Справа № 815/701/13-а
Суддя: Логвиненко А.О.
Дата ухвалення: 2014-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2014 року м. Київ
К/800/45141/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів : Логвиненко А.О.
(доповідач), Донець О.Є., Мороз В.Ф.

здійснивши попередній розгляд
касаційної скарги фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3 на постанову
Одеського окружного адміністративного
суду від 15.05.2013р. та ухвалу Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 13.08.2013р. у справі

за позовом Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3

до відповідача Управління Пенсійного
фонду України в Овідіопольському
районі Одеської області

про визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити певні дії , -

В С Т А Н О В И В :

24.01.2013р. фізична особа-підприємець
ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до
управління Пенсійного фонду України в
Овідіопольському районі Одеської
області (далі Пенсійний фонд), в якому
просив визнати дії відповідача щодо
вимоги сплатити страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування за жовтень-грудень 2010 року
протиправними, зобов'язати скасувати
вимогу від 5.10.2012р. №Ф-2542 про сплату
боргу в розмірі 1288,80грн. та зобов'язати
видати довідку про відсутність
заборгованості. Позов мотивовано тим,
що позивач здійснював підприємницьку
діяльність згідно Указу Президента
України «Про спрощену систему
оподаткування, обліку та звітності
малого підприємництва» №727/98 від 3.07.1998,
який звільняв суб'єктів малого
підприємництва, що сплачують єдиний
податок, від сплати збору на
обов'язкове державне пенсійне
страхування. Вважаючи дії відповідача
щодо нарахування заборгованості
неправомірними, ОСОБА_3 просив
задовольнити його позовні вимоги.

Постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 15.05.2013р.,
залишеною без змін ухвалою Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 13.08.2013р., в задоволенні позову
відмовлено.

Не погодившись з рішеннями судів
попередніх інстанцій, ОСОБА_3 звернувся
із касаційною скаргою, в якій,
посилаючись на неправильне
застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
просив їх скасувати. При цьому,
скаржник зазначив, що суди дійшли
помилкового висновку про
безпідставність позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши та обговоривши доводи
касаційної скарги, перевіривши
правильність застосування судами
попередніх інстанцій норм
матеріального і процесуального права,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
огляду на таке.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач має статус фізичної
особи-підприємця, знаходиться на
спрощеній системі оподаткування та
перебуває на обліку Пенсійного фонду,
як платник страхових внесків і є
платником єдиного податку.

Відповідачем на адресу позивача
направлено вимогу від 5.10.2012 №Ф-2542 про
сплату заборгованості зі сплати
страхових внесків в розмірі 1288,80грн.

Відносини, що виникають між суб'єктами
системи загальнообов'язкового
державного пенсійного страхування
регулюються Законом України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» №1058-IV (далі Закон №1058-IV)
(стаття 5). Дія інших
нормативно-правових актів може
поширюватися на ці правовідносини лише
у випадках, передбачених зазначеним
Законом, або в частині, що йому не
суперечить. Виключно цим
нормативно-правовим актом
визначаються: принципи та структура
системи загальнообов'язкового
державного пенсійного страхування;
коло осіб, на яких поширюється його дія;
перелік платників страхових внесків,
їх права та обов'язки; порядок
нарахування, обчислення, сплати цих
внесків і стягнення заборгованості за
ними.

Пунктом 1 статті 11 Закону №1058-IV
встановлено, що загальнообов'язковому
державному пенсійному страхуванню
підлягають особи, які працюють на
підприємствах, в установах,
організаціях, створених відповідно до
законодавства України, незалежно від
форми власності, виду діяльності та
господарювання, у філіях,
представництвах, відділеннях, інших
відокремлених підрозділах цих
підприємств, організацій, в об'єднаннях
громадян, у фізичних осіб - суб'єктів
підприємницької діяльності та інших
осіб, включаючи юридичних та фізичних
осіб - суб'єктів підприємницької
діяльності, які обрали особливий
спосіб оподаткування (фіксований чи
єдиний податок, фіксований
сільськогосподарський податок,
придбали спеціальний торговий патент),
на умовах трудового договору
(контракту) або працюють на інших
умовах, передбачених законодавством.

Згідно з пунктом 1 статті 14 зазначеного
вище Закону страхувальниками
зазначених осіб є їхні роботодавці, які
відповідно до частини першої статті 15
цього Закону належать до платників
страхових внесків і зобов'язані на
підставі пункту 6 частини другої статті
17 цього ж нормативно-правового акта
нараховувати, обчислювати та
сплачувати в установлені строки й у
повному обсязі страхові внески.

У статті 18 Закону №1058-IV зазначено, що
страхові внески є цільовим
загальнообов'язковим платежем, який
справляється на всій території України
у порядку, встановленому цим Законом;
вони не включаються до складу податків,
інших обов'язкових платежів, з яких
складається система оподаткування. На
ці внески не поширюється податкове
законодавство, а іншим законодавством
не можуть встановлюватися пільги з
нарахування та сплати страхових
внесків або звільнення від їх сплати.

Ставки, механізм справляння та пільги
зі сплати збору на обов'язкове державне
пенсійне страхування встановлено
Законом України від 26 червня 1997 року
№400/97-ВР "Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування", де, як і
в Законі №1058-IV, не передбачено такої
пільги, як звільнення від сплати цього
збору для суб'єктів підприємницької
діяльності, котрі перейшли на спрощену
систему оподаткування.

Таким чином, страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування не входять до системи
оподаткування, на них не поширюється
податкове законодавство, а іншим
законодавством не встановлені пільги з
нарахування та сплати цих внесків або
звільнення від їх сплати.

Згідно з пунктом 16 розділу XV
"Прикінцеві положення" Закону №1058-IV до
приведення законодавства України у
відповідність із цим Законом закони
України та інші нормативно-правові
акти застосовуються в частині, що не
суперечить йому. Положення статті 6
Указу №727/98 про звільнення суб'єктів
малого підприємництва, які сплачують
єдиний податок, від збору на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, Закону суперечить, а отже,
застосуванню не підлягає.

За таких обставин, суди попередніх
інстанцій дійшли правильного висновку
про правомірність вимоги Пенсійного
фонду.

Відповідно до ст. 224 КАС України, суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 220-1, 223, 224, 230, 231, 254
КАС України, -

У Х В А Л И В :

Касаційну скаргу фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3 залишити без
задоволення, а постанову Одеського
окружного адміністративного суду від
15.05.2013р. та ухвалу Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 13.08.2013р. - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі,
оскарженню не підлягає, але може бути
переглянута Верховним Судом України в
порядку, передбаченому ст.ст. 235-244 КАС
України.

Судді
А.О.
Логвиненко

О.Є.
Донець

В.Ф. Мороз