Справа № 2а-9318/09/1570
Суддя: Пилипчук Н.Г.
Дата ухвалення: 2014-10-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 жовтня 2014 року м. Київ
К/9991/33899/11

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

головуючого судді Пилипчук Н.Г.

суддів Ланченко
Л.В.

Цвіркуна Ю.І.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні

касаційну скаргу
Білгород-Дністровської об'єднаної
державної податкової інспекції
Одеської області

на постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 08.09.2010

та ухвалу Одеського апеляційного
адміністративного суду від 18.05.2011

у справі № 2а-9318/09/1570

за позовом Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2

до Білгород-Дністровської об'єднаної
державної податкової інспекції
Одеської області

про визнання протиправними та
скасування рішень про застосування
штрафних (фінансових) санкцій, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 08.09.2010,
залишеною без змін ухвалою Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 18.05.2011, позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано
рішення Білгород-Дністровської
об'єднаної державної податкової
інспекції Одеської області від 15.06.2009 №
про застосування штрафних
(фінансових) санкцій в сумі 3200 грн. В
задоволенні решти позову відмовлено.

Білгород-Дністровська ОДПІ подала
касаційну скаргу, в якій просить
скасувати вказані судові рішення та
ухвалити нове судове рішення про
відмову в задоволенні позову.
Посилається на порушення судами норм
матеріального та процесуального права:
п. 6 ч. 1 ст. 9, п. 1 ч. 1 ст. 17 Закону України
«Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» від 06.07.1995 № 265/95-ВР, ст. 4
Господарського кодексу України.

ФОП ОСОБА_2 у письмових запереченнях на
касаційну скаргу просить скаргу
залишити без задоволення, а
оскаржувані судові рішення - без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача
про обставини, необхідні для ухвалення
судового рішення судом касаційної
інстанції, дослідивши доводи
касаційної скарги, матеріали справи,
судові рішення, суд касаційної
інстанції дійшов висновку, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню.

Судами попередніх інстанцій
встановлено такі обставини.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_2
перебуває на спрощеній системі
оподаткування, є платником єдиного
податку з 07.04.1999.

Білгород-Дністровською ОДПІ проведено
перевірку дотримання вимог
податкового та іншого законодавства,
за результатами якої складено акт від
05.06.2009 № 1651/17-01/НОМЕР_2 про порушення
позивачем вимог:

- ст. 3 Закону України «Про
патентування деяких видів
підприємницької діяльності» від 23.03.1996
№ 98/96-ВР (далі - Закон № 98/96-ВР), що
полягало в здійсненні торгівельної
діяльності пластмасовими виробами
власного виробництва без придбання
торгового патенту. Вказані порушення
слугували підставою для прийняття
рішення від 15.06.2009 № про
застосування до позивача відповідно до
абз. 4 ч. 1 ст. 8 Закону № 98/96-ВР штрафних
(фінансових) санкцій в сумі 3200 грн.;

- ст.ст. 1, 2, 3 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» від 06.07.1995 № 265/95-ВР (далі - Закон
№ 265/95-ВР), що полягали в проведенні
розрахункових операцій в загальній
сумі 676380 грн. без застосування РРО.
Вказані порушення слугували підставою
для прийняття рішення від 15.06.2009 №
про застосування до позивача
відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 17 Закону №
265/95-ВР штрафних (фінансових) санкцій в
сумі 3381900 грн.

Відмовляючи в задоволенні позову в
частині вимог про визнання
протиправним та скасування рішення від
15.06.2009 № , суд першої інстанції, з
яким погодився суд апеляційної
інстанції, виходив з доведеності факту
вчинення позивачем порушення вимог ст.
3 Закону № 98/96-ВР.

Задовольняючи позов в частині вимог
про визнання протиправним та
скасування рішення від 15.06.2009 № ,
суд першої інстанції, з яким погодився
суд апеляційної інстанції, виходив з
того, що п. 6 ст. 9 Закону № 65/95-ВР
передбачено право суб'єктів малого
підприємництва не застосовувати
реєстратори розрахункових операцій.

Суд касаційної інстанції не вбачає
порушень судами попередніх інстанцій
норм матеріального права, на які
посилається відповідач у касаційній
скарзі, та вважає, що суди повно
встановили обставини у справі, яким
надали правильну правову оцінку на
підставі законодавства, яке
врегульовує спірні відносини.

У відповідності до п. 1 ст. 3 Закону
України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг» суб'єкти
господарювання, які здійснюють
розрахункові операції в готівковій
та/або в безготівковій формі (із
застосуванням платіжних карток,
платіжних чеків, жетонів тощо) при
продажу товарів (наданні послуг) у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг зобов'язані
проводити розрахункові операції на
повну суму покупки (надання послуги)
через зареєстровані, опломбовані у
встановленому порядку та переведені у
фіскальний режим роботи реєстратори
розрахункових операцій з
роздрукуванням відповідних
розрахункових документів, що
підтверджують виконання розрахункових
операцій, або у випадках, передбачених
цим Законом, із застосуванням
зареєстрованих у встановленому
порядку розрахункових книжок.

Відповідно до п. 6 ст. 9 Закону України
«Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» (у редакції, яка була чинною у
період, що перевірявся) реєстратори
розрахункових операцій та
розрахункові книжки не застосовуються
при продажу товарів (наданні послуг)
суб'єктами підприємницької діяльності
- фізичними особами, оподаткування
доходів яких здійснюється відповідно
до законодавства з питань
оподаткування суб'єктів малого
підприємництва (в тому числі шляхом
отримання свідоцтва про сплату єдиного
податку), якщо такі суб'єкти не
здійснюють продаж підакцизних товарів
(крім пива на розлив), за умови ведення
такими особами книг обліку доходів і
витрат у порядку, визначеному
Кабінетом Міністрів України за
поданням державного органу,
уповноваженого провадити державну
регуляторну політику.

Наведена норма Закону дозволяє не
застосовувати реєстратори
розрахункових операцій суб'єктам
малого підприємництва за умови, якщо
такі суб'єкти не здійснюють продаж
підакцизних товарів та ведуть книгу
обліку доходів та витрат.

Зважаючи на встановлені судами
обставини щодо перебування позивача на
спрощеній системі оподаткування та
щодо продажу останнім товарів, які не є
підакцизними, суди попередніх
інстанцій обґрунтовано визнали
неправомірним застосування до ФОП
ОСОБА_2 штрафних (фінансових) санкцій в
сумі 3381900 грн. за спірним рішенням від
15.06.2009 № .

Керуючись ст. ст. 220, 2201, 223, 224, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу
Білгород-Дністровської об'єднаної
державної податкової інспекції
Одеської області залишити без
задоволення, а постанову Одеського
окружного адміністративного суду від
08.09.2010 та ухвалу Одеського апеляційного
адміністративного суду від 18.05.2011 - без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути переглянута
Верховним Судом України з підстав,
передбачених статтею 237 Кодексу
адміністративного судочинства
України, за заявою про перегляд даної
ухвали, поданою через Вищий
адміністративний суд України у
порядку, встановленому статтями 236-2391
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя
Н.Г. Пилипчук

Судді
Л.В. Ланченко

Ю.І. Цвіркун