Справа № 2а/0570/23412/11
Суддя: Степашко О.І.
Дата ухвалення: 2014-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 листопада 2014 року
м. Київ К/9991/33051/12

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

головуючого
Степашка О.І.

суддів:
Карася О.В.

Федорова М.О.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу Приватного
акціонерного товариства
«Донінформцентр»

на постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 16.02.2012

та ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 18.04.2012

у справі № 2а/0570/23412/11

за позовом Приватного
акціонерного товариства
«Донінформцентр»

до Державної податкової інспекції
у Ворошиловському районі м.Донецька

про скасування
податкового повідомлення-рішення

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство
«Донінформцентр» (далі по тексту -
позивач, ПАТ «Донінформцентр»)
звернулось до суду з позовом до
Державної податкової інспекції у
Ворошиловському районі м. Донецька
(далі по тексту - відповідач, ДПІ у
Ворошиловському районі м. Донецька) про
скасування податкового
повідомлення-рішення № від 09.12.2011,
яким збільшено суму грошового
зобов'язання з податку на додану
вартість за основним платежем на 14102,00
грн., за штрафними (фінансовими)
санкціями - на 3525,50 грн.

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 16.02.2012, яка
залишена без змін ухвалою Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 18.04.2012, у задоволенні позову
відмовлено.

В касаційній скарзі позивач просить
скасувати рішення судів першої та
апеляційної інстанцій і прийняти нове
рішення, яким позовні вимоги
задовольнити, посилаючись на порушення
судами норм матеріального та
процесуального права.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України вважає,
що касаційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що ДПІ у Ворошиловському
районі м. Донецька за результатами
проведеної позапланової невиїзної
документальної перевірки ПАТ
«Донінформцентр» з питань дотримання
вимог податкового законодавства при
здійсненні фінансово-господарських
операцій з ТОВ «Будреконструкція-Київ
2006» за період вересень, жовтень 2009 року,
липень, серпень 2010 року, встановлені
порушення пп. 7.4.1, пп. 7.4.5 п. 7.4, пп. 7.5.1 п. 7.5
ст. 7 Закону України від 03.04.1997 №168/97-ВР
«Про податок на додану вартість» (далі
по тексту - Закон №168/97-ВР) та прийнято
спірне податкове повідомлення-рішення.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, суди попередніх інстанцій
виходили з наступних обставин, з чим
погоджується суд касаційної інстанції.

Так, згідно зі ст. 1 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» господарською
операцією є дія або подія, яка викликає
зміни в структурі активів та
зобов'язань, власному капіталі
підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою
господарської операції є те, що вона
повинна спричиняти реальні зміни
майнового стану платника податків.

Відповідно до п. 1.7 ст. 1 Закону №168/97-ВР
податковий кредит - сума, на яку платник
податку має право зменшити податкове
зобов'язання звітного періоду,
визначена згідно з цим Законом.

Відповідно до пп. 7.4.1 п. 7.4 ст. 7 Закону
№168/97-ВР податковий кредит звітного
періоду визначається виходячи із
договірної (контрактної) вартості
товарів (послуг), але не вище рівня
звичайних цін, у разі якщо договірна
ціна на такі товари (послуги)
відрізняється більше ніж на 20
відсотків від звичайної ціни на такі
товари (послуги), та складається із сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою п. 6.1 ст. 6 та ст. 81 цього
Закону, протягом такого звітного
періоду у зв'язку з: придбанням або
виготовленням товарів (у тому числі при
їх імпорті) та послуг з метою їх
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку; придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій в
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання у виробництві
та/або поставці товарів (послуг) для
оподатковуваних операцій у межах
господарської діяльності платника
податку.

Згідно з пп. 7.4.5 п. 7.4 ст. 7 Закону №168/97-ВР
не підлягають включенню до складу
податкового кредиту суми сплаченого
(нарахованого) податку у зв'язку з
придбанням товарів (послуг), не
підтверджені податковими накладними
чи митними деклараціями.

Таким чином, податковий кредит для
цілей визначення об'єкта оподаткування
податком на додану вартість має бути
фактично здійснено і підтверджено
належним чином складеними первинними
документами, що відображають
реальність господарської операції, яка
є підставою для формування податкового
обліку платника податків.

Крім того, як відомості, що містяться у
податкових накладних, так і дані
первинних документів, що складаються
при здійсненні господарської операції
та подаються платником до
контролюючого органу, мають
відповідати установленим вимогам та
містити достовірну інформацію про
обставини, з якими законодавство
пов'язує реалізацію права платника на
податкову вигоду.

При цьому, з урахуванням встановлених
обставин справи, правильними є
висновки судів, що податковий орган
довів факт необґрунтованості
отриманої платником податку
податкової вигоди, зокрема, з тих
підстав, що для цілей оподаткування
враховані операції не у відповідності
з їх дійсною економічною метою та
операції не обумовлені розумними
економічними та іншими причинами
(метою ділового характеру). Разом з тим
враховано, що діловою метою діяльності
платника податку може бути отримання
економічного ефекту, однак, податкова
вигода не є самостійною діловою метою.

У той же час, як вбачається з матеріалів
справи та встановлено судами, факт
здійснення господарських операцій між
позивачем та його контрагентом
необхідними первинними документами не
підтверджується.

За таких обставин та з урахуванням
вимог ч. 3 ст. 2, ч. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суди дійшли обґрунтованого
висновку щодо відсутності підстав для
задоволення позову.

Враховуючи викладене, Вищий
адміністративний суд України дійшов
висновку про те, що судами попередніх
інстанцій належним чином з'ясовані
обставини справи та надано їм
відповідну правову оцінку. Порушень
норм матеріального та процесуального
права, які могли призвести до зміни чи
скасування рішень судів попередніх
інстанцій не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 220-1, 223, 224, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Приватного
акціонерного товариства
«Донінформцентр» відхилити.

Постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 16.02.2012 та
ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 18.04.2012
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
постановлення та може бути переглянута
Верховним Судом України у випадках,
встановлених Кодексом
адміністративного судочинства
України.

Головуючий(підпис)О.І. Степашко
Судді(підпис)О.В. Карась (підпис)М.О.
Федоров