Справа № 826/15871/14
Суддя: Кармазін О.А.
Дата ухвалення: 2014-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

27 листопада 2014 року 09:24
№ 826/15871/14

Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі колегії суддів:
головуючого судді Кармазіна О.А.,
суддів: Данилишина В.М., Скочок Т.О., при
секретарі Бабич Г.Ю.

за участі:

позивача: ОСОБА_1

від відповідача: Пархоменко М.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1до Державної
виконавчої служби Українипровизнання
протиправної бездіяльності та
зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду м.
Києва звернувся ОСОБА_1 з позовом до
Державної виконавчої служби України
про визнання протиправної
бездіяльності щодо ненадання
відповіді на звернення та зобов'язання
надати відповідь на звернення від
13.08.2014 року.

Позивач по суті зазначає про порушення
з боку відповідача вимог Закону
України «Про звернення громадян» та
вказує, що звернувся із зверненням до
відповідача на яке станом на день
подання позову не отримав відповіді.

Відповідач вважає позовні вимоги
необґрунтованими та просить у
задоволенні позову відмовити.

На підставі ч. 3 ст. 160 КАС України в
судовому засіданні 27.11.2014 р.
проголошено вступну та резолютивну
частини постанови.

Розглянувши подані матеріали,
заслухавши пояснення присутніх осіб,
які беруть участь у справі, з'ясувавши
всі фактичні обставини, на яких
ґрунтується подання, оцінивши докази,
які мають значення для розгляду справи
і вирішення спору по суті, суд
встановив наступне.

13.08.2014 р. державною виконавчою службою
України зареєстровано скаргу
стягувача ОСОБА_3, від імені якого на
підставі довіреності від 15.05.2013 р. діяв
представник - ОСОБА_1 (позивач).

У скарзі зазначено, що 04.12.2013 р. до ВДВС
Дніпровського районного управління
юстиції у м. Києві були подані
виконавчі листи від 05.11.2013 р., видані
Шевченківським районним судом м. Києва
з рішенням суду стосовно ЗАТ
«Воля-Кабель».

Проте, як зазначено у скарзі, копія
постанови про відкриття виконавчого
провадження стягувачу не надходила.

Зазначається також у скарзі, що
звернення до Управління ДВС ГУ юстиції
у м. Києві (скарга від 10.03.2014 р.), до
Міністерства юстиції України (скарга
від 30.04.2014 р.), 25.06.2014 р.), не сприяли
усуненню недоліків у роботі
підвідомчих підрозділів (зобов'язати
надіслати копію зазначеної постанови
стягувачу, виконати вимоги виконавчих
листів та покарати винуватців), а
направлялися до осіб, дії яких
оскаржуються. Ті, у свою чергу, яз
зазначено у скарзі, вносять
недостовірні відомості у документи
тощо.

Виходячи з викладеного, ОСОБА_3 (в особі
представника - ОСОБА_1), вимагав:
зобов'язати ВДВС Дніпровського РУ (далі
- ВДВС) надіслати стягувачу копію
постанови про відкриття виконавчого
провадження; зобов'язати ВДВС виконати
вимогу виконавчого листа; притягнути
винних працівників ВДВС о
відповідальності за неналежне
виконання службових обов'язків;
притягнути заступника начальника УДВС
ГУ юстиції у м. Києві ОСОБА_4 до
відповідальності за неналежне
виконання службових обов'язків; не
направляти скаргу тим органам або
посадовим особам, дії чи рішення яких
оскаржуються; розгляд скарги провести
у присутності заявника.

Вирішуючи з урахуванням наведеного
спір по суті, суд виходить з наступного.

Відповідно до положень статті 1 Закону
України «Про звернення громадян», на
порушення якого посилається позивач у
позові, громадяни України мають право
звернутися до органів державної влади,
місцевого самоврядування, об'єднань
громадян, підприємств, установ,
організацій незалежно від форм
власності, засобів масової інформації,
посадових осіб відповідно до їх
функціональних обов'язків із
зауваженнями, скаргами та
пропозиціями, що стосуються їх
статутної діяльності, заявою або
клопотанням щодо реалізації своїх
соціально-економічних, політичних та
особистих прав і законних інтересів та
скаргою про їх порушення.

Статтею 3 цього ж Закону передбачено, що
скарга, це звернення з вимогою про
поновлення прав і захист законних
інтересів громадян, порушених діями
(бездіяльністю), рішеннями державних
органів, органів місцевого
самоврядування, підприємств, установ,
організацій, об'єднань громадян,
посадових осіб.

Статтею 19 Закону України «Про
звернення громадян» передбачено, що
органи державної влади і місцевого
самоврядування, підприємства,
установи, організації незалежно від
форм власності, об'єднання громадян,
засоби масової інформації, їх
керівники та інші посадові особи в
межах своїх повноважень зобов'язані:
об'єктивно, всебічно і вчасно
перевіряти заяви чи скарги; у разі
прийняття рішення про обмеження
доступу громадянина до відповідної
інформації при розгляді заяви чи
скарги скласти про це мотивовану
постанову; на прохання громадянина
запрошувати його на засідання
відповідного органу, що розглядає його
заяву чи скаргу; відміняти або
змінювати оскаржувані рішення у
випадках, передбачених законодавством
України, якщо вони не відповідають
закону або іншим нормативним актам,
невідкладно вживати заходів до
припинення неправомірних дій,
виявляти, усувати причини та умови, які
сприяли порушенням; забезпечувати
поновлення порушених прав, реальне
виконання прийнятих у зв'язку з заявою
чи скаргою рішень; письмово
повідомляти громадянина про
результати перевірки заяви чи скарги і
суть прийнятого рішення; вживати
заходів щодо відшкодування у
встановленому законом порядку
матеріальних збитків, якщо їх було
завдано громадянину в результаті
ущемлення його прав чи законних
інтересів, вирішувати питання про
відповідальність осіб, з вини яких було
допущено порушення, а також на прохання
громадянина не пізніш як у місячний
термін довести прийняте рішення до
відома органу місцевого
самоврядування, трудового колективу чи
об'єднання громадян за місцем
проживання громадянина; у разі
визнання заяви чи скарги
необґрунтованою роз'яснити порядок
оскарження прийнятого за нею рішення;
не допускати безпідставної передачі
розгляду заяв чи скарг іншим органам;
особисто організовувати та перевіряти
стан розгляду заяв чи скарг громадян,
вживати заходів до усунення причин, що
їх породжують, систематично
аналізувати та інформувати населення
про хід цієї роботи.

У разі необхідності та за наявності
можливостей розгляд звернень громадян
покладається на посадову особу чи
підрозділ службового апарату,
спеціально уповноважені здійснювати
цю роботу, в межах бюджетних
асигнувань. Це положення не відміняє
вимоги частини дев'ятої цієї статті.

Відповідно до статті 20 Закону України
«Про звернення громадян» звернення
розглядаються і вирішуються у термін
не більше одного місяця від дня їх
надходження, а ті, які не потребують
додаткового вивчення, - невідкладно,
але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня
їх отримання. Якщо в місячний термін
вирішити порушені у зверненні питання
неможливо, керівник відповідного
органу, підприємства, установи,
організації або його заступник
встановлюють необхідний термін для
його розгляду, про що повідомляється
особі, яка подала звернення. При цьому
загальний термін вирішення питань,
порушених у зверненні, не може
перевищувати сорока п'яти днів.

На обґрунтовану письмову вимогу
громадянина термін розгляду може бути
скорочено від встановленого цією
статтею терміну.

Звернення громадян, які мають
встановлені законодавством пільги,
розглядаються у першочерговому
порядку.

У взаємозв'язку з наведеним слід
зазначити, що відповідно до частини
другої ст. 55 Конституції України
кожному гарантується право на
оскарження в суді рішень, дій чи
бездіяльності органів державної влади,
органів місцевого самоврядування,
посадових і службових осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Частиною другою статті КАС України
передбачено, що до адміністративних
судів можуть бути оскаржені будь-які
рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів
владних повноважень, крім випадків,
коли щодо таких рішень, дій чи
бездіяльності Конституцією чи
законами України встановлено інший
порядок судового провадження.

Пунктом 8 ч. 1 ст. 3 КАС України
встановлено, що позивач, це особа, на
захист прав, свобод та інтересів якої
подано адміністративний позов до
адміністративного суду.

Частинною першою статті 6 КАС України
передбачено, що кожна особа має право в
порядку, встановленому цим Кодексом,
звернутися до адміністративного суду,
якщо вважає, що рішенням, дією чи
бездіяльністю суб'єкта владних
повноважень порушені її права, свободи
або інтереси.

За змістом вказаних положень до суду з
відповідним позовом може звернутися
особа, права якої безпосередньо
порушені органами державної влади.

Звернення до суду з позовом особи, якій
не належить право вимоги, є підставою
для відмови у задоволенні такого
позову оскільки права, свободи чи
інтереси цієї особи у сфері
публічно-правових відносин не
порушено.

В даному випадку, як вже зазначалося, із
скаргою від 13.08.2014 р. до ДВС України
звернувся ОСОБА_3, від імені якого на
підставі довіреності від 15.05.2013 р. діяв
представник - ОСОБА_1 (позивач).

Тобто, із заявою (скаргою) від 13.08.2014 р.
до ДВС України звернувся не позивач, а
ОСОБА_3.

У той же час, із позовом до суду в
контексті обставин розгляду скарги від
13.08.2014 р. звернувся ОСОБА_1, заявляючи та
зазначаючи, що за обставинами розгляду
вказаної скарги порушено його права.

Враховуючи те, що із позовом до суду
звернулася особа (ОСОБА_1), яка
безпосередньо від власного імені не
зверталася із вищезгаданою скаргою до
ДВС України, суд приходить до висновку,
що дії, пов'язані із розглядом ДВС
України вказаної скарги, жодним чином
не стосуються безпосередньо позивача у
даній справі, а дії, пов'язані із її
розглядом не зумовлюють виникнення,
зміну або припинення правовідносин для
позивача. Вказані дії та обставини,
пов'язані із розглядом скарги від 13.08.2014
р., стосуються лише ОСОБА_3, який з
позовом не звертався, і ніякою мірою
безпосередньо не зачіпають прав,
свобод та інтересів власне позивача.

З огляду на те, що позивач не довів
обставин, які б свідчили про порушення
його прав, свобод чи інтересів у сфері
публічно-правових відносин, зокрема,
порушення відносно позивача положень
Закону України «Про звернення
громадян», підстави для задоволення
позову відсутні.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 71 КАС України
передбачено, що в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

В даному випадку, виходячи з
наведеного, суд приходить до висновку
про відмову у задоволенні позову у
повному обсязі. Відповідно не підлягає
відшкодуванню судовий збір, сплачений
відповідачем. При цьому, суд звертає
увагу, що відповідно до ст. 87 КАС
України до судових витрат не належать
послуги банку, поштові витрати,
нотаріальне посвідчення копії
довіреності.

Керуючись вимогами статей 69-71, 94, 158-163,
167, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, Окружний
адміністративний суд міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов залишити без
задоволення у повному обсязі.

Постанова набирає законної сили в
строк і порядку, передбачені статтею 254
Кодексу адміністративного судочинства
України. Постанова може бути оскаржена
за правилами, встановленими ст. ст. 185-187
КАС України.

Головуючий суддя
О.А. Кармазін

Судді:
В.М. Данилишин

Т.О. Скочок