Справа № 2а-14162/11
Суддя: Логвиненко А.О.
Дата ухвалення: 2014-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2014 року м. Київ
К/800/32784/13

К/800/51320/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів : Логвиненко А.О.
(доповідач), Донець О.Є., Мороз В.Ф.

здійснивши попередній розгляд
касаційних скарг ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на
постанову Дзержинського районного
суду м. Харкова від 29.11.2011р. та ухвалу
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 25.09.2013р. у
справі

за позовом ОСОБА_5

до відповідача Департаменту економіки
та комунального майна виконавчого
комітету Харківської міської ради

з участю третіх осіб без самостійних
вимог на предмет спору : ОСОБА_3, ОСОБА_4

про зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

8.11.2011р. ОСОБА_5 звернулась до суду з
позовом про зобов'язання Департамент
економіки та комунального майна
виконавчого комітету Харківської
міської ради оформити приватизацію
квартири НОМЕР_1 по АДРЕСА_1. Свої вимоги
позивач обґрунтовував тим, що вона
мешкає у зазначеній квартирі на
підставі ордеру, виданого виконкомом
Жовтневого району м. Харкова. У липні
2008р. вона звернулась до відповідача із
заявою щодо приватизації житла, проте
їй було відмовлено. Вважаючи
бездіяльність Департаменту економіки
та комунального майна протиправною та
такою, що порушує її право на
приватизацію житла, позивач просила
задовольнити позов.

Постановою Дзержинського районного
суду м. Харкова від 29.11.2011р., залишеною
без змін ухвалою Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 25.09.2013р., позов задоволено.

Не погодившись з судовими рішеннями,
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулись з
касаційними скаргами, в яких,
посилаючись на неправильне
застосування судами норм
процесуального та матеріального права,
просили їх скасувати та направити
справу на новий розгляд до суду першої
інстанції. При цьому скаржники
зазначили, що суди при розгляді справи
не врахували, що частина житлового
приміщення, яке займає позивач,
належить ним на праві власності.

У своїх запереченнях позивач та
відповідач зазначили, що судові
рішення є законними та обґрунтованими.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши та обговоривши доводи
касаційних скарг, перевіривши
правильність застосування судами
попередніх інстанцій норм
матеріального і процесуального права,
колегія суддів вважає, що касаційні
скарги не підлягають задоволенню з
огляду на таке.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що будинок АДРЕСА_1 є
колишнім гуртожитком, який було
виведено зі складу відомчого житлового
фонду та передано у комунальну
власність.

Мешканці буднику по АДРЕСА_1 ОСОБА_3
та ОСОБА_4 у 2003р. реалізували надане ним
Законом України «Про приватизацію
державного житлового фонду» право
приватизації житлових приміщень та
отримали свідоцтва про право власності
на квартири НОМЕР_2 та НОМЕР_3,
відповідно.

Рішенням виконкому Жовтневого
району м. Харкова від 7.09.2004р. включено
до числа службових жилих приміщень
приміщення холу в будинку АДРЕСА_1,
площею 34,5м2; дозволено його
переобладнання в однокімнатну
квартиру, якій присвоєно номер НОМЕР_1
та передано її в якості службової
ОСОБА_5 з видачею відповідного ордеру
№001056 на житлове приміщення від 8.09.2004р.

В подальшому, рішеннями виконкому
Жовтневого району було змінено
нумерацію квартири на НОМЕР_1, виведено
квартиру зі складу службового житла та
27.06.2008р. видано ОСОБА_5 ордер №000700 на
житлове приміщення.

Крім того, з матеріалів справи
вбачається, що між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 і
ОСОБА_4 виник конфлікт з приводу того,
що останні вважають, що до складу
приватизованого ними житла увійшла і
частина холу, переобладнаного у
житлове приміщення та переданого
позивачу для проживання, внаслідок
чого вказані мешканці будинку по
АДРЕСА_1 неодноразово звертались до
суду з різними позовами.

Рішенням Жовтневого районного суду
м. Харкова від 15.02.2008р. відмовлено в
задоволенні позову ОСОБА_3, ОСОБА_4 та
інших про виселення ОСОБА_5 з
приміщення, яке вона займає в будинку
по АДРЕСА_1. Відмовивши в задоволенні
позову, суд, проаналізувавши обставини
надання ОСОБА_5 квартири та зміст інших
судових рішень щодо законності її
проживання в будинку, дійшов висновку
про те, що остання проживає в будинку на
законних підставах, оскільки ордери на
житлове приміщення, видані ОСОБА_5, у
передбаченому законом порядку не
визнано недійсними.

На час звернення ОСОБА_5 до
відповідача із заявою про приватизацію
житлового приміщення, на час подання
адміністративного позову та на час
розгляду справи судами, ордери №001056 та
№000700 недійсними не визнано. Відтак, з
огляду на приписи Закону України «Про
приватизацію державного житлового
фонду» у позивача виникло право
приватизувати житлове приміщення, а у
відповідача, як органу приватизації, -
вчинити дії з підготовки та оформлення
документів про передачу у власність
житлового приміщення.

За таких обставин, судами попередніх
інстанцій зроблено правильний
висновок щодо обґрунтованості
заявленого адміністративного позову, і
доводи касаційних скарг правильність
цих висновків не спростовують та не
дають підстав для скасування чи зміни
судових рішень.

Щодо посилань скаржників на те, що до
складу квартир, переданих їм у
власність, входить і частина
приміщення, в якому проживає позивач,
то колегія суддів вважає, що захист
права власності ОСОБА_3 та ОСОБА_4
повинен відбуватися в порядку,
обумовленому положеннями Глави 29
Цивільного кодексу України.

Предметом адміністративного позову
ОСОБА_5 є оскарження бездіяльності
відповідача щодо приватизації
позивачем житла, яке останній займає на
підставі ордеру, не визнаного
недійсним, відтак, в межах
адміністративної справи суд не може
вирішувати питання, пов'язані з
реалізацією права спільної власності.

Відповідно до статті 224 КАС України
суд касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 2201, 223, 224, 230, 231, 254
КАС України, -

У Х В А Л И В :

Касаційні скарги ОСОБА_3 та ОСОБА_4
залишити без задоволення, постанову
Дзержинського районного суду м.
Харкова від 29.11.2011р. та ухвалу
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 25.09.2013р. -
без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі,
оскарженню не підлягає, але може бути
переглянута Верховним Судом України в
порядку, передбаченому ст. 235-244 КАС
України.

Судді
А.О.
Логвиненко

О.Є.
Донець

В.Ф. Мороз