Справа № 802/3983/14-а
Суддя: Яремчук Костянтин Олександрович
Дата ухвалення: 2014-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

24 листопада 2014 р.
Справа № 802/3983/14-а

Вінницький окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді Яремчука Костянтина
Олександровича,

за участі секретаря судового засідання
Яковенка Дмитра Олександровича,

представника заявника Цимбал В.А.,

представників відповідача Томенка Р.В.,
Дремлюха О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу

за поданням: Вінницької об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Вінницькій області

до: іноземного підприємства "Сканди
Лайн Україна"

про: підтвердження обґрунтованості
адміністративного арешту майна,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного
адміністративного суду надійшло
подання Вінницької об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Вінницькій області про підтвердження
обґрунтованості адміністративного
арешту майна іноземного підприємства
"Сканди Лайн Україна" (надалі - ІП
«Сканди Лайн Україна», Підприємство).

Подання обгрунтоване тим, що іноземним
підприємством «Сканди Лайн Україна» не
допущено посадову особу Вінницької
об'єднаної державної податкової
інспекції до проведення перевірки, що
слугувало підставою для прийняття 13
листопада 2014 року податковим органом
рішення про застосування
адміністративного арешту майна
Підприємства.

З метою підтвердження обґрунтованості
адміністративного арешту орган
державної податкової служби звернувся
із цим позовом до суду.

В судовому засіданні представник
позивача підтримав позовні вимоги,
посилаючись при цьому на обставини, що
наведені у поданні.

Представники відповідача у судовому
засіданні заперечували проти
задоволення подання з тих підстав, що
наведені у письмовому запереченні на
подання. Окрему увагу звернули на те, що
Підприємством обґрунтовано відмовлено
посадовій особі Вінницької об'єднаної
державної податкової інспекції у
допуску до перевірки, оскільки
невідповідність наведеної у
службовому посвідченні інформації
щодо посади перевіряючого тій посаді
інспектора, що вказана у направленні,
свідчить про недотримання податковим
органом вимог пункту 81.1 статті 81
Податкового кодексу України. Крім того,
Підприємство вважає, що перевірка
призначена податковим органом без
належних на те правових підстав,
оскільки останнім не з'ясовано
посадового становища та наявності
відповідних повноважень у особи, яка
призначила перевірку. Також, на думку
Підприємства, наказ органу державної
податкової служби від 12 листопада 2014
року про проведення позапланової
виїзної документальної перевірки ІП
«Сканди Лайн Україна» оформлений з
порушенням вимог пункту 42.1 статі 42
Податкового кодексу України, адже не
завірений печаткою податкового органу.
Надаючи пояснення, представники
відповідача звернули увагу на те, що
наказ про проведення позапланової
виїзної документальної перевірки та
рішення про застосування
адміністративного арешту майна
Підприємства підписані не
уповноваженою на те особою.

Заслухавши пояснення представника
заявника та представників іноземного
підприємства «Сканди Лайн Україна»,
дослідивши матеріали справи, суд
встановив наступне.

12 вересня 2014 року в.о. слідчого СУ УМВС
України у Вінницькій області Семенюк
О.А. прийняв постанову про призначення
в рамках кримінального провадження
№0000318 позапланової виїзної
документальної перевірки з питань
дотримання вимог чинного податкового,
валютного та іншого законодавства
службовими особами ІП «Сканди Лайн
Україна» під час проведення
фінансово-господарських операцій із ПП
«НВВ», ПП «Меганом», ТОВ «Рекламне
агенство «Центр», ТОВ «Гоа Груп», ПП
«Кінос», ТОВ «Профі-Консалтинг», ТОВ
«Айпітрейд», ТОВ «Рекламна Група
«Центр», ТОВ «РА Артмастер» та ТОВ
«Аліа Груп» за період з 01 січня 2010 року
по 12 вересня 2014 року.

Копію даної постанови надіслано до
Вінницької об'єднаної державної
податкової інспекції для виконання.
Орган державної податкової служби
отримав копію вказаної постанови 15
вересня 2014 року.

Вінницькою об'єднаною державною
податковою інспекцією 12 листопада 2014
року видано наказ №3272 "Про проведення
позапланової виїзної документальної
перевірки іноземного підприємства
«Сканди Лайн Україна». Проведення
перевірки доручено головному
державному ревізору - інспектору
управління податкового аудиту ОСОБА_5

12 листопада 2014 року податковим органом
оформлено направлення на проведення
перевірки №2954/22. У направленні окрім
іншого також вказано посаду, прізвище,
ім'я та по-батькові посадової особи, що
здійснюватиме перевірку, - головний
державний ревізор - інспектор відділу
перевірок платників податків
управління податкового аудиту
Вінницької об'єднаної державної
податкової інспекції ОСОБА_5.

З метою проведення перевірки посадовою
особо податкового органу ОСОБА_5
здійснено вихід за юридичною адресою
Підприємства (м. Вінниця, проспект
Юності, 18/702) та пред'явлено керівнику
Підприємства наказ про проведення
перевірки №3272 від 12 листопада 2014 року,
направлення на перевірку №2954/22 від 12
листопада 2014 року та службове
посвідчення.

Однак, керівником Підприємства
відмовлено у допуску ревізора -
інспектора до проведення перевірки,
пославшись при цьому на те, що йому
пред'явлене службове посвідчення
особи, яка не зазначена у направленні
на перевірку, що з урахуванням пункту
81.1статті 81 Податкового кодексу України
є підставою для недопущення посадової
особи податкового органу до проведення
перевірки Підприємства. Така відмова у
допуску до проведення перевірки
знайшла відображення у листі
Підприємства вих. №78 від 12 листопада 2014
року.

З огляду на вказані обставини
посадовою особою податкового органу
ОСОБА_5 12 листопада 2014 року складено
акти про відмову директора
Підприємства розписатися в
направленні на перевірку та про
відмову від допуску до проведення
перевірки.

В подальшому, Вінницькою об'єднаною
державною податковою інспекцією 13
листопада 2014 року на підставі статті 94
Податкового кодексу України прийнято
рішення про застосування умовного
адміністративного арешту майна
іноземного підприємства «Сканди Лайн
Україна».

Визначаючись з приводу позовних вимог
про підтвердження обґрунтованості
адміністративного арешту, суду слід
дати правову оцінку рішенню
податкового органу, яким застосовано
адміністративний арешт. Надаючи таку
оцінку, суд виходить з наступного.

Підстави застосування
адміністративного арешту майна та
порядок його застосування визначені
статтею 94 Податкового кодексу України
(надалі - ПК України, Кодекс).

Так, цією статтею передбачено, що
адміністративний арешт майна платника
податків є винятковим способом
забезпечення виконання платником
податків його обов'язків, визначених
законом.

Арешт майна може бути застосовано, якщо
з'ясовується одна з передбачених
пунктом 94.2 статті 94 ПК України
обставин. Однією з таких обставин
визначено наступну: платник податків
відмовляється від проведення
документальної перевірки за наявності
законних підстав для її проведення або
від допуску посадових осіб органу
державної податкової служби.

При цьому пунктом 94.5 статті 95 Кодексу
передбачено, що арешт майна може бути
повним або умовним. Умовним арештом
майна визнається обмеження платника
податків щодо реалізації прав
власності на таке майно, який полягає в
обов'язковому попередньому отриманні
дозволу керівника відповідного органу
державної податкової служби на
здійснення платником податків
будь-якої операції з таким майном.

Адміністративний арешт застосовується
рішенням керівника органу державної
податкової служби (його заступником) за
наявності однієї з обставин,
визначених у пункті 94.2 статті 94 ПК
України; обґрунтованість арешту має
бути перевірена судом протягом 96 годин
з дня прийняття рішення про
застосування адміністративного
арешту.

Відтак, як свідчить аналіз наведеної
норми, адміністративний арешт є
санкцією, застосованою до платника
податків рішенням органу державної
податкової служби. Однією із підстав
для застосування такого арешту є
відмова платника податків від допуску
посадових осіб органу державної
податкової служби проводити
документальну перевірку за наявності
законних підстав для її проведення.
Тобто, застосування адміністративного
арешту з наведеної підстави можливе у
разі, по-перше, відмови платника
податків від допуску посадових осіб
органу державної податкової служби
проводити документальну перевірку,
по-друге, вказана перевірка
проводиться за наявності законних
підстав для її проведення.

Суд встановив, що рішення податковим
органом про застосування умовного
адміністративного арешту майна
платника податків ІП «Сканди Лайн
Україна» прийнято у зв'язку з
недопущенням посадової особи
Вінницької об'єднаної державної
податкової інспекції до проведення
позапланової документальної перевірки
з огляду на те, що Підприємству
пред'явлено службове посвідчення
особи, яка не зазначена в направленні
на перевірку. Про вказані підстави
відмови у допуску Підприємством
повідомлено податковий орган листом
вих. №78 від 12 листопада 2014 року.

Однак, суд критично оцінює такі
посилання відповідача з огляду на таке.

Умови та порядок допуску посадових
осіб органів державної податкової
служби до проведення документальних
перевірок визначені статтею 81 ПК
України.

Пунктом 81.1 цієї статті передбачено, що
посадові особи органу державної
податкової служби мають право
приступити до проведення
документальної виїзної перевірки,
фактичної перевірки за наявності
підстав для її проведення, визначених
цим Кодексом, та за умови пред'явлення
або надіслання у випадках, визначених
цим Кодексом, таких документів:

направлення на проведення такої
перевірки, в якому зазначаються дата
видачі, найменування органу державної
податкової служби, реквізити наказу
про проведення відповідної перевірки,
найменування та реквізити суб'єкта
(об'єкта), перевірка якого проводиться
(прізвище, ім'я, по батькові фізичної
особи - платника податку, який
перевіряється), мета, вид (планова або
позапланова), підстави, дата початку та
тривалість перевірки, посада та
прізвище посадової (службової) особи,
яка проводитиме перевірку. Направлення
на перевірку, у такому випадку, є
дійсним за наявності підпису керівника
органу державної податкової служби або
його заступника, що скріплений
печаткою органу державної податкової
служби; копії наказу про проведення
перевірки; службового посвідчення
осіб, які зазначені в направленні на
проведення перевірки;

копії наказу про проведення перевірки;

службового посвідчення осіб, які
зазначені в направленні на проведення
перевірки.

З надісланого відповідачем
податковому органу листа вих. №78 від 12
листопада 2014 року слідує, що єдиною
підставою для відмови у допуску
посадової особи до проведення
перевірки є невідповідність окремих
відомостей, що містить службове
посвідчення ОСОБА_5, та відомостей, що
зазначені у направленні на проведення
перевірки. Зокрема, направлення на
перевірку виписано на ім'я головного
державного ревізора-інспектора
відділу перевірок платників податків
управління податкового аудиту
Вінницької ОДПІ ОСОБА_5, а в службовому
посвідченні серії НОМЕР_1, що було
пред'явлено перед початком перевірки,
зазначено посаду ОСОБА_5 - головний
державний податковий
ревізор-інспектор управління
податкового контролю Вінницької ОДПІ.
Окрім того, у вказаному листі йдеться
про те, що службове посвідчення видане
Державною податковою адміністрацією
України (слово «адміністрація»
перекреслено), проте загальновідомим є
факт ліквідації як Державної
податкової адміністрації України, так
і Державної податкової служби України.

На переконання суду, відмова у допуску
посадової особи податкового органу
ОСОБА_5 від проведення перевірки з
наведених вище підстав є
необґрунтованою з огляду на те, що
пред'явлення визначених пунктом 81.1
статті 81 Кодексу документів перед
початком перевірки має на меті
повідомлення платника податків про
наявність законних підстав для
проведення такої перевірки. При цьому,
відсутність одного з таких документів
(або усіх документів) є наслідком
відмови у допуску від проведення
перевірки.

Суд встановив, що посадовою особою
податкового органу ОСОБА_5 перед
початком перевірки пред'явлено усі
документи, передбачені пунктом 81.1
статті 81 ПК України.

Посилання ж відповідача на те, що
Підприємству пред'явлено службове
посвідчення особи, яка не зазначена в
направленні на перевірку, не знайшли
підтверджень в ході судового розгляду,
адже у направленні на перевірку від 12
листопада 2014 року №2954/22 вказано посаду,
прізвище, ім'я, по-батькові посадової
особи органу державної податкової
служби, якій доручено проведення такої
перевірки, - головний державний
ревізор-інспектор відділу перевірок
платників податків управління
податкового аудиту Вінницької ОДПІ
ОСОБА_5. При цьому, у службовому
посвідченні серії НОМЕР_1 зазначено, що
ОСОБА_5 обіймає посаду головного
державного податкового
ревізора-інспектора управління
податкового контролю Вінницької ОДПІ.

Суд вважає, що невідповідність у назві
посади, що зазначена у направленні на
перевірку та у службовому посвідченні,
жодним чином не може свідчити про те, що
посадова особа, якій видано
посвідчення серії НОМЕР_1, та посадова
особа, якій видано направлення на
перевірку, є різними посадовими
особами.

В ході судового розгляду встановлено,
що посадова особа, якій видано
посвідчення серії НОМЕР_1, та посадова
особа, якій видано направлення на
перевірку від 12 листопада 2014 року
№2954/22, є ревізор-інспектор ОСОБА_5.

Відтак, на переконання суду, із наданих
перед початком перевірки ревізором
документів можливо було встановити
ідентичність осіб, що зазначені у
службовому посвідченні та направленні
на перевірку, а посилання відповідача
як на підставу для відмови у
підтвердженні обґрунтованості
адміністративного арешту на деякі
неточності у зазначених документах не
є такими, що дають платнику податків
підстави не допускати посадову особу
податкового органу до перевірки.

Більше того, представником позивача
надано суду копію наказу Міністерства
доходів і зборів України №255 від 08
липня 2013 року «Про службові
посвідчення працівників органів
доходів і зборів України», пунктом 3
якого дозволено посадовим особам
Міндоходів та його територіальних
органів до отримання посвідчень,
зразки яких затверджені цим наказом,
використовувати посвідчення посадових
осіб органів державної податкової
служби та державної митної служби.

Окрему увагу суд звертає на те, що
єдиною підставою для відмови у допуску
від проведення перевірки у листі
Підприємства від 12 листопада 2014 року
зазначено невідповідність окремих
відомостей у направленні на перевірку
та службовому посвідченні. При цьому
інших підстав для такої відмови у листі
не наведено.

Однак, в письмових запереченнях на
подання представник відповідача
зазначив й інші підстави, які, на його
думку, підтверджують
необґрунтованість подання. Серед таких
наступні: перевірка призначена
постановою в.о. слідчого СУ УМВС
України у Вінницькій області, проте
кримінальне процесуальне
законодавство не передбачає такої
посадової особи, як в.о. слідчого; наказ
про проведення перевірки, наданий
перед початком перевірки, не був
завірений печаткою; наказ про
проведення перевірки, направлення на
перевірку та рішення про застосування
адміністративного арешту майна
підписані не уповноваженою на те
особою.

Проте, надавши правову оцінку вказаним
посиланням, суд дійшов висновку про їх
безпідставність, оскільки, по-перше,
підпунктом 78.1.11 пункту 78.1 статті 78 ПК
України передбачено, що документальна
позапланова виїзна перевірка
здійснюється у разі отримання
постанови суду (ухвали суду) про
призначення перевірки або постанови
органу дізнання, слідчого, прокурора,
винесену ними відповідно до закону у
кримінальних справах, що перебувають у
їх провадженні. З огляду на наведене
Податковий кодекс України не надає
повноважень податковому органу не
призначати відповідні перевірки у разі
виникнення у нього сумнівів з приводу
правильності оформлення відповідних
процесуальних документів. Більше того,
наявність кримінального провадження
№0000318, в рамках якого призначено
позапланову перевірку, відповідачем не
заперечується. По-друге, посилання на
необхідність надання копії наказу про
проведення перевірки, завіреного
печаткою установи, спростовуються
положеннями пункту 81.1 статті 81 ПК
України, якими передбачено
необхідність надання перед початком
перевірки копії такого наказу (вказана
норма не передбачає надання завіреного
печаткою установи копії наказу).
По-третє, не заслуговують на увагу
посилання представника відповідача з
приводу відсутності повноважень у
голови комісії з проведення
реорганізації Вінницької ОДПІ
підписувати розпорядчі документи,
оскільки головою комісії з
реорганізації Вінницької об'єднаної
державної податкової інспекції
наказом Міністерства доходів і зборів
України від 08 липня 2013 року №255
визначено Домерат Оксану Анатоліївну,
яка обіймає посаду заступника
начальника Вінницької об'єднаної
державної податкової інспекції
(заступнику начальника податкового
органу надано право підписувати
відповідні документи).

За наведених обставин суд дійшов
висновку, що в ході судового розгляду
обґрунтованість застосування
адміністративного арешту
підтверджено, а посилання відповідача
на безпідставність такого заходу
спростовуються наявними в матеріалах
справи доказами.

Відтак, подання належить задовольнити.

Оскільки спір вирішено на користь
суб'єкта владних повноважень,
звільненого від сплати судового збору,
а також за відсутності витрат позивача
суб'єкта владних повноважень,
пов'язаних із залученням свідків та
проведенням судових експертиз, судові
витрати (судовий збір) стягненню з
відповідача не підлягають.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163,
167, 183-3, 255, КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Подання задовольнити.

Підтвердити обгрунтованість
адміністративного арешту майна
іноземного підприємства "Сканди Лайн
Україна", застосованого рішенням
Вінницької об'єднаної державної
податкової інспекції від 13 листопада
2014 року.

Постанова набирає законної сили в
порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України
апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Якщо
суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя Яремчук Костянтин
Олександрович