Справа № 826/18409/13-а
Суддя: Степанюк А.Г.
Дата ухвалення: 2014-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Добрянська
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

25 листопада 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді -
Степанюка А.Г.,

суддів - Кузьменка В.В.,
Шурка О.І.,

при секретарі -
Ліневській В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційні скарги Державної
податкової інспекції у Дніпровському
районі Головного управління
Міндоходів у м. Києві, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на
постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 13 лютого 2014 року у
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до Державної
податкової інспекції у Дніпровському
районі Головного управління
Міндоходів у м. Києві, Відділу
державної реєстрації юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців
Дніпровського району Реєстраційної
служби Головного управління юстиції у
м. Києві, треті особи - ОСОБА_4, ОСОБА_5,
про скасування обтяження на майно та
зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2013 року ОСОБА_2 (далі -
Позивач-1, ОСОБА_2.) та ОСОБА_3 (далі -
Позивач-2, ОСОБА_3.) звернулися до
Окружного адміністративного суду м.
Києва з позовом до Державної
податкової інспекції у Дніпровському
районі Головного управління
Міндоходів у м. Києві (далі -
Відповідач-1, ДПІ у Дніпровському
районі), Відділу державної реєстрації
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців Дніпровського району
Реєстраційної служби Головного
управління юстиції у м. Києві (далі -
Відповідач-2, Відділ державної
реєстрації), треті особи - ОСОБА_4 (далі -
Третя особа-1, ОСОБА_4.), ОСОБА_5 (далі -
Третя особа-2, ОСОБА_5.) про:

- зобов'язання Державного реєстратора
Відділу державної реєстрації внести
запис до Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців щодо фізичних осіб -
суб'єктів підприємницької діяльності
ОСОБА_4 (і.п.н. НОМЕР_1) та ОСОБА_5 (і.п.н.
НОМЕР_2) про відсутність вказаних
фізичних осіб-підприємців за
зазначеним місцем проживання: АДРЕСА_4
моменту реєстрації договору
купівлі-продажу, тобто з 05.07.2006 року, з
відповідним внесенням запису до
реєстраційної справи, а також внести
запис про відсутність телефонного
зв'язку із зазначеними фізичними
особами-підприємцями за телефоном
517-28-16;

- зобов'язання ДПІ у Дніпровському
районі вчинити всі передбачені
законодавством України заходи щодо
здійснення ліквідації платників
податків фізичних осіб-суб'єктів
підприємницької діяльності ОСОБА_4,
і.п.н. НОМЕР_1; ОСОБА_5, і.п.н. НОМЕР_2;

- скасувати у Державному реєстрі
обтяжень рухомого майна запис
обтяження рухомого майна за адресою:
АДРЕСА_1, від 05.02.2009 р., реєстраційний
номер: 8434249;

- визнати протиправним та скасувати Акт
опису рухомого майна № 101 від 05.02.2009
року ДПІ у Дніпровському районі м.
Києва.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від
13.02.2014 року позов задоволено частково -
визнано протиправними дії ДПІ у
Дніпровському районі щодо складення
Акта опису рухомого майна № 101 від
05.02.2009 року за адресою: АДРЕСА_2.;
зобов'язано ДПІ у Дніпровському районі
звільнити рухоме майно згідно Акта
опису рухомого майна № 101 від 05.02.2009
року за адресою: АДРЕСА_2 з податкової
застави та подати до Державного
реєстру обтяжень рухомого майна заяву
про припинення обтяжень рухомого майна
за адресою: АДРЕСА_2. У задоволенні
решти позовних вимог відмовлено
повністю. При цьому суд першої
інстанції виходив з того, що
Відповідач-1, реалізуючи право
податкової застави на квартиру
АДРЕСА_3, не перевірив, чи належить
остання на праві власності платника
податків - ФОП ОСОБА_4, у зв'язку з чим
протиправно склав акт опису та подав
заяву про реєстрацію обтяження на
майно. Відмовляючи у задоволенні решти
позовних вимог, суд виходив з того, що
виключно до дискреційних повноважень
органу державної податкової служби та
органу державної реєстраційної служби
належить вирішення питання щодо
порядку здійснення дій при
встановлення відсутності суб'єкта
господарювання за адресою реєстрації.

Не погоджуючись із прийнятим судовим
рішенням, Відповідач-1 подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
оскаржувану постанову та прийняти
нову, якою у задоволенні позовних вимог
відмовити повністю. При цьому
посилається на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права. Наголошує на
неповному дослідженні судом всіх
фактичних обставин справи та перевірки
їх доказами, що спричинило прийняття
неправильного рішення.

Вважаючи прийняту постанову такою, що
ухвалена з порушеннями норм
матеріального і процесуального права,
Позивачі подали апеляційну скаргу, в
якій просять скасувати рішення суду
першої інстанції в частині відмови у
задоволенні позовних вимог та прийняти
нову постанову, якою задовольнити
позовні вимоги в частині зобов'язання
Державного реєстратора Відділу
державної реєстрації внести запис до
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців щодо
фізичних осіб - суб'єктів
підприємницької діяльності ОСОБА_4
(і.п.н. НОМЕР_1) та ОСОБА_5 (і.п.н. НОМЕР_2)
про відсутність вказаних фізичних
осіб-підприємців за зазначеним місцем
проживання: АДРЕСА_4 моменту реєстрації
договору купівлі-продажу, тобто з 05.07.2006
року, з відповідним внесенням запису до
реєстраційної справи, а також внести
запис про відсутність телефонного
зв'язку із зазначеними фізичними
особами-підприємцями за телефоном
517-28-16.

У судовому засіданні Позивачі доводи
апеляційної скарги підтримали та
просили її вимоги задовольнити
повністю. Крім того, наполягали на
залишенні без задоволення апеляційної
скарги ДПІ у Дніпровському районі.

Представник Відповідача-1 вимоги
власної апеляційної скарги підтримав у
повному обсязі з підстав, викладених в
останній. При цьому, проти задоволення
апеляційної скарги Позивачів
заперечував у повному обсязі.

Відповідач-2 та Треті особи, будучи
належним повідомлені про дату, час та
місце судового розгляду справи, у
судове засідання не прибули. Водночас,
від Відповідача-2 надійшло клопотання
про розгляд справи за його відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, заслухавши
пояснення повноважних представників
сторін, колегія суддів вважає, що
апеляційні скарги необхідно залишити
без задоволення, а рішення суду першої
інстанції - без змін, виходячи з
наступного.

Відповідно до статті 198 КАС України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право, зокрема, залишити апеляційну
скаргу без задоволення, а постанову
суду - без змін.

Вирішуючи вказану справу, суд першої
інстанції встановив, що між ОСОБА_5
(Продавець) та ОСОБА_2 і ОСОБА_3 (Покупці)
було укладено договір купівлі-продажу
квартири від 13.06.2006 року №ВХС 495938, який
зареєстрований у БТІ м. Києва за №д.213-118
(№407/30020/30370) від 05.07.2006 року, згідно якого
ОСОБА_5 передала, а ОСОБА_2 та ОСОБА_3
прийняли у власність в рівних частинах
кожна належну Покупцю квартиру за
АДРЕСА_1

Крім того, з матеріалів справи
вбачається, що Позивачі з серпня 2006
року зареєстровані у вказаній
квартирі.

Разом з тим, як було вірно встановлено
судом першої інстанції, 05.02.2009 року
Позивач-1 отримала Витяг № 22502903 з
Державного реєстру обтяжень рухомого
майна, з якого вбачається, що за адресою
належної їй на праві власності
квартири (АДРЕСА_2) зареєстрований як
фізична особа-підприємець ОСОБА_4, та у
зв'язку з невиконанням останнім його
податкових зобов'язань, ДПІ у
Дніпровському районі було накладено
обтяження рухомого майна за місцем
реєстрації такої фізичної особи
підприємця ОСОБА_4 згідно акта опису №
101 від 05.02.2009 року.

На підставі встановлених вище
обставин, суд першої інстанції,
здійснивши системний аналіз положень
ст. 8 Закону України «Про порядок
погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами», прийшов до
висновку, що податковим органом було
безпідставно віднесено до податкової
застави майно, що не належало на праві
власності суб'єкту господарювання - ФОП
ОСОБА_4, у зв'язку з чим позовні вимоги
до ДПІ у Дніпровському районі є
обґрунтованими. Разом з тим, суд
зауважив, що питання про припинення
суб'єкта підприємницької діяльності у
зв'язку з його відсутністю за
місцезнаходженням належить до
компетенції відповідачів, втручатися в
яку суд не вправі.

За такими висновками суду першої
інстанції колегія суддів не може не
погодитися з огляду на наступне.

Відповідно до п. 8.1 ст. 8 Закону України
«Про порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами», який
був чинний на момент виникнення
спірних правовідносин, з метою захисту
інтересів бюджетних споживачів активи
платника податків, що має податковий
борг, передаються у податкову заставу.
Право податкової застави виникає
згідно із законом та не потребує
письмового оформлення.

Приписи пп. 8.2.2 п.8.2 ст. 8 вказаного
Закону визначають, що з урахуванням
положень цієї статті право податкової
застави поширюється на будь-які види
активів платника податків, які
перебували в його власності (повному
господарському віданні) у день
виникнення такого права, а також на
будь-які інші активи, на які платник
податків набуде прав власності у
майбутньому, до моменту погашення його
податкових зобов'язань або податкового
боргу.

Аналогічне положення міститься у п. 89.2
ст. 89 Податкового кодексу України.

Отже, з наведеного випливає
однозначний висновок про те, що право
податкової застави поширюється
виключно, зокрема, на активи платника
податків, які перебували в його
власності у день виникнення такого
права.

Разом з тим, як було вірно встановлено
судом першої інстанції, власниками
квартири за адресою: АДРЕСА_1 на момент
складення акту опису майна у податкову
заставу від 05.02.2009 №101, були Позивачі,
які не були зареєстровані як суб'єкти
господарювання та не мали податкового
боргу. З огляду на викладене, колегія
суддів повністю погоджується з
висновками Окружного
адміністративного суду м. Києва про
протиправність дій Відповідача-1 щодо
складання акта опису рухомого майна
від 05.02.2009 року №101, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1.

При цьому, судова колегія критично
оцінює посилання Відповідача-1 на те, що
на момент розгляду справи рухоме майно
за місцем реєстрації фізичної
особи-підприємця ОСОБА_4 не перебувало
у податковій заставі з огляду на
наступне.

Як вбачається з наявного у матеріалах
справи витягу про реєстрацію в
Держаному реєстрі обтяжень рухомого
майна (а.с. 24), виданого 05.02.2009 року,
обтяження на майно діє до 05.02.2014 року.
Разом з тим, ДПІ у Дніпровському районі
не подано доказів закінчення терміну
дії вказаного обтяження, оскільки
чинне законодавство не позбавляє
органи ДПС права на звернення із заявою
про продовження терміну дії податкової
застави. Крім того, подана до суду
першої інстанції копія заяви від 22.01.2014
року про реєстрацію припинення
обтяжень ФОП ОСОБА_4 свідчить лише про
складання її Відповідачем-1, водночас
не підтверджує факту подання останньої
державному реєстратору для вчинення
відповідних дій.

За таких обставин судова колегія
погоджується з висновками суду першої
інстанції про необхідність покладення
на ДПІ у Дніпровському районі обов'язку
звільнити рухоме майно згідно Акта
опису рухомого майна № 101 від 05.02.2009
року за адресою: АДРЕСА_2 з податкової
застави та подати до Державного
реєстру обтяжень рухомого майна заяву
про припинення обтяжень рухомого майна
за адресою: АДРЕСА_2.

Поряд з цим, суд апеляційної інстанції
погоджується з позицією суду першої
інстанції про безпідставність решти
позовних вимог з огляду на наступне.

Згідно ч. 2 ст. 46 Закону України «Про
державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців»
підтвердженням факту відсутності
фізичної особи-підприємця за місцем
проживання є відповідний запис в
Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців.
Однак, як вбачається з матеріалів
справи, відповідного запису в Єдиному
державному реєстрі немає. Крім того,
ініціювання питання про припинення
підприємницької діяльності фізичної
особи-підприємця віднесено до
виключної компетенції визначених
чинним законодавством органів,
втручатися в які суд не вправі.

При цьому, на думку колегії суддів,
Окружний адміністративний суд м. Києва
вірно наголосив на тому, що визнання
протиправними дій ДПІ у Дніпровському
районі щодо складання акту опису майна
від 05.02.2009 року №101 та зобов'язання
Відповідача-1 звільнити рухоме майно
згідно Акта опису рухомого майна № 101
від 05.02.2009 року за адресою: АДРЕСА_2 з
податкової застави та подати до
Державного реєстру обтяжень рухомого
майна заяву про припинення обтяжень
рухомого майна за адресою: АДРЕСА_2. є
достатнім способом захисту порушених
прав Позивачів. У той час як Позивачами
не доведено порушення їх прав
внаслідок ведення підприємницької
діяльності ФОП ОСОБА_4

Таким чином, суд апеляційної інстанції
приходить до висновку, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених такими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

У відповідності до ст. 200 КАС України
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Колегія суддів із наведеними
висновками суду першої інстанції
погодилась, оскільки вони знайшли своє
підтвердження в ході апеляційного
розгляду справи. Судом було вірно
встановлено фактичні обставини справи,
надано належну оцінку дослідженим
доказам, прийнято законне та
обґрунтоване рішення у відповідності з
вимогами матеріального та
процесуального права. У зв'язку з цим
колегія суддів вважає необхідним
апеляційні скарги - залишити без
задоволення, а постанову суду - без
змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 198, 200, 205, 206, 212,
254 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги Державної
податкової інспекції у Дніпровському
районі Головного управління
Міндоходів у м. Києві, ОСОБА_2, ОСОБА_3 -
залишити без задоволення, а постанову
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 13 лютого 2014 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 до Державної податкової
інспекції у Дніпровському районі
Головного управління Міндоходів у м.
Києві, Відділу державної реєстрації
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців Дніпровського району
Реєстраційної служби Головного
управління юстиції у м. Києві, треті
особи - ОСОБА_4, ОСОБА_5, про скасування
обтяження на майно та зобов'язання
вчинити дії - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, а якщо її було прийнято
за наслідками розгляду у письмовому
провадженні, - через п'ять днів після
направлення їх копій особам, які беруть
участь у справі. Касаційна скарга на
судові рішення подається у порядку та
строки, визначені ст.ст. 211, 212 КАС
України.

Головуючий суддя
А.Г. Степанюк

Судді
В.В. Кузьменко

О.І. Шурко

Головуючий суддя
Степанюк А.Г.

Судді:
Кузьменко В. В.

Шурко О.І.