Справа № 820/10622/14
Суддя: Старостін В.В.
Дата ухвалення: 2014-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2014 р.Справа №
820/10622/14Колегія суддів Харківського
апеляційного адміністративного суду у
складі

Головуючого судді: Старостіна В.В.

Суддів: Бегунца А.О. , Шевцової Н.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Державного реєстратора
Реєстраційної служби
Великобурлуцького районного
управління юстиції Харківської
області Марченко Іллі Леонідовича на
постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 29.09.2014р. по
справі № 820/10622/14

за позовом Приватного акціонерного
товариства "Садовод"

до Державного реєстратора
Реєстраційної служби
Великобурлуцького районного
управління юстиції Харківської
області Марченко Іллі Леонідовича,
Реєстраційної служби
Великобурлуцького районного
управління юстиції Харківської
області

треті особи Великобурлуцька
районна державна адміністрація
Харківської області , Головне
управління Держземагенства у
Харківській області

про скасування рішень та зобов'язання
вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Приватне акціонерне
товариство "Садовод", звернувся до
Харківського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Державного реєстратора Реєстраційної
служби Великобурлуцького районного
управління юстиції Харківської
області Марченка Іллі Леонідовича та
Реєстраційної служби
Великобурлуцького районного
управління юстиції Харківської
області, треті особи - Великобурлуцька
районна державна адміністрація
Харківської області, Головне
управління Держземагентства у
Харківській області, в якому, з
урахуванням уточнених позовних вимог,
просив:

- скасувати рішення про відмову у
державній реєстрації прав та їх
обтяжень державного реєстратора
Реєстраційної служби
Великобурлуцького районного
управління юстиції Харківської
області Марченко Іллі Леонідовича
№8530404 від 02.12.2013 року у державній
реєстрації права власності держави на
земельні ділянки;

- скасувати рішення про відмову у
державній реєстрації прав та їх
обтяжень державного реєстратора
Реєстраційної служби
Великобурлуцького районного
управління юстиції Харківської
області Марченко Іллі Леонідовича
№8530486 від 02.12.2013 року у державній
реєстрації іншого речового права -
права оренди земельних ділянок;

- зобов'язати Реєстраційну службу
Великобурлуцького районного
управління юстиції Харківської
області на підставі розпорядження
Великобурлуцької районної державної
адміністрації Харківської області від
27.08.2012 року №265 "Про затвердження
проекту землеустрою щодо відведення
земельних ділянок на території
Андріївської сільської ради АТ
"Садовод" здійснити заходи по
державній реєстрації права власності
держави в особі Великобурлуцької
районної державної адміністрації
Харківської області на земельні
ділянки сільськогосподарського
призначення розташовані за межами
населених пунктів на території
Андріївської сільської ради
Великобурлуцького району Харківської
області кадастровий №:02:000:0042
площею 16,2877 га;

- зобов'язати Реєстраційну службу
Великобурлуцького районного
управління юстиції Харківської
області одночасно із здійснення
заходів по реєстрації прав власності
держави на земельну ділянку здійснити
заходи по державній реєстрації іншого
речового права - права оренди земельних
ділянок на підставі розпорядження
Великобурлуцької районної державної
адміністрації Харківської області від
27.08.2012 року №265 "Про затвердження
проекту землеустрою щодо відведення
земельних ділянок на території
Андріївської сільської ради АТ
"Садовод" та договору оренди землі №11
від 27.12.2012 року, укладеного між
Приватним акціонерним товариством
"Садовод" та Великобурлуцькою районною
державною адміністрацією Харківської
області щодо оренди земельної ділянки
кадастровий №:02:000:0042 площею 16,2877
га.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що розпорядженням
Великобурлуцької районної державної
адміністрації Харківської області №265
від 27.08.2012 року позивачу передано в
оренду для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва
земельні ділянки загальною площею 520,3066
га.

27 грудня 2012 року між Великобурлуцькою
районною державною адміністрацією
Харківської області та ПАТ "Садовод"
було укладено договір оренди землі №11
на земельну ділянку з кадастровим
номером :02:000:0042, загальною площею
16,2877 га. 23.11.2013 року позивач звернувся
до Реєстраційної служби
Великобурлуцького районного
управління юстиції Харківської
області з заявами про державну
реєстрацію права держави та похідного
права оренди на земельну ділянку.
Рішенням №8530404 від 02.12.2013 року
відповідачем відмовлено ПАТ "Садовод" у
державній реєстрації прав і у зв'язку з
тим, що із заявою звернулась неналежна
особа та рішенням №8530486 від 02.12.2013 року
відмовлено у державній реєстрації
іншого речового права, похідного від
права власності, оскільки подано за
відсутності державної реєстрації
права власності. Позивач вважає, що
рішення державного реєстратора
Реєстраційної служби
Великобурлуцького районного
управління юстиції Харківської
області Марченка І.Л. про відмову у
державній реєстрації прав та їх
обтяжень є необґрунтованими та такими,
що суперечать чинному законодавству, у
зв'язку з чим вказані рішення
підлягають скасуванню.

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 29.09.14 року
позов Приватного акціонерного
товариства "Садовод" до Державного
реєстратора Реєстраційної служби
Великобурлуцького районного
управління юстиції Харківської
області Марченко Іллі Леонідовича та
Реєстраційної служби
Великобурлуцького районного
управління юстиції Харківської
області, треті особи - Великобурлуцька
районна Державна адміністрація
Харківської області, Головне
управління Держземагенства у
Харківській області, про скасування
рішень та зобов'язання вчинити певні
дії задоволено частково.

Скасовано рішення про відмову у
державній реєстрації прав та їх
обтяжень державного реєстратора
Реєстраційної служби
Великобурлуцького районного
управління юстиції Харківської
області Марченко Іллі Леонідовича
№8530404 від 02.12.2013 року у державній
реєстрації права власності держави на
земельні ділянки.

Скасовано рішення про відмову у
державній реєстрації прав та їх
обтяжень державного реєстратора
Реєстраційної служби
Великобурлуцького районного
управління юстиції Харківської
області Марченко Іллі Леонідовича
№8530486 від 02.12.2013 року у державній
реєстрації іншого речового права -
права оренди земельних ділянок.

Зобов'язано Реєстраційну службу
Великобурлуцького районного
управління юстиції Харківської
області на підставі розпорядження
Великобурлуцької районної державної
адміністрації Харківської області від
27.08.2012 року №265 "Про затвердження
проекту землеустрою щодо відведення
земельних ділянок на території
Андріївської сільської ради АТ
"Садовод" розглянути питання щодо
державної реєстрації права власності
держави в особі Великобурлуцької
районної державної адміністрації
Харківської області на земельні
ділянки сільськогосподарського
призначення розташовані за межами
населених пунктів на території
Андріївської сільської ради
Великобурлуцького району Харківської
області кадастровий №:02:000:0042
площею 16,2877 га.

Зобов'язано Реєстраційну службу
Великобурлуцького районного
управління юстиції Харківської
області одночасно із вирішенням
питання реєстрації прав власності
держави на земельну ділянку розглянути
питання щодо здійснення заходів по
державній реєстрації іншого речового
права - права оренди земельних ділянок
на підставі розпорядження
Великобурлуцької районної державної
адміністрації Харківської області від
27.08.2012 року №265 "Про затвердження
проекту землеустрою щодо відведення
земельних ділянок на території
Андріївської сільської ради АТ
"Садовод" та договору оренди землі №11
від 27.12.2012 року, укладеного між
Приватним акціонерним товариством
"Садовод" та Великобурлуцькою районною
державною адміністрацією Харківської
області щодо оренди земельної ділянки
кадастровий №:02:000:0042 площею 16,2877
га.

В іншій частині позовних вимог
відмовити.

Відповідач, не погодившись з
постановою суду першої інстанції в
частині задоволених позовних вимог,
подав апеляційну скаргу, в якій просив
скасувати вказану постанову та
прийняти нову, якою відмовити позивачу
у задоволенні позовних вимог у повному
обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги відповідач посилається на
порушення судом першої інстанції при
прийнятті рішення норм матеріального
та процесуального права, що призвело до
неправильного, на його думку, вирішення
спору судом першої інстанції.

Колегія суддів вважає за можливе, у
відповідності до ч. 1 ст. 197 КАС України,
розглянути справу у порядку письмового
провадження за наявними у справі
доказами.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши доводи
апеляційної скарги, рішення суду
першої інстанції в межах апеляційної
скарги, дослідивши матеріали справи,
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено у суді апеляційної
інстанції, що розпорядженням
Великобурлуцької районної державної
адміністрації Харківської області №265
від 27.08.2012 року позивачу АТ "Садовод" в
оренду для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
передано земельні ділянки, площею 520,3066
га, в тому числі багаторічні насадження
- 411,0184 га, ріллі - 103,2493 га, пасовища - 6,0389
га, за рахунок земель запасу
сільськогосподарського призначення,
сільськогосподарські угіддя на
території Андріївської сільської ради
Великобурлуцького району Харківської
області.

27 грудня 2012 року між Великобурлуцькою
районною державною адміністрацією
Харківської області (орендодавець) та
ПАТ "Садовод" (орендар) було укладено
договір оренди землі №11 на земельну
ділянку загальною площею 16,2877 га за
кадастровим номером :02:000:0042.

Задовольняючи позов частково, суд
першої інстанції виходив з того, що при
прийнятті оскаржуваних рішень про
відмову у державній реєстрації прав та
їх обтяжень суб'єкт владних
повноважень діяв всупереч
встановленому законом порядку,
необґрунтовано, упереджено, без
з'ясування необхідних обставин, що мали
значення для прийняття рішень, чим
порушено законні інтереси позивача.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції, з
огляду на наступне.

Згідно з вимогами абзаці 1 п. 12 розділу X
"Перехідні положення" Земельного
кодексу України (в редакції, що була
чинною, на час прийняття
Великобурлуцькою районною державною
адміністрацією Харківської області
розпорядження № 265 від 27.08.2012 року), до
розмежування земель державної та
комунальної власності повноваження
щодо розпорядження землями (крім
земель, переданих у приватну власність,
та земель, зазначених в абзацах другому
та четвертому цього пункту) в межах
населених пунктів здійснюють
відповідні сільські, селищні, міські
ради з урахуванням вимог абзацу
третього цього пункту, а за межами
населених пунктів - відповідні органи
виконавчої влади.

Згідно ст.17 Земельного кодексу України
(у редакції, чинній до 01.01.2013 року), до
повноважень місцевих державних
адміністрацій у галузі земельних
відносин належить розпорядження
землями державної власності в межах,
визначених цим Кодексом.

Частиною 3 ст.122 Земельного кодексу
України визначено, що районні державні
адміністрації на їх території
передають земельні ділянки із земель
державної власності (крім випадків,
визначених частиною сьомою цієї
статті) у власність або у користування
у межах сіл, селищ, міст районного
значення для всіх потреб та за межами
населених пунктів для
сільськогосподарського використання.

Таким чином, Великобурлуцька районна
державна адміністрація Харківської
області приймаюче розпорядження №265
від 27.08.2012 року "Про затвердження
проекту землеустрою щодо відведення
земельних ділянок на території
Андріївської сільської ради
Великобурлуцького району Харківської
області" діяла відповідно до діючого на
момент прийняття рішення
законодавства та в межах своїх
повноважень.

Відповідно до ч.5 ст.126 Земельного
кодексу України (у редакції, що була
чинною до 01.01.2013 року), право оренди
земельної ділянки посвідчується
договором оренди землі, зареєстрованим
відповідно до закону.

Згідно ст.14 Закону України "Про оренду
землі", договір оренди землі
укладається у письмовій формі і за
бажанням однієї із сторін може бути
посвідчений нотаріально. За
положеннями ст.20 вказаного Закону (у
редакції, що була чинною до 01.01.2013 року),
договір оренди землі вважається
укладеним з дати його державній
реєстрації.

Відповідно до п.136 Порядку ведення
Поземельної книги, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 09.09.2009 року №1021 (втратив чинність з
01.01.2013 року), під час державної
реєстрації земельної ділянки
здійснюється державна реєстрація
державного акта або договору оренди
земельної ділянки державної та
комунальної власності у Книзі записів
про державну реєстрацію державних
актів на право власності на земельну
ділянку та на право постійного
користування земельною ділянкою,
договорів оренди землі.

Законом України "Про внесення змін до
Закону України "Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень" та інших
законодавчих актів України" від 11.02.2010
року №1878-VI, зокрема, викладено в новій
редакції Закон України "Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 року
№1952-IV.

Згідно із законодавчими змінами
систему органів державної реєстрації
прав на нерухоме майно становлять
центральний орган виконавчої влади, що
забезпечує реалізацію державної
політики у сфері державної реєстрації
прав, та структурні підрозділи
територіальних органів Міністерства
юстиції України, які забезпечують
реалізацію його повноважень та є
органами державної реєстрації прав
(стаття 6 Закону України "Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень").

Згідно з пунктами 2, 3 розділу II
"Прикінцеві та перехідні положення"
Закону України "Про внесення змін до
Закону України "Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень" та інших
законодавчих актів України" від 11.02.2010
року №1878-VI новий порядок державної
реєстрації речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень запроваджується з
01.01.2013 року.

Отже, з 01.01.2013 року повноваження щодо
проведення державної реєстрації
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень здійснюються виключно
реєстраторами органів державної
реєстрації прав на нерухоме майно та, у
передбачених законом випадках, -
нотаріусами.

Відповідно до ч.4 ст.3 Закону України
"Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень", права
на нерухоме майно та їх обтяження, що
виникли до набрання чинності Законом,
визнаються дійсними у разі відсутності
їх державної реєстрації, передбаченої
Законом, за умов якщо реєстрація прав
та їх обтяжень була проведена
відповідно до законодавства, що діяло
на момент їх виникнення, або якщо на
момент виникнення прав та їх обтяжень
діяло законодавство, що не передбачало
обов'язкової реєстрації таких прав та
їх обтяжень.

Як вбачається з матеріалів справи,
23.11.2013 року до Реєстраційної служби
Великобурлуцького районного
управління юстиції Харківської
області надійшла заява за
реєстраційним номером 4139248 про
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень (щодо права власності) - права
власності на земельну ділянку з
кадастровим номером :02:000:0042
площею 16,2877 га, розташовану за адресою:
с/рада Андріївська, Великобурлуцький
район, Харківська область, за
Великобурлуцькою районною державною
адміністрацією Харківської області.

23.11.2013 року Приватне акціонерне
товариство "Садовод" звернулось до
Реєстраційної служби
Великобурлуцького районного
управління юстиції Харківської
області із заявою за реєстраційним
номером №4139290 про державну реєстрацію
прав та їх обтяжень (щодо іншого
речового права) - права оренди на
земельну ділянку з кадастровим номером
:02:000:0042 площею 16,2877 га, розташовану
за адресою: с/рада Андріївська,
Великобурлуцький район, Харківська
область (відповідно до договору оренду
землі №11).

Одночасно з документами для державної
реєстрації похідного права на земельну
ділянку Приватним акціонерним
товариством "Садовод" до Реєстраційної
служби Великобурлуцького районного
управління юстиції Харківської
області подано розпорядження
Великобурлуцької районної державної
адміністрації від 27.08.2012 року №265 "Про
затвердження проекту землеустрою щодо
відведення земельних ділянок на
території Андріївської сільської ради
ЗАТ "Садовод" для державної реєстрації
у Державному реєстрі речових прав на
нерухоме майно права власності держави
на земельні ділянки, до складу яких
входить і земельна ділянка з
кадастровим номером :02:000:0042
площею 16,2877 га.

Відповідно до карток прийому заяв
№8270764 та №8270651, вказані заяви прийнято
відповідачем разом з доданими до них
документами.

Державним реєстратором Марченко І.Л.
позивачу було відмовлено у державній
реєстрації прав та їх обтяжень
рішенням №8530404 від 02.12.2013 року у зв'язку
з тим, що із заявою звернулася
неналежна особа, щодо реєстрації землі
за державою та рішенням №8530486 від
02.12.2013 року відмовлено у державній
реєстрації іншого речового права,
похідного від права власності,
оскільки подано за відсутності
державної реєстрації права власності.

Колегія суддів відмічає, що зміни
редакції ч.4 ст.122 Земельного кодексу
України, внесені Законом України від
06.09.2012 року №5245-VI, з 01.01.2013 року
передбачають, що передача земельних
ділянок у користування (в тому числі,
укладання договорів оренди) земельних
ділянок сільськогосподарського
призначення державної власності
здійснюється територіальними органами
Держземагентства України.

Правові підстави, які б обумовлювали
необхідність повторного звернення
позивача АТ "Садовод" до
територіального органу
Держземагентства України з питання
прийняття рішення про передачу їй в
оренду вказаної вище земельної ділянки
відсутні.

Законом України "Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень" №1952-ІV від 01.07.2004
року (далі - Закон України №1952-ІV),
визначені особливості державної
реєстрації речових прав на земельні
ділянки державної та комунальної
власності, які полягають, зокрема, в
одночасності державної реєстрації
права власності держави чи
територіальної громади на земельну
ділянку з державною реєстрацією
похідного речового права на неї (ст. 4-1
Закону).

При цьому, у разі здійснення державної
реєстрації речових прав на земельні
ділянки, похідних від права власності,
за відсутності державної реєстрації
права власності держави чи
територіальної громади на зазначені
земельні ділянки, відповідний орган
виконавчої влади чи орган місцевого
самоврядування зобов'язаний одночасно
подати до органу державної реєстрації
прав чи державному кадастровому
реєстратору відповідну заяву про
державну реєстрацію права власності
держави чи територіальної громади на
вказані земельні ділянки. Рішення
органу виконавчої влади чи органу
місцевого самоврядування про передачу
земельної ділянки у користування
(постійне користування, оренда,
користування земельною ділянкою для
сільськогосподарських потреб
(емфітевзис), користування чужою
земельною ділянкою для забудови
(суперфіцій), сервітут) вважається
заявою про здійснення державної
реєстрації права власності держави чи
територіальної громади на зазначену
земельну ділянку (абзац сьомий ч. 1 ст. 16
зазначеного Закону в редакції, що є
чинною з 16.06.2013 року).

Таким чином, Законом України "Про
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень", встановлено
імперативну норму щодо обов'язковості
проведення державної реєстрації права
власності держави чи територіальної
громади на земельну ділянку, яка
сформована із земель державної чи
комунальної власності, за відсутності
такої реєстрації у Державному реєстрі
речових прав на нерухоме майно (далі -
Державний реєстр прав), одночасно з
державною реєстрацією речового права
на таку земельну ділянку, що є похідним
від права власності. При цьому
документи для державної реєстрації
права власності та іншого речового
права подаються виключно до органу
державної реєстрації прав чи
державному кадастровому реєстратора.

Державна реєстрація права власності
держави чи територіальної громади на
земельну ділянку одночасно з державною
реєстрацією речового права на неї
проводиться на підставі рішення органу
виконавчої влади чи органу місцевого
самоврядування про передачу земельної
ділянки у користування, до якого
додаються: витяг з Державного
земельного кадастру (пункт 5 розділу II
"Прикінцеві та перехідні положення"
Закону України "Про внесення змін до
деяких законодавчих актів України щодо
розмежування земель державної та
комунальної власності"); документ, за
яким виникає речове право на земельну
ділянку, зокрема договір оренди,
користування земельною ділянкою.

Рішення органу виконавчої влади чи
органу місцевого самоврядування про
передачу земельної ділянки у
користування разом із іншими
зазначеними документами подається
правонабувачем (користувачем,
орендарем), який є уповноваженою особою
власника земельної ділянки відповідно
до Закону України "Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень", одночасно з
заявою про державну реєстрацію
речового права, що є похідним від права
власності.

Отже, висновок державного реєстратора
в оскаржуваному рішенні про
неможливість здійснення державної
реєстрації прав та їх обтяжень з
підстави, що із заявою звернулась
неналежна особа суперечать вимогам
закону, оскільки позивачем було надано
рішення органу виконавчої влади про
передачу земельної ділянки у
користування в оренду.

Відповідно до положень ч.4 ст.24 Закону
України №1952-ІV, відмова в державній
реєстрації прав та їх обтяжень з
підстав, не передбачених цим Законом,
заборонена.

Згідно з положеннями ст.2 КАС України,
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

За приписами ст.19 Конституції України
правовий порядок в Україні ґрунтується
на засадах, відповідно до яких ніхто не
може бути примушений робити те, що не
передбачено законодавством. Органи
державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Частиною 1 ст. 9 КАС України встановлено,
що суд при вирішенні справи керується
принципом законності, відповідно до
якого органи державної влади, органи
місцевого самоврядування, їхні
посадові і службові особи зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

З огляду на викладене, колегія суддів
прийшла до висновку, що всупереч
наведеним вимогам державний
реєстратор, як суб'єкт владних
повноважень, не надав достатніх
беззаперечних доказів в обґрунтування
обставин, на яких ґрунтуються його
заперечення.

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку про скасування рішень
державного реєстратора прав на
нерухоме Державної реєстраційній
служби України про відмову у державній
реєстрації прав та їх обтяжень №8530404
від 02.12.2013 року, №8530486 від 02.12.2013 року.

Стосовно позовних вимог, щодо
зобов'язання відповідача здійснити
державну реєстрацію права власності
держави в особі Великобурлуцької
районної державної адміністрації
Харківської області та державну
реєстрації іншого речового права -
права оренди позивача щодо земельної
ділянки з кадастровим номером
:02:000:0042 площею 16,2877 га, колегія
суддів зазначає наступне.

Відповідно до абзаців шостого та
сьомого частини четвертої ст.15 Закон
України "Про оренду землі", невід'ємною
частиною договору оренди землі є: план
або схема земельної ділянки, яка
передається в оренду; кадастровий план
земельної ділянки з відображенням
обмежень (обтяжень) у її використанні
та встановлених земельних сервітутів;
акт визначення меж земельної ділянки в
натурі (на місцевості); акт
приймання-передачі об'єкта оренди;
проект відведення земельної ділянки у
разі його розроблення згідно із
законом.

Згідно з підпунктами 1, 12 і 13 пункту 27
Порядку державної реєстрації прав на
нерухоме майно та їх обтяжень,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 22.06.2011 року №703,
укладений в установленому законом
порядку договір, предметом якого є
нерухоме майно, права щодо якого
підлягають державній реєстрації, або
речове право на нерухоме майно, чи його
дублікат; заповіт, яким встановлено
сервітут на нерухоме майно; закон, яким
встановлено сервітут на нерухоме
майно, відносяться до документів, що
підтверджують виникнення, перехід та
припинення права власності та інших
речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.9 Закону України
"Про реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень",
державний реєстратор встановлює
відповідність заявлених прав і поданих
документів вимогам законодавства, а
також відсутність суперечностей між
заявленими та вже зареєстрованими
правами на нерухоме майно та їх
обтяженнями, зокрема: відповідність
обов'язкового дотримання письмової
форми правочину та його нотаріального
посвідчення (у випадках, встановлених
законом); відповідність повноважень
особи, яка подає документи на державну
реєстрацію прав та їх обтяжень;
відповідність відомостей про нерухоме
майно, наявних у Державному реєстрі
прав та поданих документах; наявність
обтяжень прав на нерухоме майно,
зареєстрованих відповідно до вимог
цього Закону; наявність факту
виконання умов правочину, з якими закон
та/або договір (угода) пов'язує
можливість проведення державної
реєстрації виникнення, переходу,
припинення прав на нерухоме майно або
обтяження таких прав.

Відповідно до п.4 статті 9 Закону
України №1952-ІV, державний реєстратор
самостійно приймає рішення про
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень або відмову в такій
реєстрації. Втручання будь-яких
органів, посадових і службових осіб,
громадян та їх об'єднань у діяльність
державного реєстратора, пов'язану з
проведенням державної реєстрації прав,
забороняється і тягне за собою
відповідальність згідно із законом.

З огляду на вищезазначене, питання
здійснення державної реєстрації прав
та їх обтяжень, а саме державна
реєстрація прав та їх обтяжень,
відноситься до виключної компетенції
державного реєстратора.

Таким чином, вказана позовна вимога не
підлягає задоволенню, оскільки суд не
може перебирати на себе функції органу,
якому надано такі виключні
повноваження.

Відповідно до положень ч.2 ст.11 КАС
України, суд розглядає адміністративні
справи не інакше як за позовною заявою,
поданою відповідно до цього Кодексу, і
не може виходити за межі позовних
вимог. Суд може вийти за межі позовних
вимог тільки в разі, якщо це необхідно
для повного захисту прав, свобод та
інтересів сторін чи третіх осіб, про
захист яких вони просять.

З огляду на встановлені фактичні
обставини справи, для повного захисту
прав, свобод та інтересів позивача, про
захист яких він просить, суд першої
інстанції обґрунтовано вийшов за межі
позовних вимог та зобов'язав
Реєстраційну службу Великобурлуцького
районного управління юстиції
Харківської області на підставі
розпорядження Великобурлуцької
районної державної адміністрації
Харківської області від 27.08.2012 року №265
"Про затвердження проекту землеустрою
щодо відведення земельних ділянок на
території Андріївської сільської ради
АТ "Садовод" розглянути питання щодо
державної реєстрації права власності
держави в особі Великобурлуцької
районної державної адміністрації
Харківської області на земельні
ділянки сільськогосподарського
призначення розташовані за межами
населених пунктів на території
Андріївської сільської ради
Великобурлуцького району Харківської
області кадастровий №:02:000:0042
площею 16,2877 га. та зобов'язав
Реєстраційну службу Великобурлуцького
районного управління юстиції
Харківської області одночасно із
вирішенням питання реєстрації прав
власності держави на земельну ділянку
розглянути питання щодо здійснення
заходів по державній реєстрації іншого
речового права - права оренди земельних
ділянок на підставі розпорядження
Великобурлуцької районної державної
адміністрації Харківської області від
27.08.2012 року №265 "Про затвердження
проекту землеустрою щодо відведення
земельних ділянок на території
Андріївської сільської ради АТ
"Садовод" та договору оренди землі №11
від 27.12.2012 року, укладеного між
Приватним акціонерним товариством
"Садовод" та Великобурлуцькою районною
державною адміністрацією Харківської
області щодо оренди земельної ділянки
кадастровий №:02:000:0042 площею 16,2877
га.

За таких обставин, колегія суддів
вважає доведеним належними та
допустимими доказами той факт, при
прийнятті оскаржуваних рішень про
відмову у державній реєстрації прав та
їх обтяжень суб'єкт владних
повноважень діяв всупереч
встановленому законом порядку,
необґрунтовано, упереджено, без
з'ясування необхідних обставин, що мали
значення для прийняття рішень, чим
порушено законні інтереси позивача.

Враховуючи викладене, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про недоведеність факту
порушення податкового законодавства з
боку позивача та про неправомірність
оскаржуваних податкових
повідомлень-рішень.

Суд першої інстанції належним чином
оцінив надані докази і на підставі
встановленого, обґрунтовано
задовольнив адміністративний позов
частково.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове
рішення повинно бути законним та
обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що постанова
суду першої інстанції від 29.09.14 р.
відповідає вимогам ст. 159 КАС України, а
тому відсутні підстави для її
скасування та задоволення апеляційних
вимог відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову або ухвалу
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія
суддів, погоджуючись з висновками суду
першої інстанції, вважає, що суд дійшов
вичерпних юридичних висновків щодо
встановлення фактичних обставин
справи і правильно застосував до
спірних правовідносин сторін норми
матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених
вище підстав, висновків суду не
спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 197, п.1 ч.1
ст.198, ч.1 ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205, 206, 209, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Державного
реєстратора Реєстраційної служби
Великобурлуцького районного
управління юстиції Харківської
області Марченко Іллі Леонідовича
залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 29.09.2014р. по
справі № 820/10622/14 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя (підпис)Старостін
В.В.Судді(підпис) (підпис) Бегунц А.О.
Шевцова Н.В.