Справа № 817/3123/14
Суддя: Сало А.Б.
Дата ухвалення: 2014-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 817/3123/14

21 листопада 2014 року 16год. 45хв. м.
РівнеРівненський окружний
адміністративний суд у складі судді
Сало А.Б. за участю секретаря судового
засідання Школяр О.І. та сторін і інших
осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник ОСОБА_1,

відповідача: представник Шапошніков
О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом

Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_4 до Головного
управління Міндоходів у Рівненській
області про визнання недійсним
рішення ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_4 (далі
- ФОП ОСОБА_4.) звернулася до суду з
позовом до Головного управління
Міндоходів у Рівненській області про
визнання протиправним та скасування
рішення №170038/21 від 29.07.2014 року про
застосування фінансових санкцій у
вигляді штрафу в розмірі 8500 грн.

В ході судового розгляду справи,
керуючись ст. 55 КАС України, суд
допустив заміну відповідача - Головне
управління Міндоходів у Рівненській
області його правонаступником -
Головним управлінням Державної
фіскальної служби у Рівненській
області (далі ГУ ДФС у Рівненській
області).

Представник позивача в судовому
засідання позов підтримав повністю з
підстав, викладених в позовній заяві. В
обґрунтування позову зазначив, що
перевірка, в ході якої було встановлено
зберігання та реалізацію алкогольних
напоїв з підробленими марками
акцизного податку, була здійснена без
наявності направлення на перевірку ПП
ОСОБА_4 та без складання акта перевірки,
що є порушенням з боку працівників ДПІ.
Також вказав, що перевіряючи не надали
працівникам магазину та позивачу
протокол вилучення від 17.05.2014 року. При
цьому наголосив, що постановою
Рівненського районного суду від 14.07.2014
року провадження в справі №570/3491/14-п про
адміністративне правопорушення,
передбачене ч.1 ст.164-5 КУпАП, відносно
ОСОБА_4 закрито за відсутністю події і
складу адміністративного
правопорушення. За таких обставин,
вважає рішення про застосування
фінансових санкцій у вигляді штрафу
№170038/21 від 29.07.2014 року протиправним та
таким, що підлягає скасуванню. З таких
підстав, просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому
засіданні позовні вимоги не визнав з
підстав, викладених в письмових
заперечення на позов (а.с.28-30). В
обґрунтування своїх заперечень
зазначив, що згідно з протоколом
вилучення речей при вчиненні
адміністративного правопорушення від
29.04.2014 року встановлено реалізацію та
зберігання алкогольних напоїв з явними
ознаками підробки марок акцизного
податку в магазині «ІНФОРМАЦІЯ_1» за
адресою: Рівненський район, АДРЕСА_1, де
здійснює підприємницьку діяльність
ФОП ОСОБА_4 Пояснили, що актом
експертизи від 12.06.2014 року за №123-06-14
встановлено, що надані на експертизу
марки акцизного податку для маркування
алкогольних напоїв вітчизняного
виробництва підроблені. Стверджував,
що зберігання та реалізація
алкогольних виробів з підробленими
марками акцизного податку суперечить
вимогам ч.4 ст.11 Закону України «Про
державне регулювання виробництва та
обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів» та п.20 Положення про
виготовлення, зберігання, продаж марок
акцизного податку та маркування
алкогольних напоїв і тютюнових
виробів, затвердженого Постановою КМУ
від 27.12.2010 року за №1251. У зв'язку з чим
контролюючим органом було винесено
оспорюване рішення про застосування
фінансових санкцій у вигляді штрафу
№170038/21 від 29.07.2014 року, що, на думку
відповідача, є обґрунтованим та
правомірним. З таких підстав просив в
задоволенні позову відмовити повністю.

Допитаний в судовому засіданні свідок 1
- ОСОБА_5 пояснила, що перебуває у
трудових відносинах з ФОП ОСОБА_4 та
працює продавцем в магазині
«ІНФОРМАЦІЯ_1» у відділі з продажу
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів. Повідомила суду, що посадові
особи відповідача, які проводили
перевірку не пред'явивши посвідчення
та направлення на проведення
перевірки, розпочали огляд товару, що
знаходився в складі магазину. На
запитання суду, хто здійснює
замовлення товару відповіла, що це
входить до обов'язків іншого продавця
ОСОБА_6

Допитаний в судовому засіданні свідок 2
- ОСОБА_6 повідомила, що працює
продавцем в магазині «ІНФОРМАЦІЯ_1» у
відділі з продажу продтоварів.
Додатково пояснила, що з посадовими
особами відповідача, які здійснювали
перевірку, вона не спілкувалася,
оскільки це здійснював представник ФОП
ОСОБА_4 ОСОБА_1,який прибув до магазину.
На запитання суду, хто здійснює
замовлення товару відповіла, що це
входить до обов'язків іншого продавця -
ОСОБА_5, але зазначила, що вони
допомагають один одному та чергуються.
Також підтвердила, що підписувала
документ, що перевіряючими був їй
наданий, однак пояснити суду, який це
був документ не змогла.

Заслухавши пояснення представників
сторін та показання свідків, повно і
всебічно з'ясувавши всі обставини
справи в їх сукупності на підставі
чинного законодавства, перевіривши їх
дослідженими у судовому засіданні
доказами, суд дійшов висновку про
визнання поважними причин пропуску
звернення до адміністративного суду та
встановив наступне.

Суб'єкт підприємницької діяльності -
фізична особа ОСОБА_4 перебуває на
обліку у ДПІ у м. Рівне та здійснює
роздрібну торгівлю алкогольною
продукцією і тютюновими виробами в
магазині «ІНФОРМАЦІЯ_1» за адресою:
Рівненський район, АДРЕСА_1.

Матеріали справи свідчать, що 29.04.2014
року при проведенні перевірки
дотримання вимог чинного
законодавства у сфері обігу
підакцизних товарів в магазині
«ІНФОРМАЦІЯ_1» за адресою: Рівненський
район, АДРЕСА_1 працівниками
оперативного управління ДПІ у
м.Рівному встановлено порушення
позивачем вимог ст.164-5 КУпАП, а саме
зберігання та реалізація алкогольних
напоїв з явними ознаками підробки
марок акцизного податку.

За результатами перевірки посадовими
особами було вилучено 38 пляшок з
алкогольними напоями, маркованих
марками акцизного податку, а саме: 17
пляшок горілки «Будьмо» ємністю по 0,5 л
з марками акцизного податку, одна з
яких з реквізитами: 17 ААБЮ 055701 та 21
пляшка горілки «Великий князь
Володимир Мономах» ємністю по 0,5 л з
марками акцизного податку, одна з яких
з реквізитами: 17 АААЕ 096042, у зв'язку з
чим було складено протокол вилучення
речей (документів) при вчиненні
адміністративного правопорушення від
29.04.2014 року (а.с.53).

В ході перевірки уповноваженими
особами відповідача відібрано 2 марки
акцизного податку з реквізитами: АВ, 17
ААБЮ №055701,11/1, 9,174 грн. та АВ, 17 АААЕ №096042,
01/13, 9,174 грн., які 21.05.2014 року були
направлені відповідачем до
Міністерства Фінансів України для
проведення експертного дослідження на
предмет їх автентичності відповідно до
методики проведення дослідження (а.с.55),
проведення якої доручено Департаменту
державної політики у сфері пробірного
нагляду, документів суворої звітності
та лотерейної діяльності Міністерства
фінансів України.

Зі змісту з висновків, викладених в
акті експертизи №123-06-14 від 12.06.2014 року
вбачається, що "надані на експертизу
марки акцизного податку для маркування
алкогольних напоїв вітчизняного
виробництва з реквізитами АВ, 17 ААБЮ
№055701,11/1, 9,174 грн. та АВ, 17 АААЕ №096042, 01/13,
9,174 грн. державним підприємством
"Поліграфічний комбінат "Україна" по
виготовленню цінних паперів" не
виготовлялись і є підробленими"
(а.с.57-60).

На підставі висновків даного акта
експертизи №123-06-14 від 12.06.2014 та
матеріалів оперативного управління
ДПІ у м.Рівному ГУ Міндоходів у
Рівненській області (вх.№10889 від 14.07.2014
року) відповідачем прийнято рішення
№170038/21 від 29.07.2014 року, яким до ОСОБА_4
застосовано фінансові санкції у
вигляді штрафу в розмірі 8500 грн.,
передбачені абз.15 ч.2 ст.17 Закону
України "Про державне регулювання
виробництва і обігу спирту етилового,
коньячного і плодового, алкогольних
напоїв та тютюнових виробів" (а.с.39).

Надаючи правову оцінку оспорюваному
рішенню №170038/21 від 29.07.2014 року, суд
виходить з наступного.

Основні засади державної політики щодо
регулювання виробництва, експорту,
імпорту, оптової і роздрібної торгівлі
спиртом етиловим, коньячним і плодовим,
спиртом етиловим ректифікованим
виноградним, спиртом етиловим
ректифікованим плодовим,
спиртом-сирцем виноградним,
спиртом-сирцем плодовим, алкогольними
напоями та тютюновими виробами,
забезпечення їх високої якості та
захисту здоров'я громадян, а також
посилення боротьби з незаконним
виробництвом та обігом алкогольних
напоїв і тютюнових виробів на
території України визначено Законом
України "Про державне регулювання
виробництва і обігу спирту етилового,
коньячного і плодового, алкогольних
напоїв та тютюнових виробів" (далі -
Закон №481).

Відповідно до абз.3 ч.4 ст.11 цього Закону
алкогольні напої, які виробляються в
Україні, позначаються марками
акцизного податку в порядку,
визначеному законодавством.

Згідно з пп.14.1.107 п.14.1 статті 14
Податкового кодексу України марка
акцизного податку - спеціальний знак
для маркування алкогольних напоїв та
тютюнових виробів, віднесений до
документів суворого обліку, який
підтверджує сплату акцизного податку,
легальність ввезення та реалізації на
території України цих виробів.

Підпунктом 14.1.109 вказаної статті
передбачено, що маркуванням
алкогольних напоїв є наклеювання марки
акцизного податку на пляшку (упаковку)
алкогольного напою в порядку,
визначеному Кабінетом Міністрів
України щодо виробництва, зберігання
та продажу марок акцизного податку.

Згідно з п.226.6 ст.226 Податкового кодексу
України маркуванню підлягають усі
алкогольні напої з вмістом спирту
етилового понад 8,5 відсотка об'ємних
одиниць.

Кожна марка акцизного податку на
алкогольні напої повинна мати окремий
номер та позначення про суму
сплаченого акцизного податку за
одиницю маркованої продукції, місяць і
рік випуску марки.

Згідно з пунктом 226.9 вказаної статті
вважаються такими, що немарковані:
алкогольні напої та тютюнові вироби з
підробленими марками акцизного
податку; алкогольні напої та тютюнові
вироби, марковані з відхиленням від
вимог положення, затвердженого
Кабінетом Міністрів України,
відповідно до якого здійснюються
виготовлення, зберігання, продаж марок
акцизного податку та маркування
алкогольних напоїв і тютюнових
виробів, та/або марками, що не
видавалися безпосередньо виробнику
або імпортеру зазначеної продукції;
алкогольні напої з марками акцизного
податку, на яких зазначення суми
акцизного податку, сплаченого за
одиницю маркованої продукції, не
відповідає сумі, визначеній з
урахуванням чинних на дату розливу
продукції ставок акцизного податку,
міцності продукції та місткості тари.

Аналогічні приписи містяться у п.20
Положення про виготовлення зберігання,
продаж марок акцизного податку та
маркування алкогольних напоїв і
тютюнових виробів, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 27.12.2010 №1251.

Згідно з п.226.11 ст.226 Податкового кодексу
України ввезення на митну територію
України, зберігання, транспортування,
прийняття на комісію з метою продажу та
продаж на митній території України не
маркованих в установленому порядку
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів забороняються.

Відповідно ч.1 ст.17 Закону №481 за
порушення норм цього Закону щодо
виробництва і торгівлі спиртом
етиловим, коньячним і плодовим, спиртом
етиловим ректифікованим виноградним,
спиртом етиловим ректифікованим
плодовим, спиртом-сирцем виноградним,
спиртом-сирцем плодовим, алкогольними
напоями та тютюновими виробами
посадові особи і громадяни
притягаються до відповідальності
згідно з чинним законодавством.

Абзацом п'ятнадцятим частини другої
статті 17 Закону №481 передбачено, що у
разі виробництва, зберігання,
транспортування, реалізації
фальсифікованих алкогольних напоїв чи
тютюнових виробів; алкогольних напоїв
чи тютюнових виробів без марок
акцизного податку встановленого
зразка або з підробленими марками
акцизного податку, до суб'єктів
господарювання застосовуються
фінансові санкції у вигляді штрафів 200
відсотків вартості товару, але не менше
8500 гривень.

Механізм застосування фінансових
санкцій визначено Порядком
застосування фінансових санкцій,
передбачених статтею 17 Закону України
"Про державне регулювання виробництва
і обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів", затвердженим
постановою Кабінету Міністрів України
від 02.06.2003 року №790 (далі - Порядок).

Відповідно до п.5 Порядку підставою для
прийняття рішення про застосування
фінансових санкцій є:

- акт перевірки додержання суб'єктом
підприємницької діяльності
встановлених законодавством вимог,
обов'язкових для виконання під час
здійснення оптової і роздрібної
торгівлі алкогольними напоями та/або
тютюновими виробами, складений
органом, що видав ліцензію, у якому
зазначається зміст порушення і
конкретні порушені норми
законодавства;

- результати проведення органом, який
видав ліцензію, іншими органами
виконавчої влади в межах їх
компетенції перевірок суб'єкта
підприємницької діяльності, пов'язаної
з виробництвом та обігом спирту,
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів;

- матеріали правоохоронних, податкових
та інших органів виконавчої влади щодо
недотримання суб'єктами
підприємницької діяльності вимог
законодавчих та інших
нормативно-правових актів про
виробництво та обіг спирту,
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів.

Як свідчать матеріали справи, даних,
зазначених в акті перевірки, не було
достатньо для прийняття рішення про
застосування фінансових санкцій, що
стало підставою для призначення
експертизи з метою отримання
додаткових доказів. З огляду на це
спірне рішення базується на висновках
акта експертизи №123-06-14 від 12.06.2014 року.

При цьому, суд звертає увагу, що в силу
вимог ст.69 КАС України, доказами в
адміністративному судочинстві є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення осіб, які беруть
участь у справі, та інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Одночасно, ст.70 КАС України
встановлено, що належними є докази, які
містять інформацію щодо предмету
доказування. Суд не бере до розгляду
докази, які не стосуються предмету
доказування.

На переконання суду, обставини
встановлені під час проведення
експертизи та оформленні актом №123-06-14
від 12.06.2014 року щодо дослідження марок
акцизного податку не можуть вважатися
належними доказами в силу ст.70 КАС
України.

Так, згідно з ст.66 КАС України експерт -
це фізична особа, якій доручено
провести дослідження матеріальних
об'єктів, явищ і процесів, що містять
інформацію про обставини справи, і дати
висновок з питань, які виникають під
час розгляду справи і стосуються сфери
її спеціальних знань.

Правовий статус експерта виникає в
особи у зв'язку із призначенням
відповідною ухвалою судової
експертизи.

Відповідно до ст. 9 Закону України "Про
судову експертизу" атестовані судові
експерти включаються до державного
Реєстру атестованих судових експертів,
ведення якого покладається на
Міністерство юстиції України. Порядок
ведення державного Реєстру
атестованих судових експертів
затверджений наказом Міністерства
юстиції України від 29.03.2012 року за №492/5.

Поміж тим, матеріали справи свідчать,
що акт експертизи дослідження
автентичності представлених марок
акцизного податку з реквізитами: АВ, 17
ААБЮ №055701,11/1, 9,174 грн. та АВ, 17 АААЕ №096042,
01/13, 9,174 грн. проведено головним
спеціалістом відділу Департаменту
державної політики у сфері пробірного
нагляду, документів суворої звітності
та лотерейної діяльності Міністерства
фінансів України Савіновою О.Ю.,
відомості щодо якої у реєстрі
атестованих судових експертів
Міністерства юстиції України відсутні.

Судом також встановлено, що зазначений
висновок оформлено без дотримання
вимог ст.82 КАС України та Інструкції
про призначення та проведення судових
експертиз, затвердженої наказом
Міністерства юстиції України від 08.10.1998
року за №53/5.

За таких обставин, акт експертизи
№23-06-14 від 12.06.2014 року складено не в
межах судового процесу, не
встановленою особою, без підтвердження
її повноважень на здійснення
відповідних експертиз. Будь-яких інших
доказів, на підставі яких відповідач
дійшов висновку про підробку марок
акцизного податку, відповідачем не
надано та судом не здобуто.

Окрім того, в порушення вимог п.84.3 ст.84
Податкового кодексу України,
контролюючий орган не повідомив
позивача про призначення експертизи,
та не ознайомив платника податків з
висновками експерта.

Одночасно, 07.07.2014 року працівниками ОУ
ДПІ у м. Рівне ГУ Міндоходів у
Рівненській області на підставі
протоколу вилучення речей (документів)
при вчиненні адміністративного
правопорушення від 29.04.2014 року складено
протокол про адміністративне
правопорушення серії АА №111171 щодо
притягнення приватного підприємця
ОСОБА_4 до адміністративної
відповідальності за ч.1 ст.164-5 КУпАП.

Судом встановлено, що постановою
Рівненського районного суду від 14.07.2014
року провадження в справі про
адміністративне правопорушення,
передбаченого ч.1 ст.164-5 КУпАП, відносно
ОСОБА_4 - закрити за відсутністю події і
складу адміністративного
правопорушення (а.с.10).

Так, даною постановою зафіксовано, що
«до матеріалів справи не додані докази
того, що особа, яка притягується до
відповідальності, здійснювала
зберігання або продаж алкогольних
напоїв, на яких немає належним чином
розміщених марок акцизного збору, або з
підробленими чи фальсифікованими
марками акцизного збору, умисно,
завідомо знаючи про неналежне
маркування продукції, отриманої від
виробника».

Відповідно до ч. 4 ст. 72 КАС України
вирок суду у кримінальному провадженні
або постанова суду у справі про
адміністративний проступок, які
набрали законної сили, є обов'язковими
для адміністративного суду, що
розглядає справу про правові наслідки
дій чи бездіяльності особи, щодо якої
ухвалений вирок або постанова суду,
лише в питаннях, чи мало місце діяння та
чи вчинене воно цією особою.

Разом з тим, пунктом 3 Порядку
застосування фінансових санкцій,
передбачених статтею 17 Закону України
"Про державне регулювання виробництва
і обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів", затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 02.06.2003 року №790 встановлено, що
фінансові санкції у вигляді штрафів
застосовуються до суб'єктів
підприємницької діяльності, винних у
вчиненні порушень, передбачених цим
Законом.

Згідно з п.109.1 ст.109 Податкового кодексу
України податковими правопорушеннями
є протиправні діяння (дія чи
бездіяльність) платників податків,
податкових агентів, та/або їх посадових
осіб, а також посадових осіб
контролюючих органів, що призвели до
невиконання або неналежного виконання
вимог, установлених цим Кодексом та
іншим законодавством, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи.

У п.110.1 ст.110 Податкового кодексу
України зазначено, платники податків,
податкові агенти та/або їх посадові
особи несуть відповідальність у разі
вчинення порушень, визначених законами
з питань оподаткування та іншим
законодавством, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи.

Приймаючи рішення про застосування
фінансових санкцій до позивача,
відповідач не переконався у вчиненні
позивачем порушення законодавства та
прийняв рішення посилаючись лише на
акт перевірки, без відповідних доказів
підробки позивачем марок акцизного
податку. зберіганні та реалізації
алкогольних напоїв з підробленими
марками акцизного податку

Відповідно до частини 3 статті 2 КАС
України, у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони: на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Таким чином, суд вважає, що рішення
№170038/21 від 29.07.2014 року про застосування
фінансових санкцій у вигляді штрафу в
розмірі 8500 грн. не відповідає вказаним
критеріям правомірності.

Відповідно до ст.19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Враховуючи встановлені в ході судового
розгляду обставини справи в їх
сукупності, суд дійшов висновку, що
відповідач при прийнятті рішення
№170038/21 від 29.07.2014 року про застосування
фінансових санкцій у вигляді штрафу в
розмірі 8500 грн. діяв не на підставі, не в
межах повноважень та не в спосіб,
визначений чинним законодавством, а
тому рішення є протиправними, таким, що
прийняте без урахуванням всіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішень і підлягає
скасуванню.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків
встановлених ст. 72 цього Кодексу. У
відповідності до п. 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дій чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідач як суб'єкт владних
повноважень не надав суду достатніх
беззаперечних доказів в обґрунтування
обставин, на яких ґрунтуються його
заперечення, і не довів правомірності
прийнятого ним рішення №170038/21 від
29.07.2014 року про застосування фінансових
санкцій у вигляді штрафу в розмірі 8500
грн.

При зазначених обставинах, вимоги
позивача правомірні, обґрунтовані і
підлягають до задоволення в повному
обсязі, а заперечення відповідача суд
відхиляє як безпідставні і такі, що
суперечать чинному законодавству та
фактичним обставинам справи.

Згідно з ч. 3 ст. 94 КАС України якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати
рішення Головного управління
Міндоходів у Рівненській області про
застосування фінансових санкцій від
29.07.2014 №170038/21.

Присудити на користь позивача Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_4 із Державного
бюджету України судовий збір у розмірі
182,70 грн.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до
Житомирського апеляційного
адміністративного суду через
Рівненський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до Житомирського апеляційного
адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя Сало А.Б.