Справа № 826/12530/14
Суддя: Петрик І.Й.
Дата ухвалення: 2014-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Огурцов О.П.
Суддя-доповідач: Петрик І.Й.
У Х В А Л А

Іменем України

26 листопада 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого суддіПетрика
І.Й.СуддівКлючковича В.Ю., Собківа
Я.М.,При секретарі судового
засіданняВаляєвій Х.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
апеляційною скаргою Державної
податкової інспекції у Печерському
районі Головного управління
Міндоходів у м. Києві на постанову
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 13 жовтня 2014 року у справі за
адміністративним позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Термо-Плюс» до Державної податкової
інспекції у Печерському районі
Головного управління Міндоходів у м.
Києві про визнання дій протиправними,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Термо-Плюс»
пред'явило позов до Державної
податкової інспекції у Печерському
районі ГУ Міндоходів у м. Києві про
визнання дій протиправними, визнання
протиправним та скасування акту №
655/26-55-22-10/36926847 від 22.07.2014 та зобов'язання
вчинити дії..

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 13
жовтня 2014 року позовні вимоги
задоволено частково.

Не погоджуючись з постановою суду
першої інстанції відповідач звернувся
з апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та прийняти нове рішення
яким у задоволені позовних вимог
позивачу відмовити. В обґрунтування
апеляційної скарги апелянт вказує, що
судом першої інстанції неповно
з'ясовано обставини, що мають значення
для справи, судове рішення прийнято з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
залишенню без задоволення, а постанова
суду - без змін з таких підстав.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 198, 200 КАС України,
суд апеляційної інстанції залишає
скаргу без задоволення, а постанову або
ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що
суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Як вбачається із матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції, в
період з 18.07.2014 по 22.07.2014 Державною
податковою інспекцією у Печерському
районі ГУ Міндоходів у м. Києві на
підставі наказу №2178 від 18.07.2014 було
проведено документальну позапланову
невиїзну перевірку Товариства з
обмеженою відповідальністю
«ТЕРМО-ПЛЮС» з питань дотримання вимог
податкового та іншого законодавства
при проведенні
фінансово-господарських
взаємовідносин з ТОВ «ІСТ АГРО
ТРЕЙДІНГ» та ТОВ «САПСАН-ЮГ» за період
з 01.11.2013 року по 31.01.2014.

За результатами перевірки складено акт
№655/26-55-22-10/36926847 від 22.07.2014 на сторінці 21
якого зазначеного наступне:
"Вищенаведене свідчить, про те, що
правочини між ТОВ «ТЕРМО-ПЛЮС» та відображеним у додатках
5 до податкових декларацій з ПДВ
«Розшифровки податкових зобов'язань та
податкового кредиту в розрізі
контрагентів» за період з 01.11.2013 по
31.01.2014 вищезазначеного
контрагента-покупця товарів ТОВ
«СИСТЕМИ РОЗВИТКУ БІЗНЕСУ», не
спрямовані на реальне настання
правових наслідків. Отже, зазначені
правочини відповідно до п.1, п.2 ст. 215, п.5
ст.203 Цивільного кодексу України є
нікчемними, і в силу ст. 216 Цивільного
кодексу України не створюють юридичних
наслідків, крім тих, що пов'язані з їх
недійсністю."

В розділі 4 «Висновок» зазначеного акту
вказано наступне: «Перевіркою не
підтверджено реальність здійснення
операцій з придбання товарів
ТОВ "ТЕРМО-ПЛЮС" у ТОВ
«ІСТ АГРО ТРЕЙДІНГ» та
ТОВ «САПСАН-ЮГ» , за
період з 01.11.2013 по 31.01.2014 та операції з
продажу цих товарів
контрагенту-покупцю ТОВ «СИСТЕМИ
РОЗВИТКУ БІЗНЕСУ», за період з 11.2013 по
31.01.2014.

Перевіркою встановлено відсутність у
ТОВ «ТЕРМО-ПЛЮС»
об'єктів оподаткування, які підпадають
під визначення ст.22, п.135.2. ст.135, ст.185, п.
198.3, п. 198.6 ст.198, п.201.4, п.201.6, п.201.10 ст.201
Податкового кодексу України по
операціях з придбання товарів у
підприємств-постачальників: ТОВ «ІСТ
АГРО ТРЕЙДІНГ» та ТОВ
"САПСАН-ЮГ" та по
операціях з продажу цих товарів
(послуг) підприємству - покупцю, ТОВ
«СИСТЕМИ РОЗВИТКУ БІЗНЕСУ», за період
з 01.11.2013 по 31.01.2014."

Позивач вважаючи протиправними дії
податкового органу щодо проведення
перевірки та визначення в акті
№655/26-55-22-10/36926847 від 22.07.2014 допущення ним
порушень чинного законодавства, а
також щодо коригування показників
податкової звітності на підставі
зазначеного акту звернувся з
відповідним позовом до суду.

Виходячи з меж заявлених позовних
вимог, системного аналізу положень
чинного законодавства України та
матеріалів справи, беручи до уваги ту
обставину, що обґрунтованість та
законність дій відповідачем суду не
доведена, суд першої інстанції дійшов
висновку про часткове задоволення
позовних вимог.

Із такою правовою позицією суду першої
інстанції колегія суддів може
погодитись із огляду на наступне.

Відповідно до пункту 3 розділу І
Порядку оформлення результатів
документальних перевірок з питань
дотримання податкового, валютного та
іншого законодавства, затвердженого
наказом Державної податкової
адміністрації України № 984 від 22.12.2010 та
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 12.01.2011 за № 34/18772 акт -
службовий документ, який підтверджує
факт проведення документальної
перевірки фінансово-господарської
діяльності платника податків і є
носієм доказової інформації про
виявлені порушення вимог податкового,
валютного та іншого законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладено на органи державної
податкової служби.

Дії працівників контролюючого органу
при проведенні перевірки суб'єкта
господарювання та при складанні за її
результатами акту є лише службовою
діяльністю таких осіб на виконання
своїх посадових обов'язків із збирання
доказової інформації щодо дотримання
суб'єктом перевірки вимог чинного
законодавства, з огляду на що, не
створює жодних правових наслідків для
суб'єкта господарювання та не змінює
стану його суб'єктивних прав, оскільки
сама по собі не породжує настання
будь-яких юридичних наслідків та не
впливає на права та обов'язки суб'єкта
господарювання.

Отже, акт перевірки є носієм доказової
інформації, яка в подальшому має
використовуватися контролюючим
органом для прийняття рішення щодо
визначення платникові грошових
зобов'язань, а висновки посадових осіб
контролюючого органу, викладені в акті
перевірки, є позицією цих осіб щодо
кваліфікації дій платника податків,
однак самі по собі не впливають на стан
суб'єктивних прав платника та не
створюють для нього будь-яких
додаткових обов'язків.

Аналогічна позиція викладена в ухвалі
Вищого адміністративного суду Украйни
від 10.10.2012 у справі № К/9991/30241/12.

З огляду на зазначене, податковий орган
не позбавлений права викладати в акті
перевірки власні суб'єктивні висновки
щодо зафіксованих обставин, та в
подальшому, у разі виникнення спору
щодо рішень про визначення грошових
зобов'язань, що приймаються на підставі
такого акту, обґрунтовувати ними
власну позицію щодо наявності певних
допущених платником податків порушень,
а оцінка акту перевірки, в тому числі і
оцінка дій посадових осіб податкового
органу щодо його складання, викладення
у ньому висновків перевірки, а також
щодо самих висновків перевірки,
надається при вирішенні спору щодо
оскарження рішення, прийнятого на
підставі такого акту.

Аналогічна позиція викладена в ухвалі
Вищого адміністративного суду України
від 25.06.2012 у справі № К/9991/16720/12.

З огляду на викладене, враховуючи те, що
дії працівників контролюючого органу з
проведення перевірки суб'єкта
господарювання та при складанні за її
результатами акту є лише службовою
діяльністю таких осіб на виконання
своїх посадових обов'язків та самі по
собі не породжують настання будь-яких
юридичних наслідків та не впливають на
права та обов'язки суб'єкта
господарювання, а також те, що акт
перевірки та викладені у ньому факти та
висновки не можна розглядати як
рішення суб'єкта владних повноважень,
колегія суддів погоджується із
висновком суду першої інстанції, що
позовні вимоги про визнання
протиправними дій податкового органу
при проведенні документальної
позапланової невиїзної перевірки
позивача та при складенні за її
результатами акту №655/26-55-22-10/36926847 від
22.07.2014 не підлягають задоволенню.

З аналізу положень статті 54 та 58
Податкового кодексу України,
вбачається, що у випадку встановлення
порушення платником податку
податкового законодавства, яке
призвело, зокрема, до
заниження/завищення податкових
зобов'язань та податкового кредиту з
ПДВ податковий орган наділений
повноваженнями здійснити коригування
відповідних показників шляхом
прийняття податкового повідомлення -
рішення, при цьому положеннями
чинного законодавства не передбачено в
зазначеному випадку до прийняття
податкового повідомлення - рішення та
його узгодження здійснення
коригування відповідних показників
шляхом внесення відповідних
коригувань податковим органом до
інформаційних баз даних Міністерства
доходів та зборів України, у тому числі
до підсистем інформаційної системи
"Податковий блок".

Як було встановлено судом та
підтверджується письмовими
поясненнями відповідача від 22.09.2014
відповідачем податкове повідомлення -
рішення на підставі акту
№655/26-55-22-10/36926847 від 22.07.2014 не приймалось,
водночас на підставі зазначеного акту
були внесені зміни до даних податкових
зобов'язань та податкового кредиту з
ПДВ позивача в електронній
автоматизованій системі співставлення
податкових зобов'язань та податкового
кредиту у розрізі контрагентів за
період з 01.11.2013 по 31.01.2014.

Факт внесення змін до даних податкових
зобов'язань та податкового кредиту з
ПДВ позивача на підставі акту
№655/26-55-22-10/36926847 від 22.07.2014
підтверджується наявними в матеріалах
справи витягами з АС "Результати
співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредиту в розрізі
контрагентів на рівні ДПА України" щодо
позивача.

Підпунктом 83.1.2 пункту 83.1 статті 83
Податкового кодексу України
встановлено, що для посадових осіб
контролюючих органів під час
проведення перевірок підставами для
висновків є, зокрема податкова
інформація.

Підпунктом 1.3.1 пункту 1.3 розділу І
Методичних рекомендацій щодо
організації та проведення камеральних
перевірок податкової звітності
платників податків, крім перевірок
податкової декларації про майновий
стан і доходи та податкової декларації
платника єдиного податку - фізичної
особи - підприємців затверджених
наказом Міністерства доходів та зборів
України № 165 від 14.06.2013 встановлено, що
під час реалізації Методичних
рекомендацій використовуються такі
програмні продукти: підсистеми
інформаційної системи "Податковий
блок" - "Реєстрація ПП", "Обробка
податкової звітності та платежів",
"Податковий аудит", "Аналітична
система", "Облік платежів".

Підпунктом 3.1.3.7 підпункту 3.1.3 пункту 3.1
розділу ІІІ зазначених Методичних
рекомендацій встановлено, що з метою
виявлення та упередження можливих
порушень податкового законодавства
при камеральній (електронній)
перевірці проводиться зіставлення
даних податкової звітності з ПДВ з
інформацією, отриманою від митних
органів та з інших джерел. При цьому
враховуються результати
автоматизованого зіставлення (наказ
№85) даних додатка 5 до декларації,
реєстрів виданих та отриманих
податкових накладних, ЄРПН, баз МД (по
мірі впровадження відповідного
програмного забезпечення).

Таким чином, у зв'язку зі здійсненням
відповідачем коригування податкових
зобов'язань та податкового кредиту з
ПДВ позивача в електронній
автоматизованій системі співставлення
податкових зобов'язань та податкового
кредиту у розрізі контрагентів за
період з 01.11.2013 по 31.01.2014 на підставі акт
№655/26-55-22-10/36926847 від 22.07.2014,
задекларовані позивачем податкові
зобов'язання є відмінним від тих, що
відображені в зазначеній системи, а
отже при зіставленні податкової
звітності позивача та даних наявних у
податкового органу завжди буде
виникати відмінність в показниках
податкової звітності, яка, у свою чергу,
є підставою для висновку про порушення
позивачем вимог чинного законодавства,
що у свою чергу є прямим порушенням
прав позивача.

З огляду на зазначене колегія суддів
погоджується із висновком суду першої
інстанції, що позовні вимоги в частині
щодо визнання протиправними дій
відповідача щодо коригування
показників податкової звітності
позивача на підставі акту №
655/26-55-22-10/36926847 від 22.07.2014 та щодо
зобов'язання відповідача виключити з
інформаційної бази «Системи
автоматичного співставлення
податкових зобов'язань та податкового
кредиту в розрізі контрагентів»
інформацію викладену в акті №
655/26-55-22-10/36926847 від 22.07.2014 та відновити
показники податкової звітності
позивача є обґрунтованими.

З огляду на викладене, колегія суддів
приходить до висновку, що суд першої
інстанції вірно встановив фактичні
обставини справи, дослідив наявні
докази, надав їм належну оцінку та
прийняв законне і обґрунтоване
рішення, з дотриманням норм
матеріального і процесуального права.

Оскільки, доводи апеляційної скарги
висновків суду не спростовують, то
колегія суддів апеляційної інстанції
підстав для його скасування не вбачає.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 160, 196, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Печерському
районі Головного управління
Міндоходів у м. Києві на постанову
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 13 жовтня 2014 року залишити без
задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 13 жовтня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
в повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
в порядку ст. 212 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя:
Петрик І.Й.

Судді:
Ключкович В.Ю.

Собків Я.М.

.

Головуючий суддя
Петрик І.Й.

Судді:
Ключкович В.Ю.

Собків Я.М.