Справа № 459/4258/13-а 2а/459/165/13
Суддя: Большакова О.О.
Дата ухвалення: 2014-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2014 року

Справа № 876/15812/13

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі :

головуючого судді
Большакової О.О.,

суддів
Глушка І.В., Ільчишин Н.В.,

з участю секретаря судового засідання
Федак С.Р.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Львові апеляційну
скаргу управління Пенсійного фонду
України в м. Червонограді Львівської
області на постанову
Червоноградського міського суду
Львівської області від 16 вересня 2013
року у справі за позовом ОСОБА_1 до
управління Пенсійного фонду України в
м. Червонограді Львівської області про
стягнення та перерахунок соціальних
виплат,

В С Т А Н О В И В :

30.08.2013 року ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовом до управління Пенсійного фонду
України в м. Червонограді Львівської
області про зобов'язання встановити з
28.02.2013 року підвищення як
реабілітованому громадянину у розмірі
25% мінімальної пенсії за віком
відповідно до п. «г» ст. 77 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»,
виходячи з мінімального розміру пенсії
за віком, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування».

Постановою Червоноградського міського
суду Львівської області від 16 вересня
2013 року позов задоволено, зобов'язано
управління Пенсійного фонду України в
м. Червонограді Львівської області
нараховувати і виплачувати ОСОБА_1, як
реабілітованій, підвищення до пенсії у
розмірі 25% мінімальної пенсії за віком
відповідно до п. «г» ст. 77 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»,
виходячи з мінімального розміру пенсії
за віком, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»
починаючи з 28 лютого 2013 року.

Не погодившись з таким рішенням суду
першої інстанції управління
Пенсійного фонду України в м.
Червонограді Львівської області
оскаржило його в апеляційному порядку,
вважає, що при ухваленні даної
постанови судом неповно з'ясовано
обставини справи, висновки суду не
відповідають обставинам справи та
порушено норми матеріального права.

Апеляційну скаргу мотивує тим, що
пунктом «г» статті 77 Закону України
«Про пенсійне забезпечення»
передбачено, що громадянам, які
необґрунтовано зазнали політичних
репресій і згодом були реабілітовані,
призначені пенсії підвищуються на 50%
мінімальної пенсії за віком, а членам
їх сімей, яких було примусово
переселено - на 25% мінімальної пенсії за
віком.

Згідно підпункту г пункту 2 постанови
Кабінету Міністрів України від 03.01.2002
року №1 «Про підвищення розмірів
пенсій та інших соціальних виплат
окремим категоріям пенсіонерів,
фінансування яких здійснюється за
рахунок коштів Державного бюджету»
розрахунок підвищення громадянам, які
необґрунтовано зазнали політичних
репресій і згодом були реабілітовані,
та членів їх сімей, яких було примусово
переселено, здійснювався виходячи із
суми 19.91 грн.

Відповідно до підпункту 2 пункту 4
постановіи Кабінету Міністрів України
від 16.07.2008 р. №654 «Про підвищення рівня
ненсійного забезпечення громадян» з
01.09.2008 року громадянам, які
необгрунтовано зазнали політичних
репресій і згодом були реабілітовані,
до пенсії або щомісячного довічного
грошового утримання чи державної
соціальної допомоги, що виплачуються
замість пенсії, підвищення проводиться
в розмірі 54,40 гривні, а членам їх сімей,
яких було примусово переселено, - 43,52
гривні.

Суди загальної юрисдикції України під
час вирішення справ щодо соціального
захисту прав громадян повинні
застосовувати нормативно-правові акти
Кабінету Міністрів України, прийняті
на підставі і на виконання Бюджетного
кодексу України, інших законів України,
в тому числі закону про Державний
бюджет України на відповідний рік.

Тому просить постанову суду першої
інстанції скасувати та прийняти нову,
якою в задоволенні позову відмовити в
повному обсязі.

В судове засідання сторони не
з'явились, про день, час та місце
розгляду справи повідомлені належним
чином, у зв'язку із чим, колегія суддів,
на підставі ч. 6 ст. 12, ч. 1 ст. 41, ч. 4 ст. 196
КАС України розглядає справу за їх
відсутності без фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного
засобу.

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши
матеріали справи та обговоривши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває
на обліку в управлінні Пенсійного
фонду України в м. Червонограді
Львівської області, як одержувач
пенсії за віком.

Копією довіта свідоцтва про одруження
Серії НОМЕР_1 від 13 серпня 1965 року
підтверджується, що позивач
реабілітована згідно Закону України
«Про реабілітацію жертв політичних
репресій на Україні» (а.с. 3).

Відповідно до частини першої статті 46
Конституції України громадяни мають
право на соціальний захист, що включає
право на забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації
конституційного права громадян, які
набули правового статусу
реабілітованих, основи їх соціального
захисту та гарантії їх соціальної
захищеності шляхом надання пільг і
державної соціальної підтримки
визначені та закріплені в Законі
України «Про реабілітацію жертв
політичних репресій на Україні», дія
якого поширюється на осіб,
необґрунтовано засуджених судами
України або репресованих на території
республіки іншими державними органами
в будь-якій формі, включаючи
позбавлення життя або волі,
переселення в примусовому порядку,
вислання і заслання за межі республіки,
позбавлення громадянства, примусове
поміщення до лікувальних закладів,
позбавлення чи обмеження інших
громадянських прав або свобод з
мотивів політичного, соціального,
класового, національного і релігійного
характеру.

Статтею 1 Закону України «Про
реабілітацію жертв політичних
репресій на Україні» встановлено, що
реабілітованими є, зокрема, особи, які з
політичних мотивів були
необгрунтовано засуджені судами або
піддані репресіям позасудовими
органами, в тому числі «двійками»,
«трійками», особливими нарадами і в
будь-якому іншому позасудовому
порядку, за вчинення на території
України діянь, кваліфікованих як
контрреволюційні злочини за
кримінальним законодавством України
до набрання чинності Законом СРСР «Про
кримінальну відповідальність за
державні злочини» від 25 грудня 1958 року,
за винятком осіб, зазначених у статті 2
цього Закону.

Згідно зі ст. 6 Закону України «Про
реабілітацію жертв політичних
репресій на Україні» реабілітованим
громадянам відповідно до статті 1 цього
Закону час тримання під вартою,
відбування покарання в місцях
позбавлення волі, заслання або
перебування на примусовому лікуванні
зараховується у потрійному розмірі в
стаж роботи для призначення трудових
пенсій.

Аналогічні норми закріплені в ст. 58
Закону України «Про пенсійне
забезпечення».

Згідно п. «г» ст. 77 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» призначені
пенсії підвищуються: громадянам, які
необгрунтовано зазнали політичних
репресій і згодом були реабілітовані,
призначені пенсії - на 50 процентів, а
членам їх сімей, яких було примусово
переселено, - на 25 процентів
мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до частини другої статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Враховуючи викладене, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про те, що позивач має право
на перерахунок пенсії з 28.02.2013 року.

Оскільки функції з призначення,
нарахування та виплати пенсії
позивачам здійснює Пенсійний фонд
України в особі управління Пенсійного
фонду України в м. Червонограді
Львівської області, обов'язок щодо
нарахування і виплати спірного
підвищення правильно покладено на
відповідача у справі.

Положення ч.3 ст.28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», на думку колегії суддів,
не є перешкодою для застосування даної
величини (мінімального розміру пенсії
за віком) до обрахування інших пенсій
чи доплат пов'язаних з мінімальною
пенсією за віком, оскільки чинним
законодавством не встановлено іншого,
крім передбаченого частиною 1 цієї
статті, мінімального розміру пенсії за
віком.

Достатніх правових підстав чи
застережень щодо неможливості
підвищення пенсії позивачу у
передбаченому п. «г» ст. 77 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»
розмірі колегія суддів не вбачає.

Колегія суддів також звертає увагу, що
відсутність бюджетного фінансування
на виплату, передбаченого п. «г» ст. 77
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» підвищення до пенсії, не
може бути причиною невиконання
відповідним суб'єктом владних
повноважень покладених на нього
зобов'язань, оскільки реалізація
особою права, що пов'язане з отриманням
бюджетних коштів, яке базується на
спеціальних та чинних на час
виникнення спірних правовідносин
нормативно-правових актах
національного законодавства, не може
бути поставлена у залежність від
бюджетних асигнувань (рішення
Європейського суду з прав людини у
справі «Кечко проти України»).

З огляду на викладене, суд апеляційної
інстанції вважає, що доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду першої інстанції, а
постанова відповідає нормам
матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. 160, ст.ст. 195, 196, п. 1 ч. 1 ст.
198, ст. ст. 200, 205, 206, 254 КАС України, суд,

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в м.
Червонограді Львівської області -
залишити без задоволення, постанову
Червоноградського міського суду
Львівської області від 16 вересня 2013
року по справі № 459/4258/13-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
у повному обсязі шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя
О.О. Большакова

Судді
І.В. Глушко

Н.В. Ільчишин

Повний текст ухвали виготовлено та
підписано 18 листопада 2014 року