Справа № 2а-6168/11/2170
Суддя: Голяшкін О.В.
Дата ухвалення: 2014-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"13" листопада 2014 р.
м.Київ
К/800/617/14

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

головуючий суддя
Голяшкін О.В. (доповідач),

судді
Заяць В.С.,

Стрелець Т.Г.,

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу
Державної фінансової інспекції в
Херсонській області на постанову
Херсонського окружного
адміністративного суду від 17 вересня
2012 року та ухвалу Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 04 грудня 2013 року у справі за позовом
Державної фінансової інспекції в
Херсонській області до Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Каховліфт» про зобов'язання вчинити
певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2011 року Державна фінансова
інспекція в Херсонській області
звернулась до суду з позовом до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Каховліфт», у якому
просила зобов'язати керівництво
позивача в повному обсязі виконати п.2
вимог від 07 жовтня 2011 року №52-15/1456.

В обґрунтування своїх вимог позивач
зазначив про невиконання відповідачем
письмових вимог щодо усунення
порушень, виявлених під час ревізії
окремих питань
фінансово-господарської діяльності
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Каховліфт».

Постановою Херсонського окружного
адміністративного суду від 17 вересня
2012 року, залишеною без змін ухвалою
Одеського апеляційного
адміністративного суду від 04 грудня 2013
року, відмовлено в задоволенні
позовних вимог.

При винесенні рішення суд першої
інстанції, з висновком якого погодився
й суд апеляційної інстанції, виходив із
того, що протягом виконання всього
комплексу робіт по капітальному
ремонту ліфтів на різних його етапах
відбувалося експертне дослідження в
тому числі і державними установами,
здійснювався контроль як з боку
замовника так і незалежним експертом
та власником, під час прийому - здачі
ліфтів та претензій по виконаним
роботам до ТОВ «Каховліфт» не було.

Не погоджуючись з рішеннями судів
попередніх інстанцій, Державна
фінансова інспекція в Херсонській
області звернулась до Вищого
адміністративного суду України з
касаційною скаргою, в якій, посилаючись
на порушення норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати оскаржувані судові рішення,
постановити нове рішення, яким
адміністративний позов задовольнити в
повному обсязі.

Заперечення на касаційну скаргу не
надходили.

Заслухавши доповідача, обговоривши
доводи касаційної скарги, перевіривши
правильність застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.220 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції перевіряє
правильність застосування судами
першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі і не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Судами попередніх інстанцій
встановлено та з матеріалів справи
вбачається, що з 18 серпня 2011 року по 02
вересня 2011 року Контрольно-ревізійним
управлінням в Херсонській області, на
підставі постанови Каховського
міськрайонного суду Херсонської
області №4-194/2011, проведено позапланову
документальну ревізію окремих питань
фінансово-господарської діяльності
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Каховліфт» за
період з 01 вересня 2010 року по 01 березня
2011 року. За результатами ревізії 09
вересня 2011 року складено акт № 52-30/14.

На підставі акту ревізії від 09 вересня
2011 року №52-30/14 позивач, керуючись
положеннями п.7 ст.10 Закону України «Про
державну контрольно-ревізійну службу в
Україні», 07 жовтня 2011 року за
вих.№52-15/1456 надіслав відповідачу
вимогу про усунення фінансових
порушень. У п.2 вимоги зазначено, що в
порушення вимог п.3.3.9 державних
будівельних норм України ДБН Д.1.1.-1-2000
«Правила визначення вартості
будівництва», затверджених наказом
Держбуду від 27 серпня 2000 року №174,
підприємством зайво отримані кошти за
фактично невиконанні роботи згідно
актів приймання будівельних робіт
форми №КБ-2в, в наслідок чого
зобов'язано відшкодувати шляхом
перерахування на реєстраційний
рахунок замовника та відобразити в
обліку кредиторську заборгованість за
не виконані роботи, не надані послуги
(різницю у вартості виконаних робіт,
послуг), на загальну суму 7719,23 грн.

Відповідачем письмова вимога про
усунення фінансових порушень в частині
п.2 не виконана, що з'явилося підставою
для звернення органу
контрольно-ревізійної служби з даним
позовом про зобов'язання виконати
вимогу.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про
державну контрольно-ревізійну службу в
Україні» (у чинній на момент виникнення
спірних відносин редакції) (далі також
Закон № 2939-XII) головним завданням
державної контрольно-ревізійної
служби є здійснення державного
фінансового контролю за використанням
і збереженням державних фінансових
ресурсів, необоротних та інших активів,
правильністю визначення потреби в
бюджетних коштах та взяття зобов'язань,
ефективним використанням коштів і
майна, станом і достовірністю
бухгалтерського обліку і фінансової
звітності в міністерствах та інших
органах виконавчої влади, в державних
фондах, у бюджетних установах і у
суб'єктів господарювання державного
сектору економіки, а також на
підприємствах і в організаціях, які
отримують (отримували в періоді, який
перевіряється) кошти з бюджетів усіх
рівнів та державних фондів або
використовують (використовували у
періоді, який перевіряється) державне
чи комунальне майно (далі -
підконтрольні установи), виконанням
місцевих бюджетів, розроблення
пропозицій щодо усунення виявлених
недоліків і порушень та запобігання їм
у подальшому.

Державний фінансовий контроль
реалізується державною
контрольно-ревізійною службою через
проведення державного фінансового
аудита, перевірки державних закупівель
та інспектування.

Інспектування здійснюється у формі
ревізії та полягає у документальній і
фактичній перевірці певного комплексу
або окремих питань
фінансово-господарської діяльності
підконтрольної установи, яка повинна
забезпечувати виявлення наявних
фактів порушення законодавства,
встановлення винних у їх допущенні
посадових і матеріально
відповідальних осіб. Результати
ревізії викладаються в акті.

Відповідно до п.7 ст.10 Закону № 2939-XII
органам контрольно-ревізійної служби
надано право пред'являти керівникам та
іншим службовим особам підконтрольних
установ, що ревізуються, вимоги щодо
усунення виявлених порушень
законодавства з питань збереження і
використання державної власності та
фінансів, вилучати в судовому порядку
до бюджету виявлені ревізіями
приховані і занижені валютні та інші
платежі, ставити перед відповідними
органами питання про припинення
бюджетного фінансування і
кредитування, якщо отримані
підприємствами, установами та
організаціями кошти і позички
використовуються з порушенням чинного
законодавства.

Як встановлено ч.2 ст.15 Закону № 2939-XII,
законні вимоги службових осіб
державної контрольно-ревізійної
служби є обов'язковими для виконання
службовими особами об'єктів, що
ревізуються.

Згідно п.10 ст.10 Закону № 2939-XII органам
контрольно-ревізійної служби надано
право звернення до суду в інтересах
держави, якщо підконтрольною установою
не забезпечено виконання вимог щодо
усунення виявлених ревізією порушень
законодавства з питань збереження і
використання активів.

Відповідно п.2 Порядку проведення
інспектування державною
контрольно-ревізійною службою,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 20 квітня 2006 року
№550 (далі - Порядок № 550), інспектування
полягає у документальній і фактичній
перевірці певного комплексу або
окремих питань
фінансово-господарської діяльності
об'єкта контролю і проводиться у формі
ревізії, яка повинна забезпечувати
виявлення фактів порушення
законодавства, встановлення винних у
їх допущенні посадових і матеріально
відповідальних осіб.

Згідно п.46 Порядку № 550, якщо вжитими в
період ревізії заходами не забезпечене
повне усунення виявлених порушень,
органом служби у строк не пізніше ніж 10
робочих днів після реєстрації акта
ревізії, а у разі надходження
заперечень (зауважень) до нього - не
пізніше ніж 3 робочих дні після
надіслання висновків на такі
заперечення (зауваження) надсилається
об'єкту контролю письмова вимога щодо
усунення виявлених ревізією порушень
законодавства із зазначенням строку
зворотного інформування. Про усунення
виявлених ревізією фактів порушення
законодавства цей об'єкт контролю у
строк, визначений вимогою про їх
усунення, повинен інформувати
відповідний орган служби з поданням
завірених копій первинних, розпорядчих
та інших документів, що підтверджують
усунення порушень.

Як встановлено п.50 Порядку № 550, за
результатами проведеної ревізії у
межах наданих прав контролюючі органи
вживають заходів для забезпечення
звернення до суду в інтересах держави
щодо усунення виявлених ревізією
порушень законодавства з питань
збереження і використання активів, а
також стягнення у дохід держави коштів,
одержаних за незаконними договорами,
без встановлених законом підстав або з
порушенням вимог законодавства.

Підставою винесення письмової вимоги
з'явилося виявлення в ході проведеної
ревізії відповідача порушень щодо
завищення вартості виконаних
відповідачем робіт на суму 7719,23 грн. та
нанесення управлінню
житлово-комунального господарства
Херсонської обласної державної
адміністрації збитків на вказану суму.
Встановлені в ході проведення ревізії
обставини щодо виявлених порушень
відповідачем не спростовані.

Вимога про усунення порушень винесена
позивачем в межах наданих йому
повноважень, відповідачем у
встановленому законом порядку не
оскаржена, є чинною та обов'язковою для
виконання.

Ухилення відповідача від виконання
письмової вимоги органу
контрольно-ревізійної служби є
неправомірним, у зв'язку з чим позовні
вимоги про зобов'язання виконати
вимогу є обґрунтованими і підлягають
задоволенню.

Висновки судів першої та апеляційної
інстанцій про відмову у задоволенні
позовних вимог є невірними, з
урахуванням встановлених судами
попередніх інстанцій обставин та факту
невиконання відповідачем в
добровільному порядку вимоги органу
контрольно-ревізійної служби по
усуненню виявлених за результатами
ревізії порушень, заявлений позов
необхідно задовольнити.

Згідно ст.229 Кодексу адміністративного
судочинства України суд касаційної
інстанції має право скасувати судові
рішення судів першої та апеляційної
інстанції та ухвалити нове рішення,
якщо обставини справи встановлені
повно і правильно, але суди першої та
апеляційної інстанцій порушили норми
матеріального чи процесуального права,
що призвело до ухвалення незаконного
судового рішення.

Керуючись ст.ст.220, 222, 223, 229, 230, 232 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Державної фінансової
інспекції в Херсонській області
задовольнити.

Постанову Херсонського окружного
адміністративного суду від 17 вересня
2012 року та ухвалу Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 04 грудня 2013 року скасувати та
прийняти нове рішення про задоволення
позову.

Зобов'язати Товариство з обмеженою
відповідальністю «Каховліфт» в
повному обсязі виконати п.2 вимоги від 07
жовтня 2011 року №52-15/1456.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, і
може бути переглянута Верховним Судом
України з підстав, у строки та в
порядку, передбачених статтями 237 - 239-1
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Судді