Справа № 809/3283/14
Суддя: Матуляк Я.П.
Дата ухвалення: 2014-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"17" листопада 2014 р.
Справа № 809/3283/14

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Матуляка Я.П.,

при секретарі Бойко Л.М.,

за участю:

позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Пшибила Р.З.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в приміщенні суду
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до Державної податкової
інспекції у м. Івано-Франківську
Головного управління Міндоходів в
Івано-Франківській області про
визнання нечинним та скасування в
частині розміру застосованої
фінансової санкції податкового
повідомлення-рішення № від 01.10.2014
р.,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 14.10.2014 року звернувся до суду з
адміністративним позовом до Державної
податкової інспекції у м.
Івано-Франківську ГУ Міндоходів в
Івано-Франківській області про
визнання нечинним та скасування
податкового повідомлення-рішення за
№ від 01.10.2014 року. Позовні вимоги
мотивує тим, що посадовими особами ДПІ
у м. Івано-Франківську розмір штрафних
санкцій було визначено самостійно, а не
з урахуванням дійсного обліку
кількості товарних запасів. Тому,
позивач вважає, що розмір штрафних
санкцій визначено не вірно. Як наслідок
вказує на те, що оскаржуване податкове
повідомлення-рішення підлягає до
скасування.

Позивач в судовому засіданні позовні
вимоги підтримав з мотивів викладених
в позовній заяві. Крім того, суду
пояснив, що він належним чином веде
книгу обліку доходів і витрат, на
підтвердження чого подав її в судовому
засіданні для огляду. На запитання суду
пояснив, що не пред?явив вказану книгу
до перевірки, так як вона була відсутня
на місці реалізації товарів. Оскільки,
в приміщенні в якому позивач здійснює
свою підприємницьку діяльність,
пошкоджена покрівля, то з метою
уникнення знищення документації, він
змушений зберігати її вдома. Також,
суду пояснив, що не заперечує щодо
інших порушень виявлених перевіркою.
Просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому
засіданні проти позову заперечив з
мотивів викладених в письмовому
запереченні на позов. Просив в
задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення позивача,
представника відповідача, дослідивши
наявні в матеріалах справи докази,
судом встановлено наступне.

18.09.2012 року, працівниками ДПІ у м.
Івано-Франківську ГУ Міндоходів в
Івано-Франківській області на підставі
наказу №127-11 від 18 вересня 2014 року та
направлень на перевірку №270 та № 271 від
18 вересня 2014 року, проведено фактичну
перевірку магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1», який
належить фізичній особі-підприємцю
ОСОБА_1 та розташований за адресою:
АДРЕСА_1, м. Івано-Франківськ (а.с.26,27).

Перевіркою встановлено порушення
Закону України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг», а саме:

- проведення розрахункових операції
через реєстратори розрахункових
операцій без використанням режиму
попереднього програмування
найменування, цін товарів (послуг) та
обліку їх кількості: закодовано
декілька найменувань під одним кодом
та без кодування ємності пляшки (тари);

- порушено ведення у порядку,
встановленому законодавством, обліку
товарних запасів на складах та/або за
місцем їх реалізації, здійснювати
продаж лише тих товарів, які
відображені в такому обліку: не
відображено в обліку товарних запасів
за місцем їх реалізації у книзі обліку
доходів і витрат;

- не забезпечено відповідність сум
готівкових коштів на місці проведення
розрахунків сумі коштів, яка зазначена
в денному звіті реєстратора
розрахункових операцій.

Так, перевіркою встановлено, що
позивачем не забезпечено проведення
розрахункової операції через РРО - не
забезпечено видачу розрахункового
документу встановленого зразка; не
забезпечено відповідність сум
готівкових коштів на місці проведення
розрахунків сумі коштів, яка зазначена
в денному звіті реєстратора
розрахункових операцій; порушено
ведення у порядку, встановленому
законодавством, облік товарних
запасів на складах та/або за місцем їх
реалізації, здійснення продажу лише
тих товарів, які відображені в такому
обліку, а саме не відображено в обліку
товарних запасів за місцем їх
реалізації у книзі обліку доходів і
витрат на суму 2467,50 грн.; здійснено
торгівлю алкогольними напоями без
наявності ліцензій на право роздрібної
торгівлі алкогольними напоями
(реалізовано пляшку, горілки «Могорич
Український» 0,5 л. 40%), крім того
відповідно до контрольних стрічок Z
звітів №01272, №01273 та пояснень
підприємця, реалізовано
слабоалкогольний напій «Ром колу»
0.33л.та горілку «Медофф чорний» 0,375л.;
проведення розрахункових операції
через реєстратори розрахункових
операцій без використанням режиму
попереднього програмування
найменування, цін товарів (послуг) та
обліку їх кількості, а саме закодовано
декілька найменувань під одним кодом
та без кодування ємності пляшки (тари)
(а.с.28-32).

За результатами розгляду акту
перевірки, податковим
повідомленням-рішенням ДПІ у м.
Івано-Франківську ГУ Міндоходів в
Івано-Франківській області від 01.10.2014
року за № до ОСОБА_1, застосовано
штрафні (фінансові) санкції у сумі 5022
грн.

Пунктами 1,2,11,12,13 статті 3 Закону України
«Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» встановлено, що суб'єкти
господарювання, які здійснюють
розрахункові операції в готівковій
та/або в безготівковій формі (із
застосуванням платіжних карток,
платіжних чеків, жетонів тощо) при
продажу товарів (наданні послуг) у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг зобов'язані:

1) проводити розрахункові операції на
повну суму покупки (надання послуги)
через зареєстровані, опломбовані у
встановленому порядку та переведені у
фіскальний режим роботи реєстратори
розрахункових операцій з
роздрукуванням відповідних
розрахункових документів, що
підтверджують виконання розрахункових
операцій, або у випадках, передбачених
цим Законом, застосуванням
зареєстрованих у встановленому
порядку розрахункових книжок;

2) видавати особі, яки отримує або
повертає товар, отримує послугу або
відмовляється від неї розрахунковий
документ встановленої форми на повну
сум) проведеної операції;

11) проводити розрахункові операції
через реєстратори розрахункових
операцій з використанням режиму
попереднього програмування
найменування, цін товарів (послуг) та
обліку їх кількості;

12) вести у порядку, встановленому
законодавством, облік товарних запасів
на складах та/або за місцем їх
реалізації, здійснювати продаж лише
тих товарів, які відображені в такому
обліку, за винятком продажу товарів
особами, які відповідно до
законодавства оподатковуються за
правилами, що не передбачають ведення
обліку обсягів реалізованих товарів
(наданих послуг);

13) забезпечувати відповідність сум
готівкових коштів на міст проведення
розрахунків сумі коштів, яка зазначена
в денному звіті реєстратора
розрахункових операцій, а у випадку
використання розрахункової книжки -
загальній сумі продажу та
розрахунковими квитанціями, виданими з
початку робочого дня.

Суд зазначає, що обґрунтовуючи
заявлений позов, позивач вказує на те,
що відповідачем неправомірно
визначено грошове зобов?язання та не
погоджується із встановленим
порушенням щодо не відображення в
обліку товарних запасів за місцем їх
реалізації у книзі обліку доходів і
витрат на суму 2467,50 грн. Що стосується
решти виявлених порушень, то в судовому
засіданні позивач визнав факт їх
допущення під час здійснення ним
підприємницької діяльності.

Статтею 6 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг», встановлено, що облік товарних
запасів фізичною особою - суб'єктом
підприємницької діяльності ведеться у
порядку, визначеному чинним
законодавством, а юридичною особою (її
філією, відділенням, іншим
відокремленим підрозділом) - у порядку,
визначеному відповідним національним
положенням (стандартом)
бухгалтерського обліку. Облік ведеться
з урахуванням особливостей,
встановлених для суб'єктів малого
підприємництва. Обов'язок із ведення
обліку товарних запасів не
застосовується до осіб, які відповідно
до законодавства оподатковуються за
правилами, що не передбачають ведення
обліку придбаних або проданих товарів.

Згідно «Порядку ведення книги обліку
доходів і витрат» затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 26.09.2001 року за N 1269, книга обліку
доходів і витрат ведеться суб'єктами
підприємницької діяльності - фізичними
особами, оподаткування доходів яких
здійснюється згідно із законодавством
з питань оподаткування суб'єктів
малого підприємництва (у тому числі
шляхом отримання свідоцтва про сплату
єдиного податку), а також особами, які
мають пільговий торговий патент для
продажу товарів (крім підакцизних)
(надання послуг) відповідно до
законодавства з питань патентування
деяких видів підприємницької
діяльності, якщо такі особи не є
платниками податку на додану вартість
згідно із законодавством.

Суб'єктом підприємницької діяльності
відповідно до вимог вищевказаного
Порядку, до книги заносяться такі
відомості:

- порядковий номер запису;

- дата здійснення операції, пов'язаної з
проведеними витратами і/або отриманим
доходом;

- сума витрат за фактом їх здійснення, в
тому числі заробітна плата найманого
працівника;

- сума вартості товарів, отриманих для
їх продажу (надання послуг);

- сума виручки від продажу товарів
(надання послуг) - з підсумком за день.

В судовому засіданні встановлено, що
під час проведення перевірки, яка
проводилась протягом 2-х днів,
позивачем не було представлено
перевіряючим книгу обліку доходів і
витрат, яка б містила відповідні
записи, щодо товарів, які
реалізовувались та знаходились за
місцем проведення перевірки.

Дана обставина не заперечується
позивачем та підтверджується фактом
відсутності в ній відповідного запису
перевіряючими.

Сам факт представлення позивачем в
судовому засіданні книги обліку
доходів та витрат не може вказувати на
те, що така книга із відповідними
записами, була наявна у позивача на
момент проведення перевірки та
спростовується вищенаведеними
обставинами.

Крім того, суд не приймає до уваги
надані позивачем накладні, як належні
докази по справі, оскільки вони не
спростовують факт представлення та
наявності на момент проведення
перевірки книги обліку доходів і
витрат з відповідними записами. Такі
документи є підставою для
оприбуткування товару та внесення
записів до облікових бухгалтерських
реєстрів.

Відповідно до пунктів 1 та 6 статті 17
Закону України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг» із змінами та
доповненнями, за порушення вимог цього
Закону до суб'єктів господарювання, які
здійснюють розрахункові операції за
товари (послуги), за рішенням
відповідних органів відповідних
органів доходів і зборів
застосовуються фінансові санкції у
таких розмірах: у разі встановлення
протягом календарного року в ході
перевірки факту проведення
розрахункових операцій з
використанням реєстраторів
розрахункових операцій або
розрахункових книжок на неповну суму
вартості проданих товарів (наданих
послуг); непроведення розрахункових
операцій через реєстратори
розрахункових операцій з фіскальним
режимом роботи; невідповідності суми
готівкових коштів на місці проведення
розрахунків сумі коштів, зазначеній у
денному звіті, а в разі використання
розрахункової книжки - загальній сумі
продажу за розрахунковими квитанціями,
виданими з початку робочого дня;
нероздрукування відповідного
розрахункового документа, що
підтверджує виконання розрахункової
операції або проведення її без
використання розрахункової книжки на
окремому господарському об'єкті такого
суб'єкта господарювання, якщо вони
вчинені вперше в розмірі 1 гривні. У
разі проведення розрахункових
операцій через реєстратори
розрахункових операцій без
використання режиму попереднього
програмування найменування, цін
товарів (послуг) та обліку їх кількості,
застосовується фінансова санкція у
розмірі п'яти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» до суб'єктів підприємницької
діяльності, що здійснюють реалізацію
товарів, які не обліковані у
встановленому порядку, застосовується
фінансова санкція у розмірі подвійної
вартості не облікованих товарів за
цінами реалізації, але не менше десяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян.

З огляду на встановлення судом факту
порушення позивачем ст. 3 Закону
України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг» та визнання
позивачем факту допущення решти
виявлених порушень вказаного закону,
суд приходить до висновку про
правомірність застосування до
позивача штрафних фінансових санкцій в
розмірі 5022 грн., згідно розрахунку
(а.с.40).

Згідно ч. 1,2 ст. 71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Враховуючи все вищевикладене, суд
зазначає, що позивачем не доведено
протиправності оскаржуваного рішення,
в той же час, представником відповідача
в судовому засіданні доведено його
правомірність. Як наслідок, суд
приходить до висновку, про те, що
заявлений адміністративний позов не
підлягає до задоволення.

Крім того, при зверненні позивача до
адміністративного суду із позовними
вимогами майнового характеру, судовий
збір сплачується у відповідності до
частини 2 статті 4 Закону України «Про
судовий збір», тобто розмір судового
збору, повинен становити 1827 гривень.

Згідно вимог частини 3 статті 4 Закону
України «Про судовий збір» під час
подання адміністративного позову
майнового характеру сплачується 10
відсотків розміру ставки судового
збору. Решта суми судового збору
стягується з позивача або відповідача
пропорційно до задоволеної чи
відхиленої частини вимоги.

Оскільки розмір судового збору,
сплачений позивачем при зверненні до
суду із вказаним позовом становить 182,70
гривень, то у відповідності до
вищенаведеної норми, слід стягнути з
ОСОБА_1 в дохід бюджету решту суми
судового збору в розмірі 1644,30 грн.

На підставі ст. 124 Конституції
України, керуючись ст. ст. 158-163, 167
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід
державного бюджету решту суми судового
збору в розмірі 1644 (одна тисяча шістсот
сорок чотири) грн. 30 копійок.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку. Відповідно до
статті 186 Кодексу адміністративного
судочинства України, апеляційна скарга
на постанову суду першої інстанції
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Івано-Франківський окружний
адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в
порядку та строки встановлені статтею
254 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Суддя
/підпис/ Матуляк
Я.П.

Постанова складена в повному
обсязі 21.11.2014 року.