Справа № 813/3441/13-а
Суддя: Дякович В.П.
Дата ухвалення: 2014-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2014 р.
Справа № 876/6763/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді:
Дяковича В.П.,

суддів:
Іщук Л.П., Онишкевича Т.В.,

за участі секретаря судового засідання
Сідельник Г.М.,

представника особи, яка подала

апеляційну скаргу
Гіри О.І.,

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
Шевченківському районі Львова на
постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 24 травня 2014
року по справі № 813/3441/13-а за позовом
ОСОБА_2 до Личаківського відділу
державної виконавчої служби
Львівського міського управління
юстиції про визнання протиправними дій
і скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

29.04.2013 року ОСОБА_2 звернувся в суд з
позовом, яким просив визнати
протиправними дії старшого державного
виконавця Личаківського відділу
державної виконавчої служби
Львівського міського управління
юстиції Дробного А.М. щодо відкриття
виконавчого провадження №37445354 та
скасувати постанову про відкриття
виконавчого провадження.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 24 травня 2014
року адміністративний позов
задоволено частково: визнано
протиправною та скасовано постанову
Личаківського відділу державної
виконавчої служби Львівського
міського управління юстиції про
відкриття виконавчого провадження від
12.04.2013 року №37445354. В решті позову
відмовлено.

Управління Пенсійного фонду України в
Шевченківському районі Львова
постанову суду першої інстанції
оскаржило, подало апеляційну скаргу,
зазначивши, що оскаржувана постанова
винесена з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
висновки суду не відповідають
обставинам справи, просить її
скасувати та прийняти нову, якою в
задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги
вказує на те, що винесена управлінням
постанова від 26.04.2010 року про
притягнення до адміністративної
відповідальності направлена на
виконання з дотриманням строків,
передбачених ст. 22 Закону України «Про
виконавче провадження», оскільки вона
була управлінням направлена на
виконання у Личаківський відділ
державної виконавчої служби
Львівського міського управління
юстиції 27.08.2010 року.

В судовому засіданні представник
Управління Пенсійного фонду України в
Шевченківському районі Львова надала
пояснення та підтримала доводи
апеляційної скарги.

Інші особи, які беруть участь у справі,
в судове засідання на виклик суду не
з'явилися, що не перешкоджає розгляду
справи в їх відсутності згідно з ч.4 ст.
196 КАС України.

Суд, перевіривши матеріали справи і
обговоривши доводи апеляційної скарги,
вважає за необхідне її відхилити з
наступних підстав.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що 26.04.2010 року
начальником Управління Пенсійного
фонду України в Шевченківському районі
м. Львова було винесено постанову ЛВ №
12572 про адміністративне правопорушення
вимог законодавства про державне
соціальне страхування стосовно
пенсійного забезпечення, вчинене
ОСОБА_2 та застосовано до нього штраф в
сумі 425 грн. В тексті постанови
зазначено, що у разі не сплати штрафу
добровільно у встановлений строк такий
слід стягнути в подвійному розмірі 850
грн.

12.04.2013 року державним виконавцем
Личаківського ВДВС ЛМУЮ було відкрито
виконавче провадження ВП № 37445354 на
підставі виконавчого документа -
Управління Пенсійного фонду України в
Шевченківському районі м. Львова від
26.04.2010 року ЛВ № 12572, про стягнення з
ОСОБА_2 штрафу 850 грн. та зазначено, що
виконавчий документ стягувачем подано
09.04.2013 року (а.с.6).

15.04.2013 року постанову про відкриття
виконавчого провадження державний
виконавець скерував ОСОБА_2 за місцем
його проживання АДРЕСА_1.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про
виконавче провадження" примусове
виконання рішень державною виконавчою
службою здійснюється на підставі
виконавчих документів, визначених цим
Законом. Відповідно до цього Закону
державною виконавчою службою
підлягають виконанню постанови
органів (посадових осіб), уповноважених
розглядати справи про адміністративні
правопорушення у випадках,
передбачених законом (п. 6 ч. 2 ст. 17
Закону).

Відповідно до ст. 19 Закону України "Про
виконавче провадження" державний
виконавець відкриває виконавче
провадження з підстав передбачених
цією статтею 17, зокрема, в інших
випадках, передбачених законом.

Разом з тим, ст. 25 цього ж Закону
передбачено обов'язок державного
виконавця прийняти до виконання
виконавчий документ і відкрити
виконавче провадження, якщо не
закінчився строк пред'явлення
виконавчого документа до виконання і
цей документ відповідає вимогам,
передбаченим цим Законом, та
пред'явлений до виконання до органу
державної виконавчої служби за
належним місцем виконання рішення.
Копії постанови про відкриття
виконавчого провадження надсилаються
не пізніше наступного робочого дня
стягувачу та боржникові.

Строк пред'явлення виконавчих
документів до виконання встановлений
ст. 22 Закону України "Про виконавче
провадження". Так, постанови органів
(посадових осіб), уповноважених
розглядати справи про адміністративні
правопорушення можуть бути пред'явлені
до виконання протягом трьох місяців (п.
1 ст. 22 Закону). Зазначений строк
поширюється на постанову від 26.04.2010 р.

Перевіряючи постанову про відкриття
виконавчого провадження від 12.04.2013 року
на предмет дотримання вимог Закону, суд
першої інстанції дійшов до висновку, що
така винесена протиправно та підлягає
скасуванню з огляду на таке.

Відповідно до ст. 291 КУпАП постанова
адміністративного органу (посадової
особи) у справі про адміністративне
правопорушення набирає законної сили
після закінчення строку оскарження
(внесення подання прокурора) цієї
постанови, за винятком постанов про
застосування стягнення, передбаченого
ст. 26 цього Кодексу, а також у випадках
накладення штрафу, що стягується на
місці вчинення адміністративного
правопорушення.

З матеріалів справи вбачається, що
постанова Управління Пенсійного фонду
України в Шевченківському районі м.
Львова від 26.04.2010 року ЛВ № 12572 про
стягнення з ОСОБА_2 штрафу 850 грн.
набрала законної сили, так як не
оскаржувалась боржником. Хоча про дату
набрання цією постановою законної сили
нічого не вказано в постанові про
відкриття виконавчого провадження.
Проте, з часу набрання постановою від
26.04.2010 р. і до пред'явлення її до
виконання пройшло майже три роки, що
безумовно є недотриманням ст. 22 Закону
при вирішенні державним виконавцем
питання про відкриття виконавчого
провадження.

Відповідно до ст. 20 Закону виконавчі
дії провадяться державним виконавцем
за місцем проживання, перебування,
роботи боржника або за
місцезнаходженням його майна. У разі
якщо боржник є юридичною особою, то
виконання провадиться за
місцезнаходженням його постійно
діючого органу або майна. Право вибору
місця виконання між кількома органами
державної виконавчої служби, що можуть
вчиняти виконавчі дії з виконання
рішення на території, на яку
поширюються їх функції, належить
стягувачу.

Судом встановлено та визнається
відповідачем, що боржник ОСОБА_2
проживає та зареєстрований за адресою,
що належить до території Сихівського
(раніше Галицького) району. Майна на
території Личаківського району м.
Львова немає, місце роботи також не
знаходиться на території цього району.

Державний виконавець відкриваючи
виконавче провадження виходив з того,
що в постанові було вказано лише місце
роботи позивача, але не вказано де воно
знаходиться. Однак, на думку суду,
покликання на таку підставу є не
обґрунтованим, оскільки в силу п.4 ст. 20
Закону державний виконавець повинен
перевірити таку інформацію.

Крім того, судом встановлено, що
виконавче провадження відкрито на
підставі виконавчого документа строк
пред'явлення до виконання якого
закінчився, що є самостійною підставою
для скасування постанови про відкриття
виконавчого провадження від 12.04.2013
року.

Враховуючи викладене, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що постанова про відкриття
виконавчого провадження від 12.04.2013 року
винесена протиправно та підлягає
скасуванню. Водночас, дії відповідача
щодо відкриття виконавчого
провадження, самі по собі, без
постанови, не мають самостійного
правового значення та не призвели до
порушення прав та інтересів позивача.
Як наслідок, немає підстав для
задоволення вимоги про визнання дій
державного виконавця протиправними.

Отже, колегія суддів приходить до
переконання, що суд першої інстанції
дійшов до вірних висновків, приймаючи
рішення по суті спірних правовідносин.

За наведених обставин колегія суддів
приходить до висновку, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та прийняв постанову
з додержанням норм матеріального і
процесуального права, доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду, тому оскаржувану
постанову слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 198,
ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. ст. 206, 254 КАС
України, суд -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Шевченківському районі Львова -
залишити без задоволення, а постанову
Львівського окружного
адміністративного суду від 24 травня 2014
року по справі № 813/3441/13-а - залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, та може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України протягом двадцяти днів шляхом
подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий суддя В.П. Дякович

Судді Л.П. Іщук

Т.В. Онишкевич