Справа № 2а-1865/11/0970
Суддя: Обрізко І.М.
Дата ухвалення: 2014-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2014 року

Справа № 101992/11/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Обрізко І.М.

суддів
Левицької Н.Г., Сапіги В.П.

за участю секретаря судового засідання
Гелецького П.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Львові апеляційну
скаргу товариства з обмеженою
відповідальністю «Ексклюзив-Буд» на
постанову Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від 17
серпня 2011 року по справі за позовом
товариства з обмеженою
відповідальністю «Ексклюзив-Буд» до
Державної податкової інспекції в
місті Івано-Франківську про визнання
незаконним податкового
повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В :

03.06.2011 року товариство з обмеженою
відповідальністю «Ексклюзив-Буд» (далі
по тексту позивач) звернулося з
адміністративним позовом до Державної
податкової інспекції в місті
Івано-Франківську (далі відповідач)
про визнання недійсним податкове
повідомлення-рішення № від 24.03.2011
року.

В обґрунтування позовних вимог
покликається на те, що винесене
податкове повідомлення рішення є
протиправним, оскільки позивач
правомірно, відповідно до Закону
України «Про податок на додану
вартість», визначив суму ПДВ, що
підлягала бюджетному відшкодуванню,
включивши до складу вказаних сум
розмір податку на додану вартість
залишків від'ємних значень, які раніше
не могли бути заявлені до бюджетного
відшкодування відповідно до вимог
цього Закону, оскільки що згідно п.3.3.15
договору №1/3 від 15.06.2007 року наслідком
порушення підприємцем ОСОБА_1, строків
будівництва, була уступка управителю
майнових прав на нерухомість, будинку
по АДРЕСА_1, згідно договору №1/3 від
15.06.2007 року, який є об'єктом будівництва,
що також передбачено умовами п.1.1.
договору №3/3 від 19.06.2007 року та договору
№1/3 від 15.06.2007 року Вказує на те, що
згідно ст.ст.875, 876 ЦК України власником
об'єкта будівництва є замовник. Вважає,
що відповідно до умов договору №1/3 від
15.06.2007 року, договору доручення з
відкладальними умовами №2/3 від 19.06.2007
року та довіреності №4/3 від 19.06.2007 року,
товариство з обмеженою
відповідальністю «Фінансова компанія
«Газ-Ойл-Карпати», була наділена правом
делегувати функції забудовника
товариству з обмеженою
відповідальністю «Ексклюзив-Буд», в
тому числі у випадку порушення
забудовником строків будівництва, яке
ТзОВ «Фінансова компанія
«Газ-Ойл-Карпати» реалізувало шляхом
укладення договору №6/3 від 12.07.2010 року і
передачі функцій забудовника ТзОВ
«Екслюзив-Буд».

Постановою Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від 17
серпня 2011 року відмовлено в задоволені
позовних вимог. Суд виходив із того, що
у зв'язку із невиконанням СПД ОСОБА_2, як
забудовником умов договору, а саме
порушення термінів здачі об'єкта
будівництва, управитель ТзОВ
«Фінансова компанія «Газ Ойл Карпати»
за рішенням суду набуло право
власності на даний об'єкт. В подальшому
передоручено функції забудовника ТзОВ
«Ексклюзив-Буд». Операції з
будівництва відповідно до договорів
віднесені до операцій з поставки
послуг і тому оподатковані податком з
ПДВ на загальних підставах за ставкою
20%. Враховуючи той факт, що СПД ОСОБА_4
податкові зобов'язання сформовано у
момент отримання грошових коштів до
реєстрації ТзОВ «Фінансова компанія
«Газ Ойл Карпати» платником податку на
додану вартість, товариством
безпідставно віднесено до складу
податкового кредиту 3406480 грн. ПДВ.
Позивач будівництво будинку не
здійснював, господарські операції не
підтвердженні первинними документами.

Під оподаткованими поставками слід
розуміти поставку товарів чи послуг, в
результаті яких у платника податку
виникає об'єкт оподаткування ПДВ та
відповідно, нараховується зобов'язання
з цього податку. Однак, господарська
операція з позивачем не є операцією з
поставки товарів та не впливає на
податковий облік позивача, так як він
не є власником.

Не погодившись із зазначеним судовим
рішенням, сторона позивача подала
апеляційну скаргу, з якої із-за
порушення норм матеріального та
процесуального права, невідповідності
висновків суду обставинам справи,
просить його скасувати та постановити
рішення, яким задоволити позовні
вимоги.

Покликання маються на те, що функції
забудовника позивач отримав не в
якості повіреного згідно договору
передоручення, а на підставі договору
про внесення змін до договору
управління. На виконання договору
підписано акт прийому-передачі об'єкта
будівництва. Позивач прийняв на себе
всі обов'язки первісного забудовника.
Отже, відбулась передача права
власності на вказаний об'єкт..

Судова колегія заслухавши доповідь
судді-доповідача, пояснення учасника
розгляду, перевіривши матеріали справи
і обговоривши підстави апеляційної
скарги, вважає за необхідне її
відхилити.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Розглядаючи спір, судова колегія
вважає, що місцевий суд повно і
всебічно дослідив і оцінив обставини
по справі, надані сторонами докази,
правильно визначив юридичну природу
спірних правовідносин і закон, який їх
регулює.

Судом встановлено, що в ході проведення
вказаної перевірки відповідачем
встановлені порушення податкового
законодавства, допущені позивачем,
зокрема підпункту 1.4 статті 1 Закону
України «Про податок на додану
вартість» та пункту1.31 статті 1 Закону
України «Про оподаткування прибутку
підприємств», у результаті чого
завищено податкові зобов'язання на
суму 62794 грн. та завищено податковий
кредит на суму 3469273 грн.

Враховуючи дані порушення ДПІ в м.
Івано-Франківську прийнято
оскаржуване податкове
повідомлення-рішення № від 24.03.2011
року про визначення ТзОВ
«Ексклюзив-Буд» податкового
зобов'язання з податку на додану
вартість в сумі 276990гривень, в тому
числі 221592,00 грн. за основним платежем та
55398,00 грн. за штрафними санкціями (а/с 11).

На підставі договору № 2/3 та згідно
довіреності №4/3 від 19.06.2007 року
довіритель передоручив функції
забудовника за договором №1/3 ТзОВ
«Ексклюзив - Буд», як повіреному, згідно
договору передоручення «№5/3 від 28.04.2010
року Відповідно до договору №5/3 були
внесені зміни до договору №1/3
договором №6/3 від 12.07.2010 року.

Із матеріалів справи вбачається
договір за №5/3 від 28.04.2010 року, згідно
якого Управитель (ТзОВ «Фінансова
компанія «Газ-Ойл Карпати») замовляє
новому Забудовнику (ТзОВ
«Ексклюзив-Буд»)збудувати житловий
будинок, ввести його в експлуатацію та
передати об'єкти інвестування (зокрема
квартира та приміщення
соціально-побутового призначення)
Довірителям фонду фінансування
будівництва у власність у встановлені
в цьому договорі строки та на умовах
визначених правилами цього фонду, а
Управитель зобов'язується забезпечити
своєчасне фінансування будівництва за
рахунок грошових коштів, отриманих у
довірчу власність за укладеними з
Довірителями договорами про участь у
Фонді фінансування будівництва.

За своєю правовою природою даний
договір є угода управителя із
забудовником, яка, згідно Закону
України «Про фінансово-кредитні
механізми і управління майном при
будівництві житла та операціях з
нерухомістю», в редакції чинній на
момент укладення згаданого договору,
регулює взаємовідносини управителя із
забудовником щодо організації
спорудження об'єктів будівництва з
використанням отриманих в управління
управителем коштів та подальшої
передачі забудовником об'єктів
інвестування установникам управління.

В ч.1 ст.10 Закону України «Про
фінансово-кредитні механізми і
управління майном при будівництві
житла та операціях з нерухомістю»
передбачено, що виконання зобов'язань
забудовника за договором, укладеним
між ним та управителем фонду,
забезпечується встановленням іпотеки;
предметом іпотеки за іпотечним
договором можуть бути майнові права на
нерухомість, яка є об'єктом
будівництва, або, за згодою управителя,
об'єкт незавершеного будівництва, або
інше нерухоме майно, яке належить
забудовникові на праві власності.
Зміст даної норми свідчить про те, що
майнові права на нерухомість, яка є
об'єктом будівництва, та об'єкт
незавершеного будівництва є різними
предметами іпотеки.

ТзОВ «Фінансова компанія «Газ-Ойл
Карпати» зареєстровано платником ПДВ в
травні 2010 року, а грошові кошти на
фінансування будівництва житлового
будинку перераховувались СПД ОСОБА_2 у
період, коли товариство не було
платником податку на додану вартість.
При цьому, як засвідчують дані системи
автоматизованого співставлення
розшифровок податкових зобов'язань та
податкового кредиту СПД ОСОБА_2, суми
ПДВ із отриманих авансів включались до
податкових зобов'язань у момент їх
отримання, тобто по першій події що
відбулася.

Враховуючи викладене, та той факт, що
СПД ОСОБА_2 податкові зобов'язання
сформовано у момент отримання грошових
коштів до реєстрації ТОВ «Фінансова
компанія «Газ-Ойл Карпати»платником на
додану вартість, товариством
безпідставно віднесено до складу
податкового кредиту 3406480 грн. податку
на додану вартість.

У відповідності до службової записки №
17-117/934 від 11.02.2011 року, встановлено, що на
запит від 07.02.2011 року № 2572/10/17-123/742 СПД
ОСОБА_2 було надано пояснення, що
починаючи з травня 2010 року жодних
господарських та фінансових операцій з
ТзОВ «Фінансова компанія «Газ Ойл
Карпати»не проводилося. Грошових
коштів за вказаний період на рахунок
СПД ОСОБА_2 не поступало, тому
податкових зобов'язань виникнути не
могло .

Окрім того ТзОВ «Ексклюзив-Буд »не
здійснювало будівництво житлового
будинку, яке до теперішнього часу не
завершено. Процес будівництва
вказаного об'єкту супроводжувався
різного роду витратами, однак оплату
здійснював підприємець ОСОБА_2, а
господарські операції ТзОВ
«Ексклюзив-Буд»не підтверджені
первинними документами.

Податковий кредит в сумі 3406480 грн.
сформовано на підставі заяви, ТзОВ
«Фінансова компанія «Газ-Ойл Карпати»,
яка була подана до податкового органу
за наслідками відмови ПП ОСОБА_2, від
надання товариству податкових
накладних та первинних документів, які
фіксували та підтверджували факти
здійснення господарських операцій.

Відповідно до вимог п. п.п.7.2.1 п.7.2 ст. 7
Закону України «Про податок на додану
вартість» позивачем порушено вказану
норму, оскільки податкова накладна дає
право покупцю, зареєстрованому як
платник податку, на включення до
податкового кредиту витрат по сплаті
податку на додану вартість.

Відповідно до підпункту 7.4.5 пункту 7.4
статті 7 Закону України «Про податок на
додану вартість» не підлягають
включенню до складу податкового
кредиту суми сплаченого (нарахованого)
податку у зв'язку з придбанням товарів
(послуг), не підтверджені податковими
накладними чи митними деклараціями
(іншими подібними документами згідно з
підпунктом 7.2.6 цього пункту). У разі
коли на момент перевірки платника
податку органом державної податкової
служби суми податку, попередньо
включені до складу податкового
кредиту, залишаються не підтвердженими
зазначеними цим підпунктом
документами, платник податку несе
відповідальність у вигляді фінансових
санкцій, установлених законодавством,
нарахованих на суму податкового
кредиту, не підтверджену зазначеними
цим підпунктом документами.

Відповідно до норми ст. 1 Закону України
«Про податок на додану вартість»
поставка товарів - будь-які операції, що
здійснюються згідно з договорами
купівлі-продажу, міни, поставки та
іншими цивільно-правовими договорами,
які передбачають передачу прав
власності на такі товари за
компенсацію незалежно від строків її
надання, а також операції з безоплатної
поставки товарів (результатів робіт) та
операції з передачі майна орендодавцем
(лізингодавцем) на баланс орендаря
(лізингоотримувача) згідно з
договорами фінансової оренди (лізингу)
або поставки майна згідно з будь-якими
іншими договорами, умови яких
передбачають відстрочення оплати та
передачу права власності на таке майно
не пізніше дати останнього платежу. Не
належать до поставки операції з
передачі товарів в межах договорів
схову (відповідального зберігання),
довірчого управління, оперативної
оренди (лізингу), інших
цивільно-правових договорів, які не
передбачають передачу права власності
(користування або розпорядження) на
такі товари іншій особі.

Враховуючи вищенаведене, колегія
суддів приходить до висновку, що роботи
по будівництву позивачем не
проводились, жодних підтверджень цього
в матеріалах справи немає, а податкові
взаємовідносини мали місце із ТзОВ
«Фінансова компанія «Газ-Ойл Карпати»
та СПД ОСОБА_2. Крім того висновки суду
першої інстанції, що під
оподатковуваними поставками слід мати
на увазі поставку товарів або поставку
послуг, в результаті яких у платника
податку виникає об'єкт оподаткування
податком на додану вартість та,
відповідно, нараховуються податкові
зобов'язання з цього податку є
обґрунтованими.

З огляду на наведене, доводи
апеляційної скарги суттєвими не
являються і не дають підстав для
висновку про неправильне застосування
судом першої інстанції норм
матеріального чи процесуального права,
які призвели до неправильного
вирішення справи, а також має місце
відсутня невідповідність висновків
суду обставинам справи.

Керуючись ст.ст. 160 ч.3, 195, 198, 200, 205, 206, 254
КАС України, Львівський апеляційний
адміністративний суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю
«Ексклюзив-Буд» залишити без
задоволення, постанову
Івано-Франківського окружного
адміністративного суду від 17 серпня 2011
року по справі № 2а-1865/11/0970- без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня
виготовлення ухвали в повному обсязі,
шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий суддя
І.М. Обрізко

суддів
Н.Г.
Левицька

В.П. Сапіга

Повний текст виготовлено 17.11.2014 року