністративного судочинства
України, у разі невідповідності
нормативно-правового актаКонституції
України, закону України, міжнародному
договору, згода на обов'язковість якого
надана Верховною Радою України, або
іншому правовому акту суд застосовує
правовий акт, який має вищу юридичну
силу.

Отже, за конституційними нормами,
виходячи з пріоритетності законів над
підзаконними актами, колегія суддів
вважає, що при визначенні розміру
щорічної допомоги на оздоровлення
позивачеві застосуванню підлягають ст.
48 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" (в редакції від 09 липня 2007р.
згідно з Рішенням Конституційного Суду
України від 22 травня 2008р. № 10-рп/2008), а не
постанова Кабінету Міністрів України
від 12 липня 2005 року № 562 "Про щорічну
допомогу на оздоровлення громадянам,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

Таким чином, підстави для невиплати
позивачеві щорічної допомоги на
оздоровлення у відповідності до ст. 48
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи" (
в редакції від 09 липня 2007р. згідно з
Рішенням Конституційного Суду України
від 22.05.2008р. № 10-рп/2008) в 2011 році були
відсутні, зміни у зазначену статтю не
вносились, а тому колегія суддів дійшла
висновку щодо необґрунтованої відмови
відповідача у виплаті щорічної
допомоги на оздоровлення в розмірі
чотирьох мінімальних заробітних плат
за період 2011 року.

Враховуючи те, що щорічна допомога на
оздоровлення за 2011 рік була виплачена
відповідачем лише у розмірі 90 грн.,
тобто меншому, ніж визначено ч. 4 ст. 48
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
(в редакції від 09 липня 2007 р. згідно з
Рішенням Конституційного Суду України
від 22 тавня 2008 р. № 10-рп/2008), наявні
підстави для задоволення позовних
вимог в частині визнання протиправними
дій Управління праці та соціального
захисту населення у м. Комсомольську
щодо не нарахування та невиплати
ОСОБА_1 щорічної разової грошової
допомоги на оздоровлення, відповідно
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
та зобов'язання Управління праці та
соціального захисту населення у м.
Комсомольську здійснити перерахунок
та виплату ОСОБА_1 разової грошової
допомоги на оздоровлення за 2011 рік,
відповідно до ст. 48 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" у розмірі
чотирьох мінімальних заробітних плат з
урахуванням отриманих виплат.

Крім того, судовим розглядом
встановлено, що позивач має право на
пільги, встановлені законодавством
України для ветеранів війни - інвалідів
війни, що підтверджується посвідченням
серії НОМЕР_1.

Позивачу встановлено 3 групу
інвалідності, відповідно до довідки
МСЕК серії 7-66 ТЕ № 0257684

Відповідно до ст. 13 Закону України "Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту", щорічно до 5
травня інвалідам війни ІІІ групи, яким
є позивач по справі, виплачується
разова грошова допомога у розмірі 7
мінімальних пенсій за віком.

За чинним законодавством розмір
мінімальної пенсії за віком
визначається лише за правилами,
передбаченими ст. 28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", іншого
нормативно-правового акта, який би
визначав цей розмір або встановлював
інший розмір, немає.

Стаття 46 Конституції України гарантує
громадянам право на соціальний захист.

Відповідно до статті 64 Конституції
України конституційні права і свободи
людини і громадянина не можуть бути
обмежені, крім випадків, передбачених
Конституцією України.

Згідно ч.ч. 3 та 4 ст. 8 Кодексу
адміністративного судочинства України
звернення до адміністративного суду
для захисту прав і свобод людини і
громадянина безпосередньо на підставі
Конституції України гарантується.
Забороняється відмова в розгляді та
вирішенні адміністративної справи з
мотивів неповноти, неясності,
суперечливості чи відсутності
законодавства, яке регулює спірні
правовідносини.

Таким чином, враховуючи ст.ст. 46, 64
Конституції України, ч.ч.3, 4 ст.8 КАС
України та положення ст. 13 Закону
України "Про статус ветеранів війни та
гарантії їх соціального захисту", яка є
чинною на час виникнення між сторонами
спірних правовідносин та встановлює
позивачеві право на соціальний захист
щодо отримання щорічної допомоги у
розмірі кратному до мінімальної пенсії
за віком, колегія суддів вважає, що
вимоги позивача в частині зобов'язання
відповідача нарахувати та сплатити
щорічну допомогу до 5 травня за 2011рік у
розмірі встановленому зазначеними
законами підлягають задоволенню.

Відповідно до п. 7 ст. 9 КАС України у
разі відсутності закону, що регулює
відповідні правовідносини, суд
застосовує закон, що регулює подібні
правовідносини.

Зі змісту ст. 28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" вбачається, що
мінімальний розмір пенсії за віком
застосовується виключно для
визначення розмірів пенсій,
призначених згідно з цим Законом.

Таким чином, законодавчо визначено
лише розмір мінімальної пенсії за
віком, яка призначена особам, згідно із
Законом України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", на рівні прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність.

З урахуванням положення ч. 7 ст. 9 КАС
України, колегія суддів, вважає, що у
зв'язку з відсутністю закону, який
регулює спірні правовідносини, а саме,
розмір мінімальної пенсії за віком,
який застосовується при обчисленні
розміру щорічної разової допомоги до 5
травня, необхідно застосувати норми
закону, який регулює подібні
правовідносини, а саме ст. 28 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування".

Відповідно до частини першої статті 28
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" мінімальний розмір пенсій
за віком встановлюється у розмірі
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, визначеного
законом.

Прожитковий мінімум визначається
Законом України "Про Державний бюджет
України" на відповідний рік.

Колегія суддів зазначає, що певний
розмір щорічної грошової допомоги до 5
травня вже визначений Законом України
"Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту", право
встановлювати та змінювати розмір
допомоги до 5 травня зазначеним Законом
України Кабінету Міністрів України не
надано, а тому не може змінюватися
нормативно-правовими актами Кабінету
Міністрів України.

За таких обставин, колегія суддів
приходить до висновку про
неправомірність дій відповідача щодо
виплати позивачу разової грошової
допомоги до 5 травня у розмірі меншому
ніж це визначено ст. 13 Закону України
"Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту".

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновками суду першої
інстанції щодо наявності у позивача
права на одержання щорічної грошової
допомоги на оздоровлення за 2011 рік
відповідно до розмірів, передбачених
ст. 48 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", тобто у розмірі чотирьох
мінімальних заробітних плат та
щорічної разової грошової допомоги до 9
травня у відповідності до розмірів,
передбачених ст. 13 Закону України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту», а саме, у розмірі
семи мінімальних пенсій за віком.

Отже, колегія суддів підтверджує, що
при прийнятті судового рішення у
справі суд першої інстанції дійшов
вичерпних юридичних висновків щодо
встановлення обставин справи і
правильно застосував до спірних
правовідносин сторін норми
матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують.

Керуючись ст. 160, 167, 183, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198,
200, п.1 ч.1 ст. 205, 206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л
А:

Апеляційну скаргу Управління праці та
соціального захисту населення
Комсомольської міської ради
Полтавської області залишити без
задоволення.

Постанову Комсомольського міського
суду Полтавської області від 10.11.2012р.
по справі № 2а/1612/806/12 залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення їх копій
особам, які беруть участь у справі, є
остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Присяжнюк О.В.Судді
Русанова В.Б. Курило Л.В.