Справа № 1570/3669/2012
Суддя: Стефанов С. О.
Дата ухвалення: 2014-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 1570/3669/2012
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2014 року
м. Одеса

Одеський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді Стефанова С.О.,

за участю секретаря судового засідання
Гунько О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 до Державної податкової
інспекції у Суворовському районі м.
Одеси Головного управління Міндоходів
в Одеській області про визнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень від
27.09.2010 року № /0, від 27.09.2010 року №
/0,-

В С Т А Н О В
И В:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1
(надалі по тексту - позивач) звернувся
до суду з позовом до Державної
податкової інспекції у Суворовському
районі м. Одеси Одеської області
Державної податкової служби
(правонаступник - Державна податкова
інспекція у Суворовському районі м.
Одеси Головного управління Міндоходів
в Одеській області) (надалі по тексту
відповідач), в якому просив визнати
протиправними дії ДПІ у Суворовському
районі м. Одеси щодо визначення сум
податкових зобов'язань з податку на
додану вартість, з податку з доходів
фізичних осіб-підприємців та сум
штрафних (фінансових) санкцій з податку
на рекламу та визнати протиправними та
скасувати податкові
повідомлення-рішення № /0 від
27.09.2010 року, яким ФОП ОСОБА_1 визначено
суму податкового зобов'язання по
податку на додану вартість у розмірі
326335,00 грн. та застосовані штрафні
(фінансові) санкції в розмірі 163171,00 грн.,
№ /0 від 27.09.2010 року, яким ФОП
ОСОБА_1 визначено суму податкового
зобов'язання по податку з доходів
фізичних осіб у розмірі 121228,34 грн. та №
/0 від 27.09.2010 року, яким ФОП ОСОБА_1
визначено суму штрафних (фінансових)
санкцій в розмірі 1020,00 грн.

Постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 17.12.2012 року,
залишеною без змін ухвалою Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 10.04.2013 року, вищезазначений
адміністративний позов задоволено
частково, а саме: визнано протиправними
та скасовані податкові
повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції у Суворовському
районі м. Одеси Одеської області
Державної податкової служби № /0
від 27.09.2010 року, яким ФОП ОСОБА_1
визначено суму податкового
зобов'язання по податку на додану
вартість у розмірі 326335,00 грн. та
застосовані штрафні (фінансові)
санкції в розмірі 163171,00 грн., № /0
від 27.09.2010 року, яким ФОП ОСОБА_1
визначено суму податкового
зобов'язання по податку з доходів
фізичних осіб - суб'єктів
підприємницької діяльності в розмірі
121228,34 грн., № /0 від 27.09.2010 року, яким
ФОП ОСОБА_1 визначено суму штрафних
(фінансових) санкцій в розмірі 1020,00 грн.
В решті позову відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 13.10.2014 року постанову
Одеського окружного адміністративного
суду від 17.12.2012 року та ухвалу Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 10.04.2013 року у справі № 1570/3669/2012
скасовано в частині визнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень від
27.09.2010 року № /0, від 27.09.2010 року №
/0 та від 27.09.2010 року № /0. В
частині позовних вимог щодо визнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень від
27.09.2010 року № /0, від 27.09.2010 року №
/0 справу направлено на новий
розгляд до суду першої інстанції. В
частині позовних вимог щодо визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення від
27.09.2010 року № /0 у позові
відмовлено. В решті постанову
Одеського окружного адміністративного
суду від 17.12.2012 року та ухвалу Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 10.04.2013 року у справі № 1570/3669/2012
залишено без змін.

29 жовтня 2014 року вказана справа
надійшла до Одеського окружного
адміністративного суду за вхідним
номером № 26640/14 та відповідно до
автоматичного розподілу справ справу
передано судді Стефанову С.О.

Ухвалою суду від 30 жовтня 2014 року
суддею Стефановим С.О. прийнято до
свого провадження адміністративну
справу за позовом фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 до Державної
податкової інспекції у Суворовському
районі м. Одеси в частині позовних
вимог щодо визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень від 27.09.2010 року №
/0, від 27.09.2010 року № /0.

В обґрунтування позовних вимог
представник позивача та позивач
зазначили, що 08 вересня 2010 року
відповідачем проведено документальну
планову виїзну перевірку дотримання
вимог податкового, валютного та іншого
законодавства суб'єкта
підприємницької діяльності - фізичної
особи ОСОБА_1 за період з 01.07.2007 року по
30.06.2010 року. За наслідками перевірки
складено акт від 08.09.2010 року №
5004/17-1/НОМЕР_1 в якому податковим органом
встановлено, що позивачем порушено
вимоги п.3.1.3 ст. 13 Декрету Кабінету
Міністрів України «Про прибутковий
податок з громадян» № 13-92 від 26.12.1992
року, п.п.4.2.8 п.4.2 ст. 4, п.п.9.12.2, п.п.9.12.1 п.9.12
ст. 9 Закону України № 889-ІУ від 22.05.2003
року «Про податок з доходів фізичних
осіб», п.п.3.1.1 п.3.1 ст.3 Закону України
«Про податок на додану вартість» від
03.04.1997 року № 168-97ВР та ст. 11 Декрету
Кабінету Міністрів України від 20.05.1993 р.
№ 56-93 «Про місцеві податки та збори», п.5
Положення про податок з реклами,
затвердженого рішенням ОМР від 04.02.2004
року № 2231-ХХІУ «Про внесення змін та
доповнень до рішення ОМР № 2725-ХХІІ від
15.10.2001 року «Про встановлення місцевих
податків, зборів і розмірів їх ставок в
межах, визначених законом та п.п. 4.14.б
п.4.1 ст. 4 Закону України від 21.12.2000 р. №
2181-ІІІ «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами і державними цільовими
фондами». На підставі даного акту
перевірки відповідачем прийняті
податкові повідомлення-рішення,
зокрема, № /0, № /0 від 27.09.2010
року, якими ФОП ОСОБА_1 визначено суму
грошового зобов'язання по податку на
додану вартість у розмірі 326335,00 грн. та
застосовані штрафні (фінансові)
санкції в розмірі 163171,00 грн., по податку
з доходів фізичних осіб у розмірі 121228,34
грн. Позивач вважає, що оскаржувані
податкові повідомлення - рішення
підлягають скасуванню, як такі, що не
відповідають чинному законодавству,
оскільки прийняті на підставі хибних
висновків, до яких прийшов відповідач в
ході проведення перевірки, у зв'язку з
відсутністю порушень, що стали
підставою для прийняття вказаних
податкових повідомлень-рішень, при
цьому зазначивши, що він знаходився на
спрощеній системі оподаткування
відповідно до Указу Президента України
«Про спрощену систему оподаткування,
обліку та звітності суб'єктів малого
підприємництва» від 03.07.1998р. № 727/98, на
виконання вимог якого, отримана
виручка обліковувалась у Книзі обліків
доходів та витрат, проте вони були
втрачені.

Позивач та його представник у судовому
засіданні позовні вимоги підтримали у
повному обсязі, посилаючись на
обставини викладені в позовній заяві
та поясненнях на заперечення.

Представник відповідача у судовому
засіданні позов не визнала,
посилаючись на те, що в ході перевірки з
боку позивача були встановлені
порушення, які знайшли відображення в
акті перевірки, що підтверджується
фактичними обставинами, а тому
оскаржувані рішення є законними.

В судовому засіданні 07 листопада 2014
року судом здійснено замінену
відповідача - Державну податкову
інспекцію у Суворовському районі м.
Одеси Одеської області Державної
податкової служби на його
правонаступника - Державну податкову
інспекцію у Суворовському районі м.
Одеси Головного управління Міндоходів
в Одеській області.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши
пояснення представників сторін, а
також дослідивши обставини, якими
обґрунтовувалися позовні вимоги,
перевіривши їх доказами, судом
встановлені наступні факти та
обставини.

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1
зареєстрований виконавчим комітетом
Одеської міської ради 09.03.2000 року, що
підтверджується свідоцтвом про
державну реєстрацію серії НОМЕР_2,
номер запису про державну реєстрацію 2
005208 та перебуває на податковому
обліку в ДПІ у Суворовському районі м.
Одеси з 09.03.2000 року (а.с. 119 том 2).

Згідно реєстраційних даний ФОП ОСОБА_1
має право на наступні види
господарської діяльності: 52.48.9 -
роздрібна торгівля іншими
непродовольчими товарами, не
віднесеними до інших групувань, 71.33.1 -
оренда офісних машин та устаткування,
включаючи обчислювальну техніку, 70.20.0 -
здавання в оренду власного нерухомого
майна.

Судом встановлено, що в період з 20
серпня 2010 року по 08 вересня 2010 року на
підставі вимог п. 11.1 ст. 11 Закону
України «Про державну податкову службу
в Україні», згідно направлення від 20
серпня 2010 року № 1007-17-1 виданого ДПІ у
Суворовському районі м. Одеси та
плану-графіка проведення планових
виїзних перевірок суб'єктів
господарювання на ІІІ квартал 2010 року
ОСОБА_2 головним державним податковим
ревізор-інспектором І рангу відділу
перевірочної роботи управління
оподаткування фізичних осіб ДПІ у
Суворовському районі м. Одеси
проведено документальну планову
виїзну перевірку
фінансово-господарської діяльності з
питань дотримання ФОП ОСОБА_1 вимог
податкового, валютного та іншого
законодавства за період з 01.07.2007 року по
30.06.2010 року.

Перевірку проведено з відома та в
присутності ФОП ОСОБА_1, журнал
реєстрації перевірок суб'єкта
підприємницької діяльності - фізичної
особи до перевірки не наданий.

За результатами вказаної перевірки ДПІ
у Суворовському районі м. Одеси
складено акт від 08.09.2010 року №
5004/17-1/НОМЕР_1 «Про результати
документальної планової виїзної
перевірки дотримання вимог
податкового, валютного та іншого
законодавства суб'єкта
підприємницької діяльності - фізичної
особи ОСОБА_1 за період з 01.07.2007 року по
30.06.2010 року» (а.с. 9-24 том 1). У висновках
вказаного акту, зокрема, зазначено про
порушення позивачем вимог п. 3.1.3 ст. 13
Декрету Кабінету Міністрів України
«Про прибутковий податок з громадян» №
13-92 від 26.12.1992 року, п.п.4.2.8 п.4.2 ст. 4,
п.п.9.12.2, п.п.9.12.1 п.9.12 ст. 9 Закону України
№ 889-ІУ від 22.05.2003 року «Про податок з
доходів фізичних осіб», п.п.3.1.1 п.3.1 ст.3
Закону України «Про податок на додану
вартість» від 03.04.1997 року № 168-97ВР та ст..
11 Декрету Кабінету Міністрів України
від 20.05.1993 р. № 56-93 «Про місцеві податки
та збори», п.5 Положення про податок з
реклами, затвердженого рішенням ОМР
від 04.02.2004 року № 2231-ХХІУ «Про внесення
змін та доповнень до рішення ОМР №
2725-ХХІІ від 15.10.2001 року «Про
встановлення місцевих податків, зборів
і розмірів їх ставок в межах,
визначених законом» та п.п. 4.14.б п.4.1 ст. 4
Закону України від 21.12.2000 р. № 2181-ІІІ
«Про порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами і
державними цільовими фондами», в
результаті чого донарахуванню
підлягає сума по податку з доходів
фізичних осіб в сумі 121228,34 грн., по
податку на додану вартість в сумі 326335
грн.

На підставі вищевказаного акту
перевірки, ДПІ у Суворовському районі
м. Одеси прийняті податкові
повідомлення-рішення № /0, №
/0 від 27.09.2010 року, якими ФОП ОСОБА_1
визначено суму грошового зобов'язання
по податку на додану вартість у розмірі
326335,00 грн. та застосовані штрафні
(фінансові) санкції в розмірі 163171, 00
грн., по податку з доходів фізичних осіб
у розмірі 121228,34 грн. (а.с. 27-28 том 1).

Судом встановлено, що в перевіряємому
періоді з 01.07.2007 року по 30.06.2010 року ФОП
ОСОБА_1 здійснював діяльність на умовах
сплати єдиного податку. Єдиний податок
сплачувався до бюджету згідно вимог
Указу Президента України від 03.07.1998
року № 727-98 «Про спрощену систему
оподаткування, обліку та звітності
суб'єктів малого підприємництва».

Відповідно до ст. 19 Конституції України
правовий порядок в Україні ґрунтується
на засадах, відповідно до яких ніхто не
може бути примушений робити те, що не
передбачено законодавством. Органи
державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Указом Президента України «Про
спрощену систему оподаткування, обліку
та звітності суб'єктів малого
підприємництва» від 03.07.1998р. № 727/98 (який
діяв на момент виникнення спірних
правовідносин) (далі - Указ № 727/98), було
запроваджено спеціальний режим
оподаткування, обліку та звітності,
спрямований на підтримку суб'єктів
малого підприємництва.

Згідно змісту п. 2 Указу Президенту
України «Про спрощену систему
оподаткування, обліку та звітності
суб'єктів малого підприємництва» від
03.07.1998 № 727/98, суб'єкти малого
підприємництва - фізичні особи мають
право самостійно обрати спосіб
оподаткування доходів за єдиним
податком шляхом отримання свідоцтва
про сплату єдиного податку. Суб'єкт
підприємницької діяльності - фізична
особа сплачує єдиний податок щомісяця
не пізніше 20 числа наступного місяця на
окремий рахунок відділень Державного
казначейства України.

Абз. 2 п. 13 Декрету Кабінету Міністрів
України «Про прибутковий податок з
громадян» (декрет втратив чинність на
підставі Закону № 4014-VI від 04.11.2011, проте
його норми підлягають застосуванню
оскільки були чинними на момент
виникнення спірних правовідносин)
встановлено, що оподатковуваним
доходом вважається сукупний чистий
доход, тобто різниця між валовим
доходом (виручки у грошовій та
натуральній формі) і документально
підтвердженими витратами,
безпосередньо пов'язаними з одержанням
доходу. Якщо ці витрати не можуть бути
підтверджені документально, то вони
враховуються податковими органами при
проведенні остаточних розрахунків за
нормами, визначеними Головною
державною податковою інспекцією
України за погодженням з Міністерством
економіки України та Державним
комітетом України по сприянню малим
підприємствам та підприємництву.

Згідно вимог 9.12.2 п. 9.12 ст. 9 Закону № 889-IV
«Про податок з доходів фізичних осіб»,
якщо фізична особа - суб'єкт
підприємницької діяльності або
фізична особа, яка сплачує ринковий
збір, отримує інші доходи, ніж
визначені у підпункті 9.12.1 цього пункту,
то такі доходи оподатковуються за
загальними правилами, встановленими
цим Законом для платників податку, що
не є такими суб'єктами підприємницької
діяльності.

Підпунктом 4.2.8 п. 4.2 ст. 4 Закону № 889-IV
визначено, що до складу загального
місячного оподатковуваного доходу
включається оподатковуваний дохід
(прибуток), не включений до розрахунку
загальних оподатковуваних доходів
попередніх податкових періодів та
самостійно виявлений у звітному
періоді платником податку або
нарахований податковим органом згідно
із законом.

Положеннями ст. 1 зазначеного Указу
передбачено, що спрощена система
оподаткування, обліку та звітності
запроваджується у тому числі для
фізичних осіб, які здійснюють
підприємницьку діяльність без
створення юридичної особи і у трудових
відносинах з якими, включаючи членів їх
сімей, протягом року перебуває не
більше 10 осіб та обсяг виручки яких від
реалізації продукції (товарів, робіт,
послуг) за рік не перевищує 500 тис. грн.

Виручкою від реалізації продукції
(товарів, робіт, послуг) вважається
сума, фактично отримана суб'єктом
підприємницької діяльності на
розрахунковий рахунок або (та) в касу за
здійснення операцій з продажу
продукції (товарів, робіт, послуг).

Суд приходить до висновку, що
вищезазначені норми вказують на те, що
виручкою та доходом є кошти отримані
від покупців на банківський рахунок
платника податку.

Згідно положень ч.1 ст.6 Указу №727/98,
суб'єкт малого підприємництва, який
сплачує єдиний податок, не є платником
податку на додану вартість.

ФОП ОСОБА_1 діяльність здійснював із
залученням двох робітників ОСОБА_4 та
ОСОБА_5, яким було видано книги обліку
доходів і витрат № 847 від 25.04.2007 року та
№ 848 від 25.04.2007 року.

Перевіркою встановлено, що обсяг
виручки від реалізації продукції
(товарів, робіт, послуг) за 2008 рік
наростаючим підсумком з початку
терміну дії свідоцтва про сплату
єдиного податку в календарному році
складає 832345,20 грн., за 2009 рік - 831038,00 грн.,
за 2010 рік - 414202,00 грн.

З акту перевірки вбачається, що
оподаткуванню підлягає сума
перевищення у розмірі: за 2008 рік 332345,20
грн., за 2009 рік - 331038,00 грн. та за 2010 рік -
414202,00 грн. Тобто, перевіркою визначено,
що ФОП ОСОБА_1 перевищив обсяг виручки
від реалізації продукції (робіт,
товарів, послуг) за рік, а саме: 500 тис.
грн., що згідно пояснень представника
відповідача підтверджується копіями
Книг обліку доходів і витрат ФОП ОСОБА_1
та його співробітників ОСОБА_4 та
ОСОБА_5, які були надані в судовому
засіданні та наявні в матеріалах
справи (а.с. 33-82, 169-168 том 1).

Суд не погоджується з вищезазначеним
твердженнями виходячи з наступного, в
матеріалах справи наявна довідка від
15.09.2010 року Портофранківського відділу
міліції Приморського районного
відділу Одеського міського управління
ГУМВС України в Одеській області (а.с.
30), з якої вбачається, що ОСОБА_1 03.09.2010
року звертався в Портофранківський
відділ міліції по факту виявлення
відсутності двох зошитів Форми № 10.
Крім того, згідно довідки № 031307 від
05.10.2010 року столу знахідок м. Одеси (а.с.31
том 1), книги обліку доходів і витрат на
ім`я ОСОБА_1 не надходили.

Статтею 4 Указу Президента України
№727/98 від 3 липня 1998 року «Про спрощену
систему оподаткування, обліку та
звітності суб'єктів малого
підприємництва» визначено, що форма
Книги обліку доходів і витрат, які
підлягають оподаткуванню відповідно
до цього Указу, а також порядок її
ведення суб'єктами малого
підприємництва, які застосовують
спрощену систему оподаткування, обліку
та звітності, встановлюється ДПА
України. Для платника єдиного податку -
фізичної особи порядок ведення Книги
обліку доходів і витрат затверджено
наказом ДПА України від 29.10.1999 року №599
«Про затвердження Свідоцтва про сплату
єдиного податку та Порядку його
видачі» (далі - Порядок №599),
зареєстрованим в Мін'юсті України
02.11.1999 року №752/4045.

Також, порядок ведення Книги обліку
доходів та витрат суб'єктів
підприємницької діяльності (з
особливостями її ведення для сфери
торгівлі) (форма №10) затверджено
постановою Кабінету Міністрів України
від 26.09.2001 року №1269 (далі - Порядок №1269).

Згідно п.п.1, 2, 3, 5 Порядку №1269 Книга
обліку доходів і витрат (далі -
книга) ведеться суб'єктами
підприємницької діяльності - фізичними
особами, оподаткування доходів яких
здійснюється згідно із законодавством
з питань оподаткування суб'єктів
малого підприємництва (у тому числі
шляхом отримання свідоцтва про сплату
єдиного податку), а також особами, які
мають пільговий торговий патент для
продажу товарів (крім підакцизних)
(надання послуг) відповідно до
законодавства з питань патентування
деяких видів підприємницької
діяльності, якщо такі особи не є
платниками податку на додану
вартість згідно із законодавством.
Прошнурована і пронумерована книга
реєструється в органі державної
податкової служби за місцем державної
реєстрації суб'єкта підприємницької
діяльності (далі - орган реєстрації).

Згідно з роз'ясненням ДПА України від
26.10.2004 року № 7684Т17-3115, для платника
єдиного податку-фізичної особи порядок
ведення книгу обліку доходів і витрат
затверджено наказом ДПА України від
29.10.99 р. № 599.

Отже, суд не приймає до уваги надані
відповідачем копії книг обліку доходів
та витрат відносно співробітників ФОП
ОСОБА_1 ОСОБА_4 та ОСОБА_5, оскільки,
неможливо надати оцінку кому саме вони
належать, до того ж ці книги не прошиті,
не пронумеровані та сторінки їх не
підписані.

При цьому, до документів які були
надані позивачем відповідачу при
проведенні перевірки, згідно переліків
зазначених у листах (а.с. 181-182 том 2), не
входили вищезазначені книги обліку
доходів та витрат.

На пропозицію суду надати копії
матеріалів перевірки та забезпечити
явку інспектора Колесникової І.М., яка
безпосередньо проводила перевірку,
представник відповідача зазначила про
відсутність вказаних матеріалів
перевірки на теперішній час, та
звільнення вказаної особи з органів
Міндоходів.

Також на вимогу суду, представником
відповідача не надано доказів
реєстрації книг обліку доходів і
витрат відносно співробітників ФОП
ОСОБА_1 ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на які
посилається відповідач в акті
перевірки.

Відповідно до ст.86 КАС України, суд
оцінює докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

Відповідно до ч.1 ст.71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених ст.72 цього Кодексу.
Частиною 2 ст.71 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Оцінка поданих особами, які беруть
участь в адміністративній справі та
самостійно зібраних судом в порядку
ст.11 КАС України доказів в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень, здійснюється судом за
правилами ч.2 ст.71 КАС України в порядку,
що встановлений ст.86 цього Кодексу.

Всупереч наведеним вимогам,
відповідач, як суб'єкт владних
повноважень не надав до суду достатніх
беззаперечних доказів в обґрунтування
обставин, на яких ґрунтуються його
заперечення, і не довів правомірності
прийнятих ним рішень, щодо визначення
позивачу податкових зобов'язань з
податку з доходів фізичних осіб -
суб'єктів підприємницької діяльності
та з податку на додану вартість.

Таким чином, на підставі ст.10 КАС
України, згідно якої, усі учасники
адміністративного процесу є рівними та
ст.11 КАС України, згідно якої розгляд і
вирішення справ у адміністративних
судах здійснюється на засадах
змагальності сторін та свободи в
наданні ними доказів, з'ясувавши
обставини у справі; перевіривши всі
доводи і заперечення сторін та надавши
правову оцінку наданим доказам, суд
дійшов висновку про необґрунтованість
податкових повідомлень-рішень
Державної податкової інспекції у
Суворовському районі м. Одеси від 27.09.2010
року № /0 та № /0, у зв'язку з
чим, їх слід визнати протиправними та
скасувати повністю.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 158-163 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд -

П О С Т А Н О
В И В:

Адміністративний позов фізичної особи
- підприємця ОСОБА_1 до Державної
податкової інспекції у Суворовському
районі м. Одеси Головного управління
Міндоходів в Одеській області про
визнання протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень від
27.09.2010 року № /0, від 27.09.2010 року №
/0 - задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати
податкові повідомлення - рішення
Державної податкової інспекції у
Суворовському районі м. Одеси від 27.09.2010
року № /0, від 27.09.2010 року № /0.

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строку на подання
апеляційної скарги. Якщо апеляційну
скаргу не буде подано в строк,
встановлений ст. 186 КАС України,
постанова суду набирає законної сили
після закінчення цього строку. У разі
подання апеляційної скарги постанова,
якщо її не скасовано, набирає законної
сили після розгляду справи апеляційним
судом.

Постанова суду може бути оскаржена до
Одеського апеляційного
адміністративного суду шляхом подачі
апеляційної скарги до Одеського
окружного адміністративного суду
протягом десяти днів з дня отримання
копії постанови.

Повний текст постанови складений та
підписаний суддею 25 листопада 2014 року.

Суддя
С.О. Cтефанов

Визнати протиправними та скасувати
податкові повідомлення - рішення
Державної податкової інспекції у
Суворовському районі м. Одеси від 27.09.2010
року № /0, від 27.09.2010 року № /0.