Справа № 2а-16073/11/1070/16
Суддя: Калашнікова О.В.
Дата ухвалення: 2014-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 листопада 2014 року
м. Київ К/800/1903/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Калашнікової О.В. Васильченко Н.В.
Маслія В.І., провівши попередній
розгляд справи за касаційною скаргою
ОСОБА_4 на постанову Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 24 квітня 2012 року та
ухвалу Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 21 листопада
2012 року у справі за позовом ОСОБА_4 до
Сакської міжрайонної прокуратури
Автономної Республіки Крим, Кримського
Республіканського підприємства "Бюро
реєстрації та технічної
інвентаризації м. Євпаторія", про
визнання протиправними дій та
спонукання до вчинення дій, -

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_4 звернулась в суд з позовом до
Сакської міжрайонної прокуратури
Автономної Республіки Крим, Кримського
Республіканського підприємства "Бюро
реєстрації та технічної
інвентаризації м. Євпаторія", в якому
просила: визнати протиправними дії
прокуратури та Кримського
Республіканського підприємства "Бюро
реєстрації та технічної
інвентаризації м. Євпаторія" зі
скасування реєстрації права власності
на 1/2 частку житлового будинку АДРЕСА_1;
зобов'язати Кримське Республіканське
підприємство "Бюро реєстрації та
технічної інвентаризації м. Євпаторія"
відновити правову реєстрацію права
власності на 1/2 частку житлового
будинку АДРЕСА_1.

Позовні вимоги мотивовано тим, що
Сакською міжрайонною прокуратурою
Автономної Республіки Крим
необґрунтовано винесено вимогу про
скасування права власності позивача на
1/2 частку житлового будинку АДРЕСА_1,
оскільки вимога не є актом реагування і
крім того прокурор не мав повноважень
на представництво інтересів іншої
стороні по справі, яка померла, та
правонаступник не визначений. Крім
того, позивачем зазначено, що ухвалою
Вищого Спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 07.09.2011 року, якою скасовані
рішення Сакського міськрайоного суду
від 14.06.2005 року по справі № 2-2866, на
підставі якого за позивачем було
зареєстровано право власності, та
ухвала Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим від 29.01.2007 року,
рішення по суті спору не прийнято,
справу направлено на розгляд до суду
першої інстанції, де провадження по
справі зупинено до залучення до справи
правонаступника.

Постановою Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 24 квітня 2012 року,
залишеною без змін ухвалою
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 21 листопада
2012 року, у задоволенні позовних вимог
відмовлено.

Не погоджуючись з оскаржуваними
судовими рішеннями, ОСОБА_4 звернулась
до Вищого адміністративного суду
України з касаційною скаргою, у якій
просить їх скасувати та задовольнити
позов.

Перевіривши правову оцінку обставин
справи та повноту їх встановлення,
проаналізувавши правильність
застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України вважає,
що касаційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судами першої та
апеляційної інстанцій, рішенням
Сакського міськрайонного суду
Автономної Республіки Крим від 14.06.2005
року по справі 2-2866 визнано угоду
купівлі-продажу 1/2 частки житлового
будинку АДРЕСА_1 між позивачем та
ОСОБА_5 такою, що відбулася.

Ухвалою Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим від 29.01.2007 року
апеляційна скарга Служби у справах
неповнолітніх Сакської районної
державної адміністрації Автономної
Республіки Крим в інтересах
неповнолітніх ОСОБА_6 та ОСОБА_7 -
відхилена, рішення Сакського
міськрайонного суду Автономної
Республіки Крим від 14.06.2005 року
залишено без змін.

На підставі вказаного рішення
Сакського міськрайонного суду
Автономної Республіки Крим від 14.06.2005
року, яке являється правовстановлюючим
документом, за позивачем 28.09.2005 року.
Євпаторійським міжміськім бюро
реєстрації та технічної
інвентаризації було зареєстровано
право власності на 1/2 частку житлового
будинку АДРЕСА_1.

Ухвалою Вищого Спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 07.09.2011 року по
справі № 6-4424-св 10 касаційну скаргу
ОСОБА_6 задоволено частково, рішення
Сакського міськрайонного суду
Автономної Республіки Крим від 14.06.2005
року та ухвалу Апеляційного суду
Автономної Республіки Крим від 29.01.2007
року, скасовано, справу передано на
розгляд до суду першої інстанції.

15 листопада 2011 року до Сакського
міжрайонного прокурора з Прокуратури
Автономної Республіки Крим для
перевірки та організації
представництва їх інтересів у суді,
надішли заяви неповнолітніх ОСОБА_7 та
ОСОБА_6, які відносяться до осіб,
позбавлених батьківського піклування.
Зі змісту заяв вбачається, що
неповнолітні просять забезпечити
представництво їх інтересів у суді по
справі про визнання права власності на
1/2 частки житлового будинку АДРЕСА_1, та
не допустити порушення їх житлових
прав.

Листом за вих. № 11128/015 від 09.11.2011 року
Сакської міжрайонної прокуратури
Автономної Республіки Крим до
Кримського Республіканського
підприємства "Бюро реєстрації та
технічної інвентаризації м. Євпаторія"
направлено ухвалу Вищого
Спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 07.09.2011 року по справі № 6-4424-св
10 для вирішення питання щодо
скасування (анулювання) запису в
електронному реєстрі права власності
на нерухоме майно.

14 листопада 2011 року Сакською
міжрайонною прокуратурою Автономної
Республіки Крим до Кримського
Республіканського підприємства "Бюро
реєстрації та технічної
інвентаризації м. Євпаторія"
направлено вимогу вих. № 1194/015 про
скасування реєстрації права власності
позивача на 1/2 частки житлового будинку
АДРЕСА_1.

Вказана вимога була розглянута та
визнана правомірною. Листом за вих. №
4096/01-13 від 15.11.2011 року Кримське
Республіканське підприємство "Бюро
реєстрації та технічної
інвентаризації м. Євпаторія"
повідомило Сакського міжрайонного
прокурора про скасування 15.11.2011 року
права власності позивача на 1/2 долю
зазначеної будівлі.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог, суди першої та апеляційної
інстанцій виходили з того, що Кримським
Республіканським підприємством "Бюро
реєстрації та технічної
інвентаризації м. Євпаторія", у
відповідності до законодавчих актів
України правомірно проведено
реєстраційні дії щодо скасування
реєстрації права власності на 1/2 частку
будівлі.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
погоджується з висновками судів першої
та апеляційної інстанцій виходячи з
наступного.

Відповідно до пунктів 1.2, 1.3, 1.8
Тимчасового положення, затвердженого
наказом Міністерства юстиції України
від 07.02.2002 року № 7/5, в редакції, що діяла
на час звернення позивача із заявою,
передбачено, що державна реєстрація
прав - це офіційне визнання і
підтвердження державою фактів
виникнення, переходу або припинення
права власності та інших речових прав
на нерухоме майно, а також права
власності на об'єкти незавершеного
будівництва шляхом внесення
відповідного запису до Реєстру прав
власності на нерухоме майно.

Державна реєстрація прав проводиться
реєстраторами бюро технічної
інвентаризації у межах визначених
адміністративно-територіальних
одиниць, обслуговування на території
яких здійснюється БТІ, створеними до
набрання чинності Законом України "Про
внесення змін до Закону України "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обмежень" та інших
законодавчих актів України" та
підключеними до Реєстру прав власності
на нерухоме майно.

Реєстр прав власності на нерухоме
майно є єдиною державною інформаційною
системою, що містить відомості про
зареєстровані права, суб'єктів прав,
об'єкти нерухомого майна та
незавершеного будівництва,
правовстановлювальні документи та
документи, на підставі яких проведено
державну реєстрацію права власності на
об'єкт незавершеного будівництва.

Слід зазначити, що Тимчасове положення
про порядок державної реєстрації прав
власності на нерухоме майно, яке
затверджено наказом Міністерства
юстиції України від 07.02.2002 року №7/5,
безпосередньо не врегулює порядку
скасування записів про реєстрацію
речових прав у разі визнання
недійсними підстав, за яких вони були
внесені.

Разом із тим, згідно з пунктом 3.2.4.
Порядку ведення Реєстру прав власності
на нерухоме майно, затвердженого
наказом Міністерства юстиції України
від 28.01.2003 року № 7/5 у випадку
скасування на підставі рішення суду
рішення реєстратора БТІ про державну
реєстрацію прав або визнання
недійсним чи скасування на підставі
рішення суду правовстановлювального
документа, на підставі якого
проводилася державна реєстрація права
власності на об'єкт, права щодо якого
підлягають державній реєстрації, чи
іншого речового права на нерухоме
майно, змінені записи про право
власності на об'єкт, права щодо якого
підлягають державній реєстрації, та
суб'єкта цього права; про інші речові
права на нерухоме майно та суб'єкта цих
прав підлягають поновленню на
підставі заяви заінтересованої особи,
до якої додається відповідне рішення
суду.

Таким чином, з урахуванням того, що
ухвалою Вищого Спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 07.09.2011 року по
справі № 6-4424-св10 скасовано підставу
реєстрації за позивачем спірної 1/2
частки будинку, правовстановлюючий
документ - рішення Сакського
міськрайонного суду Автономної
Республіки Крим від 14.06.2005 року на 1/2
частку житлового будинку, на підставі
якого 28.09.2005 року було проведено
державну реєстрацію права власності за
позивачем, тобто підстави для
проведення такої реєстрації визнані
недійсними, а інші підстави для
реєстрації права власності відсутні,
Кримським Республіканським
підприємством "Бюро реєстрації та
технічної інвентаризації м. Євпаторія"
у відповідності до законодавчих актів
України 15.11.2011 року правомірно
проведено реєстраційні дії щодо
скасування реєстрації права власності
на 1/2 частку будівлі.

Крім того, відповідно до статті 9 Закону
України "Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень", державний реєстратор прав на
нерухоме майно приймає рішення про
державну реєстрацію прав, відмову в
такій реєстрації, її зупинення, про
державну реєстрацію обтяжень, про
скасування запису, погашення запису та
внесення змін до записів у Державному
реєстрі прав.

Статтею 17 Закону України "Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обмежень" та інших
законодавчих актів України"
встановлено, що разом з заявою
подаються документи, що встановлюють
виникнення, перехід, припинення прав на
нерухоме майно.

Згідно з статтею 19 Закону України "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обмежень" та інших
законодавчих актів України", державна
реєстрація прав проводиться на
підставі рішень судів, що набрали
законної сили.

Статтею 26 Закону України "Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обмежень" та інших
законодавчих актів України"
передбачено, що записи до Державного
реєстру прав вносяться на підставі
прийнятого рішення про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень.

Записи скасовуються, якщо підстави, за
яких вони були внесені, визнані судом
недійсними.

Щодо протиправного скасування
реєстрації права власності на підставі
вимоги прокурора, судова колегія
вважає необхідним зазначити наступне.

Відповідно до статей 21-24 Закону України
"Про прокуратуру", встановивши
порушення закону, прокурор вправі
винести протест, подання, припис або
постанову.

Відповідно до статті 25 Закону України
"Про прокуратуру" у протесті, поданні,
приписі або постанові прокурора
обов'язково зазначається, ким і яке
положення закону порушено, в чому
полягає порушення та що і в який строк
посадова особа або орган мають вжити до
його усунення.

Статтею 8 Закону України "Про
прокуратуру" передбачено, що вимоги
прокурора, які відповідають чинному
законодавству, є обов'язковими для всіх
органів, підприємств, установ,
організацій, посадових осіб та
громадян і виконуються невідкладно або
у передбачені законом чи визначені
прокурором строки.

Статтею 20 Закону України "Про
прокуратуру передбачено право
вимагати для перевірки рішення,
розпорядження, інструкції, накази та
інші акти і документи, одержувати
інформацію про стан законності і
заходи щодо її забезпечення.

Таким чином, вимога прокурора не є
актом прокурорського реагування, але,
повідомлення прокурора та надіслання
ним ухвали Вищого Спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 07.09.2011 року є в
даному випадку достатньою підставою
для органу реєстрації на вчинення дій
по скасуванню запису, оскільки
обов'язок щодо ведення Реєстру прав
власності на нерухоме майно покладено
саме на відповідача, який повинен нести
відповідальність за достовірність
відомостей, що внесені до Реєстру прав
власності на нерухоме майно.

Щодо посилання позивача про
відсутність у прокуратури підстав для
представництва інтересів інших осіб по
справі, судами попередніх інстанцій
вірно зазначено, що пропонуючи
Кримському Республіканському
підприємству "Бюро реєстрації та
технічної інвентаризації м. Євпаторія"
провести дії щодо скасування
реєстрації права власності,
прокуратура не здійснювала
представництво інтересів у суді, а
реагувала на виявлені при проведенні
перевірки порушення законодавства про
реєстрацію права власності на нерухоме
майно.

З огляду на наведене, колегія суддів
погоджується з висновками судів
попередніх інстанцій щодо відсутності
підстав для задоволення позову.

Доводи касаційної скарги не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального чи процесуального права,
яке призвело або могло призвести до
неправильного вирішення справи.

За правилами частини першої статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення без змін,
якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись статтями 220, 220-1, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Постанову Окружного адміністративного
суду Автономної Республіки Крим від 24
квітня 2012 року та ухвалу
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 21 листопада
2012 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі та
може бути переглянута Верховним Судом
України з підстав, у строки та в
порядку, встановленими статтями 237, 238,
239-240 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Судді:

з оригіналом згідно: помічник судді
А.О. Кулеша