Справа № 810/6171/14
Суддя: Головенко О.Д.
Дата ухвалення: 2014-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2014 року 810/6171/14

Київський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючий суддя: Головенко О.Д.,

при секретарі судового засідання
Гололобові В.Ю,

за участю:

представника позивача: Сича Є.Ю.;

представника відповідача: Пшеничного
Ю.В.;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Києві адміністративну
справу за позовом
Сільськогосподарського виробничого
кооперативу «Борщагівський» до
Державної податкової інспекції у Києво
- Святошинському районі Головного
управління Міндоходів у Київській
області про визнання протиправним та
скасування податкового повідомлення -
рішення -

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Борщагівський»
звернулось до суду з позовом до
Державної податкової інспекції у Києво
- Святошинському районі Головного
управління Міндоходів у Київській
області та просить суд визнати
протиправним та скасувати податкове
повідомлення - рішення № від
25.04.2014.

В обґрунтування своїх позовних вимог
вказує, що відповідачем проведено
камеральну перевірку даних,
задекларованих у податковій звітності
з податку на додану вартість за
вересень - грудень 2013 року, за
результатами якої складено акт
перевірки та встановлено порушення
позивачем п. 46.5 ст. 46, п. 48.1 ст. 48, п. 50.1 ст.
50 Податкового кодексу України (надалі -
ПК України), за результатами чого
виявлено заниження суми штрафу та у
зв'язку з чим відповідачем на підставі
п. 123.1 ст. 123 ПК України позивачу
нарахована сума штрафу у розмірі 24 290,50
грн.

Зазначає, що позивачем було подано ряд
уточнюючих розрахунків податкових
зобов'язань з податку на додану
вартість, при цьому позитивне значення
різниці між сумою податкового
зобов'язання та сумою податкового
кредиту поточного звітного
(податкового) періоду ніяк не вплинув
на розрахунки з бюджетом, оскільки
згідно з податковою декларацією з
податку на додану вартість за серпень
2013 року за позивачем рахується сума, що
підлягає бюджетному відшкодуванню у
зменшення податкових зобов'язань з
податку на додану вартість наступних
звітних (податкових) періодів, тобто
при виникненні суми податку на додану
вартість, яка підлягала нарахуванню та
сплати за підсумками поточного
звітного періоду на думку позивача
зменшував залишок від'ємного значення.

Позивач вважає, що податковий орган
помилково дійшов висновків щодо
порушення ним вимог податкового
законодавства, що відобразилось у не
заповненні рядка 2.6 «сума штрафу,
нарахована платником самостійно у
зв'язку з виправленням помилки», у
зв'язку з чим безпідставно виніс
податкове повідомлення - рішення,
оскільки позивачем при подачі
уточнюючих розрахунків недоплати
виявлено не було.

Представник позивача у судовому
засіданні позов підтримав та просив
його задовольнити.

Представник відповідача в судовому
засіданні проти позову заперечив та
просив відмовити у задоволенні позову.
Вказав, що податковим органом при
проведенні камеральної перевірки було
виявлено порушення вимог чинного
податкового законодавства України, що
призвело до заниження суми штрафу на
суму 24 290,50 грн.

Розглянувши подані документи і
матеріали, оцінивши докази, які мають
юридичне значення для розгляду справи
і вирішення спору по суті, заслухавши
пояснення представника позивача та
відповідача, суд вважає, що позов
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Судом встановлено, що посадовими
особами ДПІ у Києво - Святошинському
районі ГУ Міндоходів у Київській
області проведено камеральну
перевірку даних, задекларованих у
податковій звітності з податку на
додану вартість позивача у січні 2014
року за вересень - грудень 2013 року, за
результатами якої складено акт від
02.04.2014 № 702/22-09.

Під час проведення перевірки
відповідачем було встановлено, що
позивач порушив п. 46.5 ст. 46, п. 48.1
ст. 48, п. 50.1 ст. 50 ПК України, в результаті
чого занижено суму штрафу.

На підставі п. 123.1 ст. 123 ПК України
контролюючим органом позивачу
нараховано суму штрафу у вигляді
спірного податкового повідомлення -
рішення на суму 24 290,50 грн.

Не погоджуючись із вищевказаним
рішенням, позивач звернувся до суду з
даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку
правовідносинам, що виникли між
сторонами, суд виходить з такого.

Підпунктом 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 ПК України
визначено право податкового органу
проводити відповідно до законодавства
перевірки і звірки платників податків
(крім Національного банку України), у
тому числі після проведення процедур
митного контролю та/або митного
оформлення.

Згідно п.п. 75.1.1 п. 75.1 ст. 75 ПК України
камеральною вважається перевірка, яка
проводиться у приміщенні
контролюючого органу виключно на
підставі даних, зазначених у
податкових деклараціях (розрахунках)
платника податків.

Відповідно до п. 76.1 ст. 76 ПК України
камеральна перевірка проводиться
посадовими особами контролюючого
органу без будь-якого спеціального
рішення керівника такого органу або
направлення на її проведення.

Пунктом 54.1 ст. 54 ПК України передбачено,
що платник податків самостійно
обчислює суму податкового та/або
грошового зобов'язання та/або пені, яку
зазначає у податковій (митній)
декларації або уточнюючому розрахунку,
що подається контролюючому органу у
строки, встановлені Кодексом. Така сума
грошового зобов'язання та/або пені
вважається узгодженою.

Як вбачається з матеріалів справи
позивачем до ДПІ у Києво -
Святошинському районі ГУ Міндоходів у
Київській області в електронному
вигляді було подано наступну
звітність:

уточнюючий розрахунок податкових
зобов'язань з податку на додану
вартість у зв'язку з виправленням
самостійно виявлених помилок за
вересень 2013 року (реєстр від 24.01.2014 №
;

уточнюючий розрахунок податкових
зобов'язань з податку на додану
вартість у зв'язку з виправленням
самостійно виявлених помилок за
жовтень 2013 року (реєстр від 24.01.2014 №
);

уточнюючий розрахунок податкових
зобов'язань з податку на додану
вартість у зв'язку з виправленням
самостійно виявлених помилок за
листопад 2013 року (реєстр від 24.01.2014 №
);

уточнюючий розрахунок податкових
зобов'язань з податку на додану
вартість у зв'язку з виправленням
самостійно виявлених помилок за
грудень 2013 року (реєстр від 24.01.2014 №
).

Судом встановлено, що вказаними
уточнюючими розрахунками позивачем
було виправлені помилки
задекларованих показників бюджетного
відшкодування, а саме зменшено залишок
від'ємного значення попереднього
звітного (податкового) періоду, за
вирахуванням позитивного значення
різниці між сумою податкового
зобов'язання та сумою податкового
кредиту (рядок 22 декларації); зменшено
суму, що підлягає бюджетному
відшкодуванню у зменшення податкових
зобов'язань з податку на додану
вартість наступних звітних
(податкових) періодах (рядок 23.2
декларації); збільшено суму, податку на
додану вартість, яка підлягає
нарахуванню за підсумками поточного
звітного (податкового) періоду з
урахуванням залишку від'ємного
значення попереднього звітного
(податкового) періоду (рядок 25
декларації) та сплачується
загального/спеціального фонду
державного бюджету (рядок 25.1
декларації).

Як вбачається з внесених змін до
задекларованих даних позитивне
значення різниці між сумою податкового
зобов'язання та сумою податкового
кредиту поточного завітного
(податкового) періоду ніяк не вплинуло
на розрахунки з бюджетом, оскільки
згідно з податковою декларацією з
податку на додану вартість за серпень
2013 року за позивачем рахується сума, що
підлягає бюджетному відшкодуванню у
зменшення податкових зобов'язань з
податку на додану вартість наступних
звітних (податкових) періодів у розмірі
1 213 646 грн.(рядок 23.2 декларації).

Так, при виникненні суми податку на
додану вартість, яка підлягала
нарахуванню та сплати за підсумками
поточного звітного періоду - позивач
зменшував залишок від'ємного значення.
Отже, фактично недоплат по податку до
бюджету не виникло.

Перевіркою згідно поданої звітності та
бази даних Міністерства доходів і
зборів України було встановлено, що
платником при заповнені уточнюючих
розрахунків за період з вересня по
грудень 2013 року не було заповнено рядок
26 декларації, а саме «сума штрафу,
нарахована платником самостійно у
зв'язку з виправлення помилки», у
зв'язку з чим податковий орган,
керуючись п. 123.1 ст. 123 ПК України
нараховує суму штрафу у розмірі 25%.

Однак суд не може погодитись з
вказаними висновками, оскільки порядок
виправлення помилок у податковій
звітності передбачено п. 50.1 ПК України,
згідно з яким у разі якщо у майбутніх
податкових періодах (з урахуванням
строку давності, встановленого ст. 102 ПК
України, - 1095 днів) платник податків
самостійно виявляє помилки, що
містяться у раніше поданій податковій
декларації, він зобов'язаний надіслати
уточнюючий розрахунок до такої
податкової декларації за формою
чинного на час подання уточнюючого
розрахунку. При цьому платник податків
має право не подавати такий розрахунок,
якщо відповідні уточнені показники
зазначаються ним у складі податкової
декларації за будь - який наступний
податковий період, протягом якого такі
помилки були самостійно виявлені.

Платник податків, який самостійно (у
тому числі за результатами електронної
перевірки) виявляє факт заниження
податкового зобов'язання минулих
податкових періодів, зобов'язаний, за
винятком випадків, установлених п. 50.2
ст. 50 ПК України:

а) або надіслати уточнюючий розрахунок
і сплатити суму недоплати та штраф у
розмірі трьох відсотків від такої суми
до подання такого уточнюючого
розрахунку;

б) або відобразити суму недоплати у
складі декларації з цього податку, що
подається за податковий період,
наступний за періодом, у якому виявлено
факт заниження податкового
зобов'язання, збільшену на суму штрафу
у розмірі п'яти відсотків від такої
суми, з відповідним збільшенням
загальної суми грошового зобов'язання
з цього податку.

Тобто, необхідність сплати штрафу при
самостійному виправленні помилки
виникає лише у випадку появи недоплати.

На думку суду якщо виправлення помилки
в рядку 23.1 або 23.2 податковій декларації
з податку на подану вартість призвело
до необхідності сплати податку у
періоді, за який виправляється помилка
(збільшилось значення рядка 25.1
декларації), то в такому разі виникає
необхідність сплати штрафу, який
передбачено п. 50.1 ПК України, а саме 3 %
або 5 %.

Водночас, зменшення заявленої суми
бюджетного відшкодування не завжди
призводить до виникнення недоплати.
Зокрема, в результаті виправлення
помилки може зменшитись лише абсолютне
значення рядка 23.1 або 23.2, що і відбулося
у даному випадку.

Таким чином, фактично зменшувалося
наявне у позивача від'ємне значення,
яке переносилося з попереднього
звітного періоду, при цьому у нього не
виникало обов'язку сплати податку у
періоді, за який виправляється помилка.

Норма п. 50.1 ПК України дозволяє дійти
висновку, що ПК України передбачено
відповідальність саме за заниження
податкових зобов'язань (їх недоплату)
та більше того, сума штрафу
розраховується, виходячи з суми такого
заниження (недоплати).

Враховуючи, що при подачі уточнюючих
розрахунків у СВК «Борщагівський» не
виникло недоплат з податку до бюджету,
необхідність сплати штрафу у розмірі
25% відсутня.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Частиною 3 ст. 2 КАС України передбачено,
що у справах щодо оскарження рішень,
дій чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Згідно із ч. 1 ст. 69 КАС України доказами
в адміністративному судочинстві є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення осіб, які беруть
участь у справі, та інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Відповідно до ст. 70 КАС України
належними є докази, які містять
інформацію щодо предмету доказування.
Суд не бере до розгляду докази, які не
стосуються предмету доказування.
Обставини, які за законом повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися ніякими іншими
засобами доказування, крім випадків,
коли щодо таких обставин не виникає
спору.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Податковим органом не доведено
правомірність прийнятого податкового
повідомлення - рішення, не надано суду
належних та достатніх доказів, які б
свідчили про наявність законодавчо
визначених обставин, що свідчать про
наявність права нарахування штрафних
санкцій.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов
висновку, що оскаржуване податкове
повідомлення - рішення є незаконним та
протиправним.

За наведених обставин суд вважає
позовні вимоги обґрунтованими і
такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 11-14, 69-71, 79, 86, 94, 122,
159-163, 167, 185, 186, 254 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд -

п о с т а н о в и в:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення - рішення
Державної податкової інспекції у Києво
- Святошинському районі Головного
управління Міндоходів у Київській
області № від 25.04.2014.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь Сільськогосподарського
виробничого кооперативу
«Борщагівський» сплачений судовий
збір в сумі 182 (сто вісімдесят дві) грн. 70
коп.

Постанова набирає законної сили в
порядку, встановленому ст. 254 КАС
України.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо не скасовано,
набирає законної сили після
повернення апеляційної скарги, відмови
у відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до
Київського апеляційного
адміністративного суду у порядку,
встановленому статтями 185-187 КАС
України, шляхом подання апеляційної
скарги через Київський окружний
адміністративний суд протягом десяти
днів з дня отримання копії постанови.

Суддя
Головенко О.Д.

Дата виготовлення і підписання повного
тексту постанови - 25 листопада 2014 р.