Справа № 9101/46842/2012
Суддя: Чередниченко В.Є.
Дата ухвалення: 2012-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" липня 2012 р. справа № 2а-1708/2011

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого
судді: Чередничен
ко В.Є.

суддів: Коршуна
А.О. Мельника В.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м.
Світловодську Кіровоградської області

на постанову Світловодського
міськрайонного суду Кіровоградської
області від 12 липня 2011 року

у справі № 2а-1708/2011

за позовом: ОСОБА_1

до: Управління Пенсійного фонду
України в м. Світловодську
Кіровоградської області

про зобов’язання здійснити
перерахунок пенсії працюючого
пенсіонера та стягнення

недоотриманої пенсії, -

ВСТАНОВИВ :

26 травня 2011 року ОСОБА_1 звернулася до
суду з позовом до управління
Пенсійного фонду України в м.
Світловодську Кіровоградської області
та просить зобов’язати відповідача
здійснити перерахунок пенсії за період
з 13.01.2010 року по 22.04.2011 року із
застосуванням показника заробітної
плати працівників у середньому на одну
застраховану особу по Україні за 2009 рік
та виплатити різницю між розрахованими
та фактично виплаченими сумами.

Постановою Світловодського
міськрайонного суду Кіровоградської
області від 12 липня 2011 року позов
задоволено: визнано неправомірними дії
управління Пенсійного фонду України в
м. Світловодську Кіровоградської
області щодо не нарахування та
невиплати пенсії ОСОБА_1 виходячи із
розрахунку та застосування показників
середньої заробітної плати
працівників, в середньому на одну
застраховану особу, в цілому по
Україні, з якої були сплачені страхові
внески, тобто з моменту звернення та
зобов’язано управління Пенсійного
фонду України в м. Світловодську
Кіровоградської області здійснити
перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1
відповідно до ст. ст. 40,42 Закону України
«Про загальнообов’язкове державне
пенсійне страхування», з часу подання
заяви про перерахунок пенсії, із
застосуванням показника середньої
заробітної плати працівників в
середньому на одну застраховану особу
в цілому по Україні з якої сплачено
страхові внески та яка враховується
для обчислення пенсії, за календарний
рік, що передує року перерахунку
пенсії, тобто з моменту звернення.

Не погодившись з постановою суду,
відповідач звернувся з апеляційною
скаргою, в якій

посилаючись на порушення судами норм
матеріального права, просить скасувати
постанову суду першої інстанції та
постановити нове рішення , яким
відмовити у задоволенні позову в
повному обсязі .

Перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги і заявлених позовних вимог,
суддійшов висновку, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач,
перебуває на обліку в УПФУ, де отримує
державну пенсію. По спливу двох років з
дати останнього перерахунку, позивач,
який працював в цей час, звернувся до
УПФУ з проханням провести перерахунок
його пенсії у відповідності до
положень ч. 4 ст. 42 Закону України від
9.07.2003 року № 1058-IV "Про
загальнообов’язкове державне
пенсійне страхування" (далі –Закон №
1058-IV).

Працівниками управління Пенсійного
фонду України в м. Світловодську
Кіровоградської області здійснено
перерахунок пенсії із застосуванням
середньої заробітної плати на одну
застраховану особу в цілому по Україні
за 2007 рік.

Позивач вважає такі дії відповідача
протиправними та наполягає на
перерахунку пенсії із застосуванням
показника середньої заробітної плати
працівників в середньому на одну
застраховану особу в цілому по Україні,
за календарний рік, що передує року
зверненню за перерахунком пенсії.

Частиною другою статті 40 Закону
України № 1058-IV встановлено порядок
визначення заробітної плати (доходу)
для обчислення пенсії. Перерахунок
пенсій у зв’язку зі збільшенням,
зокрема страхового стажу, встановлено
частиною четвертою статті 42
зазначеного Закону.

Частиною третьою статті 42 зазначеного
Закону у редакції Закону України № 1058-IV
визначено, що у разі, якщо застрахована
особа після призначення пенсії
продовжувала працювати, провадиться
перерахунок пенсії з урахуванням
страхового стажу після призначення
пенсії.

Кожний наступний перерахунок пенсії
провадиться не раніш як через два роки
після попереднього перерахунку з
урахуванням страхового стажу після
призначення пенсії.

Перерахунок пенсії здійснюється із
заробітної плати (доходу), з якої була
обчислена пенсія, або за періоди
страхового стажу, зазначені в частині
першій статті 40 цього Закону.

Тобто, правила частини першої статті 40
при перерахунку пенсії, застосовуються
виключно з метою визначення періоду
страхового стажу, за який може бути
обчислена заробітна плата (дохід).

Частина 1 статті 40 Закону України № 1058-IV
передбачає, що для обчислення пенсії
враховується заробітна плата (дохід) за
будь-які 60 календарних місяців
страхового стажу підряд до 01 липня 2000
року, незалежно від перерв, та за весь
період страхового стажу, починаючи з 01
липня 2000 року.

Аналіз частини четвертої статті 42
Закону № 1058-IV свідчить, що при
перерахунку пенсії застосовується
заробітна плата (дохід) пенсіонера, яку
він отримував до призначення пенсії,
або яку він отримував за період роботи,
який є періодом страхового стажу.

Тобто працюючий пенсіонер має право на
перерахунок пенсії в будь-який час
після її призначення, однак не раніш як
через два роки після здійснення
попереднього. При цьому під час
перерахунку пенсії величина середньої
заробітної плати (доходу) враховується
та, яка використовувалася під час
призначення пенсії, тобто це –середня
заробітна плата працівників, зайнятих
у галузях економіки України, за
календарний рік, що передує року
звернення за призначенням пенсії
(абзац четвертий частини другої статті
40 Закону № 1058-IV).

Проте, постановою Кабінету Міністрів
України «Деякі питання соціального
захисту окремих категорій
громадян»від 28 травня 2008 року № 530
встановлено порядок перерахунку
пенсій особам, які після її призначення
продовжували працювати, відмінний від
того порядку, який визначений частиною
четвертою статті 42 Закону № 1058-IV у
редакції Закону від 9 липня 2003 року.

Відповідно до частини другої статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Відповідно до пункту 6 статті 92
Конституції України виключно законами
України визначаються, зокрема, форми і
види пенсійного забезпечення. Такими
законами є Закон України «Про пенсійне
забезпечення»від 5 листопада 1991 року N
1788-XII та Закон України «Про
загальнообов’язкове пенсійне
страхування»від 9 липня 2003 року № 1058.

Згідно з положеннями частини четвертої
статті 9 Кодексу адміністративного
судочинства України у разі
невідповідності нормативно-правового
акта Конституції України, закону
України, міжнародному договору, згода
на обов'язковість якого надана
Верховною Радою України, або іншому
правовому акту суд застосовує правовий
акт, який має вищу юридичну силу.

Отже, за конституційними нормами,
виходячи з пріоритетності законів над
підзаконними актами, під час розгляду
та вирішення справ зазначеної
категорії застосуванню підлягає Закон
№ 1058-IV, а саме нормативні положення
статті 42 цього Закону. Зі змісту цих
положень випливає, що під час
перерахунку пенсії величина середньої
заробітної плати (доходу) враховується
та, яка використовувалася під час
призначення пенсії.

При цьому слід зауважити, що
ототожнювати визначення як «середня
заробітна плата працівників, зайнятих
в галузях економіки України»та
«показник середньої заробітної плати
працівників в середньому на одну
застраховану особу в цілому по Україні,
з якої сплачено страхові внески та яка,
відповідно до цього закону
враховується для обчислення пенсії за
календарний рік, що передує року
перерахунку пенсії», не можливо,
оскільки ці поняття є різними
правовими категоріями, основу яких
становлять різні економічні критерії.

У зв’язку з вищевикладеним, колегія
суддів приходить до висновку, що
середня заробітна плата працівників,
зайнятих в галузях економіки України,
за календарний рік, що передує року
звернення за призначенням пенсії,
використовується як складова для
призначення пенсії відповідно до ч. 2
ст. 40 Закону № 1058-IV і є величиною
постійною незмінною при перерахунку
пенсії, на відміну від інших
показників, які використовуються при
визначенні заробітної плати
(доходу)застрахованої особи для
обчислення пенсії.

Таким чином, правові підстави для
перерахунку пенсії позивача із
застосуванням показника середньої
заробітної плати працівників, зайнятих
у галузях економіки відсутні. Останній
із наведених показників
застосовується виключно для
призначення пенсії, застосування його
для перерахунку є безпідставним.

З огляду на викладене, суд апеляційної
інстанції вважає, що суд першої
інстанції припустився порушень вимог
норм матеріального та процесуального
права, що призвело до прийняття
неправильного рішення. За таких
обставин апеляційна скарга підлягає
задоволенню, а постанова суду
скасуванню з прийняттям нового
судового рішення.

Керуючись ст. 195, ст. 197, п. 3 ч. 1 ст. 198, п. 4
ч. 1 ст. 202, ст. 207 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в м.
Світловодську Кіровоградської області
- задовольнити.

Постанову Світловодського
міськрайонного суду Кіровоградської
області від 12 липня 2011 року у справі №
2а-1708/2011 скасувати та прийняти нову
постанову, якою в задоволенні позову
ОСОБА_1 - відмовити.

Постанова набирає законної
сили через п'ять днів після направлення
її копій особам, які беруть участь у
справі, але може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів.

Головуючий:
В
.Є. Чередниченко

Суддя:

А.О. Коршун

Суддя:

В.В. Мельник