Справа № 826/11849/13-а
Суддя: Бистрик Г.М.
Дата ухвалення: 2014-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Федорчук
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

20 листопада 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді: Бистрик Г.М.,

суддів: Мацедонської В.Е., Сорочка Є.О.,

при секретарі: Колотушко Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
відповідача Міжрегіонального
головного управління Міндоходів -
Центральний офіс з обслуговування
великих платників податків на
Постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 04 вересня 2013 року у
справі за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю «Луї
Дрейфус Комодітіз Україна ЛТД» до
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів - Центральний офіс з
обслуговування великих платників
податків про скасування податкової
вимоги №279-19 від 04.06.2013 та рішення про
опис майна в податкову заставу від
04.06.2013, зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2013 року Товариство з обмеженою
відповідальністю «Луї Дрейфус
Комодітіз Україна ЛТД» звернулись до
суду з адміністративним позовом до
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів - Центральний офіс з
обслуговування великих платників
податків, в якому просили скасувати
податкову № 279-19 від 04.06.2013 року;
скасувати податковий борг за грошовими
зобов'язаннями за авансовими внесками
згідно з податковою вимогою № 279-19 від
04.06.2013 року; скасувати рішення про опис
майна в податкову заставу № 236/10/19-015 від
04.06.2013 року; зобов'язати зарахувати ТОВ
«Луї Дрейфус Комодітіз Україна ЛТД»
суму наявної переплати з податку на
прибуток в рахунок авансових внесків з
податку на прибуток , за грошовими
зобов'язаннями з яких обліковується
податковий борг.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
04 вересня 2013 року адміністративний
позов задоволено.

Не погоджуючись з таким судовим
рішенням, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 04 вересня 2013 року
та ухвалити нову, оскільки зазначена
постанова суду прийнята з порушенням
норм матеріального та процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
сторін, які з'явились в судове
засідання, дослідивши доводи
апеляційної скарги та перевіривши
матеріали справи, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Як встановлено судом першої інстанції
та вбачається з матеріалів справи, ТОВ
«Луї Дрейфус Комодітіз Україна ЛТД»
станом на 30.04.2013 року мало переплату з
податку на прибуток підприємств в сумі
85 407 571,59 грн., що підтверджується Актом
про результати звірення з бюджетом по
податку на прибуток підприємств, який
був долучений позивачем до матеріалів
справи. Товариство визначив наявну в
нього переплату джерелом сплати
грошових зобов'язань з авансових
внесків з податку на прибуток у періоді
з січня по липень 2013 року, що вбачається
з долучених до матеріалів справи заяв
№ 23 від 16.01.2013 року, № 175 від 07.02.2013 року,
№ 447 від 01.03.2013 року, № 700 від 01.04.2013 року,
№ 677 від 19.05.2013 року, № 788 від 27.05.2013 року,
№ 817 від 28.05.2013 року, від 19.06.2013 року, які
були направлені відповідачу.

Заявою № 700 (подана до МГУМ- ЦО з
обслуговування великих платників 02
квітня 2013 року, що підтверджується
штампом на заяві) № 677 (подана до МГУМ -
ЦО з обслуговування великих платників
22 квітня 2013 року), № 817 (подана до МГУМ -
ЦО з обслуговування великих платників
28 травня 2013 року), № 788 (подана до МГУМ -
ЦО з обслуговування великих платників
28 травня 2013 року) позивач просив
відповідача зарахувати суму переплати
з податку на прибуток у розмірі 790 656,00
грн. в рахунок сплати авансових внесків
за квітень, травень та червень 2013 року
відповідно.

Згідно з листом відповідача № 1385/10/20-337
від 18.06.2013 року, відповідачем враховано
суму переплати з податку на прибуток в
рахунок сплати авансових внесків з
січня по квітень 2013 року, проте за
грошовими зобов'язаннями з авансових
внесків за квітня по червень 2013 року
відповідачем було зазначено наступне:
«враховуючи напруженість планових
завдань зі збору платежів до
загального фонду державного бюджету,
на даний час розглядається можливість
перерахування наявної переплати з
податку на прибуток в рахунок
авансового внеску з податку на
прибуток».

З урахуванням вищезазначеного
відповідач виніс податкову вимогу №
279-19 від 04 червня 2013 року (надалі по
тексту податкова вимога) на суму 791 949
грн. та рішення про опис майна в
податкову заставу № 236/10/19-015 від 04
червня 2013 року (надалі по тексту
рішення про опис майна), у зв'язку з
наявністю у позивача заборгованості за
грошовими зобов'язаннями з авансового
внеску та нарахованими штрафними
санкціями.

Задовольняючи адміністративний позов,
суд першої інстанції виходи з того, що
грошове зобов'язання з авансових
внесків з податку на прибуток було
сплачене позивачем своєчасно та в
повному обсязі за рахунок переплати з
податку на прибуток, то податковий борг
з авансових внесків за цей період у
нього не виникав і, відповідно,
податкова вимога та рішення про опис
майна були винесені відповідачем
неправомірно.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції,
виходячи з наступного.

Відповідно, з метою здійснення
контролю за своєчасністю,
достовірністю, повнотою нарахування і
сплати податків та зборів, а також
погашенням податкового боргу пунктом
20.1 статті 20 Податкового кодексу
України податковим органам надано
певні права, зокрема, звертатися до
суду щодо стягнення коштів платника
податків, який має податковий борг, з
рахунків у банках, що обслуговують
такого платника податків, на суму
податкового боргу або його частини
(підпункт 20.1.34).

Згідно п.п 41.1.1 п. 41.1 ст. 41 ПК України,
контролюючими органами є органи
державної податкової служби щодо
податків, які справляються до бюджетів
та державних цільових фондів, а також
стосовно законодавства, контроль за
дотриманням якого покладається на
орган державної податкової служби.

У разі невиконання платником податків
грошового зобов'язання, забезпеченого
податковою заставою, орган стягнення у
порядку, визначеному цим Кодексом,
звертає стягнення на майно такого
платника, що є предметом податкової
застави.

Відповідно до ст.89 Податкового кодексу
України право податкової застави
виникає у разі, зокрема несплати у
строки, встановлені цим Кодексом, суми
грошового зобов'язання, самостійно
визначеної платником податків у
податковій декларації, - з дня, що
настає за останнім днем зазначеного
строку. Право податкової застави
поширюється на будь-яке майно платника
податків, яке перебуває в його
власності (господарському віданні або
оперативному управлінні) у день
виникнення такого права і балансова
вартість якого відповідає сумі
податкового боргу платника податків,
крім випадків, передбачених п.89.5 цієї
статті, а також на інше майно, на яке
платник податків набуде прав власності
у майбутньому. Майно, на яке
поширюється право податкової застави,
оформлюється актом опису. До акта опису
включається ліквідне майно, яке
можливо використати як джерело
погашення податкового боргу. Опис
майна у податкову заставу здійснюється
на підставі рішення керівника органу
державної податкової служби, яке
пред'являється платнику податків, що
має податковий борг.

Акт опису майна, на яке поширюється
право податкової застави, складається
податковим керуючим у порядку та за
формою, що затверджені центральним
органом державної податкової служби.

Згідно з п.п. 16.1.4 п.16.1 ст. 16 ПК України
відповідач як платник податків і
зборів зобов'язаний самостійно
сплачувати суми податкових
зобов'язань, визначених податковими
деклараціями, розрахунками та
податковими повідомленнями-рішеннями.

Відповідно до підпункту 168.4.3. пункту 168.4
статті 168 Податкового кодексу України
контроль за правильністю та
своєчасністю сплати податку здійснює
орган державної податкової служби за
місцезнаходженням юридичної особи або
її відокремленого підрозділу.

Орган державної податкової служби
зобов'язаний безоплатно зареєструвати
податкову заставу у відповідному
державному реєстрі.

Підпунктами 87.1 та 87.2 статті 87
Податкового кодексу України визначено,
що джерелами самостійної сплати
грошових зобов'язань або погашення
податкового боргу платника податків є
будь-які власні кошти, у тому числі ті,
що отримані від продажу товарів (робіт,
послуг), майна, випуску цінних паперів,
зокрема корпоративних прав, отримані
як позика (кредит), та з інших джерел, з
урахуванням особливостей, визначених
цією статтею, а також суми надміру
сплачених платежів до відповідних
бюджетів. Джерелами погашення
податкового боргу платника податків є
будь-яке майно такого платника
податків з урахуванням обмежень,
визначених цим Кодексом, а також іншими
законодавчими актами.

Пунктом 95.1 статті 95 Податкового
кодексу України регламентовано, що
орган державної податкової служби
здійснює за платника податків і на
користь держави заходи щодо погашення
податкового боргу такого платника
податків шляхом стягнення коштів, які
перебувають у його власності, а в разі
їх недостатності - шляхом продажу майна
такого платника податків, яке
перебуває у податковій заставі.

Пунктом 95.3 статті 95 Податкового
кодексу України передбачено, що орган
державної податкової служби
звертається до суду щодо надання
дозволу на погашення усієї суми
податкового боргу за рахунок майна
платника податків, що перебуває у
податковій заставі.

Рішення суду щодо надання вказаного
дозволу є підставою для прийняття
органом державної податкової служби
рішення про погашення усієї суми
податкового боргу. Рішення органу
державної податкової служби
підписується його керівником та
скріплюється гербовою печаткою органу
державної податкової служби. Перелік
відомостей, які зазначаються у такому
рішенні, встановлюється центральним
органом державної податкової служби.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
позивачем було подано заяви № 700, № 677,
№ 817, № 788, якими позивач визначив
напрямок перерахування наявної у нього
переплати з податку на прибуток - в
рахунок сплати авансових внесків з
податку на прибуток за квітень, травень
та червень 2013 року. Заяви були подані
позивачем вчасно, і відповідач мав
достатньо часу (понад двадцятиденний
строк) для перевірки заяв та складення
висновку щодо відповідних заяв. Так,
для зарахування переплати в рахунок
авансового внеску за травень позивач 22
квітня 2013 року подав заяву № 677, що
підтверджується відповідним штампом
відповідача на заяві. В зв'язку з
відсутністю відповіді на дану заяву
позивачем було подано 28 травня 2013 року
повторну заяву. Факт подання першої
заяви (22 квітня 2013 року) свідчить про те,
що позивачем вчасно і в повному обсязі
виконано обов'язок зі сплати
авансового внеску за травень. Стосовно
сплати позивачем авансового внеску з
податку на прибуток за червень 2013 року,
судом встановлено з матеріалів справи,
що позивачем подано заяву про
перерахунок переплати в рахунок
авансового внеску за червень - 28 травня
2013 року. Тобто, позивачем своєчасно
виконаний обов'язок зі сплати
авансового внеску за червень 2013 року.

Отже, грошове зобов'язання з авансових
внесків з податку на прибуток було
сплачене позивачем своєчасно та в
повному обсязі за рахунок переплати з
податку на прибуток.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів приходить до висновку, що
постанова суду є законною і
обґрунтованою, ухвалена з дотриманням
норм матеріального та процесуального
права, а тому підстав для її скасування
не має.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції, а тому апеляційна скарга не
підлягає задоволенню.

Згідно зі ст.ст. 198, 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права..

Керуючись, ст.ст. 2, 41, 160, 196, 197, 198, 200, 205, 206,
212, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу відповідача
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів - Центральний офіс з
обслуговування великих платників
податків - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 04 вересня 2013 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, та може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
в порядку та строки передбаченні ст. 212
КАС України.

Повний текст ухвали суду буде
виготовлено 27.11.2014 року.

Головуючий суддя
Г.М. Бистрик

Судді
В.Е. Мацедонська

Є.О. Сорочко

.

Головуючий суддя
Бистрик Г.М.

Судді:
Мацедонська В.Е.

Сорочко Є.О.