Справа № 354/546/14-а
Суддя: Гребик Л. В.
Дата ухвалення: 2014-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №
Провадження по справі № 2-а/354/33/14
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2014 року
м.Яремче

Яремчанський міський суд
Івано-Франківської області

в складі: головуючої- судді
Гребик Л.В.

з участю : секретаря
Русиняк Н.Ю.

представника позивача
ОСОБА_2

представника відповідача
Борисевича В.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Яремче
справу за адміністративним позовом
ОСОБА_4 до Поляницької сільської ради
про визнання протиправними дій
суб"єкта владних повноважень ,
скасування рішення та зобов"язання
вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в :

Позивачка ОСОБА_4 звернулася з позовом
до Поляницької сільської ради про
визнання протиправними дій та
скасування рішення ради № 185-31-2014 від
12.02.2014 року в частині незадоволення
клопотання про надання дозволу на
розробку проекту землеустрою щодо
отримання у власність земельної
ділянки для будівництва і
обслуговування житлового будинку і
господарських споруд орієнтовною
площею 0, 25 га на території Поляницької
сільської ради ; зобов'язання раду
повторно розглянути на сесії
клопотання та прийняти законне ,
обргунтоване і вмотивоване рішення
згідно із положеннями ч. 7 ст. 118
Земельного кодексу України.

Позовні вимоги обґрунтовує тим,
що реалізуючи своє конституційне і
законне право, в порядку ч.6 ст.118
Земельного кодексу України, в грудні 2013
року вона звернулася до Поляницької
сільської ради із клопотанням та
доданими до нього графічними
матеріалами для отримання безоплатно у
власність земельної ділянки площею 0, 25
га для будівництва і обслуговування
жилого будинку, господарських будівлеь
і споруд на території Поляницької
сільської ради .

За результатами розгляду
вказаного клопотання рішенням
Поляницької сільської ради № 185-31-2014
від 12.02.2014 року їй було відмовлено у
задоволенні клопотання. Вважає, що дії
відповідача є незаконними та такими, що
порушують її законне право на
отримання земельної ділянки, а
оскаржуване рішення Поляницької
сільської ради таким , що не містить
обґрунтування відмови всупереч вимог
статті 118 Земельного кодексу України та
підлягає скасуванню з огляду на
наступне.

У її клопотанні відповідно з
вимогами чинного законодавства
України визначено всі необхідні дані
та обґрунтовано намір реалізувати
право на безоплатне отримання у
власність земельної ділянки для
будівництва і обслуговування житлого
будинку, господарських будівель і
споруд ( індивідуального дачного
будівництва) .

Частиною 6 статті 118 Земельного кодексу
України встановлено вичерпний перелік
документів, що повинні додаватися до
клопотання про одержання безоплатно у
власність земельної ділянки із земель
державної або комунальної власності
для будівництва та обслуговування
жилого будинку, господарських будівель
і споруд. Оскільки на момент звернення
до Поляницької сільської ради в
публічному доступі була відсутня
інформація щодо наявності вільних
земельних ділянок (комунальної
власності) нею було додано до
клопотання графічні матеріали згідно
п.6 Положення «Про порядок ведення
Державного земельного кадастру» ,
затвердженого Постановою КМУ № 15 від
12.01.1993 року, яким передбачено , що до
земельно- кадастрової документації
належать кадастрові карти та плани (
графічні і цифрові), схеми, графіки ,
текстові та інші матеріали, які містять
відомості про
адміністративно-територіальні
утворення. Тому вважає доданий нею до
клопотання графічний матеріал таким ,
що повністю відповідає вимогам діючого
законодавства.

Зазначає, що рішення відповідача
було прийнято необгрунтовано,
всупереч ст.118 ЗК України , без
зазначення жодної законної підстави
для відмови в задоволенні клопотання,
без будь-яких пояснень щодо порушення
нею норм земельного законодавства.
Відмова відповідача у задоволенні її
клопотання є незаконною і такою, що
порушує її конституційні права на
можливість отримання безоплатно
земельної ділянки у власність. Тому,
враховуючи наведене, просить позов
задоволити.

Представник позивачки ОСОБА_5 в
судовому засіданні підтримав позовні
вимоги, з підстав , зазначених в позові
та пояснив, що ч. 7 ст. 118 Земельного
кодексу України встановлено, що
підставою відмови у наданні дозволу
може бути лише невідповідність місця
розташування об'єкта вимогам законів,
прийнятих відповідно до них
нормативно-правових актів, генеральних
планів населених пунктів та іншої
містобудівної документації, схем
землеустрою і техніко-економічних
обгрунтувань використання та охорони
земель адміністративно-територіальних
одиниць, проектів землеустрою щодо
впорядкування територій населених
пунктів, затверджених у встановленому
законом порядку. Однак , оспорюване
рішення Поляницької сільської ради
всупереч вимог частини 7 статті 118 ЗК
України жодним чином не мотивовано,в
ньому відсутні будь-які дані про те , з
яких підстав позивачці відмовлено у
задоволенні її клопотання.

Також зазначив, що позивачкою до
клопотання було додано належні
графічні матеріали розташування
бажаної земельної ділянки - графічне
зображення с. Поляниця, оскільки вимоги
щодо форми і змісту графічних
матеріалів не передбачені чинним
законодавством. Вказує, що заперечення
відповідача про невідповідність
доданих позивачкою до клопотання
графічних матеріалів є безпідставними,
оскільки відповідачем всупереч вимог
ст.71 КАС України не надано суду доказів
щодо правомірності прийнятого радою
рішення та не надано суду графічні
матеріали, які на думку ради є
неналежними. З наведених підстав
просить позов задовольнити.

Представник Поляницької сільської
ради Борисевич В.М. в судовому
засіданні позовні вимоги заперечив та
пояснив , що рішенням сесії Поляницької
сільської ради від 12.02.2014 року
позивачці відмовлено у задоволенні
клопотання в зв"язку з відсутністю
вільних земель комунальної власності
(земель запасу) та вільних земель з
цільовим призначенням для будівництва
та обслуговуваня житлового будинку.
Також представник відповідача
зазначив, що додані позивачкою до
клопотання матеріали щодо місця
розташування бажаної земельної
ділянки, якими є графічний план с.
Поляниця, не відповідають вимогам
закону. Вважає дії Поляницької
сільської ради правомірними і такими,
що не порушують права ОСОБА_4, а тому
просить в задоволенні позовних вимог
відмовити.

Суд, заслухавши пояснення
учасників судового розгляду,
дослідивши письмові докази та оцінюючи
їх в сукупності, вважає, що позов не
підлягає до задоволення з наступних
підстав.

Як вбачається з матеріалів справи ,
позивачка ОСОБА_4 через свого
представника за довіреністю ОСОБА_6
звернулася до Поляницької сільської
ради із клопотанням в порядку статті 118
Земельного кодексу України про
виділення та надання їй безоплатно у
власність земельну ділянку для
будівництва і обслуговування житлого
будинку, господарських будівель і
споруд у межах норм безоплатної
приватизації орієнованою площею 0, 25 га
в межах с.Поляниця та надання їй
дозволу на розробку проекту
землеустрою по відведенню земельної
ділянки.

За результатами розгляду
клопотання позивачки рішенням
Поляницької сільської ради № 185-31-2014
від 12.02.2014 року останній відмовлено у
наданні дозволу на розробку проекту
відведення на земельну ділянку площею
0,25 га для будівництва і обслуговування
жилого будинку, господарських будівель
і споруд.

Частиною 2 статті 19 Конституції
України передбачено , що органи
державної влади та органи місцевого
самоврядування , їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб , що
передбачені Конституцією та законами
України.

Відповідно до ст. 26 Закону України
"Про місцеве самоврядування в Україні"
до виключної компетенції сільських,
селищних, міських рад належить
відповідно до закону вирішення питань
регулювання земельних відносин.
Зазначені питання вирішуються
відповідно до закону на пленарних
засіданнях ради.

Статтею 1 Закону України "Про
землеустрій" від 22.05.2003 року N 858-IV
передбачено, що документація із
землеустрою - затверджені в
установленому порядку текстові та
графічні матеріали, якими регулюється
використання та охорона земель
державної, комунальної та приватної
власності, а також матеріали
обстеження і розвідування земель,
авторського нагляду за виконанням
проектів тощо. План земельної ділянки -
графічне зображення, що відображає
місцезнаходження, зовнішні межі
земельної ділянки та межі земель,
обмежених у використанні і обмежених
(обтяжених) правами інших осіб
(земельних сервітутів), а також
розміщення об'єктів нерухомого майна,
природних ресурсів на земельній
ділянці.

Порядок безоплатної приватизації
земельних ділянок громадянами
визначений статтею 118 Земельного
кодексу України. Згідно до ч. 6 ст. 118 ЗК
України (в редакції, чинній на момент
виникнення спірних правовідносин)
громадяни, зацікавлені в одержанні
безоплатно у власність земельної
ділянки із земель державної або
комунальної власності для ведення
фермерського господарства, ведення
особистого селянського господарства,
ведення садівництва, будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибної ділянки), індивідуального
дачного будівництва, будівництва
індивідуальних гаражів у межах норм
безоплатної приватизації, подають
клопотання до відповідного органу
виконавчої влади або органу місцевого
самоврядування, який передає земельні
ділянки державної чи комунальної
власності у власність відповідно до
повноважень, визначених статтею 122
цього Кодексу. У клопотанні
зазначаються цільове призначення
земельної ділянки та її орієнтовні
розміри. До клопотання додаються
графічні матеріали, на яких зазначено
бажане місце розташування земельної
ділянки, погодження землекористувача
(у разі вилучення земельної ділянки, що
перебуває у користуванні інших осіб) та
документи, що підтверджують досвід
роботи у сільському господарстві або
наявність освіти, здобутої в аграрному
навчальному закладі (у разі надання
земельної ділянки для ведення
фермерського господарства). У разі якщо
земельна ділянка державної власності
розташована за межами населених
пунктів і не входить до складу певного
району, заява подається до Ради
міністрів Автономної Республіки Крим.
Верховній Раді Автономної Республіки
Крим, Раді міністрів Автономної
Республіки Крим, органам виконавчої
влади або органам місцевого
самоврядування, які передають земельні
ділянки державної чи комунальної
власності у власність відповідно до
повноважень, визначених статтею 122
цього Кодексу, забороняється вимагати
додаткові матеріали та документи, не
передбачені цією статтею.

Таким чином, клопотанням, яке
підлягає розгляду у розумінні
вищенаведеної норми Закону, є заява з
обов'язковими додатками, а саме
графічними матеріалами, на яких
зазначено бажане місце розташування
земельної ділянки .

Частиною 7 статті 118 ЗК України
передбачено, що відповідний орган
виконавчої влади або орган місцевого
самоврядування, який передає земельні
ділянки державної чи комунальної
власності у власність відповідно до
повноважень, визначених статтею 122
цього Кодексу, розглядає клопотання у
місячний строк і дає дозвіл на
розроблення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки або надає
мотивовану відмову у його наданні.
Підставою відмови у наданні такого
дозволу може бути лише невідповідність
місця розташування об'єкта вимогам
законів, прийнятих відповідно до них
нормативно-правових актів, генеральних
планів населених пунктів та іншої
містобудівної документації, схем
землеустрою і техніко-економічних
обґрунтувань використання та охорони
земель адміністративно-територіальних
одиниць, проектів землеустрою щодо
впорядкування територій населених
пунктів, затверджених у встановленому
законом порядку.

Таким чином, місце розташування
земельної ділянки , зазначене в
клопотанні , є основним критерієм для
вирішення питання щодо надання дозволу
на розроблення проекту землеустрою або
відмови у цьому . Тобто відсутність
таких відомостей є перешкодою для
можливості розгляду клопотання про
надання дозволу на розроблення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки.

Як встановлено показаннями
представників сторін, у додатку до
клопотання про надання дозволу на
розроблення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки в якості
графічного матеріалу з бажаним місцем
розташування земельної ділянки
позивачка надала роздруківку
графічних меж с.Поляниця.

Отже, звернувшись з клопотанням до
Поляницької сільської ради про
отримання безоплатно у власність
земельної ділянки, позивачка зазначила
про бажання отримати будь-яку земельну
ділянку орієнтовним розміром до 0,25 га в
межах с.Поляниця для будівництва і
обслуговування житлого будинку,
господарських будівель і споруд , не
конкретизувавши всупереч ч.6 ст.118 ЗК
України місце знаходження бажаної
земельної ділянки, і в додаток до заяви
про надання земельної ділянки долучила
роздруківку графічних меж с. Поляниця,
з якої неможливо визначити бажане
місце розташування земельної ділянки.

Законодавство не покладає на
орган місцевого самоврядування
обов'язок щодо пошуку для зацікавленої
особи земельної ділянки з врахуванням
побажань заявника. Однак, орган
місцевого самоврядування зобов'язаний
перевірити чи відповідає бажана
земельна ділянка, місце розташування
якої зазначено в клопотанні особи,
встановленим вимогам для відповідного
її використання. При цьому, без
визначення особою місця розташування
земельної ділянки неможливо
перевірити відповідність місця
розташування об'єкта вимогам законів,
прийнятих відповідно до них
нормативно-правових актів, генеральних
планів населених пунктів та іншої
містобудівної документації, схем
землеустрою і техніко-економічних
обґрунтувань використання та охорони
земель адміністративно-територіальних
одиниць, проектів землеустрою щодо
впорядкування територій населених
пунктів, затверджених у встановленому
законом порядку. З'ясування зазначених
питань є обов'язковим для вирішення
питання про надання дозволу або
відмову у наданні дозволу на
розроблення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки (п.7 ст. 118
ЗК України).

Як встановлено , позивачка не
надала відповідачу необхідних та
обов'язкових для розгляду її
клопотання відомостей (графічних
матеріалів із зазначенням бажаного
місця розташування земельної ділянки),
а тому суд вважає, що оскаржуване
рішення повністю узгоджується з
приписами ч. 7 ст. 118 ЗК України.

Оскільки позивачкою як додаток
до клопотання про надання земельної
ділянки надано графічне зображення меж
с. Поляниця , з якого неможливо
визначити бажане місце розташування
земельної ділянки , суд приходить до
висновку , що позивачкою порушено
порядок звернення із клопотанням про
одержання безоплатно у власність
земельної ділянки із земель державної
або комунальної власності, визначений
ст. 118 Земельного кодексу України (в
редакції , чинній на момент виникнення
спірних правовідносин), а тому
відмовляючи позивачці у передачі
земельної ділянки у власність та у
наданні дозволу на розроблення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки Поляницька сільська рада діяла
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб , що передбачені Конституцією та
законами України.

Вказана позиція підтверджується
ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 07 листопада 2013 року по
справі №К/800/31950/13.

З огляду на вищенаведене, позовні
вимоги є необґрунтованими і до
задоволення не підлягають.

Керуючись ст.26 Закону України "Про
місцеве самоврядування в Україні",
ст.ст. 116, 118, 122 Земельного кодексу
України, суд, -

п о с т а н о в и в:

в позові ОСОБА_4 до Поляницької
сільської ради про визнання
протиправними дій та скасування
рішення ради № 185-31-2014 від 12.02.2014 року в
частині незадоволення клопотання про
надання дозволу на розробку проекту
землеустрою щодо отримання у власність
земельної ділянки для будівництва і
обслуговування житлового будинку і
господарських споруд орієнтовною
площею 0, 25 га на території Поляницької
сільської ради ; зобов'язання раду
повторно розглянути на сесії
клопотання та прийняти законне ,
обргунтоване і вмотивоване рішення
згідно із положеннями ч.7 ст. 118
Земельного кодексу України , відмовити.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Львівського
апеляційного адміністративного суду
через Яремчанський міський суд шляхом
подачі апеляційної скарги протягом 10
днів з дня отримання копії постанови.

Постанова в повному обсязі
складена 01.12.2014 року .

Суддя: Л. В. Гребик