Справа № 667/4947/14-а
Суддя: Скрипченко В.О.
Дата ухвалення: 2014-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2014 р.м.ОдесаСправа № 667/4947/14-а

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції:
Іванцова Н.К.

Одеський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого - судді Скрипченка В.О.,

суддів Золотнікова О.С., Осіпова Ю.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України у
м. Херсоні на постанову
Комсомольського районного суду м.
Херсона від 04 серпня 2014 року по справі
за адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України у
м. Херсоні про визнання дій
неправомірними та зобов'язання вчинити
певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

У червні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з адміністративним позовом до
Управління Пенсійного фонду України у
м. Херсоні про визнання дій
неправомірними та зобов'язання вчинити
певні дії.

В обгрунтування позову зазначено, що
позивач звернувся до відповідача УПФУ
із заявою про призначення йому пенсії
за віком відповідно до Закону України
«Про державну службу». ОСОБА_1 також
зазначив, що призначення та
нарахування йому пенсії здійснено
відповідачем з 08.10.2013 року на підставі
довідок, виданих регіональним
відділенням Фонду державного майна
України в Херсонській області про
складові заробітної плати. Позивач
вказав, що відповідно до листа від
21.05.2014 року відповідача, він дізнався,
що при розрахунку його пенсії не були
враховані виплати зазначені в довідці,
та рішенням комісії від 30.05.2014 року №37
відповідач відмовив у проведенні
перерахунку пенсії, мотивуючи тим, що
матеріальна допомога на оздоровлення,
матеріальна допомога для вирішення
соціально-побутових питань та
індексація заробітної плати до
переліку заробітної плати державних
службовців не входять та не
враховуються для обчислення пенсії.
Позивач вважає дії відповідача
незаконними та такими, що порушують
його права, а відтак позивач просив
визнати дії Управління пенсійного
фонду України в м. Херсоні про відмову в
перерахунку йому пенсії з врахуванням
усіх складових заробітної плати, на які
нарахований та утриманий єдиний внесок
на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування, неправомірними;
зобов'язати відповідача здійснити
розрахунок його пенсії з врахуванням
усіх складових заробітної плати, на які
нарахований та утриманий єдиний внесок
на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування з 08.10.2013 року.

Постановою Комсомольського районного
суду м. Херсона від 04 серпня 2014 року
позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.
Визнано дії Управління Пенсійного
фонду України в м. Херсоні по відмові
Визнати дії Управління Пенсійного
фонду України в м. Херсоні по відмові
ОСОБА_1 в перерахунку пенсії з
врахуванням всіх складових заробітної
плати, на які нарахований та утриманий
єдиний внесок на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування -
протиправними. Зобов'язано Управління
Пенсійного фонду України в м. Херсоні
здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1 по довідці № 14 від 03.07.2013
року, яка видана регіональним
відділенням Фонду державного майна
України в Херсонській області про
складові заробітної плати, з
урахуванням інших виплат, починаючи з
08.10.2013 р. в перерахунку пенсії з
врахуванням всіх складових заробітної
плати, на які нарахований та утриманий
єдиний внесок на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування -
протиправними. Зобов'язано Управління
Пенсійного фонду України в м. Херсоні
здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1 по довідці № 14 від 03.07.2013
року по довідці № 14 від 03.07.2013 року, яка
видана регіональним відділенням Фонду
державного майна України в Херсонській
області про складові заробітної плати,
з урахуванням інших виплат, починаючи з
08.10.2013 року.

Не погоджуючись з постановленим по
справі судовим рішенням, Управління
Пенсійного фонду України у м. Херсоні в
апеляційній скарзі зазначає, що судом
першої інстанції порушено норми
матеріального права, що є підставою для
скасування постанови суду першої
інстанції з винесенням нової постанови
про відмову у задоволенні позовних
вимог ОСОБА_1.

Згідно вимог п. 1 ч. 1 ст. 197 КАС України
суд апеляційної інстанції може
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі відсутності клопотань
від усіх осіб, які беруть участь у
справі, про розгляд справи за їх участю.
Враховуючи, що зазначених клопотань не
надходило, справа розглянута в порядку
письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши матеріали справи та
перевіривши доводи апеляційної скарги,
суд апеляційної інстанції не знаходить
підстав для її задоволення.

Судом першої інстанції встановлено, що
ОСОБА_1 працював на посадах, які
зараховані до стажу державного
службовця у Знам'янському комітеті РК
ЛКСМУ Кіровоградської області,
парткомі радгоспу-заводу ім.Леніна
Бериславського району, Державній
податковій адміністрації у
Бериславському районі Херсонської
області, Державній податковій
інспекції у Бериславському районі
Херсонської області, Державної
податкової інспекції у м. Херсоні,
Державній податковій адміністрації у
Херсонській області, в Фонді
державного майна України по
Херсонській області та отримує пенсію
згідно Закону України «Про державну
службу» з 08.10.2013 року, що в свою чергу
вбачається з наданої суду копії
трудової книжки, виданої на ім'я ОСОБА_1.

За заявою ОСОБА_1 про перерахунок
пенсії від 15.05.2014 року, йому було
відмовлено в його проведенні за
відсутності законодавчих підстав, що
вбачається з листа за вих.№81/Б-1 від
21.05.2014 року, а також з Протоколу
засідання комісії для розгляду питань,
пов'язаних з призначенням та виплатою
пенсій за №37 від 30.05.2014 року, які
вмотивовані тим, що матеріальна
допомога на оздоровлення, матеріальна
допомога для вирішення
соціально-побутових питань та
індексація заробітної плати до
переліку складових заробітної плати
державних службовців, визначеного ст.33
Закону України «Про державну службу»,
не входять та, відповідно, не
враховуються для обчислення пенсії.

Як вбачається з довідки за № 14 від
03.07.2013 року, яка видана регіональним
відділенням Фонду державного майна
України в Херсонській області про
складові заробітної плати (надбавки та
премії за останні 24 календарні місяці
роботи або будь-які 60 календарних
місяців роботи підряд перед зверненням
за пенсією), що подається для
призначення пенсії відповідно до
Закону України «Про державну службу»,
ОСОБА_1 були нараховані надбавки,
премії та інші виплати за період з
01.06.2011 року до 31.05.2013 року, в тому числі і
інші виплати, які в загальній сумі
становили 28651,62 грн. з розшифровкою,
індексація заробітної плати,
матеріальна допомога на оздоровлення,
матеріальна допомога для вирішення
соціально-побутових питань. Також
вказана довідка містить відомості про
те, що на всі виплати, включені в
довідку, нараховано страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, а з 01.01.2011 року - єдиний
внесок на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування.

Задовольняючи адміністративний позов
ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив з
наступного, з чим погоджується
апеляційний суд.

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про
державну службу», заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплати за
ранги, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок.
Державним службовцям можуть
установлюватися надбавки за високі
досягнення у праці і виконання
особливо важливої роботи, доплати за
виконання обов'язків тимчасово
відсутніх працівників та інші надбавки
і доплати, а також надаватися
матеріальна допомога для вирішення
соціально-побутових питань. Умови
оплати праці державних службовців,
розміри їх посадових окладів, надбавок,
доплат і матеріальної допомоги
визначаються Кабінетом Міністрів
України.

За змістом ст. 37 Закону України «Про
державну службу», пенсія державним
службовцям призначається в розмірі 80
відсотків суми їх заробітної плати, з
якої було сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, а особам, які на час
звернення за призначенням пенсії не є
державними службовцями, - у розмірі 80
відсотків заробітної плати працюючого
державного службовця відповідної
посади та рангу за останнім місцем
роботи на державній службі, з якої було
сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Згідно ст.37-1 вищевказаного закону,
перерахунок пенсії здійснюється
виходячи із сум заробітної плати, на
які нараховуються страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування працюючого державного
службовця відповідної посади та рангу
на момент виникнення права на
перерахунок пенсії.

Із Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» не вбачається визначення
заробітної плати, на підставі якої
здійснюється розрахунок пенсій. Однак,
зі змісту ст.40 вказаного Закону
вбачається, що з середньої заробітної
плати (доходу) повинні бути сплачені
страхові внески.

Стаття 1 Закону України «Про оплату
праці», визначає заробітну плату як
винагороду, обчислену, як правило, у
грошовому виразі, яку за трудовим
договором власник або уповноважений
ним орган виплачує працівникові за
виконану ним роботу. У відповідності до
ст.2 Закону України «Про оплату праці»,
Основна заробітна плата - це винагорода
за виконану роботу відповідно до
встановлених норм праці (норми часу,
виробітку, обслуговування, посадові
обов'язки). Вона встановлюється у
вигляді тарифних ставок (окладів) і
відрядних розцінок для робітників та
посадових окладів для службовців.
Додаткова заробітна плата - це
винагорода за працю понад установлені
норми, за трудові успіхи та
винахідливість і за особливі умови
праці. Вона включає доплати, надбавки,
гарантійні і компенсаційні виплати,
передбачені чинним законодавством;
премії, пов'язані з виконанням
виробничих завдань і функцій, інші
заохочувальні та компенсаційні
виплати. До них належать виплати у
формі винагород за підсумками роботи
за рік, премії за спеціальними
системами і положеннями, компенсаційні
та інші грошові і матеріальні виплати,
які не передбачені актами чинного
законодавства, або які провадяться
понад встановлені зазначеними актами
норми.

Стаття 41 Закону України від 9 липня 2003
року N 1058-IV «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»
визначає виплати (доходи), що
враховуються в заробітну плату (дохід)
застрахованої особи для обчислення
пенсії. Так, зокрема до такого доходу
(заробітної плати) враховуються: суми
виплат, отримуваних застрахованою
особою після набрання чинності цим
Законом, з яких згідно з цим Законом
були фактично нараховані (обчислені) та
сплачені страхові внески; суми виплат,
отримуваних застрахованою особою до
набрання чинності цим Законом, у межах
сум, на які відповідно до
законодавства, що діяло раніше,
нараховувалися внески на державне
соціальне страхування або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування.

Системний аналіз зазначених норм дає
підстави вважати, що чинне
законодавство відносить до складу
заробітної плати також і інші виплати.
При цьому слід врахувати, що надбавки,
запроваджені нормативно-правовими
актами, матеріальна допомога на
оздоровлення, матеріальна допомога для
вирішення соціально-побутових питань,
індексація заробітної плати належать
до додаткових видів грошового
забезпечення й приймаються в
розрахунок при нарахуванні пенсії лише
особам, які отримували такі надбавки
під час перебування на державній
службі та були звільнені зі служби
після їх запровадження.

Зазначена правова позиція висловлена в
постанові Верховного Суду України від
20.02.2012 року, де вказано, що за змістом
наведених норм отримувані
застрахованою особою суми виплат, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

Враховуючи зазначене, суд першої
інстанції дійшов вірного висновку, що
відповідачем при відмові у перерахунку
пенсії з врахуванням інших виплат, які
складаються з матеріальної допомоги на
оздоровлення, матеріальної допомоги
для вирішення соціально-побутових
питань, індексації, не були враховані
вище вказані положення
нормативно-правових актів, а тому вона
є безпідставною.

Щодо пропущення позивачем строку на
звернення до суду в розумінні ч.4 ст.99
КАС України, суд першої інстанції
виходив з наступного, з чим
погоджується апеляційний суд.

Так, для звернення до
адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи
встановлюється шестимісячний строк,
який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів, що передбачено ст.99 КАС
України. При цьому, за нормами вказаної
статті закону під днем, коли особа
дізналась про порушення свого права
слід розуміти встановлений доказами
день, коли позивач дізнався про
рішення, дію чи бездіяльність,
внаслідок якої відбулося порушення їх
прав, свобод чи інтересів. В даному
випадку позивач дізнався про порушення
свого права у день винесення
Управлінням пенсійного фонду України в
м. Херсоні листа від 21.05.2014 року та
протоколу засідання комісії за №37 від
30.05.2014 року, якими йому було відмовлено
у перерахунку пенсії по довідці з
урахуванням інших виплат. Крім того, у
відповідності до ч.4 ст.99 КАС України -
якщо законом передбачена можливість
досудового порядку вирішення спору і
позивач скористався цим порядком, то
для звернення до адміністративного
суду встановлюється місячний строк,
який обчислюється з дня, коли позивач
дізнався про рішення суб'єкта владних
повноважень за результатами розгляду
його скарги на рішення, дії або
бездіяльність суб'єкта владних
повноважень. Однак, позивач не
використовував можливість досудового
порядку врегулювання спору, а тому
правомірно звернувся до суду протягом
шестимісячного строку з моменту
надання йому відповіді із відмовою у
перерахунку пенсії.

За таких обставин колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції дійшов
вірного висновку про наявність підстав
для задоволення позову ОСОБА_1.

Відповідно до вимог ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, а в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову. Відповідач,
який є суб'єктом владних повноважень,
свою позицію не довів та не
обґрунтував. В свою чергу позивач довів
протиправність бездіяльність
відповідача.

Колегія суддів вважає рішення суду
першої інстанції правильним і таким, що
відповідає вимогам ст. ст. 2, 7, 10, 11, 70, 71
КАС України та не приймає доводи,
наведені в апеляційній скарзі про те,
що постанова підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та не
допустив порушень норм матеріального і
процесуального права при вирішенні
справи, а наведені в апеляційній скарзі
доводи правильність рішення суду не
спростовують.

Відтак, апеляційна скарга Управління
Пенсійного фонду України у м. Херсоні
задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 184, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254
КАС України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України у м. Херсоні -
залишити без задоволення, а постанову
Комсомольського районного суду м.
Херсона від 04 серпня 2014 року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копії особам, які беруть
участь у справі, але може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий
В.О.Скрипченко

Суддя
О.С.Золотніков

Суддя
Ю.В.Осіпов