Справа № 816/4422/14
Суддя: О.В. Гіглава
Дата ухвалення: 2014-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2014 року м. Полтава Справа №
816/4422/14

Полтавський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Гіглави О.В.,

за участю:

секретаря судового засідання - Дубовик
О.І.,

представника відповідача - Хорішка А.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Полтавський лікеро -
горілчаний завод" до Державної
податкової інспекції у м. Полтаві
Головного управління Міндоходів у
Полтавській області про визнання
бездіяльності протиправною,
зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

10 листопада 2014 року Товариство з
обмеженою відповідальністю
"Полтавський лікеро-горілчаний завод"
(далі - ТОВ "Полтавський
лікеро-горілчаний завод", позивач)
звернулось до Полтавського окружного
адміністративного суду з позовною
заявою (з урахуванням клопотання про
уточнення позовних вимог /а.с. 29/) до
Державної податкової інспекції у м.
Полтаві Головного управління
Міндоходів у Полтавській області (далі
- ДПІ у м. Полтаві, відповідач) про
визнання протиправною бездіяльності, а
саме, неприйняття 08.08.2014 уточнюючого
розрахунку з податку на прибуток,
поданого о 17 год 59 хв, зобов'язання
визнати уточнюючий розрахунок з
податку на прибуток, поданий 08.08.2014 о 17
год 59 хв таким, що поданий у день
фактичного отримання ДПІ у м. Полтаві, а
саме - 08.08.2014.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
уточнюючий розрахунок з податку на
прибуток приватних підприємств
поданий ТОВ "Полтавський
лікеро-горілчаний завод" 08.08.2014 із
дотриманням приписів наказу
Міністерства доходів і зборів України
від 30.12.2013 №872 "Про затвердження форми
Податкової декларації з податку на
прибуток підприємства" правомірно, а
неприйняття вказаної податкової
звітності контролюючим органом є
протиправною бездіяльністю ДПІ у м.
Полтаві, що виникла в результаті
помилок в роботі електронної програми,
яка здійснює прийом та обробку
електронної звітності платника
податків.

В судовому засіданні 24.11.2014 представник
позивача підтримував позовні вимоги.

В судове засідання 25.11.2014 позивач явку
свого уповноваженого представника не
забезпечив, у клопотанні про уточнення
позовних вимог від 25.11.2014 (а.с. 29)
представник позивача просив провести
розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача заперечував
проти позову та просив відмовити у
задоволенні позовних вимог. В
письмових запереченнях відповідач
посилається на те, що ДПІ у м. Полтаві
засобами Е-mail 08.08.2014 було отримано
уточнюючу декларацію з податку на
прибуток ТОВ "Полтавський
лікеро-горілчаний завод" за II квартал
2011 року за реєстраційним номером .
В обов'язкових реквізитах платником
невірно зазначено звітний (податковий)
період, що уточнюється (для уточнюючого
розрахунку), а саме, зазначено звітний
(податковий) період 2014 рік, тоді як
потрібно 2011 рік, що суперечить вимогам
наказу Міністерства доходів і зборів
України від 30.12.2013 №872, яким затверджено
форму податкової декларації з податку
на прибуток. Направленій підприємством
уточнюючій декларації 14.08.2014 присвоєно
статус "Історія подання" та на даний час
відповідно до пункту 49.15 статті 49
Податкового кодексу України зазначена
уточнююча декларація вважається
неподаною. З огляду на це, на адресу
платника податків рекомендованим
листом з повідомленням про вручення
поштового відправлення направлено
лист №11621/10/16-01-15-03-26 від 14.08.2014
(отриманий підприємством 18.08.2014), згідно
якого вказаній уточнюючій декларації
присвоєна статус "Не визнано як
податкова звітність".

Заслухавши пояснення представника
відповідача, дослідивши подані
сторонами документи, всебічно і повно
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтуються позовні вимоги та
заперечення, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд дійшов до наступного
висновку.

Судом встановлено, що 08.08.2014 о 17:54:02 за
допомогою спеціального програмного
забезпечення ТОВ "Полтавський
лікеро-горілчаний завод" сформовано в
електронному вигляді та відправлено до
ДПІ у м. Полтаві засобами електронного
зв'язку уточнюючу податкову декларацію
з податку на прибуток підприємства за
ІІ квартал 2011 року з додатками ІВ та ІД
до неї (а.с. 30-37).

За даними спеціалізованого
програмного забезпечення "Архів
електронної звітності" 08.08.2014 на
Порталі прийому звітності
Міністерства доходів і зборів України
в автоматичному режимі сформовано та
надіслано ТОВ "Полтавський
лікеро-горілчаний завод" квитанцію №1
по уточнюючій податковій декларації з
податку на прибуток підприємства за ІІ
квартал 2011 року, в якій зазначено:
"Документ не прийнято. При необхідності
виправте документ та відправте його
знову. Виявлені помилки: помилка -
звітність за червень 2011 року вже не
приймається" (а.с. 38).

У подальшому, 08.08.2014 о 18:36:18 за допомогою
спеціального програмного забезпечення
ТОВ "Полтавський лікеро-горілчаний
завод" повторно сформовано в
електронному вигляді та відправлено до
ДПІ у м. Полтаві засобами електронного
зв'язку уточнюючу податкову декларацію
з податку на прибуток підприємства за
ІІ квартал 2011 року (реєстраційний номер
) із зазначенням у рядку 2 (Звітний
податковий період) - І квартал 2014 року, у
рядку 3 (Звітний податковий період, що
уточнюється) - 2 квартал 2011 року, як було
усно рекомендовано працівниками
відповідача, після отримання квитанції
№1 про неприйняття уточнюючої
звітності (а.с. 9).

Як наслідок, до ТОВ "Полтавський
лікеро-горілчаний завод" засобами
електронного зв'язку надійшла
квитанція №2, в якій зазначено:
"Документ доставлено до районного
рівня. Прийнято пакет." (а.с. 10).

18.08.2014 за вх.№92 на адресу ТОВ
"Полтавський лікеро-горілчаний завод"
надійшов лист ДПІ у м. Полтаві від 14.08.2014
№11621/10/16-01-15-03-26, у якому контролюючий
орган повідомив позивача про те, що
відповідно до пункту 49.15 статті 49
Податкового кодексу України надана
останнім звітність (уточнююча
податкова декларація з податку на
прибуток підприємства за ІІ квартал 2011
року реєстраційний №) вважається
не поданою та їй присвоєно статус "Не
визначено як податкова звітність" (а.с.
11).

Оцінюючи обґрунтованість позовних
вимог ТОВ "Полтавський
лікеро-горілчаний завод", суд виходить
з наступного.

Відповідно до положень статті 46
Податкового кодексу України (в
редакції, чинній на момент виникнення
спірних правовідносин) податкова
декларація, розрахунок (далі -
податкова декларація) - документ, що
подається платником податків (у тому
числі відокремленим підрозділом у
випадках, визначених цим Кодексом)
контролюючому органу у строки,
встановлені законом, на підставі якого
здійснюється нарахування та/або сплата
податкового зобов'язання, чи документ,
що свідчить про суми доходу,
нарахованого (виплаченого) на користь
платників податків - фізичних осіб,
суми утриманого та/або сплаченого
податку.

Згідно з положеннями статті 48
вказаного Кодексу податкова
декларація складається за формою,
затвердженою в порядку, визначеному
положеннями пункту 46.5 статті 46 цього
Кодексу та чинному на час її подання.

Форма податкової декларації повинна
містити необхідні обов'язкові
реквізити і відповідати нормам та
змісту відповідних податку та збору.

Пунктами 49.1, 49.8, 49.10 статті 49
Податкового кодексу України
встановлено, що податкова декларація
подається за звітний період в
установлені цим Кодексом строки
контролюючому органу, в якому
перебуває на обліку платник податків;
прийняття податкової декларації є
обов'язком контролюючого органу; під
час прийняття податкової декларації
уповноважена посадова особа
контролюючого органу, в якому
перебуває на обліку платник податків,
зобов'язана перевірити наявність та
достовірність заповнення всіх
обов'язкових реквізитів, передбачених
пунктами 48.3 та 48.4 статті 48 цього
Кодексу; відмова посадової особи
контролюючого органу прийняти
податкову декларацію з будь-яких
причин, не визначених цією статтею, у
тому числі висунення будь-яких не
визначених цією статтею передумов щодо
такого прийняття (включаючи зміну
показників такої податкової
декларації, зменшення або скасування
від'ємного значення об'єктів
оподаткування, сум бюджетних
відшкодувань, незаконного збільшення
податкових зобов'язань тощо)
забороняється.

Згідно з пунктом 49.3 статті 49 Кодексу
податкова декларація може подаватись
за вибором платника податків засобами
електронного зв'язку в електронній
формі з дотриманням умови щодо
реєстрації електронного підпису
підзвітних осіб у порядку, визначеному
законодавством.

Згідно приписів пункту 50.1 статті 50
Податкового кодексу України у разі
якщо у майбутніх податкових періодах (з
урахуванням строків давності,
визначених статтею 102 цього Кодексу)
платник податків самостійно (у тому
числі за результатами електронної
перевірки) виявляє помилки, що
містяться у раніше поданій ним
податковій декларації (крім обмежень,
визначених цією статтею), він
зобов'язаний надіслати уточнюючий
розрахунок до такої податкової
декларації за формою чинного на час
подання уточнюючого розрахунку.

Таким чином, строки, протягом яких
платник податків може подати уточнюючу
податкову звітність, визначені статтею
102 Податкового кодексу України.

Стаття 102 Кодексу встановлює строки
давності, насамперед, для
донарахування контролюючим органом
сум грошового зобов'язання з податку чи
збору. Положення пункту 50.1 статті 50
Податкового кодексу України
передбачають застосування тих самих
строків для цілей самостійного
виправлення помилок (подання
уточнюючих розрахунків).

Відповідно до абзацу 1 пункту 102.1 статті
102 Податкового кодексу України
контролюючий орган, крім випадків,
визначених пунктом 102.2 цієї статті, має
право самостійно визначити суму
грошових зобов'язань платника податків
у випадках, визначених цим Кодексом, не
пізніше закінчення 1095 дня, що настає за
останнім днем граничного строку
подання податкової декларації та/або
граничного строку сплати грошових
зобов'язань, нарахованих контролюючим
органом, а якщо така податкова
декларація була надана пізніше, - за
днем її фактичного подання.

Загальні принципи організації
інформаційного обміну під час подання
платниками податків податкової
звітності до органів державної
податкової служби України в
електронній формі із використанням
електронного цифрового підпису
визначає Інструкція з підготовки і
подання податкових документів в
електронному вигляді засобами
телекомунікаційного зв'язку, що
затверджена наказом ДПА України від 10
квітня 2008 року №233 та зареєстрована в
Міністерстві юстиції України 16 квітня
2008 року за №320/15011 (далі - Інструкція
№233).

Відповідно до положень пунктів 1 та 7.7
розділу III "Порядок подання податкових
документів в електронному вигляді
засобами телекомунікаційного зв'язку"
Інструкції №233 податкові документи в
електронному вигляді можуть бути
надіслані до органів ДПС засобами
телекомунікаційного зв'язку за звітні
періоди у терміни, визначені
законодавством для відповідних
податкових документів у паперовій
формі.

Датою та часом надання податкового
документа в електронному вигляді до
органів ДПС є дата та час, зафіксовані у
першій квитанції.

З метою забезпечення практичного
застосування статей 46 - 51 Податкового
кодексу України та відповідно до
статті 2 Закону України від 04 грудня 1990
року №509-XII "Про державну податкову
службу в Україні" наказом ДПС України
від 14 червня 2012 року №516 затверджено
Методичні рекомендації щодо приймання
та комп'ютерної обробки податкової
звітності платників податків в органах
ДПС України (далі - Методичні
рекомендації).

Пунктом 4.13 Методичних рекомендацій
визначено, що податкова звітність
складається та надсилається до ЦОЕЗ в
електронному вигляді з накладанням ЕЦП
засобами телекомунікаційного зв'язку
без додання роздрукованих оригіналів
на паперових носіях відповідно до
наказу ДПА України від 10.04.2008 N 233 "Про
подання електронної податкової
звітності".

У разі подання платником податків
звітності в електронному вигляді
засобами телекомунікаційного зв'язку
до ЦОЕЗ останній, зокрема, формує першу
квитанцію, завіряє своїм ЕЦП та
направляє платникові податків. У
зазначеній квитанції у текстовому
форматі вказуються реквізити
одержаного електронного звіту,
відповідність формату електронного
звіту, результати перевірки ЕЦП та
арифметично-логічної перевірки,
реєстраційний номер, дата та час
одержання електронного звіту і дані
про відправника квитанції. Другий
примірник квитанції зберігається у
ЦОЕЗ.

Датою та часом надання податкового
документа в електронному вигляді до
ОДПС є дата та час, зафіксовані у першій
квитанції.

Наказом Міністерства доходів і зборів
України від 30.12.2013 №872, зареєстрованим в
Міністерстві юстиції України 20.01.2014 за
№103/24880, затверджено форму Податкової
декларації з податку на прибуток
підприємства.

Так, відповідно до зноски №4 даного
наказу для звітної (звітної нової) та
консолідованої Податкової декларації
з податку на прибуток підприємства
звітний (податковий) період, що
уточнюється, заповнюється за наявності
додатка ВП. Для уточнюючої Податкової
декларації з податку на прибуток
підприємства звітний (податковий)
період та звітний (податковий) період,
що уточнюється, заповнюються
однаковими значеннями, що відповідають
звітному (податковому) періоду, що
уточнюється.

Судовим розглядом встановлено, що в
уточнюючій податковій декларації з
податку на прибуток підприємства за ІІ
квартал 2011 року (а.с. 30-33), сформованій
ТОВ "Полтавський лікеро-горілчаний
завод" в електронному вигляді та
направленій 08.08.2014 о 17:54:02 засобами
електронного зв'язку до ДПІ у м.
Полтаві, зазначено у рядку 2 (Звітний
податковий період) - ІІ квартал 2011 року
та у рядку 3 (Звітний податковий період,
що уточнюється) - ІІ квартал 2011 року, що
у повній мірі відповідає вимогам
зноски №4 наказу Міністерства доходів
і зборів України від 30.12.2013 №872 про
затвердження форми податкової
декларації з податку на прибуток
підприємства.

Отже, уточнююча податкова декларація з
податку на прибуток підприємства за ІІ
квартал 2011 року, що направлена
позивачем до контролюючого органу
08.08.2014 о 17 год 54 хв та отримання останнім
цього ж дня о 17 год 59 хв, заповнена
підприємством у відповідності до вимог
податкового законодавства.

Відповідачем в ході судового розгляду
справи не заперечувалось подання ТОВ
"Полтавський лікеро-горілчаний завод"
вказаної уточнюючої податкової
декларації з податку на прибуток
підприємства за ІІ квартал 2011 року в
межах строку, визначеного статтею 102
Податкового кодексу України.

Разом з тим, у зв'язку з виникненням
помилки в роботі електронної програми,
яка здійснює прийом та обробку
електронної звітності платника
податків, 08.08.2014 на Порталі прийому
звітності Міністерства доходів і
зборів України в автоматичному режимі
сформовано та надіслано ТОВ
"Полтавський лікеро-горілчаний завод"
квитанцію №1 по уточнюючій податковій
декларації з податку на прибуток
підприємства за ІІ квартал 2011 року, в
якій зазначено: "Документ не прийнято.
При необхідності виправте документ та
відправте його знову. Виявлені помилки:
помилка - звітність за червень 2011 року
вже не приймається" (а.с. 38).

Таким чином, в даному випадку уточнююча
податкова звітність не була прийнята
контролюючим органом не у зв'язку з
допущенням позивачем помилок у її
заповненні, а у зв'язку з виникненням
помилки в роботі електронної програми,
яка здійснює прийом та обробку
електронної звітності платника
податків.

Водночас, в усній бесіді головного
бухгалтера ТОВ "Полтавський
лікеро-горілчаний завод" з
представником ДПІ у м. Полтаві, який
адмініструє прийняття електронної
звітності, останнім було рекомендовано
зазначити інші реквізити уточнюючої
податкової звітності, а саме, у рядку 2
декларації зазначити період, за який
подається уточнюючий розрахунок - І
квартал 2014 року, а не ІІ квартал 2011 року.

У зв'язку з цим, 08.08.2014 за допомогою
спеціального програмного
забезпечення ТОВ "Полтавський
лікеро-горілчаний завод" повторно
сформовано в електронному вигляді та
відправлено до ДПІ у м. Полтаві
засобами електронного зв'язку
уточнюючу податкову декларацію з
податку на прибуток підприємства за ІІ
квартал 2011 року (реєстраційний номер
) із зазначенням у рядку 2 (Звітний
податковий період) - І квартал 2014 року, у
рядку 3 (Звітний податковий період, що
уточнюється) - 2 квартал 2011 року (а.с. 9).

Однак, як свідчать матеріали справи,
контролюючим органом повторно поданій
позивачем уточнюючій декларації за ІІ
квартал 2011 року (реєстраційний номер
) присвоєно статус "Не визнано як
податкова звітність" у зв'язку з
невірним зазначенням звітного
податкового періоду (лист ДПІ у м.
Полтаві від 14.08.2014 №11621/10/16-01-15-03-26 /а.с.
11/). Правомірність неприйняття
відповідачем повторно поданої
уточнюючої декларації з податку на
прибуток позивачем не заперечується.

З огляду на викладене, та враховуючи те,
що датою та часом надання податкового
документа в електронному вигляді до
органів ДПС є дата та час, зафіксовані у
першій квитанції, суд доходить
висновку, що позивачем 08.08.2014 о 17 год 59
хв, тобто своєчасно, з дотриманням
строків, визначених статтею 102
Податкового кодексу України, подано до
контролюючого органу в електронній
формі уточнюючу податкову декларацію з
податку на прибуток підприємства за ІІ
квартал 2011 року з додатками ІВ та ІД до
неї.

Згідно з пунктом 49.12 статті 49
Податкового кодексу України у разі
отримання відмови контролюючого
органу у прийнятті податкової
декларації платник податків має право:
- подати податкову декларацію та
сплатити штраф у разі порушення строку
її подання; - оскаржити рішення
контролюючого органу у порядку,
передбаченому статтею 56 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті
17 Кодексу адміністративного
судочинства України юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
публічно-правові спори, зокрема, спори
фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом
владних повноважень щодо оскарження
його рішень (нормативно-правових актів
чи правових актів індивідуальної дії),
дій чи бездіяльності.

Обов'язковою ознакою
нормативно-правового акта чи правового
акта індивідуальної дії, а також
відповідних дій чи бездіяльності
суб'єкта владних повноважень є
створення ними юридичних наслідків у
формі прав, обов'язків, їх зміни чи
припинення.

Оскільки відмова у прийнятті поданої
декларації призводить до виникнення
юридичних наслідків для платника
податків у вигляді накладення на
такого платника штрафу за несвоєчасне
подання декларації, така відмова може
бути предметом розгляду в
адміністративних судах України.

Згідно з пунктом 49.13 статті 49
Податкового кодексу України у разі
якщо в установленому законодавством
порядку буде встановлено факт
неправомірної відмови контролюючим
органом (посадовою особою) у прийнятті
податкової декларації, остання
вважається прийнятою у день її
фактичного отримання контролюючим
органом.

Задоволення судом позовних вимог щодо
визнання протиправною відмови
прийняти податкову декларацію означає,
що відповідне рішення не створило
жодних правових наслідків, а податкова
декларація є поданою вчасно на
підставі пункту 49.13 статті 49
Податкового кодексу України. Тому в
такому разі обов'язок платника
податків щодо своєчасного подання
податкової декларації є виконаним
належним чином, а його порушені права
цілком відновленими.

За викладених обставин, суд доходить
висновку про обґрунтованість позовних
вимог ТОВ "Полтавський
лікеро-горілчаний завод" та вважає за
необхідне їх задовольнити.

Згідно з частиною 1 статті 94 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені витрати з Державного
бюджету України.

Частиною 1 статті 4 Закону України "Про
судовий збір" від 08.07.2011 №3674-VI
визначено, що судовий збір
справляється у відповідному розмірі
від мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі, встановленої
законом на 1 січня календарного року, в
якому відповідна заява або скарга
подається до суду, - у відсотковому
співвідношенні до ціни позову та у
фіксованому розмірі.

Відповідно до положень частини 2 статті
4 Закону України "Про судовий збір" за
подання до адміністративного суду
позовних заяв майнового характеру
встановлено ставку судового збору в
розмірі 2 відсотків розміру майнових
вимог, але не менше 1,5 розміру
мінімальної заробітної плати та не
більше 4 розмірів мінімальної
заробітної плати, а за подання позовних
заяв немайнового характеру ставка
судового збору становить 0,06 розміру
мінімальної заробітної плати.

Як свідчить наявне у матеріалах справи
платіжне доручення №564 від 04.11.2014, при
зверненні до суду з даним
адміністративним позовом ТОВ
"Полтавський лікеро-горілчаний завод"
сплачено судовий збір у більшому
розмірі, ніж передбачено Законом
України "Про судовий збір", а саме,
позивачем сплачено судовий збір у
розмірі 146,16 грн за немайнові вимоги,
які мають бути оплачені судовим збором
в розмірі 73,08 грн (0,06 розміру
мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі, встановленої
законом на 1 січня 2014 року).

З огляду на це, керуючись положеннями
пункту 1 частини 1 статті 7 Закону
України "Про судовий збір", суд
приходить до висновку про необхідність
повернення ТОВ "Полтавський
лікеро-горілчаний завод" з Державного
бюджету України суми надміру
сплаченого судового збору в розмірі 73,08
грн.

Водночас, керуючись частиною 1 статті 94
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд приходить до висновку про
необхідність стягнення з Державного
бюджету України на користь ТОВ
"Полтавський лікеро-горілчаний завод"
решти судових витрат по сплаті
судового збору в розмірі 73,08 грн.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Полтавський лікеро - горілчаний завод"
задовольнити.

Визнати протиправною відмову
Державної податкової інспекції у м.
Полтаві Головного управління
Міндоходів у Полтавській області у
прийнятті уточнюючої податкової
декларації з податку на прибуток
підприємства за ІІ квартал 2011 року, що
подана Товариством з обмеженою
відповідальністю "Полтавський лікеро -
горілчаний завод".

Визнати уточнюючу податкову
декларацію з податку на прибуток
підприємства за ІІ квартал 2011 року
такою, що подана Товариством з
обмеженою відповідальністю
"Полтавський лікеро - горілчаний завод"
08 серпня 2014 року о 17 год 59 хв.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "Полтавський лікеро -
горілчаний завод" (ідентифікаційний
код 32174761) судові витрати по сплаті
судового збору в сумі 73,08 грн.

Повернути Товариству з обмеженою
відповідальністю "Полтавський лікеро -
горілчаний завод" (ідентифікаційний
код 32174761) з Державного бюджету України
надміру сплачену згідно платіжного
доручення №564 від 04 листопада 2014 року
суму судового збору в розмірі 73,08 грн.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через
Полтавський окружний адміністративний
суд шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення постанови з одночасним
надісланням її копії до суду
апеляційної інстанції. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 Кодексу адміністративного
судочинства України, а також прийняття
постанови у письмовому провадженні
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Повний текст постанови складено 01
грудня 2014 року.

Суддя
О.В. Гіглава