Справа № 688/3755/14-а
Суддя: Головко Н. П.
Дата ухвалення: 2014-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа 688/3755/14-а
№ 2-а/688/118/14
Постанова

Іменем України

24 листопада 2014 року
м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд
Хмельницької області в складі:

головуючого-судді
Головко Н.П.,

секретаря Обезюк
І.І.,

з участю позивача
ОСОБА_1,

представника позивача
ОСОБА_2,

представника відповідача
Гончарук І.О.,

представника третьої особи на

стороні відповідача
Шустової М.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Шепетівці
справу за позовом ОСОБА_1 до управління
Пенсійного Фонду України в м.Шепетівка
та Шепетівському районі, третя особа на
стороні відповідача, що не заявляє
самостійних вимог на предмет спору
ПрАТ «Шепетівське автотранспортне
підприємство 16807», про визнання
неправомірними дій суб'єкта владних
повноважень та зобов'язання призначити
пенсію на пільгових умовах,

встановив:

30 липня 2014 року позивач ОСОБА_1
звернувся до суду з позовом управління
Пенсійного Фонду України в м.Шепетівка
та Шепетівському районі про визнання
неправомірними дій суб'єкта владних
повноважень та зобов'язання призначити
пенсію на пільгових умовах. В
обгрунтування позовних вимог зазначив,
що має право на пільгову пенсію як
водій міського пасажирського
транспорту, оскільки з 4 червня 1979 року
працював водієм в Шепетівському АТП. З
23 липня 1979 року переведений в
автоколону пасажирських перевезень
водієм міських маршрутів, що
підтверджується записами трудової
книжки. 07 жовтня 1999 року звільнився з
роботи за власним бажанням. На його
звернення до правонаступника
підприємства у якому працював, про
підтвердження стажу водія на міських
маршрутах, отримав протокол засідання
комісії, на яке його не запрошували про
те, що його стаж підтверджується не
повністю. Звертався з клопотанням про
надання уточнюючої довідки про
підтвердження характеру роботи, однак
йому надана довідка, що не відповідає
вимогам закону. В березні 2014 року
звернувся до управління Пенсійного
Фонду України в м.Шепетівці та
Шепетівському районі про призначення
йому пенсії на пільгових умовах, однак
рішенням управління № 3966/05 від 31
березня 2014 року у призначенні пенсії
відмовлено через відсутність
необхідного пільгового стажу. Вказуючи
на те, що трудова книжка є основним
документом, що підтверджує стаж, у якій
містяться необхідні відомості про його
роботу водієм міських маршрутів,
просив визнати дії управління
неправомірними, скасувати рішення
яким йому відмовлено в призначенні
пенсії, зобов'язати відповідача
зарахувати до пільгового стажу періоди
роботи в Шепетівському АТП з 23 липня 1979
року по 18 січня 1993 року та зобов'язати
призначити пенсію на пільгових умовах.

За клопотанням представника ПрАТ
«Шепетівське АТП», що є
правонаступником Шепетівського АТП,
вказане підприємство залучено до
участі в справі як третя особа на
стороні відповідача, що не заявляє
самостійних вимог на предмет спору.

В судовому засіданні позивач
ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2
позов підтримали, з підстав, викладених
у ньому. В обгрунтування вимог
зазначили, що позивач влаштувався на
роботу в Шепетівське АПТ 04 червня 1979
року водієм на вантажні перевезення. З
23 липня 1979 року переведений на
пасажирські перевезення, і після
проходження відповідних курсів, до
часу звільнення з роботи - 07 жовтня 1999
року, возив пасажирів по місту. З 17
березня 1987 року переведений на автобус
«Ікарус», який фактично здійснював
лише міські перевезення. Звертався до
ПрАТ «Шепетівське АТП 16807» про надання
уточнюючої довідки, однак така довідка
не містить необхідних відомостей.
Засідання комісії для підтвердження
пільгового стажу проведено без участі
позивача, а тому вважають висновок про
відсутність даних, що підтверджують
його роботу, неправомірним. Просив
позов задовольнити.

Повноважний представник відповідача
Гончарук І.О. подала до суду письмові
заперечення та в судовому засіданні
позов не визнала. Зазначила, що
відповідно до Закону України «Про
пенсійне забезпечення» право на пенсію
за віком на пільгових умовах мають
водії міського пасажирського
транспорту - чоловіки після досягнення
55 років, при загальному трудовому стажі
не менше 25 років, з них не менше 12 років 6
місяців за зазначеній роботі. Позивач,
звернувшись за призначенням пенсії,
подав трудову книжку та військовий
квиток. У трудовій книжці містяться
відомості про те, що з 04 червня 1979 року
він працював водієм в Шепетівському
АТП, а з 23 липня 1979 року переведений
водієм в автоколону пасажирських
перевезень. Однак за номером цього
запису в трудовій книжці є допис іншим
чорнилом та іншим почерком «водієм
міських маршрутів», не завірений
печаткою підприємства та підписом
відповідальної особи. Позивачу було
рекомендовано звернутися до
правонаступника Шепетівського АТП для
підтвердження пільгового стажу.
Відповідно до протоколу засідання
комісії ПрАТ «Шепетівське АТП 16807» по
встановленню пільгового стажу роботи,
позивач працював водієм на міських
маршрутах з 19 січня 1993 року по 07 жовтня
1999 року. За період з 23 липня 1979 року по 18
січня 1993 року відомості про зайнятість
водієм на міських пасажирських
перевезеннях відсутні. Спеціалістами
управління проведено зустрічну
перевірку, за результатами якої не
встановлено документів, які б
підтверджували зайнятість водієм
міських пасажирських перевезень.
Оскільки стаж позивача на посаді водія
міського пасажирського транспорту
складає 6 років 8 місяців 18 днів, у
призначенні пенсії на пільгових умовах
йому було відмовлено. Просила у
задоволенні позову відмовити.

Повноважний представник третьої особи
ПрАТ «Шепетівське АТП 16807» Шустова М.В.
у судовому засіданні вважає, що немає
законних підстав для задоволення
позову, так як передбачені законом
документи, на підставі яких можна було
дійти висновку про те, що ОСОБА_1
працював на їхньому підприємстві
водієм саме на міських пасажирських
маршрутах, дійсно не збереглися,
підприємством повторно проведено
засідання комісії по підтвердженню
пільгового стажу, на якому були
присутні позивач та його представник,
однак відомості, необхідні позивачу не
підтвердилися. Зазначила, що на
підприємстві відсутні будь-які дані
про створення Шепетівським АТП комісії
по підтвердженню пільгового стажу, на
підставі засідання якої, позивачу
могли бути внесені відомості до
трудової книжки

Вислухавши осіб, що беруть участь у
розгляді справи, допитавши свідків та
дослідивши письмові докази по справі,
суд встановив такі фактичні обставини
справи та правовідносини, що їм
відповідають.

Так, відповідно до п. «з» ст.13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»,
незалежно від місця останньої роботи,
на пільгових умовах мають право на
пенсію за віком також водії міського
пасажирського транспорту (автобусів,
тролейбусів, трамваїв) і великовагових
автомобілів, зайнятих у технологічному
процесі важких і шкідливих виробництв:
чоловіки - після досягнення 55 років і
при стажі роботи 25 років, в тому числі
на зазначеній роботі не менше 12 років 6
місяців.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_1
виповнилося 55 років, і він має
загальний трудовий стаж понад 25 років.
Таким чином, умовою для призначення
йому пенсії за віком на пільгових
умовах є наявність у нього не менше 12
років 6 місяців стажу на роботі,
зазначеній у п «з» ст. 13 Закону України
«Про пенсійне забезпечення».

Згідно довідки, виданої ПрАТ
«Шепетівське АТП 16807» від 03 березня 2014
року № 36 (а.с.16) останній працював
водієм на міських маршрутах у період з
19.01.1993 року по 07.10.1999 року. відповідно до
наказу № 5 від 18.01.1993 року ОСОБА_1
допущений до самостійної роботи на
автобусі «Ікарус 280», підмінним водієм
на міські маршрути з 19.01.1993 року. Згідно
наказу № 61 від 08.10.1999 року ОСОБА_1
звільнено з посади водія по ст. 38 КЗпП
України з 07.10.1999 року.

Згідно записів у трудовій книжці (а.с.
8,9) ОСОБА_1 до поступлення в Шепетівське
АТП 22043 знаходився на дійсній
військовій службі в Радянській Армії з
25.04.1977 по 19.04.1979 року (запис внесено на
підставі військового квитка); 04 червня
1979 року прийнятий водієм в автоколону
вантажних перевезень (наказ №83 від
01.06.1979 року); 23 липня 1979 року переведений
водієм на автобус в автоколону
пасажирських перевезень (наказ №105 від
19.07.1979 року), під цим же номером
міститься запис «водієм міських
маршрутів»,(без зазначення документу,
його дати та номеру, на підставі яких
внесено запис); 09 серпня 1979 року
присвоєна кваліфікація водія 2 класу
(наказ № 121-к від 09.08.1979 року); 01
листопада 1983 року у зв'язку з
реорганізацією Шепетівського АТП 22043
переведений на новостворене
підприємство пасажирського транспорту
22402 водієм автобуса (наказ № 421 від
10.10.1983 року.); 06 березня 1984 року
присвоєна кваліфікація водія першого
класу (наказ №54 від 06.05.1984 року); 12
грудня 1986 року Шепетівське ППА
перейменовано в АТП 16807 (наказ №01 від
12.12.1986року); 17 березня 1987 року
переведений на автобус Ікарус-260 (наказ
№25 від 17.03.1987 року); 18 січня 1993 року
переведений на автобус Ікарус-280 (наказ
№05 від 18.01.1993 року), 23 березня 1996 року
Шепетівське АТП 16807 перейменовано у ВАТ
«АТП 16807» (наказ « 15 від 23.03.1996 року); 07
жовтня 1999 року звільнений по ст. 38 КЗпП
України (за власним бажанням) (наказ №61
від 08.10.1999 року).

Вищезазначені записи у трудовій
книжці, крім запису під №3 - «водієм
міських маршрутів», внесені згідно
наказів (а.с.12-14).

При огляді в судовому засіданні
оригіналу трудової книжки позивача
встановлено, що запис у трудовій
книжці під №3 «водителем городских
маршрутов» дописаний іншим почерком та
іншим чорнилом, скріплений печаткою
АТП 16807, без зазначення документу, його
дати та номеру, на підставі яких
внесено запис (а.с.92).

Допитана в судовому засіданні
свідок ОСОБА_6 суду показала, що
працювала заступником начальника
відділу кадрів на АТП з вересня 1985 року
по 1 квітня 2004 року. Позивач ОСОБА_7 в цей
час працював водієм міських маршрутів.
Після комплексної перевірки яка
проводилася на підприємстві, їм
зробили зауваження про те, що в
трудових книжках працівників відсутні
відомості про роботу водієм міських
маршрутів, і що при виході на пенсію у
них будуть проблеми, а тому була
створена комісія, на якій протоколом
встановлювали, що водій працював на
міському маршруті, і згідно протоколу
вносилися відповідні відомості до
трудової книжки.

Оглянувши оригінал трудової
книжки свідок вказала, що під номером 3
у трудовій книжці ОСОБА_1, вона особисто
внесла запис «водителем городских
маршрутов». Чому в графі підстава, не
зазначено номеру та дати документу, на
підставі якого внесено відомості
пояснити не змогла. Вказала, що даний
запис скріплений печаткою, про що
свідчить відтиск печатки підприємства,
яке було перейменовано у 1986 році.
Пояснила, що протоколи засідань вона
особисто підшила в папку і зберігала у
відділі кадрів, а при звільненні
передала працівнику, що залишався на
роботі згідно акту прийому-передачі.

Допитані в судовому засіданні
свідки ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 , кожен
окремо, підтвердили, що у період їх
роботи на підприємстві ОСОБА_1 працював
водієм міських маршрутів.

З показань свідків ОСОБА_11,
ОСОБА_12 слідує, що вони працювали з
ОСОБА_1 не значний час, на якому
маршруті він працював їм достовірно не
відомо.

Свідок ОСОБА_13 в судовому
засіданні підтвердила, що ОСОБА_1
працював на підприємстві як на міських
маршрутах, так і на приміських, у які
періоди не пам'ятає.

З протоколу засідання комісії
ПрАТ «Шепетівське АТП 16807» по
встановленню пільгового стажу від 26
березня 2014 року (а.с.50) слідує, що на
підприємстві збереглися відомості про
те, що ОСОБА_1 працював водієм на
міських маршрутах з 19.01.1993 року до часу
звільнення 07.10.1999 року, відомостей про
те, що ОСОБА_1 працював водієм міських
маршрутів з 23.07.1979 року по 19.01.1993 року не
має.

Такі ж відомості містяться в
протоколі повторного засідання
комісії, яке проводилося за участю
позивача та його представника 07.11.2014
року (а.с.78-80)

Згідно ч.1 ст.101 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» органи, що
призначають пенсії, мають право
вимагати відповідні документи від
підприємств, організацій і окремих
осіб, а також в необхідних випадках
перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Згідно акту зустрічної перевірки,
проведеної спеціалістами управління
Пенсійного Фонду України в м.Шепетівці
та Шепетівському районі (а.с.92) не
встановлено документів, які
підтверджують зайнятість ОСОБА_1
водієм міських пасажирських
перевезень за період з 23.07.1979 року по
18.01.1993 року.

Відповідно до показань в судовому
свідка ОСОБА_6 щодо внесення запису
«водителем городских маршрутов» у
трудову книжку ОСОБА_1 на підставі
відповідного протоколу, що був
підшитий в папку, зберігався у відділі
кадрів, і при її звільненні був
переданий згідно акту
прийому-передачі, судом надавалося
доручення відповідачу провести
додаткову зустрічну перевірку на ПрАТ
«Шепетівське АТП 16807», з метою
виявлення протоколу, на який
посилається свідок.

Згідно листа управління
Пенсійного Фонду України в м.Шепетівці
та Шепетівському районі №11115/03 від
18.11.2014 року та довідки № 130 від 13.11.2014
року ПрАТ «Шепетівське АТП 16807», на ПрАТ
«Шепетівське АТП 16807» відповідні
протоколи відсутні.

Крім того, представник третьої
особи в суді пояснила, що будь-які
первинні документи, необхідні для
розрахунку фактично відпрацьованого
часу на міських пасажирських
маршрутах, а саме - дорожні листи,
наряди направлення автобусів на лінію,
табелі обліку робочого часу, які б
підтверджували, що ОСОБА_1 у спірний
період працював водієм саме міських
маршрутів - на підприємстві відсутні.
Відсутні також накази про закріплення
ОСОБА_1 за міськими маршрутами у
згаданий період.

З огляду на таке, підстав для
зарахування періоду роботи ОСОБА_1 з 23
липня 1979 року по 18 січня 1993 року у
пільговий стаж як водія міського
пасажирського транспорту, на підставі
запису, що міститься під номером 3
трудової книжки «водителем городских
маршрутов» не має, оскільки такий запис
внесений з порушенням Інструкції про
порядок ведення трудових книжок
працівників, затвердженої наказом
Міністерства праці України,
Міністерства юстиції України,
Міністерства соціального захисту
населення №58 від 29.07.1993 року. Так
відповідно до п.2.9 вказаної Інструкції
виправлені відомості про роботу мають
повністю відповідати оригіналу наказу
або розпорядження. У разі втрати наказу
чи розпорядження або невідповідності
їх фактично виконуваній роботі,
виправлення відомостей про роботу
здійснюється на основі інших
документів, що підтверджують виконання
робіт, не зазначених у трудовій книжці.
Показання свідків не можуть бути
підставою для виправлення занесених
раніше записів.

Суд також вважає безпідставними
посилання позивача на п.п. 17, 18 Порядку
підтвердження наявного трудового
стажу для призначення пенсій за
відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України №637 від 12 серпня 1993
року далі Порядок), так як зазначені
норми передбачають підтвердження
показаннями свідків лише загального
трудового стажу, а не пільгового.

Особливості ж підтвердження трудового
стажу окремих категорій працівників
визначені у пункті 20 цього Порядку, з
якого слідує, що у тих випадках, коли в
трудовій книжці відсутні відомості, що
визначають право на пенсії па
пільгових умовах, установлені для
окремих категорій працівників, для
підтвердження спеціального трудового
стажу приймаються уточнюючі довідки
підприємств, установ, організацій або
їх правонаступників (додаток N 5). У
довідці має бути вказано: періоди
роботи, що зараховуються до
спеціального стажу; професія або
посада; характер виконуваної роботи;
розділ, підрозділ, пункт, найменування
списків або їх номери, до якого
включається цей період роботи;
первинні документи за час виконання
роботи, на підставі яких видана
зазначена довідка.

Однак , довідка, видана ОСОБА_1,
підприємством-правонаступником таких
відомостей не містить.

Таким чином, суд вважає правомірними
дії відповідача щодо відмови
позивачеві у призначенні йому пенсії
на пільгових умовах та не знаходить
законних підстав для задоволення
позову.

Виходячи з наведеного, керуючись
ст.ст.2, 11,17,18,158-163,167 КАС України, -

постановив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до
управління Пенсійного Фонду України в
м.Шепетівка та Шепетівському районі,
третя особа на стороні відповідача, що
не заявляє самостійних вимог на
предмет спору ПрАТ «Шепетівське
автотранспортне підприємство 16807», про
визнання неправомірними дій суб'єкта
владних повноважень та зобовязання
призначити пенсію на пільгових умовах -
відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду
може бути подана протягом десяти днів
до Вінницького апеляційного
адміністративного суду через
Шепетівський міськрайонний суд.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Суддя: