Справа № 2-а-1821/11/2216
Суддя: Сапальова Т.В.
Дата ухвалення: 2014-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2-а-1821/11/2216
Головуючий у 1-й інстанції: Віговський
Суддя-доповідач: Сапальова Т.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

Головуючий суддя: Сапальова Т.В.

судді: Боровицький О. А. Граб Л.С.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційні скарги
Управління Пенсійного фонду України у
Старосинявському районі Хмельницької
області та ОСОБА_2 на постанову
Старосинявського районного суду
Хмельницької області від 06 вересня 2011
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного фонду України у
Старосинявському районі Хмельницької
області про перерахунок пенсії,

В С Т А Н О В И В :

в серпні 2011 року позивач звернулася до
Старосинявського районного суду
Хмельницької області з позовом до
Управління Пенсійного фонду України у
Старосинявському районі Хмельницької
області про зобов'язання відповідача
здійснити перерахунок та виплату
позивачу пенсії з підвищенням її
відповідно до ст. 6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни" на 30 %
мінімальної пенсії за віком, виходячи з
розміру мінімальної пенсії за віком,
встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування", починаючи з 06
лютого 2011 року по 18 червня 2011 року
включно, з урахуванням раніше
проведених їй за цей період виплат, і
проводити виплату пенсії з підвищенням
її у такому розмірі до зміни
законодавством цього права на
підвищення пенсії, або за виключенням
періоду, коли законом України
встановлене обмеження у застосуванні
цього права.

Постановою Старосинявського районного
суду Хмельницької області від 06.09.2011
року позов задоволено: зобов'язано
відповідача здійснити нарахування та
виплату позивачу з 06 лютого 2011 року по 18
червня 2011 року включно, підвищення
пенсії у розмірі 30 % мінімальної пенсії
за віком, встановленої ч. 1 ст. 28 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування", на
підставі положень ст. 6 Закону України
"Про соціальний захист дітей війни", з
врахуванням проведених виплат.

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції, позивач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову Старосинявського районного
суду Хмельницької області від 06
вересня 2011 року та задовольнити
позовні вимоги в повному обсязі, а
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати постанову
Старосинявського районного суду
Хмельницької області від 06 вересня 2011
року та прийняти нову, якою відмовити в
задоволенні позову.

Суд апеляційної інстанції відповідно
до положень ст. ст. 183-2, 197 КАС України
проводить розгляд справи у порядку
письмового провадження. За таких умов
згідно з ч. 6 ст. 12, ч. 1 ст. 41 КАС України
повне фіксування судового засідання за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не відбувається.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи та
перевіривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційну
скаргу позивача необхідно
задовольнити частково, а апеляційну
скаргу відповідача залишити без
задоволення з наступних підстав.

Як свідчать матеріали справи, позивач є
пенсіонером за віком та має статус
дитини війни відповідно до статті 1
Закону України "Про соціальний захист
дітей війни".

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з того, що вимоги
позивача щодо зобов`язання
відповідача здійснити перерахунок та
виплату пенсії як дитині війни
відповідно до ст. 6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни" є
обґрунтованими та підлягають
задоволенню за період з 06.02.2011 року по
18.06.2011 року.

Колегія суддів апеляційної інстанції
частково не погоджується з таким
висновком суду першої інстанції,
виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни" дітям
війни пенсії або щомісячне довічне
грошове утримання чи державна
соціальна допомога, що виплачується
замість пенсії, підвищуються на 30
відсотків мінімальної пенсії за віком.

Розмір мінімальної пенсії за віком
визначений ст. 28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" № 1058 від 09.07.2003 року,
згідно якої мінімальна пенсія за віком
дорівнює прожитковому мінімуму,
встановленому для осіб, що втратили
працездатність.

Відповідно до положень статей 1, 6
Закону України "Про соціальний захист
дітей війни" позивач звернулася із
письмовою заявою до Управління
Пенсійного фонду України у
Старосинявському районі Хмельницької
області про нарахування та виплату 30%
підвищення до пенсії як дитині війни.

Відповідач відмовив позивачу в
здійсненні вказаного перерахунку
пенсії.

Як вбачається з матеріалів справи, на
момент звернення позивача до суду,
нарахування доплати до його пенсії в
розмірі 30% від мінімальної пенсії за
віком, відповідно до положень ст. 6
Закону України "Про соціальний захист
дітей війни" відповідачем не здійснено.
Всупереч положенням вищенаведеної
норми щомісячне підвищення до пенсії
позивачу виплачувалось відповідно до
постанови Кабінету Міністрів України
від 28.05.2008 року № 530.

В свою чергу, з огляду на загальні
засади пріоритетності законів над
підзаконними актами, Закон України "Про
соціальний захист дітей війни" має вищу
юридичну силу, ніж постанова Кабінету
Міністрів України від 28.05.2008 року № 530,
що дає підстави зробити висновок про
неправомірність виплати відповідачем
щомісячного підвищення до пенсії в
меншому розмірі, ніж це передбачено ст.
6 зазначеного Закону.

Таким чином, виходячи з приписів
частини 2 статті 152 Конституції України
та рішення Конституційного Суду
України № 10-рп-/2008 від 22.05.2008 р., колегія
суддів погоджується з висновками суду
першої інстанції щодо наявності у
відповідача обов'язку нараховувати та
сплачувати позивачу доплату до пенсії,
передбачену статтею 6 Закону України
"Про соціальний захист дітей війни".

Колегія суддів Вінницького
апеляційного адміністративного суду
вважає за необхідне вказати на те, що
суд першої інстанції, при прийнятті
оскаржуваного рішення, не вирішив
позовну вимогу про проведення позивачу
щомісячних виплат у встановленому
законом розмірі до зміни (скасування)
законодавством цього права на
підвищення пенсії.

Судове рішення має бути наслідком
чинного правового регулювання. Воно не
може обмежувати волю законодавчого
органу в майбутньому змінювати правове
регулювання суспільних відносин.

19 червня 2011 року набув чинності Закон
України від 14.06.2011 №3491-VI "Про внесення
змін до Закону України "Про державний
бюджет України на 2011 рік", яким
передбачено, зокрема, що у 2011 році
положення статтей 39, 50, 51, 52, 54 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", ст. 6 ЗУ "Про
соціальний захист дітей війни"
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України, виходячи із наявного
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011 рік.

На виконання вимог вищезазначеного
Закону Кабінетом Міністрів України
прийнято постанову від 06.06.2011 №745 "Про
встановлення деяких розмірів виплат,
що фінансуються за рахунок коштів
державного бюджету", яка набрала
чинності 23.07.2011 року

Згідно з рішенням Конституційного Суду
України №20-рп/2011 від 26 грудня 2011 року у
справі за конституційним поданням щодо
відповідності Конституції України
(конституційності) пункту 4 розділу VII
"Прикінцеві положення" ЗУ "Про
державний бюджет України на 2011 рік"
положення Закону України від 14.06.2011
№3491-VI "Про внесення змін до Закону
України "Про державний бюджет України
на 2011 рік" визнані такими, що
відповідають Конституції України (є
конституційними).

Таким чином, починаючи з 23 липня 2011 року
для проведення таких виплат
встановлений інший розмір та порядок,
визначений законодавством.

Як встановлено з матеріалів справи,
позивач просить захистити його
порушене право відповідно до діючого
законодавства щомісячно, тому колегія
суддів дійшла висновку, що правильним
способом захисту порушеного права
позивача, який відповідає вимогам
чинного законодавства, є зобов'язання
відповідача здійснити перерахунок та
виплату пенсії по день припинення
такого права.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги
відповідача, суд апеляційної інстанції
виходить з наступного.

Враховуючи, що суд першої інстанції
дійшов законного та обґрунтованого
висновку про правомірність вимог
позивача щодо перерахунку та виплати
підвищення до пенсії як дитині війни у
розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком,
як це встановлено законом, апеляційна
скарга Управління Пенсійного фонду
України у Старосинявському районі
Хмельницької області задоволенню не
підлягає.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 198 КАС
України за наслідками розгляду
апеляційної скарги на постанову суду
першої інстанції суд апеляційної
інстанції має право змінити постанову
суду з підстав: правильне по суті
вирішення справи чи питання, але з
помилковим застосуванням норм
матеріального чи процесуального права;
вирішення не всіх позовних вимог або
питань.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 183-2, 195, 196, 198, 200, 205,
206, 254 КАС України , суд, -

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України у
Старосинявському районі Хмельницької
області залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Постанову Старосинявського районного
суду Хмельницької області від 06
вересня 2011 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України у
Старосинявському районі Хмельницької
області про перерахунок пенсії, -
змінити.

Абзац 2 резолютивної частини постанови
Старосинявського районного суду
Хмельницької області від 06 вересня 2011
року викласти в наступній редакції:

"Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України у Старосинявському
районі Хмельницької області
перерахувати та виплачувати ОСОБА_2
державну соціальну допомогу у вигляді
підвищення до пенсії як дитині війни
відповідно до ст. 6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни" у
розмірі 30% мінімальної пенсії за віком
за період з 06.02.2011 року, з урахуванням
виплачених сум, та по день припинення
права на такі виплати."

В решті постанову Старосинявського
районного суду Хмельницької області
від 06 вересня 2011 року залишити без змін.

Відповідно до ч. 10 ст. 183-2 КАС України у
разі оскарження в апеляційному порядку
постанови, прийнятої у скороченому
провадженні, судове рішення
апеляційної інстанції є остаточним та
оскарженню не підлягає.

Головуючий
Сапальова Т.В.

Судді
Боровицький О. А.

Граб Л.С.