Справа № 826/7389/14
Суддя: Костенко Д.А.
Дата ухвалення: 2014-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва, 8, корпус 1
П О С Т А Н О В А

Іменем України

12 вересня 2014 року м. Київ
№826/7389/14

Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі судді Костенка Д.А., за
участю секретаря судового засідання
Левченко І.В., розглянувши у письмовому
провадженні справу у справі за позовом
ОСОБА_1 до Відділу Державної виконавчої
служби Печерського районного
управління юстиції у м. Києві (далі -
ВДВС Печерського РУЮ у м. Києві),
Управління Державної автомобільної
інспекції Головного управління
Міні-стерства внутрішніх справи
України в м. Києві (далі - УДАІ ГУ МВС
України в м. Києві), Управління
Державної автомобільної інспекції
Головного управління Міністерства
внутріш-ніх справи України в
Закарпатській області (далі - УДАІ ГУ
МВС України в Закарпатській області),
Управління Державної казначейської
служби України в Печерському районі
м.Киє-ва (далі - УДКСУ в Печерському
районі м. Києва), Головного управління
Державної казна-чейської служби
України в Закарпатській області (далі -
ГУДКСУ в Закарпатській області),
Департаменту Державної автомобільної
інспекції Державної автомобільної
інспекції Мініс-терства внутрішніх
справи України (далі - Департамент ДАІ
МВС України), за участю тре-тьої особи
без самостійних вимог на предмет спору
на стороні відповідачів - Міністерство
внутрішніх справ України (далі - МВС
України), про визнання незаконними дій,
зобов'я-зання вчинити дії,
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

Позивач просить суд:

1) визнати протизаконною
експлуатацію органами
Державтоінспекції автоматизованої
інформаційно-пошукової системи
відеофіксації транспортних засобів з
розпізнаванням номерних знаків та
перевіркою їх за розшуковими реєстрами
"ВІДЕОКОНТРОЛЬ-Рубіж";

2) зобов'язати ДДАІ МВС України
припинити експлуатацію органами
Державтоінспек-ції автоматизованої
інформаційно-пошукової системи
відеофіксації транспортних засобів з
розпізнаванням номерних знаків та
перевіркою їх за розшуковими реєстрами
"ВІДЕОКОНТ-РОЛЬ-Рубіж" до проведення
реєстрації нормативно-правового акту
щодо введення системи в експлуатацію у
передбаченому діючим законодавством
України порядку;

3) з метою уникнення помилкового
внесення даних та розшуку транспортних
засобів осіб, які не є боржниками за
виконавчим провадженням, зобов'язати
Департамент ДАІ МВС України до моменту
введення в експлуатацію доопрацювати
автоматизовану інформаційно-пошукову
систему відеофіксації транспортних
засобів з розпізнаванням номерних
знаків та перевіркою їх за розшуковими
реєстрами "ВІДЕОКОНТРОЛЬ-Рубіж" в
частині обов'язкової ідентифікації за
ідентифікаційними
номерами/реєстраційними номерами
облікових карток платників податків
осіб - власників транспортних засобів,
щодо яких вносяться дані щодо розшуку;

4) визнати протиправними дії
державного виконавця ВДВС Печерського
РУЮ у м.Києві з оголошення у розшук
транспортних засобів LEXUS 600HL, номерний
знак НОМЕР_1, LEXUS LX350, номерний знак
НОМЕР_2, LEXUS GX 460, номерний знак НОМЕР_3,
причіп НФ 01 ФЕРМЕР, номерний знак
НОМЕР_4, які належать ОСОБА_1
(реєстраційний номер облікової картки
платника податків НОМЕР_5);

5) зобов'язати УДКСУ в Печерському
районі м. Києва відшкодувати з
державного бюджету України за рахунок
коштів, призначених на утримання ВДВС
Печерського РУЮ у м. Києві, на користь
ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової
картки платника податків НОМЕР_5):

- матеріальні збитки у сумі 2540,87 грн.;

- моральну шкоду у розмірі 100000 грн.;

6) зобов'язати ГУДКСУ в
Закарпатській області відшкодувати із
державного бюджету України за рахунок
коштів, призначених на утримання УДАІ
ГУ МВС України в Закарпатсь-кій
області, на користь ОСОБА_1
(реєстраційний номер облікової картки
платника податків НОМЕР_5) матеріальні
збитки у сумі 303 грн.

Під час розгляду справи представник
позивача підтримала позов. Позов
обґрунтовано тим, що в порушення вимог
ч. 1 ст. 6, абз. 1 ч. 2 ст. 11 Закону України
"Про виконавче прова-дження" державним
виконавцем ВДВС Печерського РУЮ у м.
Києві безпідставно в межах виконавчого
провадження № 39586047 оголошено у розшук
майно позивача, яка не була сто-роною
цього виконавчого провадження.
Внаслідок цього транспортний засіб
позивача - LEXUS GX 460, номерний знак НОМЕР_3,
в якому позивач і члени її сім'ї
слідували дорогою Київ-Чоп, було
затримано співробітником
Державтоінспекції та постановлено на
спеціаль-ний майданчик на тимчасове
зберігання. Позивач і члени її сім'ї
змушені були дістатися до станції
Воловець для подальшого слідування до
м. Києва у зв'язку з чим витрачено 2142,41
грн. на придбання залізничних квитків.
Також позивачем витрачено 398,46 грн. на
залізничні квитки для повернення до м.
Воловець з метою отримання свого
автомобіля. Крім цього, позивачем
витрачено 300 грн. на оплату вартості
зберігання транспортного засобу на
спе-ціальному майданчику та 3 грн.
комісії банку.

Щодо незаконного використання
органами Державтоінспекції системи
"ВІДЕОКОНТ-РОЛЬ-Рубіж" позивач
зазначає, що вказана система має
недоліки в частині не проведення
автоматичної ідентифікації власників
транспортних засобів та даних щодо
боржників, що дає підстави працівникам
Державтоінспекції вносити дані щодо
розшуку транспортного засобу за
постановою державного виконавця щодо
однофамільців, які не є боржниками.
Також по-зивач зазначає, наказ МВС
України від 29.12.2011 №975, яким названа
Система ведена в експлуатацію, не
зареєстрований в Міністерстві юстиції
України.

Представник відповідача - УДАІ ГУ МВС
України в м. Києві не визнав позов,
подав письмові заперечення, в яких
просить відмовити в його задоволенні з
тих підстав, що ідентифікаційний номер
фізичної особи (реєстраційний номер
облікової картки фізичної особи) не
передбачено для органів
Державтоінспекції і державному
виконавцю слід було вказати дату
народження особи, майно якої необхідно
було оголосити в розшук, тому вини
органів Державтоінспекції в
затриманні транспортного засобу
позивача не має. Щодо вико-ристання
системи "ВІДЕОКОНТРОЛЬ-Рубіж"
відповідач зазначив, що наказ МВС
України від 23.11.2012 №1080дск, яким
затверджено Інструкцію з використання
системи відеофік-сації номерних знаків
транспортних засобів
"ВІДЕОКОНТРОЛЬ-Рубіж", зареєстрований в
Міністерстві юстиції України 18.12.2012 за
№2107/22419.

Відповідач - УДАІ ГУ МВС України в
Закарпатській області явку свого
представника не забезпечив, подав
письмові заперечення, в яких просить
розглядати справу без його участі та
відмовити в позові з тих підстав, що дії
співробітників Державтоінспекції при
затриманні транспортного засобу
позивача відповідали вимогам п. 21 ч. 1
ст. 11 Закону України "Про міліцію", п. 7.11
Інструкції з питань діяльності
підрозділів дорожньо-патрульної
служби Державтоінспекції МВС,
затвердженої наказом МВС України від
27.03.2009 №111, зареєст-рованої в
Міністерстві юстиції України 26.06.2009 за
№576/16592, ст. 40 Закону України "Про
виконавче провадження", п. 2 Інструкції
про порядок взаємодії органів
внутрішніх справ України та органів
виконавчої служби при примусовому
виконанні рішень судів та інших
органів (посадових осіб), затвердженої
наказом МВС України, Міністерства
юстиції України від 25.06.2002 №607/56/5,
зареєстрованої в Міністерстві юстиції
України 27.06.2002 за №541/6829, п. 12 Порядку
тимчасового затримання та зберігання
транспортних засобів на спеціальних
майданчиках і стоянках, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 17.12.2008 №1102.

Крім цього, відповідач зазначає, про
безпідставність вимог про стягнення з
нього кош-тів в сумі 303 грн., оскільки
одержувачем цих коштів є ДП МВС України
"Інформ-Ресурси".

Відповідач - ВДВС Печерського РУЮ в м.
Києві явку свого представника не
забезпе-чив. До суду надійшло
клопотання про розгляд справи без
участі його представника. Пись-мові
заперечення чи інші матеріали до суду
не надходили.

Відповідач - УДКСУ у Печерському районі
м. Києва явку свого представника до
суду не забезпечило, причин чого суду
не повідомив. До суду надійшли письмові
заперечення на позов, в яких відповідач
просить відмовити в його задоволенні з
тих підстав, що не є учасником спірних
відносин і не вчиняв протиправних дій
відносно позивача.

Відповідач - ГУДКСУ у Закарпатські
області явку свого представника до
суду не забезпечило, причин чого суду
не повідомив. До суду надійшли письмові
заперечення на позов, в яких відповідач
просить відмовити в його задоволенні з
тих підстав, що не є учасником спірних
відносин і не вчиняв протиправних дій
відносно позивача.

Представник третьої особи - МВС України
- подав письмові заперечення проти
позо-ву, в яких просить відмовити в його
задоволенні з тих підстав, що наказ
29.12.2011 №975 був скасований наказом від
14.05.2012 №418. У подальшому наказом МВС
України від 23.11.2012 №1080дск затверджено
відповідну Інструкцію, яка
зареєстрована у Міністерстві юстиції
України 18.12.2012 за №2107/22419, тому
функціонування Системи
"ВІДЕОКОНТ-РОЛЬ-Рубіж" є правомірним.

Згідно з ч. 6 ст. 128 КАС суд продовжив
розгляд справи у письмовому
провадженні.

Заслухавши пояснення представників
осіб, які прибули до судових засідань,
дослідив-ши матеріали справи, суд
дійшов висновку про відсутність
підстав для задоволення позову,
виходячи з такого.

Згідно з наявними у справі копіями акта
огляду та тимчасового затримання
транспорт-ного засобу від 06.04.2014 (а.с. 15),
акта огляду затриманого транспорту, що
передається на тимчасове зберігання
(а.с. 16), 06.04.2014 о 12:20 год. на 717 км.
автодороги Київ-Чоп інспек-тором ДПС з
обслуговування ст. Поста №1
ст.сержантом Максим В.І. відповідно до
ст. 265-2 КУпАП здійснено огляд та
тимчасово затримано належний позивачу
транспортний засіб LEXUS GX 460, номерний
знак НОМЕР_3, а також передано його
ОСОБА_3 для при-мусової постановки на
тимчасове зберігання на спеціальний
майданчик.

Як зазначено в актах, підставою для
огляду і затримання вказаного
транспортного засобу є спрацювання
системи "ВІДЕОКОНТРОЛЬ-Рубіж" код-4 (ДВС
Печерського РУЮ).

Вказаний в актах транспортних засіб
належить позивачу на праві приватної
власності, що підтверджується наявною
у справі копією свідоцтва про
реєстрацію НОМЕР_7 (а.с. 14).

Після затримання транспортного засобу
і повернення позивача до Києва остання
звер-нулася із заявою від 07.04.2014 до ВДВС
Печерського РУЮ у м. Києві, у відповідь
на яку відповідач листом від 07.04.2014
№831/11, копія якого наявна у справі,
повідомив позивачу наступне.

На виконанні ВДВС Печерського РУЮ у м.
Києві знаходиться виконавче
прова-дження №39586047 про стягнення з
ОСОБА_1 на користь держави виконавчого
збору.

20.11.2013 державним виконавцем винесена
постанова про арешт майна боржника та
оголошення заборони на його
відчуження.

20.12.2013 з УДАІ м. Києва отримання
відповідь, що за боржником
зареєстрований транспортний засіб КІА
CLARUS, номерний знак НОМЕР_8.

31.01.2014 державним виконавцем винесена
постанова про розшук майна боржника
ОСОБА_1, інн НОМЕР_6, адреса проживання:
АДРЕСА_1.

07.03.2014 з УДАІ м. Києва отримано
відповідь, що в розшук оголошено
транспортні засоби КІА CLARUS, номерний
знак НОМЕР_8, LEXUS 600HL, номерний знак
НОМЕР_1, LEXUS LX350, номерний знак НОМЕР_2, LEXUS
GX 460, номерний знак НОМЕР_3, причіп ПФ 01
ФЕРМЕР, номерний знак НОМЕР_4.

Для з'ясування обставин щодо розшуку
транспортних засобів, які не
зареєстровані за боржником, вам
необхідно звернутись до УДАІ м. Києва
за адресою: м. Київ, вул.
Б.Хмель-ницького, 54.

У справі наявні копія постанови ВДВС
Печерського РУЮ у м. Києві від 31.01.2014 ВП
№39586047 про розшук майна боржника (а.с. 55),
згідно з якою оголошено розшук майна -
все майно з постановкою на штраф
майданчик та повідомленням
держвиконавця, що нале-жить боржнику:
ОСОБА_1, адреса: АДРЕСА_1, РНОКПП: НОМЕР_6.

Як вбачається, позивач не є боржником
по вказаному виконавчому провадженні
позаяк відмінні місце проживання і
реєстраційний номер облікової картки
платника податків.

Згідно з наявною у справі копією
супровідного листа ВДВС Печерського
РУЮ у м.Києві від 31.01.2014 №484/11 (а.с. 54)
копія вищевказаної постанови
державного вико-навця надіслана на
адресу УДАІ м. Києва і зареєстрована
останнім 25.02.2014 вх. №3728 згідно відбитку
реєстраційного штемпелю.

У справі наявна копія повідомлення
УДАІ ГУ МВС України в м. Києві від 28.02.2014
№10/3728 (а.с. 56), згідно з якою у відповідь
на вищевказаний лист ВДВС Печерського
РУЮ у м. Києві йому було повідомлено, що
наступні транспортні засоби
поставлено на автомати-зований облік
до АІС "Рубіж":

1) причіп бортовий-с ПФ 01 Фермер,
номерний знак НОМЕР_4; власник: ОСОБА_1,
АДРЕСА_2, тел. НОМЕР_9;

2) легковий седан-в KIA CLARUS, номерний знак
НОМЕР_8; власник: ОСОБА_1, АДРЕСА_3;

3) легковий седан-в LEXUS 600HL, номерний знак
НОМЕР_1; власник: ОСОБА_1, АДРЕСА_2, тел..
НОМЕР_9;

4) легковий седан-в LEXUS LX350, номерний знак
НОМЕР_2; власник: ОСОБА_1, АДРЕСА_2, тел.
НОМЕР_9;

5) легковий седан-в LEXUS GX 460, номерний
знак НОМЕР_3; власник: ОСОБА_1, АДРЕСА_2,
тел. НОМЕР_9.

Як вбачається з цього повідомлення і
підтверджується поясненнями
представника по-зивача та даними про
позивача з позовної заяви і додатків до
неї, транспортні засоби: LEXUS 600HL,
номерний знак НОМЕР_1, LEXUS LX350, номерний
знак НОМЕР_2, LEXUS GX 460, номерний знак
НОМЕР_3, причіп ПФ 01 ФЕРМЕР, номерний
знак НОМЕР_4, належать по-зивачу.

Таким чином, судом встановлено, що на
підставі постанови відповідача - ВДВС
Пе-черського РУЮ у м. Києві від 31.01.2014 ВП
№39586047 про розшук майна боржника і
супровідного листа від 31.01.2014 №484/11
іншим відповідачем - УДАІ ГУ МВС
України в м. Києві 28.02.2014 включено до АІС
"Рубіж" відомості про розшук
вищевказаних належних позивачу
транспортних засобів.

На підставі пояснень представника
позивача і наявної у справі копії
постанови ВДВС Печерського РУЮ у м.
Києві від 07.04.2014 ВП №42522910 про зняття з
розшуку майна боржника (а.с. 17) судом
встановлено, що відповідачем знято з
розшуку транспортні засоби: LEXUS 600HL,
номерний знак НОМЕР_1, LEXUS LX350, номерний
знак НОМЕР_2, LEXUS GX 460, номерний знак
НОМЕР_3, причіп ПФ 01 ФЕРМЕР, номерний
знак НОМЕР_4, які належать ОСОБА_1,
АДРЕСА_2, РНОКПП НОМЕР_5, у зв'язку з тим,
що вказані транспортні засоби належать
іншій особі, що не являється боржником.

Згідно з наявною у справі копією
повідомлення УДАІ ГУ МВС України в м.
Києві від 12.06.2014 №10/9782 (а.с. 94), останнім
повідомлено ВДВС Печерського РУЮ у м.
Києві на його лист від 07.04.2014 №831/11, що
наступні транспортні засоби знято з
розшуку:

1) причіп бортовий-с ПФ 01 Фермер,
номерний знак НОМЕР_4; власник: ОСОБА_1,
АДРЕСА_2, тел. НОМЕР_9;

2) легковий седан-в LEXUS 600HL, номерний знак
НОМЕР_1; власник: ОСОБА_1, АДРЕСА_2, тел..
НОМЕР_9;

3) легковий седан-в LEXUS LX350, номерний знак
НОМЕР_2; власник: ОСОБА_1, АДРЕСА_2, тел.
НОМЕР_9;

4) легковий седан-в LEXUS GX 460, номерний
знак НОМЕР_3; власник: ОСОБА_1, АДРЕСА_2,
тел. НОМЕР_9.

Таким чином, судом встановлено, що на
підставі постанови відповідача - ВДВС
Пе-черського РУЮ у м. Києві від 07.04.2014 ВП
№42522910 про зняття з розшуку майна
борж-ника і супровідного листа від
07.04.2014 №831/11 іншим відповідачем - УДАІ ГУ
МВС України в м. Києві 12.06.2014 виключено з
АІС "Рубіж" відомості про розшук
вищевказаних належних позивачу
транспортних засобів.

Згідно з поясненнями представника
позивача і наявними у справі копіями
свідоцтв про народження НОМЕР_10 від
11.11.2003, НОМЕР_11 від 19.01.2002, НОМЕР_12 (а.с.
91-93), проїзних документів АТ №968492, АТ
№968493, АТ №968494, АТ №968495 від 06.04.2014 (а.с. 19,
20), судом встановлено, що після
затримання транспортного засобу,
пози-вач і члени її сім'ї: ОСОБА_4
(чоловік), ОСОБА_5 (дочка), ОСОБА_6 (син),
ОСОБА_7 (син), повернулися до м. Києва.
Згідно вказаних проїзних докумен-тів
загальна вартість проїзду склала 2142,14
грн.

Згідно з поясненнями представника
позивача і наявними у справі копіями
проїзних документів АЄ №675411, АЄ №675412
від 07.04.2014 (а.с. 19), судом встановлено, що
після отримання копії постанови
відповідача - ВДВС Печерського РУЮ у м.
Києві від 07.04.2014 ВП №42522910 про зняття з
розшуку майна боржника, позивач і
ОСОБА_8 прибули до м. Воловець з метою
повернення затриманого транспортного
засобу. Згідно вказаних проїзних
документів загальна вартість проїзду
склала 398,46 грн.

Згідно з поясненнями представника
позивача і наявними у справі копіями
квитанцій від 07.04.2014 №434.134.1 на суму 300
грн. і №433.134.2 на суму 3 грн. (а.с.21), судом
вста-новлено, що позивачем здійснено
оплату за зберігання транспортного
засобу 300 грн. та комісію банку 3 грн., а
разом - 303 грн.

Частиною 1 ст. 40 Закону України "Про
виконавче провадження" передбачено, що
у разі необхідності розшуку
транспортного засобу боржника
державний виконавець виносить
постанову про такий розшук, яка є
обов'язковою для виконання органами
внутрішніх справ.

Підпунктом 2.1 п. 2 Інструкції про
порядок взаємодії органів внутрішніх
справ Украї-ни та органів державної
виконавчої служби при примусовому
виконанні рішень судів та ін.ших
органів (посадових осіб), затвердженої
наказом МВС України, Міністерства
юстиції України від 25.06.2002 №607/56/5,
зареєстрованої в Міністерстві юстиції
України 27.06.2002 за №541/6829, визначено, що
працівники органів внутрішніх справ у
разі необхідності залу-чаються
державними виконавцями для охорони
громадського порядку до проведення
вико-навчих дій при виконанні рішень
судів та інших органів (посадових осіб),
зокрема у випадку розшуку у
виконавчому провадженні транспортних
засобів боржника за постановою
держав-ного виконавця.

Згідно з п. 3 цієї Інструкції у
виконавчому провадженні розшук
транспортних засобів боржника
здійснюється органами внутрішніх
справ у порядку, встановленому чинним
зако-нодавством України (пп. 3.1); у разі
їх виявлення органи внутрішніх справ у
триденний тер-мін з моменту виявлення
повідомляють ініціатора розшуку про
місце знаходження, а транс-портні
засоби боржника негайно затримують та
доставляють на спеціальні майданчики
чи стоянки тимчасового зберігання
Державтоінспекції (пп. 3.2).

Абзацом 2 п. 2 Порядку тимчасового
затримання та зберігання транспортних
засобів на спеціальних майданчиках і
стоянках, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів Ук-раїни від 17.12.2008
№1102, визначено, що у разі виявлення
транспортного засобу боржника,
оголошеного в розшук відповідно до
статті 40 Закону України "Про виконавче
прова-дження", уповноважена особа
Державтоінспекції негайно тимчасово
затримує такий транс-портний засіб та
доставляє на спеціальний майданчик чи
стоянку.

Наказом МВС України від 23.11.2012 №1080дск,
зареєстрованим в Міністерстві юсти-ції
України 18.12.2012 за №2107/22419, затверджено
Інструкцію з використання системи
ві-деофіксації номерних знаків
транспортних засобів
"ВІДЕОКОНТРОЛЬ-Рубіж". До вказаної
системи вносяться відомості по типам
розшукових кодів, за якими
перевіряються розпізна-вальні номерні
знаки транспортних засобів.

1) Як було встановлено судом, ВДВС
Печерського РУЮ у м. Києві винесено
поста-нову від 31.01.2014 ВП №39586047, якою
оголошено в розшук все майно з
постановкою на штраф майданчик та
повідомленням держвиконавця, що
належить боржнику: ОСОБА_1, адреса:
АДРЕСА_1, РНОКПП: НОМЕР_6.

Зі змісту даної постанови і
супровідного листа про її надіслання
для виконання до УДАІ ГУ МВС України в
м. Києві вбачається, що державний
виконавець не зазначав конк-ретних
транспортних засобів, які слід
оголосити в розшук. Натомість у
постанові державний виконавець
зазначив чіткі відомості про боржника
(місце проживання, РНОКПП) для його
ідентифікації, яким позивач не
являється.

Твердження відповідача - УДАІ ГУМВС в м.
Києві у письмових запереченнях про те,
що державному виконавцю слід було
вказати в постанові від 31.01.2014 дату
народження боржника згідно із ст. 18
Закону України "Про виконавче
провадження" і пп. 1.5.1 Інструкції з
організації примусового виконання
рішень, затвердженої наказом
Міністерства юстиції України від 02.04.2012
№512/5, зареєстрованої у Міністерстві
юстиції України 02.04.2012 за №489/20802, є
необґрунтованими і відхиляються судом,
оскільки вказані вимоги стосуються
постанов державного виконавця, що
можуть бути виконавчими документами,
яким постано-ва про розшук майна
боржника не є, а також тому, що дата
народження боржника є необо-в'язковою
інформацією у виконавчих документах і
зазначається у випадку, якщо вона
відома державному виконавцю.

У позовній заяві не зазначається та під
час розгляду справи представником
позивача не стверджувалося про
вчинення державним виконавцем ВДВС
Печерського РУЮ у м. Києві інших дій
щодо оголошення в розшук вказаних
транспортних засобів позивача, а судом
факт вчинення таких дій не встановлено.

Отже, враховуючи, що державний
виконавець ВДВС Печерського РУЮ у м.
Києві безпосередньо у постанові не
оголошував в розшук належних позивачу
транспортних засобів (LEXUS 600HL, номерний
знак НОМЕР_1, LEXUS LX350, номерний знак
НОМЕР_2, LEXUS GX 460, номерний знак НОМЕР_3,
причіп НФ 01 ФЕРМЕР, номерний знак
НОМЕР_4) і не вчиняв інших дій щодо
розшуку цих транспортних засобів в
межах вико-навчого провадження №39586047,
а відповідні відомості про вказані
транспортні засоби по-зивача внесені
до АІС "Рубіж" уповноваженою особою
УДАІ ГУ МВС України в м. Києві, суд
дійшов висновку про безпідставність
тверджень позивача порушення
державним вико-навцем ВДВС Печерського
РУЮ у м. Києві ч. 1 ст. 6, абз. 1 ч. 2 ст. 11
Закону України "Про виконавче
провадження" і про вчинення ним
протиправних дій з оголошення у розшук
вище-вказаних транспортних засобів.

З огляду на недоведеність позивачем
факту вчинення державним виконавцем
ВДВС Печерського РУЮ у м. Києві
стверджуваних позивачем протиправних
дій, то заявлені пози-вачем вимоги до
цього відповідача про визнання
протиправними дій та про стягнення за
рахунок коштів, призначених на
утримання ВДВС Печерського РУЮ у м.
Києві, матеріаль-них збитків у сумі 2540,87
грн. і моральної шкоди у розмірі 100000
грн. є необґрунтованими і задоволенню
не підлягають.

2. Як вірно зазнають у своїх
запереченнях відповідачі і третя
особа, наказ МВС України від 29.12.2011 №975
"Про введення в експлуатацію системи
відеофіксації номерних знаків
транспортних засобів
"ВІДЕОКОНТРОЛЬ-Рубіж" (а.с. 114) скасовано
іншим наказом МВС України від 14.05.2012 №418
(а.с. 115), прийнятим на виконання
постанови Кабінету Міністрів України
від 28.12.1992 №731 та з метою приведення
нормативно-правових актів МВС у
відповідність до законодавства.

Експлуатація вказаної системи
здійснюється органами
Державтоінспекції згідно з
Інструкцією з використання системи
відеофіксації номерних знаків
транспортних засобів
"ВІДЕОКОНТРОЛЬ-Рубіж", затвердженої
наказом МВС України від 23.11.2012 №1080дск,
зареєстрованим в Міністерстві юстиції
України 18.12.2012 за №2107/22419.

Таким чином, посилання позивача у
позовній заяві на те, що в порушення
вимог Поло-ження про державну
реєстрацію нормативно-правових актів
міністерств та інших органів
виконавчої влади, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 28.12.1992 №731, наказ МВС України від
29.12.2011 №975 не був зареєстрований в
Міністерстві юсти-ції України є
вірними, проте вони не мають правового
значення для вирішення даної справи,
оскільки на час виникнення спірних
відносин експлуатація вказаної
системи здійснювалася відповідно до
іншого нормативно-правового акта, який
був зареєстрований в Міністерстві
юстиції України і незаконним (нечинним)
в судовому порядку не визнавався, що
спростовує твердження позивача про
протизаконність використання даної
системи.

Твердження позивача про відсутність у
системі "ВІДЕОКОНТРОЛЬ-Рубіж"
обов'язко-вої ідентифікації власників
транспортних засобів за їх
ідентифікаційними номерами
(реєс-траційними номерами облікових
карток платників податків) не свідчить
про протизаконність використання
даної системи органами
Державтоінспекції.

Отже, враховуючи наявність правових
підстав для використання органами
Державто-інспекції системи
"ВІДЕОКОНТРОЛЬ-Рубіж", суд дійшов
висновку про необґрунтованість вимог
позивача про визнання протизаконною
експлуатації органами
Державтоінспекції сис-теми
"ВІДЕОКОНТРОЛЬ-Рубіж", про зобов'язання
Департаменту ДАІ МВС України
припи-нити експлуатацію органами
Державтоінспекції вказаної системи, а
також про зобов'язання Департаменту
ДАІ МВС України до моменту введення в
експлуатацію доопрацювати сис-тему
"ВІДЕОКОНТРОЛЬ-Рубіж" в частині
обов'язкової ідентифікації за
ідентифікаційними
номерами/реєстраційними номерами
облікових карток платників податків
осіб - власників транспортних засобів,
щодо яких вносяться дані щодо розшуку.

3. Між тим, обґрунтованою є вимога
позивача про стягнення з УДАІ ГУ МВС
України в Закарпатській області
матеріальних збитків у сумі 303 грн.,
понесених позивачем на оплату вартості
зберігання транспортного засобу на
спеціальному майданчику та комісії
банку, що вбачається з наступного.

Згідно з п. 12 Порядку тимчасового
затримання та зберігання транспортних
засобів на спеціальних майданчиках і
стоянках, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 17.12.2008
№1102 (далі - Порядок №1102), визначено, що
повернення тимчасово затри-маного
транспортного засобу, який
зберігається на спеціальному
майданчику чи стоянці, здійснюється за
письмовим зверненням його водія,
власника (співвласника) за умови оплати
ним витрат, пов'язаних з
транспортуванням та зберіганням
такого транспортного засобу, та
пред'явлення відповідного протоколу
про адміністративне правопорушення.

Повернення тимчасово затриманого
транспортного засобу боржника, який
збері-гається на спеціальному
майданчику чи стоянці, здійснюється за
вимогою державного вико-навця.

Згідно з п. 13 цього Порядку за
транспортування і зберігання
транспортного засобу на спеціальному
майданчику чи стоянці
Державтоінспекції справляється плата
у встановленому спільним наказом МВС,
Мінфіну та Мінекономіки розмірі.

Пунктом 4.8 Інструкції про порядок
взаємодії органів внутрішніх справ
України та органів виконавчої служби
при примусовому виконанні рішень судів
та інших органів (посадових осіб),
затвердженої наказом МВС України,
Міністерства юстиції України від 25.06.2002
№607/56/5, зареєстрованої в Міністерстві
юстиції України 27.06.2002 за №541/6829 (далі -
Інструкція №607/56/5), передбачено, що за
час зберігання транспортного засобу
боржника на спеціальних майданчиках чи
стоянках посадова особа
Державтоінспекції складає кошторис
витрат і подає його до органу державної
виконавчої служби, який ініцію-вав
затримання транспортного засобу. Орган
державної виконавчої служби компенсує
Держ-автоінспекції витрати на
зберігання транспортного засобу
боржника за рахунок коштів
вико-навчого провадження з подальшим
віднесенням їх до витрат на проведення
виконавчих дій.

Таким чином, згідно з Порядком №1102 є
дві підстави повернення тимчасово
затри-маного транспортного засобу,
який зберігається на спеціальному
майданчику чи стоянці:

1) за письмовим зверненням водія,
власника (співвласника) за умови оплати
ним вит-рат, пов'язаних з
транспортуванням та зберіганням
такого транспортного засобу, та
пред'яв-лення відповідного протоколу
про адміністративне правопорушення;

2) за вимогою державного виконавця.

У першому випадку, як вбачається,
необхідними умовами для повернення
особі-заяв-нику транспортного засобу є
оплата цією особою витрат, пов'язаних з
транспортуванням та зберіганням
такого транспортного засобу, та
пред'явлення відповідного протоколу
про адміністративне правопорушення.

У другому випадку вищевказані вимоги
при поверненні транспортного засобу на
особу не покладаються. Водночас,
системний аналіз наведених
нормативних положень вказує на те, що
плата за транспортування і зберігання
транспортного засобу на спеціально-му
майданчику чи стоянці, справляння якої
випливає з п. 13 Порядку №1102,
компенсується за рахунок коштів
виконавчого провадження з подальшим
віднесенням їх до витрат на проведення
виконавчих дій згідно з п. 4.8 Інструкції
№607/56/5.

Як зазначено в акті огляду та
тимчасового затримання транспортного
засобу від 06.04.2014, копія якого наявна у
справі (а.с. 15), огляд та тимчасове
затримання належного позивачу
транспортного засобу LEXUS GX 460, номерний
знак НОМЕР_3, здійснено відповідно до
ст. 265-2 КУпАП. Водночас, як було
встановлено судом, дійсною підставою
огляду і затримання вказаного в акті
транспортного засобу була постанова
ВДВС Печерсь-кого РУЮ у м. Києві від
31.01.2014 ВП №39586047 про розшук майна
боржника.

Також, як було встановлено судом,
повернення вказаного транспортного
засобу здійснено відповідно до
постанови ВДВС Печерського РУЮ у м.
Києві від 07.04.2014 ВП №42522910 про зняття з
розшуку майна боржника.

Отже, як вбачається, тимчасове
затримання транспортного засобу і
подальше повер-нення такого
транспортного засобу здійснено за
вимогами державного виконавця,
оформле-ними постановами від 31.01.2014 ВП
№39586047 про розшук майна боржника і від
07.04.2014 ВП №42522910 про зняття з розшуку
майна боржника, відповідно.

За таких обставин, суд дійшов висновку,
що при поверненні позивачу автомобіля
LEXUS GX 460, номерний знак НОМЕР_3, посадова
особа Державтоінспекції УДАІ ГУМВС
України в Закарпатській області
відповідно до п. 4.8 Інструкції №607/56/5
повинна була скласти кошторис витрат і
подати його до ВДВС Печерського РУЮ у м.
Києві для компенсу-вання витрат на
транспортування і затримання
вказаного транспортного засобу.

Цих дій посадовими особами
Державтоінспекції УДАІ ГУМВС України в
Закарпатсь-кій області всупереч п. 4.8
Інструкції №607/56/5 вчинено не було,
натомість за відсутності передбачених
в абз. 1 п. 12 Порядку №1102 умов
безпідставно повідомлено позивачу про
необхідність оплати вартості
зберігання транспортного засобу в
розмірі 300 грн., внаслідок чого, як було
встановлено судом, позивач здійснила
оплату цих коштів, а також 3 грн. комісії
банку, чим порушено її права і законні
інтереси та завдано матеріальної шкоди
в розмірі 303 грн.

Відповідно до ст. 1173 ЦК шкода, завдана
фізичній або юридичній особі
незаконними рішеннями, дією чи
бездіяльністю органу державної влади,
органу влади Автономної Республіки
Крим або органу місцевого
самоврядування при здійсненні ними
своїх повно-важень, відшкодовується
державою, Автономною Республікою Крим
або органом місцевого самоврядування
незалежно від вини цих органів.

Враховуючи протиправну бездіяльність
посадової особи Державтоінспекції
УДАІ ГУМВС України в Закарпатській
області щодо не складення кошторису
витрат на зберігання автомобіля LEXUS GX
460, номерний знак НОМЕР_3, та не подання
його до ВДВС Печерського РУЮ у м. Києві,
а також протиправні дії посадової
особи Державтоінспекції УДАІ ГУМВС
України в Закарпатській області щодо
покладення на позивача обов'язку з
оплати вартості зберігання вказаного
автомобіля, чим завдано позивачу
матеріальної шкоди в розмірі 303 грн.,
суд дійшов висновку про наявність
передбачених ст. 1173 ЦК підстав для
відшкодування цієї шкоди за рахунок
держави.

Твердження представника УДАІ ГУМВС
України в Закарпатській області в
запере-ченнях про дотримання
посадовими особами вимог п. 12 Порядку
№1102 спростовуються вищевикладеним.

Посилання представника УДАІ ГУМВС
України в Закарпатській області в
запере-ченнях на те, що одержувачем
коштів в розмірі 300 грн. є ДП МВС України
"Інформ-Ресурси", суд не бере до уваги,
оскільки дана обставина не спростовує
понесення позивачем матеріальної
шкоди саме внаслідок протиправних дій
і бездіяльності посадових осіб
Держ-автоінспекції УДАІ ГУМВС України
в Закарпатській області, тому
посилання на одержувача коштів (ДП МВС
України "Інформ-Ресурси" - 300 грн., КБ
"Приватбанк" - 3 грн.) не має значення для
вирішення справи. Крім того, предмет
спору в цій частині стосується
вішко-дування матеріальної шкоди
внаслідок неправомірних дій
(бездіяльності) суб'єкта владних
повноважень, а не повернення сплачених
позивачем коштів.

Інших аргументованих заперечень і
доказів, які б спростовували
встановлені судом обставини і дали б
суду підстави дійти інших висновків,
відповідач - УДАІ ГУМВС України в
Закарпатській області - не надав.

Таким чином, заявлена позивачем вимога
про відшкодування матеріальної шкоди в
розмірі 303 грн. є обґрунтованою та
підлягає задоволенню.

Враховуючи встановлені судом
обставини і наведені мотиви та
керуючись ст.ст. 2, 6, 9, 11, 70, 71, 76, 79, 86, 128, 138,
158-163, 167 КАС, суд

п о с т а н о в и в:

1. Задовольнити частково
адміністративний позов ОСОБА_1.

2. Стягнути з Управління Державної
автомобільної інспекції Головного
управління Міністерства внутрішніх
справи України в Закарпатській області
на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в
розмірі 303 грн.

3. Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні
адміністративного позову в іншій
частині.

4. Присудити на користь ОСОБА_1 судовий
збір в сумі 0,53 грн. пропорційно розміру
задоволених позовних вимог з
Державного бюджету України.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку на апеляційне
оскарження. Постанова може бути
оскаржена до Київського апеляційного
адміністративного суду в порядку,
встановленому ст.ст. 185-187 КАС.
Апеляційна скарга подається протягом 10
днів з дня отримання її копії повного
тексту.

Суддя
Д.А. Костенко