Справа № 813/6362/13-а
Суддя: Мороз Л.Л.
Дата ухвалення: 2014-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"20" листопада 2014 р. м.
Київ К/800/64029/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі

головуючого: Мороз Л.Л.,

суддів: Горбатюка С.А.,

Шведа Е.Ю.,

за участі представника позивача
Лапшикової О.Г.,

розглянула у відкритому судовому
засіданні касаційну скаргу Державного
підприємства спиртової та
лікеро-горілчаної промисловості
"Укрспирт" на постанову Львівського
окружного адміністративного суду від
07.10.2013 року та ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 03.12.2013 року у праві за позовом
Державного підприємства спиртової та
лікеро-горілчаної промисловості
"Укрспирт" до Державної екологічної
інспекції у Львівській області про
визнання протиправними дій та
розрахунку,

ВСТАНОВИЛА:

ДП «Укрспирт» звернулось до суду з
адміністративним позовом до
відповідача - ДЕІ у Львівській області
у якому просив: 1) визнати протиправними
дії службових осіб відповідача в
частині внесення в акт перевірки
дотримання вимог природоохоронного
законодавства в галузі охорони
атмосферного повітря, водних і
земельних ресурсів щодо поводження з
відходами та небезпечними хімічними
речовинами ДП «Укрспирт»
Великолюбінське місце провадження
діяльності від 03.07.2013 року № 1186/04 - 1067
відомостей про наявність порушень п. 9
ст. 44 Водного кодексу України про забір
підземних вод за відсутності дозволу
на спеціальне водокористування в
період з 07.02.2012 року по 09.01.2013 року
Великолюбінським МПД; 2) визнати
неправомірним розрахунок розміру
відшкодування збитків, заподіяних
навколишньому природному середовищу
внаслідок самовільного використання
підземних вод у кількості 414642 куб.м за
період з 07.02.2012р. по 09.01.2013р.
Великолюбінським МПД ДП «Укрспирт»
підготовлений Державною екологічною
службою Львівської області.

Львівський окружний адміністративний
суд ухвалою від 02.10.2013 року закрив
провадження у адміністративній справі
у частині вимоги про визнання
неправомірним розрахунку розміру
відшкодування збитків.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 07.10.2013 року,
залишеною без змін ухвалою Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 03.12.2013 року, у задоволенні позову
відмовлено.

Не погоджуючись з рішеннями судів
першої та апеляційної інстанції, ДП
спиртової та лікеро-горілчаної
промисловості "Укрспирт" подало до
Вищого адміністративного суду України
касаційну скаргу, у якій, посилаючись
на порушення судами норм
процесуального та матеріального права,
просить скасувати вказані судове
рішення та прийняти нове рішення про
задоволення позову у повному обсязі.

Відповідно до частини 2 статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
переглядає судові рішення судів першої
та апеляційної інстанцій у межах
касаційної скарги, але при цьому може
встановлювати порушення норм
матеріального чи процесуального права,
на які не було посилання в касаційній
скарзі.

Перевіривши і обговоривши доводи
касаційної скарги, проаналізувавши
правильність застосування судами
першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів дійшла висновку, що
касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

У цій справі суди встановили, що
Державною екологічною інспекцією у
Львівській області відповідно до
наказу про проведення планових
перевірок від 07.06.2013 року за № 366-і/п
проведено планову перевірку
дотримання вимог природоохоронного
законодавства ДП спиртової та
лікеро-горілчаної промисловості
«Укрспирт» Великолюбінське місце
проведення діяльності.

За наслідками проведення перевірки
працівниками Державної екологічної
інспекції у Львівській області
складено акт 03.07.2013 року № 1186/04-1067
перевірки дотримання вимог
природоохоронного законодавства в
галузі охорони атмосферного повітря,
водних і земельних ресурсів щодо
поводження з відходами та небезпечними
хімічними речовинами, в якому
зафіксовано порушення
Великолюбінським місцем проведення
діяльності ДП спиртової та
лікеро-горілчаної промисловості
«Укрспирт», а саме в період з 07.02.2012 року
по 09.01.2013 року здійснювався забір
підземних прісних вод без чинного
дозволу на спецводокористування, чим
порушено ст.ст. 6, 44, 48, 49, 110 Водного
кодексу України.

Вирішуючи спір у частині вимог про
визнання протиправними дій
відповідача в частині внесення в акт
перевірки висновків, суди керувалися
тим, що справа, яка розглядається, є
адміністративною. Проте цей висновок
не можна визнати обґрунтованим.

Загальне поняття акта перевірки
наведено у пункті 1.4 Порядку
організації та проведення перевірок
суб'єктів господарювання щодо
дотримання вимог природоохоронного
законодавства, затвердженого Наказом
Міністерства охорони навколишнього
природного середовища України від
10.09.2008 року № 464 (далі - Порядок № 464),
згідно з яким акт перевірки - документ,
який фіксує факт проведення планових,
позапланових перевірок суб'єктів
господарювання і є носієм доказової
інформації про виявлені порушення
вимог законодавства у сфері охорони
навколишнього природного середовища
та його дотримання;

У цьому випадку акт перевірки, в якому
відображено узагальнений опис
виявлених перевіркою порушень
законодавства, що в свою чергу
відповідає встановленим правилам
складання акта перевірки, не є правовим
документом, який встановлює
відповідальність суб'єкта
господарювання та, відповідно, не є
актом індивідуальної дії у розумінні
частини першої статті 17 КАС.

За змістом статті 10 Закону України від
05.04.2007 року № 877-V "Про основні засади
державного нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності" суб'єкт
господарювання під час здійснення
державного нагляду (контролю) має
право, зокрема, оскаржувати в
установленому законом порядку
неправомірні дії органів державного
нагляду (контролю) та їх посадових осіб.

Диспозиція цієї статті передбачає
оскарження дій службової особи, які
пов'язані з порушенням порядку
проведення перевірки (ревізії),
наприклад із порушенням трудового
розпорядку такою особою під час
проведення ревізії; дій, які полягають
у перевищенні повноважень службовою
особою щодо обмеження прав у
можливості ознайомлення з
результатами контрольного заходу,
(ревізії); дій щодо проведення ревізії
без установлених законом підстав
та/або з порушенням чинного
законодавства тощо.

Дії службової особи щодо включення до
акта певних висновків не можуть бути
предметом розгляду у суді, оскільки
відповідно до підпункту 4.19 пункту 4
Порядку № 464 якщо суб'єкт
господарювання не погоджується з
актом, він підписує акт із
зауваженнями. Зауваження суб'єкта
господарювання щодо здійснення
державного нагляду (контролю) є
невід'ємною частиною акта перевірки. Це
свідчить про те, що дії, пов'язані з
включенням до акта висновків, є
обов'язковими, тоді як самі висновки
такими не є.

Обов'язковою ознакою дій суб'єкта
владних повноважень, які можуть бути
оскаржені до суду, є те, що вони
безпосередньо породжують певні
правові наслідки для суб'єктів
відповідних правовідносин і мають
обов'язковий характер. Висновки,
викладені у акті, не породжують
обов'язкових юридичних наслідків.
Водночас судження контролюючого
органу є висновками тільки
контролюючого органу, зазначення яких
в акті перевірки не суперечить чинному
законодавству. Такі твердження акта
можуть бути підтверджені або
спростовані судом у разі спору про
законність рішень, дій, в основу яких
покладені згадувані висновки акта.

Отже, предметом оскарження є дії чи
бездіяльність службових осіб, якщо
вони обмежують чи порушують права,
свободи чи законні інтереси особи.

Акт перевірки не є рішенням суб'єкта
владних повноважень у розумінні статті
17 КАС, не зумовлює виникнення будь-яких
прав і обов'язків для осіб, робота
(діяльність) яких перевірялася, тому
його висновки не можуть бути предметом
спору. Відсутність спірних відносин, в
свою чергу, виключає можливість
звернення до суду, оскільки відсутнє
право, що підлягає судовому захисту.
Акт перевірки є носієм доказової
інформації про виявлені контролюючим
органом порушення вимог законодавства
суб'єктами господарювання, документом,
на підставі якого приймається
відповідне рішення контролюючого
органу, а тому оцінка акта (у тому числі
й оцінка дій службових осіб
контролюючого органу щодо його
складання, викладення у ньому
висновків перевірки) може бути надана
судом при вирішенні спору щодо
оскарження рішення, прийнятого на
підставі такого акта, або у випадку
можливого використання такого акта, як
доказу вчинення правопорушення при
розгляді відповідного спору.

Позивач фактично оскаржує акт ревізії
(висновки), що унеможливлює розгляд
такого спору в судовому порядку

Згідно з пунктом 1 частини першої
статті 157 КАС суд закриває провадження
у справі, якщо її не належить
розглядати в порядку
адміністративного судочинства.

Також, колегія суддів зазначає, що
позовна вимога про визнання
неправомірним розрахунку розміру
відшкодування збитків, про задоволення
якої просить позивач, також не може
бути предметом розгляду в
адміністративному суді, оскільки
розрахунок не є актом у розумінні
статті 17 КАС та сам по собі не породжує
прав чи обов'язків для підприємства.

Керуючись статтями 157, 211, 221, 228, 230
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Державного
підприємства спиртової та
лікеро-горілчаної промисловості
"Укрспирт" задовольнити частково.

Постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 07.10.2013 року
та ухвалу Львівського апеляційного
адміністративного суду від 03.12.2013 року
скасувати.

Закрити провадження у справі за
позовом Державного підприємства
спиртової та лікеро-горілчаної
промисловості "Укрспирт" до Державної
екологічної інспекції у Львівській
області про визнання протиправними дій
у частині внесення в акт перевірки
висновків.

В іншій частині рішення судів залишити
без змін.

Ухвала є остаточною і оскарженню не
підлягає.

Судді: