Справа № 338/85/13-а
Суддя: Ліщинський А.М.
Дата ухвалення: 2014-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2014 р.
Справа № 876/6210/13

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду в
складі :

головуючого судді:
Ліщинського А.М.,

суддів:
Довгої О.І., Запотічного І.І.

розглянувши у порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на постанову
Богородчанського районного суду
Івано-Франківської області від 12
березня 2013 року у справі за позовом
ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду
України в Богородчанському районі
Івано-Франківської області про
визнання протиправними дій та
зобов`язання зарахувати трудовий стаж
для перерахування пенсії,-

В С Т А Н О В
И Л А:

17.01.2013 року позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом до
відповідача про визнання дій
управління Пенсійного фонду України в
Богородчанському районі
Івано-Франківської області
неправомірними та зобов`язання
зарахувати трудовий стаж для
перерахування пенсії.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що в 1997
році було призначено пенсію за віком. В
2003 році було проведено перерахунок
пенсії з дорахуванням стажу роботи в
Солотвинському лісокомбінаті протягом
1961-1962 років. Перерахунок було проведено
на підставі довідки Солотвинського
лісгоспу від 22.12.2003 року. В 2011 році
відповідачем було проведено перевірку
достовірності наданих документів та
встановлено, що довідка, видана
лісокомбінатом, не підтверджена. Тому
було проведено перерахунок пенсії.
Вважає, що такі дії ПФУ неправомірні.
Він дійсно в 1961-1962 роках працював
лісорубом в Солотвинському лісництві,
що можуть підтвердити свідки. Просив
позов задовольнити.

Постановою Богородчанського районного
суду Івано-Франківської області від 12
березня 2013 року в позові відмовлено.

Позивач постанову оскаржив, не
погодившись із зазначеним судовим
рішенням, подав апеляційну скаргу,
зазначивши, що оскаржувана постанова
винесена з порушенням норм
матеріального та процесуального права
та є незаконною, просить оскаржувану
постанову скасувати та прийняти нову,
якою задоволити позовні вимоги.

В апеляційній скарзі покликається на
те, що судом першої інстанції, при
вирішенні питання про зарахування
трудового стажу для перерахування
пенсії не взята до уваги довідка про
стаж роботи позивача з 1961 року по 1962 рік
та показання свідків, про те, що позивач
дійсно працював на Солотвинському
лісокомбінаті на посаді лісоруба в
даний період.

В разі відсутності клопотань від усіх
осіб, які беруть участь у справі, про
розгляд справи за їх участю, суд
апеляційної інстанції може розглянути
справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів (ч. 1 ст. 197 КАС України із
змінами і доповненнями, внесеними
згідно із Законом України від 07.07.2010
року № 2453-VI).

Судова колегія заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши
матеріали справи і обговоривши
підстави апеляційної скарги, вважає за
необхідне її відхилити з наступних
підстав.

Розглядаючи спір, судова колегія
вважає, що місцевий суд повно і
всебічно дослідив і оцінив обставини
по справі, надані сторонами докази,
правильно визначив юридичну природу
спірних правовідносин і закон, який їх
регулює.

Як встановлено судом та підтверджено
матеріалами справи, в 2011 році
управлінням ПФУ було проведено
перевірку достовірності поданої
довідки №356 від 22.12.2003 року
лісокомбінату і встановлено, що стаж
роботи ОСОБА_1 в лісокомбінаті в період
1961-1962 р.р. не підтверджується, а тому
розпорядженням від 22.08.2012 року пенсія
знову була перерахована без врахування
стажу роботи в 1961-1962 роках.

Щодо вимоги позивача про підтвердження
стажу його роботи в Солотвинському
лісокомбінаті показаннями свідків не
може бути задоволена, оскільки Порядок
підтвердження наявного трудового
стажу для призначення пенсії за
відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній визначений
постановою Кабінету Міністрів України
від 12.08.1993 року.

Постановою Пленуму Верховного Суду
України №5 від 31.03.1995 року «Про судову
практику в справах про встановлення
фактів, що мають юридичне значення»
передбачено, що при вирішенні питання
про підвідомчість справи суди мають
право враховувати норми законодавчих
актів, якими передбачено несудовий
порядок встановлення певних фактів або
визначено факти, які в даних
правовідносинах можуть
підтверджуватися рішенням суду.

Зокрема, відповідно до Порядку
підтвердження наявного трудового
стажу для призначення пенсій за
відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній,
затвердженого постановою КМУ від 12.08.1993
року № 637, якщо документи не збереглися,
підтвердження трудового стажу
провадиться районними (міськими)
відділами соціального захисту
населення на підставі показань
свідків; у інших випадках наявність
певного стажу роботи визначається у
порядку, передбаченому законодавством,
що регулює правовідносини, з якими
пов'язана необхідність встановлення
цього стажу.

П.18 постанови КМУ № 637 визначено, що за
відсутності документів про наявний
стаж роботи і неможливості одержання
їх внаслідок ліквідації підприємства,
установи, організації або відсутності
архівних даних з інших причин, ніж ті.
що зазначені в п. 17 цього Порядку,
трудовий стаж установлюється на
підставі показань не менше двох
свідків, які б знали заявника по
спільній з ним роботі на одному
підприємстві, в установі, організації
(в тому числі колгоспі) або в одній
системі і мали документи про свою
роботу за час, стосовно якого вони
підтверджують роботу заявника.

Відповідно до п.17 Порядку передбачео
підтвердження трудового стажу
свідками за відсутності документів про
наявний стаж роботи та неможливості їх
одержання у зв'язку із воєнними діями,
стихійним лихом, аваріями,
катастрофами або іншими надзвичайними
ситуаціями.

Позивачем не надано підтвердження
наявності факту воєнних дій,
стихійного лиха, аварій, катастроф чи
інших надзвичайних ситуацій в 1961-1962
роках.

Відтак, умовою підтвердження трудового
стажу свідками, згідно вимог постанови
КМУ № 637, є неможливість їх одержання
внаслідок ліквідації підприємства,
установи, організації або відсутності
архівних даних.

Керуючись вищенаведеним, згідно вимог
чинного законодавства та тієї
обставини, що довідка № 356 від 22.12.2003
року про стаж роботи позивача з 1961 року
по 1962 рік є фіктивною, колегія суддів
вважає, що, управління ПФУ в
Богородчанському районі
Івано-Франківської області правомірно
відмовило позивачу у зарахуванні
періоду роботи з 1961 року по 1962 рік на
посаді лісоруба в Солотвинському
лісництві.

Відповідно до статті 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, а суд згідно з
статтею 86 КАС України оцінює докази,
які є у справі, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні.

Мотивація та докази, наведені у
апеляційній скарзі, не дають
адміністративному суду апеляційної
інстанції підстав для постановлення
висновків, які б спростовували правову
позицію суду першої інстанції.

За таких обставин справи, колегія
суддів приходить до переконання, що суд
першої інстанції прийшов до
правильного висновку, оскільки
вирішуючи даний публічно-правовий
спір, правильно встановив фактичні
обставини справи та надав їм у
оскаржуваному судовому рішенні
належну правову оцінку.

Відповідно до ст.200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи і
ухвалив судове рішення з додержанням
норм матеріального і процесуального
права.

Судова колегія вважає, що доводи
апеляційної скарги не являються
суттєвими і не складають підстави для
висновку про неправильне застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
які призвели до неправильного
вирішення справи.

Керуючись статтями 160, 195, 197, 198 п.1, 200, 205,
206, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів,-

У Х В А Л И
Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Богородчанському районі
Івано-Франківської області залишити
без задоволення, а постанову
Богородчанського районного суду
Івано-Франківської області від 12
березня 2013 року у справі №338/85/13-а - без
змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, що беруть участь у справі, може
бути оскаржена протягом двадцяти днів
шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий суддя
А.М. Ліщинський

Судді
О.І. Довга

І.І. Запотічний