Справа № 820/16338/14
Суддя: Калиновський В.А.
Дата ухвалення: 2014-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2014 р. Справа №
820/16338/14Колегія суддів Харківського
апеляційного адміністративного суду у
складі

Головуючого судді: Калиновського В.А.

Суддів: Бенедик А.П. , Водолажської Н.С.

за участю секретаря судового засідання
Зарицької Т.В.

Представник позивача - Білецька К.В.

Представник відповідача - Васильченко
Н.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Товариства з обмеженою
відповідальністю "Азія- Груп" на
постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 16.10.2014р.
по справі № 820/16338/14

за позовом Державної податкової
інспекції у Київському районі м.
Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській області

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Азія- Груп"

про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Державна податкова інспекція
у Київському районі м. Харкова
Головного управління Міндоходів у
Харківській області, звернулась до
Харківського окружного
адміністративного суду з позовом до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Азія- Груп", в якому
просила суд стягнути з розрахункових
рахунків відповідача, відкритих у
банківський установах в рахунок
погашення податкового боргу з податку
на прибуток приватних підприємств у
сумі 1307855,60 грн.

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 16 жавтня 2014
р. зазначений адміністративний позов
задоволено.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, відповідачем подано
апеляційну скаргу, в якій він просить
скасувати оскаржувану постанову та
прийняти нову, якою в задоволенні
позовних вимог відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги відповідач посилається на
неповне з'ясування судом першої
інстанції обставин, що мають значення
для справи, недоведеність обставин, що
мають значення для справи, які суд
вважає встановленими та
невідповідність висновків суду першої
інстанції обставинам справи, з
обставин і обґрунтувань, викладених в
апеляційній скарзі.

Сторони, будучи належним чином
повідомлені про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи, в судове
засідання не з'явилися. Про причини
своєї неявки суд не повідомили.

В судовому засіданні суду апеляційної
інстанції представник позивача,
наполягаючи на законності та
обгрунтованості постанови суду першої
інстанції, просив залишити апеляційну
скаргу без задоволення, а оскаржувану
постанову без змін.

Представник відповідача, наполягаючи
на порушенні судом першої інстанції,
при прийнятті постанови, норм
матеріального права, просив скасувати
оскаржувану постанову та прийняти
нову, якою в задоволенні позову
відмовити, з обставин і обґрунтувань,
викладених в апеляційній скарзі.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, пояснення осіб, які
прибули в судове засідання,
перевіривши рішення суду та доводи
апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено у суді апеляційної
інстанції, що фахівцями ДПІ у
Київському районі м. Харкова ГУ
Міндоходів у Харківській області
проведено документальну позапланову
виїзну перевірку дотримання вимог
податкового, валютного та іншого
законодавства відповідачем за період
01.01.2013 року по 05.05.2014 року.

Результати перевірки оформлені актом
від 05.06.2014 року № 1721/20-31-22-03-07/37765836, яким
встановлено порушення відповідачем
підпункту 138.8.8 пункту 138.8 статті 138
Податкового кодексу України, в
результаті чого донараховано податок
на прибуток на загальну суму 563325,68 грн.,
статті 185, пунктів 198.1, 198.3, 198.6 статті 198
Податкового кодексу України, в
результаті чого донараховано податок
на додану вартість на загальну суму
483153,44 грн.

На підставі акту перевірки позивачем
винесено податкові
повідомлення-рішення від 20.06.2014 року №
, яким відповідачу збільшено суму
грошового зобов'язання за платежем
податок на прибуток приватних
підприємств в розмірі 704157,50 грн., з яких:
563326 грн. - основний платіж, 140831,50 грн. -
штрафні (фінансові) санкції (штрафи); №
, яким відповідачу збільшено суму
грошового зобов'язання за платежем
податок на додану вартість в розмірі
603942,50 грн., з яких: 483154 грн. - основний
платіж, 120788,50 грн. - штрафні (фінансові)
санкції (штрафи).

У зв'язку з непогашенням відповідачем
суми податкового зобов'язання протягом
граничного строку її сплати, позивачем
винесено податкову вимогу № 2225-25 від
14.07.2014 року.

Суд першої інстанції, задовольняючи
позовні вимоги, виходив з із приписів
Податкового кодексу України, фактичних
обставин справи.

Колегія суддів не погоджується з
такими висновками суду першої
інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 57.3 ст. 57 ПК України у
разі визначення грошового зобов'язання
контролюючим органом за підставами,
зазначеними у підпунктах 54.3.1, 54.3.2,
54.3.4-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього
Кодексу, платник податків зобов'язаний
сплатити нараховану суму грошового
зобов'язання протягом 10 календарних
днів, що настають за днем отримання
податкового повідомлення-рішення, крім
випадків, коли протягом такого строку
такий платник податків розпочинає
процедуру оскарження рішення
контролюючого органу.

У разі оскарження рішення
контролюючого органу про нараховану
суму грошового зобов'язання платник
податків зобов'язаний самостійно
погасити узгоджену суму, а також пеню
та штрафні санкції за їх наявності
протягом 10 календарних днів, наступних
за днем такого узгодження.

На підставі п. 57.4 ст.57 ПК України пеня та
штрафні санкції, нараховані на суму
грошового зобов'язання (її частку),
скасовану за результатами
адміністративного чи судового
оскарження, також підлягають
скасуванню, а якщо такі пеня та санкції
були сплачені, вони підлягають
зарахуванню в рахунок погашення
податкового боргу, грошових
зобов'язань або поверненню в порядку,
встановленому статтею 43 цього Кодексу.

З огляду на вищенаведене, колегія
суддів зазначає, що відповідно до 56.18.
ст. 56 ПК України при зверненні платника
податків до суду з позовом щодо
визнання недійсним рішення
контролюючого органу грошове
зобов'язання вважається неузгодженим
до дня набрання судовим рішенням
законної сили.

На підставі п. 56.17 ст. 56 ПК України день
закінчення процедури
адміністративного оскарження
вважається днем узгодження грошового
зобов'язання платника податків.

У відповідності до п. 59.1 ст. 59 ПК України
у разі коли платник податків не сплачує
узгодженої суми грошового зобов'язання
в установлені законодавством строки,
контролюючий орган надсилає (вручає)
йому податкову вимогу в порядку,
визначеному для надсилання (вручення)
податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до пункту 95.1 статті 95
Податкового кодексу України орган
державної податкової служби здійснює
за платника податків і на користь
держави заходи щодо погашення
податкового боргу такого платника
податків шляхом стягнення коштів, які
перебувають у його власності, а в разі
їх недостатності - шляхом продажу майна
такого платника податків, яке
перебуває у податковій заставі.

Пунктами 95.2, 95.3 статті 95 Податкового
кодексу України зазначено, що
стягнення коштів та продаж майна
платника податків провадяться не
раніше ніж через 60 календарних днів з
дня надіслання такому платнику
податкової вимоги. Стягнення коштів з
рахунків платника податків у банках,
обслуговуючих такого платника
податків, здійснюється за рішенням
суду, яке направляється до виконання
органам державної податкової служби, у
розмірі суми податкового боргу або
його частини.

Судом апеляційної інстанції
встановлено, що TOB «Азія-Груп» не
погодившись з висновками Акту та
винесеними податковими
рішеннями-повідомленнями, звернулось з
позовом до ДПІ у Київському районі м.
Харкова ГУ Міндоходів у Харківській
області про визнання дій протиправними
та скасування податкових
рішень-повідомлень № від 20.0.6.2014р.
та № від 20.06.2014р. про визначення
суми податкового зобов'язання позивача
з податку на додану вартість у розмірі 1
308 100,00 грн. (в т.ч. штрафні санкції у
розмірі 231 620,00 грн.).

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 19.08.2014року
задоволено адміністративний позов TOB
«АЗІЯ-ГРУП», скасовано податкові
рішення- повідомлення від 20.06.2014р.
№002672203 та № , що винесені ДПІ у
Київському районі м. Харкова ГУ
Міндоходів у Харківській області.

ДПІ подано апеляційну скаргу на
зазначену постанову. Однак, ухвалою
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 28.10.2014 року
по справі № 820/12369/14 апеляційну скаргу
ДПІ у Київському районі м. Харкова ГУ
Міндоходів у Харківській області
залишено без задоволення, постанову
Харківського окружного
адміністративного суду від 19.08.2014року
залишено без змін.

Тобто, процедура оскарження
відповідачем податкових повідомлень -
рішень була закінчена в день винесення
Харківським апеляційним
адміністративним судом рішення по
справі № 820/12369/14 - 28.10.2014 р.

До цього часу грошове зобов'язання
вважалося неузгодженим, оскільки було
визначено податковим органом, а не
відповідачем самостійно.

Натомість, суд першої інстанції не
звернув увагу на те, що податкова
вимога прийнята позивачем 14.07.2014 р. і
надіслана відповідачу 15.07.2014 р., тобто
раніше узгодження податкового
зобов'язання.

Підставою для звернення податкового
органу до адміністративного суду з
позовом про стягнення сум узгодженого
податкового зобов'язання є податкова
вимога, якою визначена така сума та
додаткові відомості про збільшення
податкового боргу з моменту винесення
податковим органом податкової вимоги.

Згідно до ст.60 ПК України податкове
повідомлення-рішення або податкова
вимога вважаються відкликаними, якщо,
зокрема, сума податкового боргу
самостійно погашається платником
податків або органом стягнення;
рішенням суду, що набрало законної
сили, скасовується
повідомлення-рішення контролюючого
органу або сума податкового боргу,
визначена в податковій вимозі.

Колегія суддів зазначає, що податкова
вимога позивачем була винесена
передчасно на неузгоджену суму
податкових зобов'язань, а тому у суду
першої інстанції були відсутні правові
підстави для стягнення грошових сум
зазначених у документі, що не може мати
правових наслідків для відповідача, а
факт її вручення відповідачу не може
бути підставою для задоволення позову,
виходячи з того, що в судовому порядку
можуть стягуватися виключно узгоджені
суми податкових зобов'язань.

З огляду на вищенаведене, колегія
суддів зазначає, що позивач
правомірність своїх дій при зверненні
з позовом про стягнення сум згідно
податкової вимоги не довів, докази про
зазначення у податковій вимозі сум, що
не були узгодженими, наявні в
матеріалах справи, а тому рішення суду
першої інстанції підлягає скасуванню.

Доводи апеляційної скарги відповідача
ґрунтуються на вимогах законодавства
та спростовують висновки суду першої
інстанції.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

У відповідності до статті 202 КАС
України підставами для скасування
постанови або ухвали суду першої
інстанції та ухвалення нового рішення
є: неповне з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи;
недоведеність обставин, що мають
значення для справи, які суд першої
інстанції вважає встановленими;
невідповідність висновків суду
обставинам справи; порушення норм
матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання, а так
само розгляд і вирішення справи
неповноважним судом; участь в
ухваленні постанови судді, якому було
заявлено відвід на підставі обставин,
які викликали сумнів у неупередженості
судді, і заяву про його відвід визнано
судом апеляційної інстанції
обґрунтованою; ухвалення чи підписання
постанови не тим суддею, який розглянув
справу.

Зважаючи на встановлені обставини
справи, колегія суддів дійшла висновку,
що судом першої інстанції при
ухваленні постанови були порушені
норми чинного матеріального права, і як
наслідок апеляційна скарга підлягає
задоволенню, постанова суду першої
інстанції скасуванню з прийняттям
нової про відмову у задоволенні
позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 198, п.
4 ч.1 ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства,
колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю "Азія- Груп"
задовольнити.

Постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 16.10.2014р. по
справі № 820/16338/14 скасувати.

Прийняти нову постанову, якою у
задоволенні позову Державної
податкової інспекції у Київському
районі м. Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській області
відмовити.

Постанова набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена у касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня складання
постанови у повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)
Калиновський В.А.Судді(підпис) (підпис)
Бенедик А.П. Водолажська Н.С. Повний
текст постанови виготовлений 01.12.2014 р.