Справа № 161/15810/13-а (2а/161/10/14)
Суддя: Олендер І.Я.
Дата ухвалення: 2014-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 жовтня 2014 року м. Київ
К/800/43191/14

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

Олендера І.Я. (доповідача),
Бутенка В.І., Лиска Т.О.,

провівши в порядку касаційного
провадження попередній розгляд
адміністративної справи за позовом
ОСОБА_4 до Луцького міського голови
Романюка Миколи Ярославовича, третя
особа - Управління освіти Луцької
міської ради, начальник Управління
освіти Луцької міської ради Гребенюк
Олег Володимирович про поновлення на
посаді, стягнення заробітної плати за
час вимушеного прогулу, стягнення
моральної шкоди, касаційне провадження
в якій відкрито за касаційною скаргою
Луцького міського голови Романюка
Миколи Ярославовича на постанову
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 14 липня 2014
року, -

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2013 року позивач - ОСОБА_4
звернувся до суду першої інстанції з
позовом, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати
розпорядження Луцького міського
голови від 12.08.2013 року №1368-рб «Про
звільнення ОСОБА_4.»;

- поновити її на посаді заступника
начальника відділу управління освіти
Луцької міської ради;

- стягнути з відповідача на її користь
середню заробітну плату за час
вимушеного прогулу за період з 13.08.2013
року по день ухвалення рішення та
моральну шкоду у розмірі 50000 грн.

Постановою Луцького міськрайонного
суду Волинської області від 13 лютого 2014
року в задоволенні адміністративного
позову відмовлено.

Суд першої інстанції мотивував своє
рішення тим, що оскаржуване
розпорядження міського голови
прийняте відповідно до вимог чинного
законодавства та в межах його
компетенції, а тому відсутні правові
підстави для його скасування.

Постановою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 14 липня 2014
року апеляційну скаргу позивача
задоволено частково, а саме постанову
Луцького міськрайонного суду
Волинської області від 13 лютого 2014 року
скасовано та ухвалено нову постанову
про часткове задоволення позовних
вимог:

- визнано протиправним та скасовано
розпорядження Луцького міського
голови від 12.08.2013 року №1368-рб «Про
звільнення ОСОБА_4.»;

- поновлено ОСОБА_4 на посаді заступника
начальника управління освіти Луцької
міської ради з 12.08.2013 року;

- стягнуто з управління освіти Луцької
міської ради на користь ОСОБА_4
середній заробіток за час вимушеного
прогулу за період з 13.08.2013 року по 14.07.2014
року.

- в задоволенні іншої частини позовних
вимог відмовлено.

Суд апеляційної інстанції, скасовуючи
рішення суду першої інстанції,
мотивував своє рішення тим, що відсутні
правові підстави для звільнення
позивача з посади заступника
начальника управління освіти Луцької
міської ради у зв'язку з виявленою
невідповідністю займаній посаді
внаслідок недостатньої кваліфікації
за п. 2 ст. 40 КЗпП України.

У поданій касаційній скарзі відповідач
заявив вимоги про скасування рішення
суду апеляційної інстанції, як такого,
що ухвалене із порушенням норм
матеріального і процесуального права,
рішення суду першої інстанції залишити
в силі, як скасованого помилково.

У доводах касаційної скарги, скаржник
зазначає, що оскаржуване розпорядження
прийнято відповідно до вимог чинного
законодавства та в межах його
компетенції, а тому відсутні правові
підстави для його скасування.

Касаційний розгляд справи проведено в
попередньому судовому засіданні,
відповідно до статті 220-1 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Судами попередніх інстанцій
встановлено наступні обставини.

ОСОБА_4 працювала на посаді заступника
начальника управління освіти Луцької
міської ради з вересня 2006 року.

Позивач має дві вищі освіти, навчається
у аспірантурі, трудовий стаж становить
27 років, із яких 7 років на посаді
заступника начальника управління
освіти.

З 03.06.2013 року по 19.06.2013 року відповідно
до ст. 96 Кодексу законів про працю
України, ст. 17 Закону України «Про
службу в органах місцевого
самоврядування», з урахуванням
Типового Положення про проведення
атестації посадових осіб місцевого
самоврядування, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 26.10.2001 року №1440 із змінами та
доповненнями, керуючись Положенням про
проведення атестації посадових осіб
місцевого самоврядування апарату
міської ради, виконавчого комітету та
виконавчих органів міської ради
затвердженого розпорядженням міського
голови від 29.04.2009 року № 26-ра, згідно з
розпорядження міського голови від
12.04.2013 року № 25-ра «Про проведення
атестації посадових осіб місцевого
самоврядування апарату міської ради,
виконавчого комітету та виконавчих
органів міської ради» було проведено
атестацію посадових осіб місцевого
самоврядування.

Розпорядженням Луцького міського
голови № 37-ра від 25.06.2013 року «Про
результати проведеної атестації
посадових осіб місцевого
самоврядування апарату міської ради,
виконавчого комітету та виконавчих
органів міської ради» затверджено
результати проведеної атестації
посадових осіб місцевого
самоврядування апарату міської ради,
виконавчого комітету та виконавчих
органів міської ради.

Розпорядженням Луцького міського
голови № 1368-рб від 12.08.2013 року «Про
звільнення ОСОБА_4.», на підставі
вищевказаного розпорядження № 37-ра від
25.06.2013 року, позивача звільнено з посади
на підставі пункту 2 частини 1 статті 40
КЗпП України.

Перевіривши правильність застосування
судами норм матеріального і
процесуального права, колегія суддів
приходить до висновку, що зазначена
касаційна скарга не підлягає
задоволенню, виходячи з наступних
мотивів.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 40 КЗпП України
трудовий договір, укладений на
невизначений строк, а також строковий
договір до закінчення строку його
чинності можуть бути розірвані
власником або уповноваженим ним
органом у випадку виявленої
невідповідності працівника займаній
посаді чи виконуваній роботі внаслідок
недостатньої кваліфікації або стану
здоров'я, які перешкоджають
продовженню даної роботи.

За змістом Типового положення про
проведення атестації посадових осіб
місцевого самоврядування»,
затвердженого постановою КМ України №
1440 від 26.10.2001 року (далі - Положення), з
метою підвищення ефективності
діяльності посадових осіб місцевого
самоврядування (далі - посадові особи)
один раз на 4 роки проводиться їх
атестація, під час якої оцінюються
результати роботи, ділові та
професійні якості, виявлені
працівниками при виконанні обов'язків,
визначених типовими
професійно-кваліфікаційними
характеристиками посад і відображених
у посадових інструкціях, що
затверджуються сільським, селищним,
міським головою, головою районної у
місті, районної, обласної ради.

Відповідно до пунктів 4, 5, 8 та 13
Положення для організації та
проведення атестації за рішенням
сільського, селищного, міського голови,
голови районної у місті, районної,
обласної ради утворюється атестаційна
комісія, яка повинна забезпечувати
об'єктивний розгляд і професійну
оцінку діяльності посадової особи, яка
атестується, зокрема щодо виконання
покладених на неї службових
обов'язків, знання та користування у
своїй роботі державною мовою, а також
принциповий підхід у підготовці
рекомендацій для подальшого
використання її досвіду і знань у
роботі органу місцевого
самоврядування; за результатами
атестації атестаційна комісія робить
один з таких висновків - про
відповідність займаній посаді, про
відповідність займаній посаді з певних
умов (здобуття освіти, проходження
стажування, набуття відповідних
навичок, підвищення кваліфікації тощо),
про невідповідність займаній посаді.

Згідно п. 21 Положення посадова особа,
визнана за результатами атестації
такою, що не відповідає займаній
посаді, звільняється з роботи
відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 40 КЗпП
України.

Отже, в цілому припинення трудового
договору на підставі п. 2 ч. 1 ст. 40 КЗпП
України є правильним лише в тому разі,
якщо воно проведено на підставі
фактичних даних, які підтверджують, що
внаслідок недостатньої кваліфікації
або стану здоров'я (стійкого зниження
працездатності) працівник не може
належно виконувати покладених на нього
трудових обов'язків чи їх виконання
протипоказано за станом здоров'я або
небезпечне для членів трудового
колективу чи громадян, яких він
обслуговує, і неможливо перевести, за
його згодою, на іншу роботу. Висновки
атестаційної комісії щодо
кваліфікації працівника підлягають
оцінці у сукупності з іншими доказами
по справі.

По проведенню атестації роботодавець
зобов'язаний довести невідповідність
працівника посаді, яку він обіймає, або
виконуваній роботі, якщо такого
працівника рекомендовано звільнити з
посади яку він обіймає. Такими доказами
можуть бути: неякісне виконання робіт;
неналежне виконання трудових
обов'язків з причин недостатньої
кваліфікації; медичний висновок про:
стійке зниження працездатності
працівника; те, що ця робота
протипоказана йому за станом здоров'я;
те, що виконання ним трудових
обов'язків є небезпечним для
працівника чи інших людей; висновки
атестаційної комісії про визнання
працівника таким, що не відповідає
посаді, яку обіймає.

Однак, як правильно зазначив суд
апеляційної інстанції, висновок
атестаційної комісії про
недостатність у позивача кваліфікації,
необхідної для належного виконання
обов'язків заступника начальника
відділу управління освіти Луцької
міської ради, та, як наслідок, його
невідповідність займаній посаді,
складений без належної оцінки
результатів роботи позивача, ділових
та професійних якостей, що виявив
працівник при виконанні службових
обов'язків, визначених у його посадовій
інструкції для визначення дійсного
фахового рівня та кваліфікації особи.

Крім того, атестаційна комісія при
проведенні атестації позивача не
врахувала, що вона має дві вищі освіти,
навчається у аспірантурі, трудовий
стаж становить 27 років, із яких 7 років
на посаді заступника начальника
управління освіти.

Матеріали справи не містять та
відповідачем не надано доказів
неякісного виконання позивачем робіт
чи неналежне виконання трудових
обов'язків з причин недостатньої
кваліфікації, порушення трудової
дисципліни.

Враховуючи вищевикладене, суд
касаційної інстанції вважає
правильним висновок суду апеляційної
інстанції, що відсутні підстави для
звільнення позивача з посади
заступника начальника управління
освіти Луцької міської ради у зв'язку з
невідповідністю займаній посаді
внаслідок недостатньої кваліфікації
за п. 2 ст. 40 КЗпП України. Також, судом
апеляційної інстанції правильно
задоволено вимоги про виплату позивачу
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу відповідно до ст. 235 КЗпП
України.

Доводи касаційної скарги
спростовуються викладеними вище
нормами права та установленими
обставинами справи, у зв'язку з чим
відсутні підстави для її задоволення
та скасування оскаржуваних судових
рішень.

За змістом ст. 159 КАС України судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права,
обґрунтованим - ухвалене судом на
підставі повного та всебічного
з'ясування обставин в адміністративній
справі, підтверджених доказами,
дослідженими в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 3 ст. 220-1 КАС України суд
касаційної інстанції за наслідками
розгляду касаційної скарги відхиляє
касаційну скаргу і залишає рішення без
змін, якщо відсутні підстави для
скасування судового рішення.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів приходить до висновку, що при
ухваленні оскаржуваного судового
рішення, суд апеляційної інстанції не
допустив порушень норм матеріального
та процесуального права, які могли б
бути підставою для скасування чи зміни
судових рішень.

Керуючись ст.ст. 160, 162, 167, 220, 220-1, 230, 231 КАС
України, суд -

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Луцького міського
голови Романюка Миколи Ярославовича
відхилити, а постанову Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 14 липня 2014 року у справі 161/15810/13-а -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили протягом
п'яти днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі та
оскарженню не підлягає.

Судді:
І.Я. Олендер

В.І. Бутенко

Т.О. Лиска