Справа № 804/174/14
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2014-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

23 жовтня 2014 рокусправа № 804/174/14

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Дурасової Ю.В.

суддів: Проценко
О.А. Туркіної Л.П.

за участю секретаря судового
засідання: Комар Н.В

за участю секретаря судового
засідання: Комар Н.В,

представника позивача:
Федоренко Романа Вікторовича,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну
Дніпродзержинської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області

на постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 04
лютого 2014 року

у справі за позовом Приватного
підприємства "Ресурс-Імпорт" до
Дніпродзержинської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області про
визнання незаконними дій,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ПП "Ресурс-Імпорт" звернувся
08.01.2014 р. до Дніпропетровського
окружного адміністративного суду з
адміністративним позовом до
відповідача Дніпродзержинської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області про визнання незаконними дій.

В обґрунтування позову зазначено, що
Позивач не згоден з висновками,
викладеними в акті перевірки та діями
податкового органу щодо проведення
перевірки, так як податковий орган з
порушенням діючого законодавства
склав акт від 27.11.2013р. за №
1486/135/04-03-22-03-08/32815761 «Про результати
документальної позапланової невиїзної
перевірки ПП «Ресурс-Імпорт». Вважає,
що в акті викладені недостовірні
відомості, оскільки первинні документи
підприємства, як вказано в акті
перевірки, досліджено не в повному
обсязі. Слідчій, за постановою якого
була проведена перевірка вилучив у
позивача його первинні документи в
повному обсязі, але передав їх до
податкового органу в недостатній
кількості для остаточних висновків про
дотримання приватним підприємством
«Ресурс-Імпорт» податкового
законодавства.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 04
лютого 2014 року адміністративний позов
ПП "Ресурс-Імпорт" до
Дніпродзержинської ОДПІ про визнання
незаконними дій, - задоволено частково.

Визнано протиправними дії
Дніпродзержинської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області:

- із зменшення валових витрат
з податку на прибуток підприємства,
податкового кредиту та податкових
зобов'язань з ПДВ приватного
підприємства "Ресурс-Імпорт" за актом
перевірки від 27.11.2013р. за №
1486/135/04-03-22-03-08/32815761;

- щодо невизнання показників
податкової звітності приватного
підприємства "Ресурс-Імпорт" за актом
перевірки від 27.11.2013р. за №
1486/135/04-03-22-03-08/32815761.

В іншій частині позову відмовлено.

Постанову суду мотивовано тим, що
висновки податкового органу про
нереальність отримання ПП
«Ресурс-Імпорт» від його контрагентів
товарів, робіт та послуг відповідно до
договорів не доведені належним чином
та спростовуються документально,
оскільки приписами Цивільного кодексу
України встановлено, що правочин є
правомірним, якщо його недійсність
прямо не встановлена законом або якщо
він не визнаний судом не дійсним (ст. 204
ЦК України). Крім того, укладені між
сторонами договори не визнавалися
недійсними в судовому порядку, а
твердження відповідача про
нікчемність цих правочинів не
приймалося до уваги судом, оскільки не
є безспірним. Суд погодився з
позивачем, що договори укладеними у
відповідності до вимог чинного
законодавства та таким, що спрямовані
на реальне настання правових
наслідків.

Не погодившись із рішенням суду першої
інстанції, відповідачем було подано
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись
на порушення судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, просить постанову суду першої
інстанції скасувати та прийняти нову,
якою відмовити в задоволені позовних
вимог ПП «Ресурс-Імпорт» в повному
обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги її заявник посилається на те, що
в ході перевірки встановлено факт
відсутності необхідних умов для
досягнення результатів відповідної
господарської діяльності та маються
ознаки щодо порушення порядку займання
господарською діяльністю в розумінні
ст. 3 Господарського Кодексу України, та
маються наявні ознаки, що така
діяльність не є господарською.

На апеляційну скаргу подано
заперечення. В запереченнях позивач
зазначає про те, що ПП "Ресурс-Імпорт"
не може нести відповідальність за
порушення чинного законодавства
третіми особами. Зменшення податковим
органом валових витрат з податку на
прибуток підприємства, податкового
кредиту та податкових зобов'язань з ПДВ
за актом перевірки від 27.11.2013 року
вважає протиправним, просить в
задоволенні апеляційної скарги
відмовити, а рішення суду першої
інстанції залишити без змін.

Представник позивача в судовому
засіданні заперечення проти
апеляційної скарги підтримав. Вважає
рішення суду першої інстанції законним
та обґрунтованим.

Перевіривши законність і
обґрунтованість оскаржуваного рішення
суду першої інстанції, колегія суддів
апеляційної інстанції приходить до
висновку, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
на підставі постанови слідчого
податковим органом проведена
документальна позапланова невиїзна
перевірка ПП "Ресурс-Імпорт".
Перевіркою встановлені порушення норм
ст. 5 ЗУ «Про оподаткування податку
підприємств», ст. 7 ЗУ «Про податок на
додану вартість», ст. 185 - 187, 198
Податкового кодексу України. За
результатами перевірки податкове
повідомлення-рішення не приймалося в
силу п. 86.9 ст. 86 ПКУ.

На думку колегії суддів апеляційної
інстанції, суд першої інстанції
прийшов до передчасного висновку, щодо
часткового задоволення даного позову,
виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України. Таким чином
уповноважені державою органи не можуть
на власний розсуд ухилятися від
реалізації наданих їм повноважень, але
й не мають права виходити за межі,
встановлені законодавством. Статтею 67
Конституції України встановлено, що
кожен зобов'язаний сплачувати податки
і збори в порядку та розмірах,
встановлених законом.

Згідно ст. 75 Податкового кодексу
України, органи державної податкової
служби мають право проводити
камеральні, документальні (планові або
позапланові; виїзні або невиїзні) та
фактичні перевірки.

Відповідно до п.86.9 ст.86 ПКУ, у разі якщо
грошове зобов'язання розраховується
контролюючим органом за результатами
перевірки, проведеної з обставин,
визначених підпунктом 78.1.11 пункту 78.1
статті 78 цього Кодексу, щодо
кримінального провадження, у якому
розслідується кримінальне
правопорушення стосовно посадової
особи (посадових осіб) платника
податків (юридичної особи) або фізичної
особи - підприємця, що перевіряється,
предметом якого є податки та/або збори,
податкове повідомлення-рішення за
результатами такої перевірки
приймається таким контролюючим
органом протягом 10 робочих днів з дня,
наступного за днем отримання цим
контролюючим органом відповідного
судового рішення (обвинувальний вирок,
ухвала про закриття кримінального
провадження за нереабілітуючими
підставами), що набрало законної сили.
Матеріали такої перевірки разом з
висновками контролюючого органу
передаються органу, що призначив
перевірку.

Отже, перевірка, призначена відповідно
до постанови слідчого, мала своїм
наслідком направлення матеріалів
разом з висновками контролюючого
органу до органу, що призначив
перевірку. А податкове
повідомлення-рішення в такому випадку
приймається тільки після набрання
законної сили судовим рішенням.

Таким чином, податковий орган не мав
правових підстав приймати податкове
повідомлення-рішення відносно
позивача у відповідності з вимогами
податкового законодавства (п. 86.9 ст. 86
ПКУ).

Вимога про зобов'язання податкового
органу видати податкові
повідомлення-рішення не була
задоволена судом першої інстанції,
натомість, колегія суддів апеляційної
інстанції не погоджуючись з частиною
задоволених позовних вимого щодо акта
перевірки, зазначає наступне.

Дії податкового органу, пов'язані з
включенням до акта перевірки
висновків, є обов'язковими.

Згідно ст. 75 Податкового кодексу
України органи державної податкової
служби мають право проводити
камеральні, документальні (планові або
позапланові; виїзні або невиїзні) та
фактичні перевірки.

Документальна планова перевірка
проводиться відповідно до
плану-графіка перевірок.
Документальною виїзною перевіркою
вважається перевірка, яка проводиться
за місцезнаходженням платника
податків чи місцем розташування
об'єкта права власності, стосовно якого
проводиться така перевірка.

Документальна позапланова перевірка
не передбачається у плані роботи
органу державної податкової служби і
проводиться за наявності хоча б однієї
з обставин, визначених цим Кодексом.
Документальною невиїзною перевіркою
вважається перевірка, яка проводиться
в приміщенні органу державної
податкової служби.

Особливості проведення документальної
невиїзної перевірки визначені ст. 79 ПК
України. Присутність платників
податків під час проведення
документальних невиїзних перевірок не
обов'язкова.

За наслідками перевірки податковий
орган зобов'язаний скласти акт (або
довідку в разі не виявлення порушень),
що й було здійснено податковим органом.

Акт перевірки - це службовий документ,
який підтверджує факт проведення
документальної перевірки, і є носієм
доказової інформації про виявлені
порушення. Акти перевірок не є
рішеннями суб'єктів владних
повноважень, не спричиняють виникнення
будь-яких прав і обов'язків осіб чи
суб'єктів владних повноважень, а отже
не породжують юридичних наслідків,
мають інформаційний характер та лише
фіксують виявлені в ході перевірки
порушення вимог чинного законодавства.

Акт перевірки є документом, на підставі
якого приймається відповідне рішення
контролюючого органу, а тому оцінка
акта, в тому числі й оцінка дій
службових осіб контролюючого органу
щодо його складання, викладення у ньому
висновків перевірки, може бути надана
судом при вирішенні спору щодо
оскарження рішення (ППР), прийнятого на
підставі такого акта.

Таку позицію висловив також ВСУ в
рішенні від 10.09.2013 року № 21-237а13.

Отже, суд апеляційної інстанції вважає,
що в діях податкового органу відсутня
протиправність дій відносно складання
висновків перевірки.

Таким чином, суд першої інстанції не в
повній мірі дослідив обставини справи
та допустив порушення норм
матеріального права, що призвело до
помилкового вирішення справи, в
наслідок чого апеляційна скарга
підлягає задоволенню, а рішення суду
першої інстанції - скасуванню.

Керуючись п. 3 ч. 1 статті 198, статтями 202,
205, 207 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Дніпродзержинської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області - задовольнити.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 04
лютого 2014 року у справі за позовом
Приватного підприємства
"Ресурс-Імпорт" до Дніпродзержинської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області про визнання незаконними дій -
скасувати. Прийняти нову постанову.

В задоволенні позову - відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого адміністративного суду України
протягом 20 днів відповідно до ст. 212 та
ч. 5 ст. 254 КАС України.

Головуючий:
Ю.В. Дурасова

Суддя:
О.А. Проценко

Суддя:
Л.П. Туркіна