Справа № 599/280/14-а, 2а-599/13/14
Суддя: Сапіга В.П.
Дата ухвалення: 2014-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2014 року

Справа № 876/3578/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого-судді:
Сапіги В.П.,

суддів:
Обрізка І.М., Левицької Н.Г.

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу управління Пенсійного фонду
України в Зборівському районі
Тернопільської області на постанову
Зборівського районного суду
Тернопільської області від 17 березня
2014 року у справі за позовом ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
Зборівському районі Тернопільської
області, третьої особи Головного
управління Пенсійного фонду України в
Тернопільській області про визнання
нечинним рішення та зобов'язання
вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

19.02.2014 року ОСОБА_1 звернувся в суд з
адміністративним позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
Зборівському районі Тернопільської
області про визнання неправомірними
дії Управління щодо відмови в
призначенні пільгової пенсії на
підставі ст.13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення», починаючи з
дня звернення.

В обгрунтування вимог вказує, що
виповнилося 55 років, загальний стаж
роботи становить більше 25 років, з них
більше 20 років працював трактористом
машиністом.

Постановою Зборівського районного
суду Тернопільської області від 17
березня 2014 року позов задоволено.
Зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в Зборівському районі
зарахувати ОСОБА_1 строк роботи за
період роботи з 1976 року по 1993 рік в КСП
"Хлібороб" та з 1996 року по 2000 рік в
селянській спілці "Нетерпинська" на
посаді тракториста в пільговий стаж та
призначити пенсію за віком на
пільгових умовах починаючи з 16 грудня
2013 року.

Суд прийшов до такого висновку на
підставі показань свідків та наявних
записів у трудовій книжці, яка є
основним документом, який підтверджує
стаж роботи.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,
відповідач - Управління Пенсійного
фонду України в Зборівському районі
Тернопільської області подало
апеляційну скаргу, просить скасувати
оскаржувану постанову з прийняттям
нової, якою відмовити в задоволенні
позову.

Апелянт обґрунтовує та мотивує свої
вимоги тим, що згідно представлених
документів для призначення пільгової
пенсії, права на пенсію за віком на
пільгових умовах позивач не має,
оскільки відсутній пільговий стаж
роботи, який був би підтверджений
первинними документами згідно чинного
законодавства.

Відповідно до п. 1, ч.1 ст. 197 КАС України
суд вважає за можливе розглянути
справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, оскільки таке можливе на
основі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши повноту встановлення
обставин справи, правильність їх
юридичної оцінки, обговоривши доводи
апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційну скаргу
необхідно відхилити з наступних
мотивів.

Даючи правову оцінку спірним
правовідносинам, колегія суддів
врахувала наступні норми чинного
законодавства та обставини справи.

Відповідно до ст.19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Встановлено, що ОСОБА_1 працював з 1975
року по 1993 рік в КСП "Хлібороб" та з 1996
року по 2000 рік в селянській спілці
"Нетерпинська" на посаді тракториста.

Пунктом «в» ст. 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» право на пенсію
на пільгових умовах мають
трактористи-машиністи, безпосередньо
зайняті у виробництві
сільськогосподарської продукції в
колгоспах, радгоспах, інших
підприємствах сільського
господарства, - чоловіки після
досягнення 55 років і при загальному
стажі роботи не менше 25 років, з них не
менше 20 років на зазначеній роботі.

Управління Пенсійного Фонду України в
Зборівському районі Тернопільської
області відмовило позивачу у
задоволенні заяви про призначення
пенсії на пільгових умовах, оскільки
вказані періоди його роботи на посаді
тракториста не були враховані як
пільговий трудовий стаж з огляду на
відсутність уточнюючих довідок.

Відповідно до п.20 Порядку
підтвердження наявного трудового
стажу для призначення пенсій за
відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України № 637 від 12.08.1993р.,
передбачено, що у тих випадках, коли в
трудовій книжці відсутні відомості, що
визначають право на пенсії на
пільгових умовах або за вислугу років,
установлені для окремих категорій
працівників, для підтвердження
спеціального трудового стажу
приймаються уточнюючі довідки
підприємств, установ, організацій або
їх правонаступників.

Пунктом 18 наведеного вище Порядку
визначено, що за відсутності
документів про наявний стаж роботи і
неможливості одержання їх внаслідок
ліквідації підприємства, установи,
організації або відсутності архівних
даних з інших причин, ніж ті, що
зазначені в пункті 17 цього Порядку,
трудовий стаж установлюється на
підставі показань не менше двох
свідків, які б знали заявника по
спільній з ним роботі на одному
підприємстві, в установі, організації
(в тому числі колгоспі) або в одній
системі і мали документи про свою
роботу за час, стосовно якого вони
підтверджують роботу заявника.

Свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які були
допитані в судовому засіданні,
ствердили той факт, що позивач ОСОБА_1
працював з 1976 року по 1993 рік в КСП
"Хлібороб" та з 1996 року по 2000 рік в
селянській спілці "Нетерпинська" на
посаді тракториста та безпосередньо
був зайнятий у виробництві
сільськогосподарської продукції в
підприємстві сільського господарства.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» передбачено, що основним
документом, який підтверджує стаж
роботи, є також трудова книжка. Крім
того, згідно ст.48 КЗпП України трудова
книжка є основним документом про
трудову діяльність працівника.

Відповідно до записів у трудовій
книжці колгоспника НОМЕР_1, виданої на
ім'я ОСОБА_1 встановлено, що позивач
працював в період з 1976 року по 1993 рік в
КСП "Хлібороб" та з 1996 року по 2000 рік в
селянській спілці "Нетерпинська" на
посаді тракториста.

Згідно Порядку подання та оформлення
документів для призначення
(перерахунку) пенсій відповідно до
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
забезпечення", затвердженого
Постановою правління Пенсійного фонду
України 25.11.05 р. №22-1 підставою для
призначення пенсії є заява.

16.12.2013 року позивач звернувся до
Управління ПФУ України в Зборівському
району відповідно до встановленого
порядку, згідно ст. 45 Закону України
„Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" пенсія
призначається з дня звернення за
пенсією, крім тих випадків, коли пенсія
призначається з більш раннього строку,
таким чином відповідач з дня подання
заяви ОСОБА_1 мав нараховувати пенсію.

Зі змісту ч.3 ст. 23 Загальної Декларації
прав людини, п.4 ч.І Європейської
Соціальної хартії та ч.3 ст. 46
Конституції України випливає, що кожна
особа похилого віку має право на
справедливу і задовільну винагороду,
соціальний захист, за роки важкої праці
та шкідливих робіт яка є основним
джерелом існування для них самих та
їхніх сімей.

Суд оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності. Зібрані докази
переконують у підставності позовних
вимог.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову. А згідно ст.
86 цього Кодексу суд оцінює докази, які є
у справі, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

В зв'язку з цим, колегія суддів
апеляційного суду вважає, що суд першої
інстанції при вирішенні даної справи
всебічно, повно та об'єктивно встановив
обставини справи, дослідив та оцінив
всі докази, які містяться в матеріалах
справи та прийшов до вірного висновку.

З огляду на таке, наведені в
апеляційній скарзі доводи не
викликають сумнівів щодо правильності
висновків суду першої інстанції та
застосування норм матеріального і
процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Зважаючи на те, що суд правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
апеляційну скаргу належить залишити
без задоволення, а постанову суду - без
змін.

Керуючись ст.ст. 160, 197, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200,
ст.205, ст.206, ст. 254 КАС України, суд
апеляційної інстанції,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Зборівському районі Тернопільської
області залишити без задоволення.

Постанову Зборівського районного суду
Тернопільської області від 17 березня
2014 року у справі №599/280/14-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після надіслання копій
особам, які беруть участь у справі та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий суддя :
В.П.Сапіга

Судді:
І.М. Обрізко

Н.Г. Левицька