Справа № 2-а-460/2011
Суддя: Горяйнов А.М.
Дата ухвалення: 2014-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 2-а-460/2011
Головуючий у 1-й інстанції: Кашперська
Суддя-доповідач: Горяйнов А.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді - Горяйнова
А.М.,

суддів - Мамчур Я.С.
та Шостака О.О.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Києві апеляційну
скаргу Управління праці та соціального
захисту населення Васильківської
районної державної адміністрації
Київської області на постанову
Васильківського міськрайонного суду
Київської області від 17 червня 2011 року
у справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до Управління праці та
соціального захисту населення
Васильківської районної державної
адміністрації Київської області про
зобов'язання здійснити перерахунок
щорічної допомоги на оздоровлення,
передбаченої ст. 48 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»,

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2011 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом, у якому просив визнати
дії Управління праці та соціального
захисту населення Васильківської
районної державної адміністрації
Київської області в частині недоплати
щорічної разової допомоги на
оздоровлення неправомірними та
стягнути з відповідача недоплачені
суми починаючи з 01 січня 2007 року.

Постановою Васильківського
міськрайонного суду Київської області
від 17 червня 2011 року даний
адміністративний позов був
задоволений в частині вимог за 2008-2011
роки.

Не погоджуючись із постановою суду від
17 червня 2011 року Управління праці та
соціального захисту населення
виконавчого комітету Васильківської
районної державної адміністрації
Київської області подало апеляційну
скаргу в якій просить суд скасувати
оскаржувану постанову та прийняти в
цій частині нове рішення про відмову в
задоволенні позову. Свої вимоги
обґрунтовує тим, що щорічна допомога на
оздоровлення позивачу була виплачена у
розмірі, встановленому постановою КМ
України «Про щорічну допомогу на
оздоровлення громадянам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» № 562 від 17 липня 2005 року.

Особи, які беруть участь у справі, з
клопотаннями про розгляд справи за їх
участю - не зверталися. В матеріалах
справи достатньо письмових доказів для
вирішення апеляційної скарги, а
особиста участь сторін у розгляді
справи не обов'язкова.

З огляду на викладене, колегія суддів
визнала можливим розглянути справу в
порядку письмового провадження, як це
передбачено ст. 197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає необхідним апеляційну скаргу
Управління праці та соціального
захисту населення Васильківської
районної державної адміністрації
Київської області - задовольнити
частково, постанову Васильківського
міськрайонного суду Київської області
від 17 червня 2011 року - скасувати та
прийняти нове рішення про часткове
задоволення позову виходячи із
наступного.

У відповідності до ст. 202 КАС України
суд апеляційної інстанції скасовує
рішення суду першої інстанції та
ухвалює нове якщо встановить порушення
норм матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання.

Приймаючи рішення про задоволення
позовних вимог суд першої інстанції
виходив з того, що позивач, як учасник
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2
категорії, має право отримання
щорічної допомоги на оздоровлення за
2008-2011 роки у розмірі чотирьох
мінімальних заробітних плат.

Колегія суддів не погоджується із
зазначеним висновком суду першої
інстанції, оскільки він не знайшов
свого підтвердження під час
апеляційного розгляду справи.

У відповідності до ч. 2 ст. 99 КАС України
для звернення до адміністративного
суду за захистом прав, свобод та
інтересів особи встановлюється
шестимісячний строк, який, якщо не
встановлено інше, обчислюється з дня,
коли особа дізналася або повинна була
дізнатися про порушення своїх прав,
свобод чи інтересів.

На запит Київського апеляційного
адміністративного суду відповідач
листом від 24 грудня 2013 року № 17-12/3007
повідомив, що щорічну допомогу на
оздоровлення за 2008 рік позивачу було
виплачено 22 квітня 2009 року, за 2009 рік - 16
грудня 2009 року, за 2010 рік - 25 січня 2011
року та за 2011 рік - 01 лютого 2012 року.

У зв'язку з цим колегія суддів вважає,
що позивач повинен був дізнатися про
можливе порушення свого права на
отримання допомоги на оздоровлення в
момент отримання ним такої допомоги, а
тому саме з цієї дати слід обчислювати
строк звернення до суду з
адміністративним позовом.

Судом встановлено, що даний
адміністративний позов був поданий 19
травня 2011 року.

Таким чином, позовні вимоги за 2007-2009
роки були заявлені після закінчення
строку звернення до суду.

У відповідності до ст. 100 КАС України
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд за заявою особи, яка його подала, не
знайде підстав для поновлення строку,
про що постановляється ухвала.

З огляду на те, що колегією суддів не
встановлено підстав для поновлення
позивачу строку звернення до суду,
адміністративний позов ОСОБА_2 в
частині вимог за 2007-2009 роки підлягає
залишенню без розгляду.

Судом встановлено, що позивач є
ліквідатором наслідків аварії на ЧАЕС 2
категорії, що підтверджується
посвідченням серії НОМЕР_1, копія якого
приєднана до матеріалів даної справи.

Згідно абз. 4 ч. 4 ст. 48 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» вказаним
особам щорічна допомога на
оздоровлення виплачується в розмірі
п'яти мінімальних заробітних плат.

Проте, відповідач всупереч вказаній
нормі права виплатив позивачу допомогу
на оздоровлення за 2010-2011 роки у розмірі
100 грн. 00 коп., керуючись при цьому
постановою КМ України «Про щорічну
допомогу на оздоровлення громадянам,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» № 562 від 17
липня 2005 року.

Вказана обставина підтверджується
листом Управління праці та соціального
захисту населення виконавчого
комітету Васильківської районної
державної адміністрації Київської
області 24 грудня 2013 року № 17-12/3007.

Колегія суддів вважає дії відповідача
щодо виплати позивачу допомоги на
оздоровлення, у розмірі, меншому ніж
той, що встановлений абз. 4 ч. 4 ст. 48
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» неправомірними, а висновок
суду першої інстанції про необхідність
задоволення позовних вимог - законним і
обґрунтованим.

Разом з тим, судом першої інстанції
було невірно встановлено обставини
справи, що призвело до неправильного
застосування норм матеріального права
та заниження розміру допомоги, що
підлягає до виплати позивачу.

Так, суд першої інстанції дійшов
висновку про те, що ОСОБА_2 має право на
виплату допомоги на оздоровлення у
розмірі 4 мінімальних заробітних плат,
в той час як абз. 4 ч. 4 ст. 48 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
передбачає, що позивач, як учасник
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2
категорії, має право отримання
щорічної допомоги на оздоровлення у
розмірі п'яти мінімальних заробітних
плат.

Як на підставу для відмови в
задоволенні позову Управління праці та
соціального захисту населення
Васильківської районної державної
адміністрації Київської області в
апеляційній скарзі послалося на те, що
положеннями ст. 70 Закону України «Про
державний бюджет України на 2010 рік»
Кабінету міністрів України надано
право встановлювати розміри
соціальних виплат.

У зв'язку з цим апелянт вважає, що
здійснивши позивачу виплату щорічної
допомоги на оздоровлення у розмірі, що
визначений Кабінетом Міністрів
України у постанові № 562 від 17 липня 2005
року, діяв з дотриманням вимог чинного
законодавства.

Колегія суддів вважає вказані доводи
апелянта необґрунтованими з огляду на
наступне.

У відповідності до ч. 2 ст. 95 Конституції
України виключно законом про Державний
бюджет України визначаються будь-які
видатки держави на загальносуспільні
потреби, розмір і цільове спрямування
цих видатків.

Згідно ст. 70 Закону України «Про
державний бюджет України на 2010 рік»
Кабінету Міністрів України у 2010 році
було надано право встановлювати
розміри соціальних виплат, які
відповідно до законодавства
визначаються залежно від розміру
мінімальної заробітної плати, в
абсолютних сумах у межах асигнувань,
передбачених за відповідними
бюджетними програмами.

Таким чином, Кабінету Міністрів
України у 2010 році були надані
спеціальні повноваження щодо
встановлення розміру деяких категорій
соціальних виплат.

До такої категорії виплат належить, в
тому числі, щорічна допомога на
оздоровлення, передбачена ст. 48 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
як така, що обчислюється залежно від
розміру мінімальної заробітної плати.

Разом з тим, Кабінетом Міністрів
України не було реалізовано у 2010 році
вказані повноваження та не прийнято
відповідного нормативно-правового
акту, в якому було б закріплено
абсолютні суми щорічної допомоги на
оздоровлення у межах асигнувань,
передбачених за відповідними
бюджетними програмами.

Посилання апелянта на постанову КМ
України «Про щорічну допомогу на
оздоровлення громадянам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» № 562 від 17 липня 2005 року як
на нормативно-правовий акт, яким
установлено розміри вищевказаної
допомоги на 2010 рік колегія суддів
вважає необґрунтованими з огляду на
наступне.

Як вбачається зі ст. 70 Закону України
«Про державний бюджет України на 2010
рік» Кабінету Міністрів України було
надано право встановлювати на 2010 рік
розміри щорічної допомоги на
оздоровлення саме у межах асигнувань,
передбачених за відповідними
бюджетними програмами.

З огляду на те, що постанова КМ України,
на яку посилається Управління праці та
соціального захисту населення
Васильківської районної державної
адміністрації Київської області, була
прийнята у 2005 році колегія суддів
вважає, що у ній не враховано та не
могло бути враховано межі бюджетних
асигнувань, що мали місце у 2010 році.

Спеціального нормативно-правового
акту, який передбачав би, що постанова
КМ України № 562 від 17 липня 2005 року
приймається за основу при нарахуванні
та виплаті у 2010 році щорічної допомоги
на оздоровлення як така, що передбачає
розмір соціальних виплат, які
відповідають межам бюджетних
асигнувань на відповідні цілі у 2010 році
- не приймалося.

У зв'язку з цим колегія суддів
приходить до висновку про те, що
вказана постанова КМ України не може
розглядатися як така, що прийнята на
виконання спеціальних повноважень,
наданих Кабінету Міністрів України ст.
70 Закону України «Про державний бюджет
України на 2010 рік».

Таким чином, Закон України «Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» має вищу юридичну силу в
порівняні з постановою КМ України «Про
щорічну допомогу на оздоровлення
громадянам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» № 562 від 17
липня 2005 року, та є пріоритетним у
застосуванні.

Законом України «Про державний бюджет
України на 2011 рік» додаткове правове
регулювання порядку виплати та
розмірів щорічної допомоги на
оздоровлення - не здійснювалося.

Отже, позовні вимоги ОСОБА_2 про
перерахунок та виплату щорічної
допомоги на оздоровлення за 2010-2011 роки
у розмірі п'яти мінімальних заробітних
плат, передбаченому абз. 4 ч. 4 ст. 48
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», є законними,
обґрунтованими та підлягають
задоволенню.

За таких обставин колегія суддів
вважає необхідним апеляційну скаргу
Управління праці та соціального
захисту населення Васильківської
районної державної адміністрації
Київської області - задовольнити
частково, постанову Васильківського
міськрайонного суду Київської області
від 17 червня 2011 року - скасувати та
прийняти нове рішення про часткове
задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 183-2, 195, 197, 198, 202, 205,
207, 212, 254 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Управління праці та
соціального захисту населення
Васильківської районної державної
адміністрації Київської області -
задовольнити.

Постанову Васильківського
міськрайонного суду Київської області
від 17 червня 2011 року - скасувати.

Адміністративний позов ОСОБА_2 -
задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Управління
праці та соціального захисту населення
Васильківської районної державної
адміністрації Київської області щодо
виплати ОСОБА_2 щорічної допомоги на
оздоровлення за 2010-2011 роки у розмірі 100
грн. 00 коп.

Зобов'язати Управління праці та
соціального захисту населення
Васильківської районної державної
адміністрації Київської області
здійснити перерахунок та виплату
ОСОБА_2 щорічної допомоги на
оздоровлення за 2010-2011 роки у розмірі
п'яти мінімальних заробітних плат,
передбаченому ст. 48 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», з
урахуванням раніше проведених виплат.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, є
остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя
А.М. Горяйнов

Судді
Я.С. Мамчур

О.О. Шостак

Головуючий суддя

Горяйнов А.М.

Судді:

Мамчур Я.С

Шостак О.О.