Справа № 712/11356/13-а
Суддя: Бутенко В.І.
Дата ухвалення: 2014-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"13" листопада 2014 р. м.
Київ К/800/11451/14

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

Бутенка В.І (доповідач), Лиски Т.О.,
Олендера І.Я.,

розглянувши в порядку письмового
касаційного провадження
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_4 до управління Пенсійного фонду
України в Соснівському районі м.
Черкаси про стягнення соціальної
допомоги дітям війни, -

в с т а н о в и в :

У серпні 2013 року державний виконавець
відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Черкаській області звернувся до
Соснівського районного суду міста
Черкаси із заявою про заміну порядку і
способу виконання постанови суду від 14
вересня 2011 року по справі №2а- 5796/11.

Ухвалою Соснівського районного суду
міста Черкаси від 12 вересня 2013 року,
залишеною без змін ухвалою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 12 лютого 2014 року, задоволено заяву
відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Черкаській області. Змінено спосіб і
порядок виконання постанови
Соснівського районного суду міста
Черкаси від 14 вересня 2011 року по справі
№ 2а- 5796/11 та стягнуто з УПФУ в м.
Черкасах Черкаської області на користь
ОСОБА_4 щомісячну державну соціальну
допомогу в розмірі 30% мінімальної
пенсії за віком, починаючи з 01.02.2011 року
по 18.07.2011 року включно, в сумі 986,51 грн., з
урахування зміни прожиткового
мінімуму для непрацездатних осіб.

В касаційній скарзі управління
Пенсійного фонду України в м. Черкасах
Черкаської області, посилаючись на
порушення судами першої і апеляційної
інстанцій норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати рішення цих судів і прийняти
нове рішення про відмову в задоволенні
заяви про заміну порядку і способу
виконання постанови суду від 14 вересня
2011 року по справі №2а- 5796/11.

Колегія суддів вважає, що касаційна
скарга підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що постановою
Соснівського районного суду м. Черкаси
від 14 вересня 2011 року у справі №2а- 5796/11
стягнуто з управління Пенсійного фонду
України в м. Черкасах Черкаської
області на користь ОСОБА_4 щомісячну
державну соціальну допомогу в розмірі
30% мінімальної пенсії за віком,
починаючи з 01.02.2011 року по 18.07.2011 року, в
сумі 986,51 грн., з урахування зміни
прожиткового мінімуму для
непрацездатних осіб.

З 07.06.2013 року на виконанні у відділі
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Черкаської області знаходиться
виконавче провадження №38438421 з
виконання виконавчого листа
Соснівського районного суду м. Черкаси
№2а-5796/11 від 06.06.2013 року про зобов'язання
Управління Пенсійного Фонду України в
Соснівському районі нарахувати та
виплатити ОСОБА_4 державну соціальну
допомогу в розмірі 30% мінімальної
пенсії за віком, починаючи з 01.02.2011 року
по 18.07.2011 року включно, з урахуванням
проведених виплат за вказаний період
та з урахуванням зміни прожиткового
мінімуму для непрацездатних осіб.

Головним державним виконавцем
вказаного відділу ДВС Осадчим В.В.
07.06.2013 року винесено постанову про
відкриття виконавчого провадження.

На адресу відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Черкаської
області 01.08.2013 року надійшов лист від
управління УПФУ в м. Черкасах
Черкаської області №17301/09 про те, що
рішення суду виконано в добровільному
порядку, ОСОБА_4 проведено перерахунок
за період з 02.02.2011 року по 18.07.2011 року в
сумі 986,51 грн. Також у вказаному листі
зазначено, що фінансування витрат,
пов'язаних з реалізацією цього Закону,
здійснюється за рахунок коштів
Державного бюджету України, виплата
зазначених сум буде проведена при
надходженні коштів Державного бюджету
на ці витрати.

Статтею 14 КАС України встановлено, що
судове рішення, яким закінчується
розгляд справи в адміністративному
суді, ухвалюється іменем України.
Постанови та ухвали суду в
адміністративних справах, що набрали
законної сили, є обов'язковими до
виконання на всій території України.
Невиконання судових рішень тягне за
собою відповідальність, встановлену
законом.

Як зазначалось вище, постановою
Соснівського районного суду міста
Черкаси від 14 вересня 2011 року у справі
№2а- 5796/11 зобов'язано відповідача
вчинити певні дії.

За приписами п. 2 ч. 4 ст. 105 КАС України
адміністративний позов може містити
вимоги про зобов'язання відповідача -
суб'єкта владних повноважень прийняти
рішення або вчинити певні дії. У разі
задоволення адміністративного позову
суд може прийняти постанову про
зобов'язання відповідача вчинити певні
дії (п. 2 ч. 2 ст. 162 КАС України).

Аналіз резолютивної частини вказаної
постанови Соснівського районного суду
міста Черкаси та синтез наведених
процесуальних норм дають підстави
зробити висновок про те, що
зобов'язання, покладені на відповідача
цим судом, є позовними вимогами, як
видом захисту порушених прав позивача,
які суди задовольнили.

За таких обставин відділ примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Черкаській
області просив змінити не спосіб
виконання постанови суду, а судове
рішення по суті позовних вимог і
вирішити додаткову позовну вимогу про
стягнення коштів, яка не була предметом
розгляду та дослідження
адміністративного суду під час
ухвалення вищевказаної постанови суду
першої інстанції.

Враховуючи викладене, суд касаційної
інстанції приходить до висновку, що,
задовольняючи заяву про зміну способу
виконання рішення, суди попередніх
інстанцій не звернули увагу та не
врахували відмінності між позовною
вимогою, як обраним судом видом захисту
порушених прав позивача, від способу
виконання судового рішення, як одного з
його заходів, чим змінили постанову
суду першої інстанції по суті за
відсутності на це процесуальних
повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 263 КАС України, за
наявності обставин, що ускладнюють
виконання судового рішення
(відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, що
видав виконавчий лист, із поданням, а
особа, яка бере участь у справі, та
сторона виконавчого провадження - із
заявою про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення. Питання
про відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення може бути розглянуто також за
ініціативою суду.

Підставою для застосування правил цієї
норми є обставини, що перешкоджають
належному виконанню судового рішення в
адміністративній справі: ускладнюють
його виконання або роблять неможливим.
Для відстрочення чи розстрочення
виконання судового рішення такою
обставиною може бути недостатність
коштів на рахунку, стихійне лихо, для
зміни способу чи порядку виконання
судового рішення - неможливість
виконання судового рішення внаслідок
відсутності, пошкодження або знищення
об'єкта стягнення або з інших причин.

Тобто, для відстрочення, розстрочення
виконання рішення та зміни способу
його виконання є такі підстави: для
розстрочення та відстрочення -
обставини, що ускладнюють виконання, а
для зміни способу і порядку виконання -
обставини, які роблять виконання
неможливим.

З матеріалів справи вбачається, що
виконання постанови суду першої
інстанції неможливе через відсутність
коштів, виплата яких буде здійснена за
наявності відповідного фінансування з
Державного бюджету України.

Отже, виконання постанови суду першої
інстанції фактично можливе, хоча й за
певних умов, а тому відсутні підстави
для зміни способу виконання вказаного
рішення.

Крім того, суд касаційної інстанції
звертає увагу на те, що "захист
порушеного права у судовому рішенні" і
"спосіб виконання судового рішення" не
є тотожними поняттями.

Враховуючи вищевикладене, суд
касаційної інстанції приходить до
висновку, що суд першої інстанції,
змінюючи спосіб виконання постанови
суду, фактично змінив її суть, що
належить до повноважень суду
апеляційної або касаційної інстанції.

Цього також не врахував суд
апеляційної інстанції під час
перегляду в апеляційному порядку
ухвали суду першої інстанції.

Вирішення питання про стягнення
коштів, яка нарахована у разі виконання
рішення адміністративного суду,
відноситься до юрисдикції цивільних
судів.

За змістом ст. 159 КАС України судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права,
обґрунтованим - ухвалене судом на
підставі повного та всебічного
з'ясування обставин в адміністративній
справі, підтверджених доказами,
дослідженими в судовому засіданні.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 223 КАС України
суд касаційної інстанції за наслідками
розгляду касаційної скарги має право
скасувати судові рішення судів першої
та апеляційної інстанцій та ухвалити
нове судове рішення.

Зважаючи на те, що у справі не
вимагається збирання або проведення
додаткової перевірки доказів,
обставини встановлені повно та
правильно, але допущена помилка в
застосуванні норм матеріального права,
суд касаційної інстанції, згідно зі
статтею 229 КАС України, скасовує
рішення судів першої та апеляційної
інстанції і ухвалює нове рішення про
відмову в задоволенні позову (заяви).

Керуючись ст.ст. 220, 222, 223, 229, 230, 231 КАС
України, суд -

у х в а л и в :

Касаційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в м. Черкасах
Черкаської області задовольнити.

Ухвалу Соснівського районного суду
міста Черкаси від 12 вересня 2013 року та
ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 12 лютого 2014
року скасувати і постановити нову
ухвалу.

В задоволенні заяви відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Черкаській області про заміну способу
і порядку виконання судового рішення -
відмовити.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
оскарженню не підлягає.

С у д д і:
В.І. Бутенко

Т.О. Лиска

І.Я. Олендер