Справа № 826/16629/14
Суддя: Катющенко В.П.
Дата ухвалення: 2014-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 листопада 2014 року №
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі колегії суддів:
головуючого судді Катющенка В.П.,
суддів: Добрівської Н.А., Шейко Т.І.,
розглянувши у письмовому провадженні
адміністративну справу
за позовом ОСОБА_1до Правління
Пенсійного фонду України, Головного
управління Пенсійного фонду України в
Дніпропетровській областіпро
зобов'язання вчинити певні дії В С Т А Н
ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1) звернулась до
Окружного адміністративного суду
міста Києва з позовом до Правління
Пенсійного фонду України, Головного
управління Пенсійного фонду України в
Дніпропетровській області, в якому
просить суд:
- визнати бездіяльність Правління
Пенсійного фонду України у виконанні
обов'язку щодо внесення змін в основний
документ його діяльності «Порядок
подачі та оформлення документів для
призначення пенсії» у відповідності з
Рішенням Конституційного Суду України
№ 25-рп/2009 від 07.10.2009, - актом порушення її
матеріальних прав;

- зобов'язати Правління Пенсійного
фонду України негайно внести та
затвердити зміни в «Порядок подачі та
оформлення документів для призначення
пенсії», що буде забезпечувати
документальне виконання та реальну
виплату пенсії всім українським
пенсіонерам, які проживають за межами
України, відповідно до Рішення
Конституційного Суду України № 25-рп/2009
від 07.10.2009;

- зобов'язати Правління Пенсійного
фонду України та Головне управління
Пенсійного фонду України у
Дніпропетровській області визначити
уповноважений територіальний орган
ПФУ (бажано за місцем її проживання до
виїзду з України) та надати останньому
вказівку щодо відновлення виплати
позивачці пенсії за віком з 07.10.2009 за
межі України, у відповідності до
Конституції України та діючого
пенсійного законодавства України.

В обґрунтування своїх вимог позивачка
посилається на те, що з 1940 року по 1998 рік
вона навчалась та працювала в Україні.
До виїзду з України у 1998 році проживала
за адресою: АДРЕСА_1 та отримувала
пенсію за віком у Жовтневому районному
відділі соціального забезпечення
міста Дніпропетровськ. У зв'язку з
виїздом їй було виплачено аванс в сумі
пенсії за 6 місяців і в подальшому
виплата пенсії припинена. У зв'язку з
прийняттям Конституційним Судом
України рішення від 07.10.2009 за № 25-рп/2009 у
справі № 1-32/2009 за конституційним
поданням Верховного Суду України щодо
відповідності Конституції України
(конституційності) положень пункту 2
частини 1 статті 49, другого речення
статті 51 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» позивачка вважає
протиправним припинення їй виплати
пенсії за віком. Крім того зазначила, що
нею до Правління Пенсійного фонду
України направлено заяву від 27.01.2014 про
поновлення їй виплати пенсії за віком у
відповідності до рішення
Конституційного Суду України від 07
жовтня 2009 року за №25-рп/2009. Листом від
10.02.2014 №1420/Д-11 Департамент пенсійного
забезпечення Пенсійного фонду України
повідомив позивачку про те, що її заява
у відповідності до статті 7 Закону
України «Про звернення громадян»
направлена для розгляду за належністю
до Головного управління Пенсійного
фонду України в Дніпропетровській
області та додатково зазначив, що Угода
між Україною та Державою Ізраїль про
соціальне забезпечення на сьогодні не
ратифікована Верховною Радою України,
а тому виплата пенсій під час
проживання за кордоном буде
здійснюватись у разі прийняття
Верховною Радою України закону про
ратифікацію за встановленим Угодою
порядком. Крім того, у листі зазначено
про порядок подання заяви про
поновлення виплати раніше призначеної
пенсії та документи, які додаються до
заяви. Листом від 27.02.2014 № Д320-14 Головним
управлінням Пенсійного фонду України в
Дніпропетровській області було
роз'яснено позивачці порядок подання
заяви про поновлення виплати раніше
призначеної пенсії. 08.04.2014 позивачка
звернулась до Правління Пенсійного
фонду України із заявою, в якій просила
Правління Пенсійного фонду України
негайно внести та затвердити зміни в
«Порядок подачі та оформлення
документів для призначення пенсії», що
буде забезпечувати документальне
виконання та реальну виплату пенсії
всім українським пенсіонерам, які
проживають за межами України та
визначити уповноважений
територіальний орган ПФУ (бажано за
місцем її проживання до виїзду з
України) та надати останньому вказівку
щодо відновлення виплати позивачці
пенсії за віком з 07.10.2009 за межі України,
у відповідності до Конституції України
та діючого пенсійного законодавства
України. Листом від 16.05.2014 № 5316/Д-11
позивачку повідомлено про направлення
її заяви до Головного управління
Пенсійного фонду України у
Дніпропетровській області у
відповідності до статті 7 Закону
України «Про звернення громадян»
повторно до листа Пенсійного фонду
України від 10.02.2014 №1420/Д-11, а листом
Головного управління Пенсійного фонду
України у Дніпропетровській області
від 02.06.2014 № Д 925-14 роз'яснено позивачці,
що виплата їй пенсії під час проживання
за кордоном буде здійснюватись у разі
прийняття Верховною Радою України
Закону про ратифікацію Угоди між
Україною та Державою Ізраїль за
встановленим Угодою порядком.

Ухвалами Окружного адміністративного
суду міста Києва від 30.10.2014 відкрито
провадження в адміністративній справі,
закінчено підготовче провадження та
призначено справу до розгляду у
судовому засіданні.

Позивачка у судове засідання 17.11.2014 не
з'явилась, у позовній заяві просила
розгляд справи проводити без її участі.

Представник Правління Пенсійного
фонду України та представник Головного
управління Пенсійного фонду України в
Дніпропетровській області у судове
засідання 17.11.2014 не з'явились, про дату,
час та місце розгляду справи
повідомлені належним чином, причини
неявки суду не повідомили.

Відповідно до частини 6 статті 128
Кодексу адміністративного судочинства
України, якщо немає перешкод для
розгляду справи в судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
суд має право розглянути справу в
порядку письмового провадження у разі
відсутності потреби заслухати свідка
чи експерта.

Враховуючи наведене, в судовому
засіданні 17.11.2014 суд ухвалив про
розгляд справи в порядку письмового
провадження.

Ухвалою суду від 27.11.2014 позовну заяву
ОСОБА_1 до Правління Пенсійного фонду
України в частині позовних вимог про
визнання бездіяльності Правління
Пенсійного фонду України у виконанні
обов'язку щодо внесення змін в основний
документ його діяльності «Порядок
подачі та оформлення документів для
призначення пенсії» у відповідності з
Рішенням Конституційного Суду України
№ 25-р/п/2009, - актом порушення її
матеріальних прав та зобов'язання
Правління Пенсійного фонду України
негайно внести та затвердити зміни у
«Порядок подачі та оформлення
документів для призначення пенсії», що
буде забезпечувати документальне
оформлення та реальну виплату пенсії
всім українським пенсіонерам, які
проживають за межами України,
відповідно до Рішення Конституційного
Суду України № 25-р/п/2009 залишено без
розгляду.

Розглянувши подані сторонами
документи і матеріали справи, всебічно
і повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтується позов,
об'єктивно оцінивши докази, які мають
юридичне значення для розгляду справи
і вирішення спору по суті, суд
встановив наступне.

ОСОБА_1 у позовній заяві зазначила, що
на час подання позову проживає у
Державі Ізраїль. До від'їзду за кордон у
1998 році на постійне місце проживання,
проживала за адресою: АДРЕСА_1 та
отримувала пенсію у Жовтневому
районному відділі соціального
забезпечення міста Дніпропетровська.

Також зазначила, що у травні 1998 року у
в'язку з виїздом за кордон, їй був
виплачений аванс в сумі пенсії за 6
місяців і надалі виплата пенсії була
припинена.

07.10.2009 Конституційний Суд України у
справі № 1-32/2009 встановив законне право
всіх без виключення українських
пенсіонерів, які проживають за межами
України, на отримання заробленої в
Україні пенсії.

27.01.2014 ОСОБА_1 звернулась із заявою до
Правління Пенсійного фонду України про
поновлення їй виплати пенсії за віком у
відповідності до рішення
Конституційного Суду України від 07
жовтня 2009 року за №25-рп/2009.

У вказаній заяві позивачка повідомила,
що до виїзду з України 28.05.1998 року вона
отримувала пенсію з 1994 року в
Жовтневому районному відділі
соціального забезпечення міста
Дніпропетровськ, у зв'язку з виїздом за
кордон їй був виплачений аванс в сумі
пенсії за 6 місяців і надалі виплата
пенсії була припинена.

Також у вказаній заяві ОСОБА_1просила
Пенсійний фонд України зобов'язати
уповноважений ним орган поновити
виплату їй пенсії та у разі
необхідності подати додаткові
документи для оформлення пенсії,
повідомити її про такі документи.

Вказана заява надійшла до Пенсійного
фонду України 03.02.2014 та зареєстрована
за вхідним № 1420/Д-11.

Листом від 10.02.2014 №1420/Д-11 Департамент
пенсійного забезпечення Пенсійного
фонду України повідомив позивачку про
те, що її заява у відповідності до
статті 7 Закону України «Про звернення
громадян» направлена для розгляду за
належністю до Головного управління
Пенсійного фонду України в
Дніпропетровській області та
додатково зазначив, що Угода між
Україною та Державою Ізраїль про
соціальне забезпечення на сьогодні не
ратифікована Верховною Радою України,
а тому виплата пенсій під час
проживання за кордоном буде
здійснюватись у разі прийняття
Верховною Радою України закону про
ратифікацію за встановленим Угодою
порядком. Крім того, у листі зазначено
про порядок подання заяви про
поновлення виплати раніше призначеної
пенсії та документи, які додаються до
заяви.

У свою чергу, Головне управління
Пенсійного фонду України в
Дніпропетровській області листом від
27.02.2014 № Д320-14 роз'яснило позивачці про
порядок подання заяви про поновлення
виплати раніше призначеної пенсії та
документи, які додаються до заяви.

08.04.2014 позивачка звернулася з заявою до
Правління Пенсійного фонду України,
яка надійшла до відповідача 12.05.2014 та
зареєстрована за вхідним № 5316/Д-11, в
якій просила Правління Пенсійного
фонду України негайно внести та
затвердити зміни в «Порядок подачі та
оформлення документів для призначення
пенсії», що буде забезпечувати
документальне виконання та реальну
виплату пенсії всім українським
пенсіонерам, які проживають за межами
України та визначити уповноважений
територіальний орган ПФУ (бажано за
місцем її проживання до виїзду з
України) та надати останньому вказівку
щодо відновлення виплати позивачці
пенсії за віком з 07.10.2009 за межі України,
у відповідності до Конституції України
та діючого пенсійного законодавства
України.

Листом від 16.05.2014 № 5316/Д-11 позивачку
повідомлено про направлення її заяви
до Головного управління Пенсійного
фонду України у Дніпропетровській
області у відповідності до статті 7
Закону України «Про звернення
громадян» повторно до листа Пенсійного
фонду України від 10.02.2014 №1420/Д-11, а
листом Головного управління
Пенсійного фонду України у
Дніпропетровській області від 02.06.2014 №
Д 925-14 роз'яснено позивачці, що виплата
їй пенсії під час проживання за
кордоном буде здійснюватись у разі
прийняття Верховною Радою України
Закону про ратифікацію Угоди між
Україною та Державою Ізраїль за
встановленим Угодою порядком.

02.06.2014 Головне управління Пенсійного
фонду України в Дніпропетровській
області листом за № Д 925-14 повідомило
позивачку про те, що остання перебувала
на обліку в Жовтневому районі м.
Дніпропетровськ та отимувала пенсію за
віком. Виплату пенсії припинено з 21.05.1998
року у зв'язку з виїздом на постійне
місце проживання до Держави Ізраїль.

Також у даному листі зазначено, що
виплата їй пенсії під час проживання за
кордоном буде здійснюватись у разі
прийняття Верховною Радою України
Закону про ратифікацію Угоди між
Україною та Державою Ізраїль за
встановленим Угодою порядком та що
листом від 27.02.2014 № Д320-14 їй були надані
грунтовні роз'яснення.

Вважаючи свої права на поновлення
пенсії порушеними, позивачка
звернулась з даним позовом до суду за
їх захистом.

Вирішуючи спір, суд виходить з
наступного.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті
49 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (далі -
Закон № 1058-IV) виплата пенсії за
рішенням територіальних органів
Пенсійного фонду або за рішенням суду
припиняється на весь час проживання
пенсіонера за кордоном, якщо інше не
передбачено міжнародним договором
України, згода на обов'язковість якого
надана Верховною Радою України.

Згідно зі статтею 51 Закону № 1058-IV у разі
виїзду пенсіонера на постійне місце
проживання за кордон пенсія,
призначена в Україні, за заявою
пенсіонера може бути виплачена йому за
шість місяців наперед перед від'їздом,
рахуючи з місяця, що настає за місяцем
зняття з обліку за місцем постійного
проживання.

Під час перебування за кордоном пенсія
виплачується в тому разі, якщо це
передбачено міжнародним договором
України, згода на обов'язковість якого
надана Верховною Радою України.

Рішенням Конституційного Суду України
№ 25-рп/2009 від 07.10.2009 пункт 2 частини 1
статті 49, другого речення статті 51
Закону № 1058-IV щодо припинення виплати
пенсії пенсіонерам на час постійного
проживання за кордоном у разі, якщо
Україна не уклала з відповідною
державою міжнародний договір з питань
пенсійного забезпечення і якщо згода
на обов'язковість такого міжнародного
договору не надана Верховною Радою
України було визнано таким, що не
відповідає Конституції України (є
неконституційним).

Відповідно до частини 2 статті 152
Конституції України закони, інші
правові акти або їх окремі положення,
що визнані неконституційними,
втрачають чинність з дня ухвалення
Конституційним Судом України рішення
про їх неконституційність.

Таким чином, Конституція України та
пенсійне законодавство України не
допускають обмеження права на
соціальний захист, зокрема права на
отримання пенсії за ознакою місця
проживання, оскільки положення пункту 2
частини першої статті 49 та другого
речення статті 51 Закону № 1058-IV втратили
чинність з 07.10.2009.

Отже, з 07.10.2009 порядок виплати пенсії
особам, які виїхали на постійне місце
проживання за кордон, регулюється
нормами Закону № 1058-IV з урахуванням
рішення Конституційного Суду України
щодо неконституційності положень
пункту 2 частини 1 статті 49, другого
речення статті 51 Закону № 1058-IV.

Після прийняття даного рішення
Конституційного Суду України і на
теперішній час інших законів, які
регламентують виплату пенсій
пенсіонерам, які постійно проживають у
державах, з якими Україною не укладено
відповідного договору, не прийнято, що
однак, не може бути підставою для
обмеження прав громадян.

Слід додати, що Конституційний Суд
України у мотивувальній частині
вищезгаданого рішення зазначив, що
визнання оспорюваних положень Закону
неконституційними має наслідки лише
для пенсіонерів, які проживають
(перебувають) у державах, з якими
Україною не укладено відповідного
договору, і не перешкоджає подальшому
унормуванню питань соціального
захисту пенсіонерів шляхом укладення
міжнародних договорів з цими державами
та виплаті пенсій у порядку,
встановленому чинними міжнародними
договорами.

В даному випадку, між Україною та
Державою Ізраїль відсутній
ратифікований Верховною Радою України
міжнародний договір, яким би були
врегульовані відносини із виплати
пенсій, призначених в Україні
пенсіонерам, які виїхали на постійне
місце проживання у Державу Ізраїль.

Згідно з частиною 2 статті 49 Закону №
1058-IV поновлення виплати пенсії
здійснюється за рішенням
територіального органу Пенсійного
фонду протягом 10 днів після з'ясування
обставин та наявності умов для
відновлення її виплати. Виплата пенсії
поновлюється в порядку, передбаченому
частиною третьою статті 35 та статтею 46
цього Закону.

Частиною третьою статті 7 Закону
України «Про звернення громадян»
встановлено, що якщо питання, порушені
в одержаному органом державної влади,
місцевого самоврядування,
підприємствами, установами,
організаціями незалежно від форм
власності, об'єднаннями громадян або
посадовими особами зверненні, не
входять до їх повноважень, воно в
термін не більше п'яти днів
пересилається ними за належністю
відповідному органу чи посадовій
особі, про що повідомляється
громадянину, який подав звернення. У
разі якщо звернення не містить даних,
необхідних для прийняття
обґрунтованого рішення органом чи
посадовою особою, воно в той же термін
повертається громадянину з
відповідними роз'ясненнями.

Однак, всупереч положенням частини 3
статті 7 Закону України «Про звернення
громадян» Головне управління
Пенсійного фонду України в
Дніпропетровській області не
направило заяву позивачки до
уповноваженого територіального органу
Пенсійного фонду України, на обліку
якого перебувала позивачка, або до
органу, де перебуває пенсійна справа
позивачки для розгляду та прийняття
рішення в установленому порядку.

З огляду на встановлені судом
обставини та приведені вище положення
законодавства, суд вважає за необхідне
вийти за межі позовних вимог
відповідно до положень частини 2 статті
11 Кодексу адміністративного
судочинства України та зобов'язати
Головне управління Пенсійного фонду
України в Дніпропетровській області
повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від
08.04.2014.

В іншій частині позовної вимоги суд
приходить до висновку про відсутність
підстав для їх задоволення, оскільки
законодавством не передбачено
повноважень у відповідачів для надання
«вказівок» територіальним органам
щодо поновлення виплати пенсії.

Відповідно до частин першої статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна
довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення,
крім випадків, встановлених статтею 72
цього Кодексу.

Згідно частини другої статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Враховуючи встановлені обставини
справи, суд дійшов висновку про
наявність підстав для часткового
задоволення позову.

Керуючись статтями 69-71, 94, 158-163, 167
Кодексу адміністративного судочинства
України, Окружний адміністративний суд
міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1
задовольнити частково.

Зобов'язати Головне управління
Пенсійного фонду України в
Дніпропетровській області повторно
розглянути заяву ОСОБА_1 від 08.04.2014.

У задоволенні позову в іншій частині -
відмовити.

Постанова набирає законної сили
відповідно до частини першої статті 254
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції протягом десяти
днів за правилами, встановленими
статтями 185-187 КАС України.

Головуючий суддя
В.П. Катющенко

Судді
Н.А. Добрівська

Т.І. Шейко