Справа № 815/4272/14
Суддя: Харченко Ю. В.
Дата ухвалення: 2014-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/4272/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2014 року
м.Одеса

У залі судових засідань №29

Одеський окружний адміністративний
суд у складі:

Судді
Харченко Ю.В.

При секретарі
Кипаренко Н.Ю.

Розглянувши в порядку письмового
провадження справу за
адміністративним позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю
"ЛАБЛОГІСТИКГРУП" до Державної
податкової інспекції у Київському
районі м.Одеси Головного управління
Міндоходів в Одеській області про
скасування податкового
повідомлення-рішення від 07.07.2014р.
№ щодо визнання суми грошового
зобов'язання по податку на додану
вартість у розмірі 92093,46грн.,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "ЛАБЛОГІСТИКГРУП"
звернулось до Одеського окружного
адміністративного суду з позовом, у
якому просить суд скасувати податкове
повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції у Київському
районі м.Одеси Головного управління
Міндоходів в Одеській області від
07.07.2014р. № щодо визнання суми
грошового зобов'язання по податку на
додану вартість у розмірі 92093,46грн., з
яких 73674,77грн. - основний платіж,
18418,69грн. - штрафні (фінансові) санкції.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на відсутність,
встановлених ДПІ в Акті перевірки
порушень податкового законодавства з
боку Товариства з обмеженою
відповідальністю "ЛАБЛОГІСТИКГРУП",
оскільки при формуванні податкового
кредиту за перевіряємий період,
Товариством у повному обсязі дотримано
вимоги чинного податкового
законодавства України та правомірно
віднесено до складу податкового
кредиту за означений період суму ПДВ у
розмірі 73674,77грн., сплачену у ціні
поставленого контрагентами позивача -
ТОВ «Інтерія ЛТД» та ТОВ "Аксон-Групп"
товару, у межах відповідних
фінансово-господарських
правовідносин, що, серед іншого,
підтверджується податковими
накладними, виписаними та оформленими
контрагентами позивача з урахуванням
вимог Податкового кодексу України.
Окрім того, позивач наголошує, що
Постановами Одеського окружного
адміністративного суду, залишеними без
змін Ухвалами Одеського апеляційного
адміністративного суду, повністю
встановлено обставини по суті даного
спору, надана їх відповідна правова
оцінка.

Відповідач - Державна податкова
інспекція у Київському районі м.Одеси
Головного управління Міндоходів в
Одеській області, з позовними вимогами
не погоджується та вважає їх
необґрунтованими з підстав, викладених
у письмових запереченнях на
адміністративний позов (від 15.08.2014р.
вхід.№20678/14), наголошуючи, зокрема, на
правомірності винесення оскаржуваного
податкового повідомлення-рішення від
07.07.2014р. № щодо визнання суми
грошового зобов'язання по податку на
додану вартість у розмірі 92093,46грн.,
оскільки Товариством з обмеженою
відповідальністю "ЛАБЛОГІСТИКГРУП"
занижено податок на додану вартість у
загальному розмірі 73674,77грн., у зв'язку з
чим порушено вимоги п.п.198.3, 198.6 ст.198
Податкового кодексу України.

Відповідно до ч.6 ст.128 КАС України якщо
немає перешкод для розгляду справи у
судовому засіданні, визначених цією
статтею, але прибули не всі особи, які
беруть участь у справі, хоча і були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового розгляду, суд має
право розглянути справу у письмовому
провадженні у разі відсутності потреби
заслухати свідка чи експерта.

Таким чином, з урахуванням того, що від
позивача - Товариства з обмеженою
відповідальністю "ЛАБЛОГІСТИКГРУП" до
суду надійшло клопотання (вхід.№28609/14
від 18.11.2014р.) про розгляд справи за
відсутності представника Товариства в
порядку письмового провадження, а
також з огляду на відсутність потреби у
витребуванні додаткових доказів,
виклику у судове засідання свідка,
експерта, судом ухвалено рішення щодо
розгляду даної адміністративної
справи в порядку письмового
провадження, відповідно до ч.6 ст.128 КАС
України.

Дослідивши наявні у матеріалах справи
письмові докази в сукупності та
системно проаналізувавши приписи
чинного податкового законодавства, суд
встановив наступне.

Як встановлено судом та вбачається з
матеріалів справи, у період з 29.05.2014р. по
04.06.2014р., на підставі повідомлення від
29.05.2014р. №80, виданого Державною
податковою інспекцією у Київському
районі м.Одеси ГУ Міндоходів в Одеській
області, головним державним податковим
інспектором відділу проведення
камеральних перевірок управління
податкового аудиту ДПІ у Київському
районі м.Одеси ГУ Міндоходів в Одеській
області Дімітровим Олегом Юрійовичем,
на підставі п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.п.78.1.1 п.78.1
ст.78 глави 8 розділу ІІ Податкового
кодексу України, та згідно з Наказом
ДПІ у Київському районі м. Одеси ГУ
Міндоходів в Одеській області від
29.05.2014р. №380-п, проведено позапланову
документальну невиїзну перевірку
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Лаблогістикгруп» з
питань дотримання вимог податкового
законодавства під час здійснення
фінансово-господарських відносин з ТОВ
«Аксон-груп» та ТОВ «Інтерія лтд» за
період січень-лютий 2014року.

За наслідками вказаної перевірки ДПІ у
Київському районі м.Одеси ГУ
Міндоходів в Одеській області складено
Акт №1294/22-02 від 12.06.2014р. «Про результати
позапланової документальної невиїзної
перевірки Товариства з обмеженою
відповідальністю «Лаблогістикгруп» з
питань дотримання вимог податкового
законодавства під час здійснення
фінансово-господарських відносин з ТОВ
«Аксон-груп» та ТОВ «Інтерія лтд» за
період січень-лютий 2014року», у
висновках котрого наголошено, що
Товариством занижено податок на додану
вартість у загальному розмірі 73674,77грн.,
у зв'язку з чим порушено вимоги п.п.198.3,
198.6 ст.198 Податкового кодексу України.
Зокрема, в основу даного Акта перевірки
полягли висновки Актів ДПІ у
Приморського районі м.Одеси ГУ
Міндоходів в Одеській області від
01.04.2014р. №1815/15-53-22-3/38018040 та
№1812/15-53-22-3/38295684 про неможливість
проведення зустрічних звірок з питань
підтвердження взаємовідносин з
контрагентами за період січень-лютий
2014року, у яких встановлено, що
контрагенти позивача - ТОВ «Аксон-груп»
та ТОВ «Інтерія лтд», не мають основних
засобів та виробничих потужностей,
трудових ресурсів, складських
приміщень та транспортних засобів,
відсутній управлінський та технічний
персонал, що свідчить про відсутність
адміністративно-господарських
можливостей на виконання будь-яких
послуг та постачання товарів.

На підставі складеного Акта перевірки
№1294/22-02 від 12.06.2014р. ДПІ у Київському
районі м.Одеси ГУ Міндоходів в Одеській
області 07.07.2014р. винесено податкове
повідомлення-рішення № щодо
визнання суми грошового зобов'язання
по податку на додану вартість у розмірі
92093,46грн., з яких 73674,77грн. - основний
платіж, 18418,69грн. - штрафні (фінансові)
санкції.

Не погодившись із означеним податковим
повідомленням-рішенням від 07.07.2014р.
№, ТОВ "ЛАБЛОГІСТИКГРУП"
звернулось до Одеського окружного
адміністративного суду з позовною
заявою про його скасування.

Так, на думку суду, оскаржуване
позивачем податкове
повідомлення-рішення ДПІ у Київському
районі м.Одеси ГУ Міндоходів в Одеській
області від 07.07.2014р. № щодо
визнання суми грошового зобов'язання
по податку на додану вартість у розмірі
92093,46грн., винесено податковим органом
неправомірно, безпідставно та у
порушення положень чинного
податкового законодавства України,
виходячи з наступного.

Відповідно до ст.19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

В силу п.1 ч.3 ст.2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони на підставі, в межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України, з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано,
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії),
безсторонньо (неупереджено),
добросовісно, розсудливо, з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації, пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія), з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення, своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Зокрема, як встановлено судом та
підтверджується наявними у справі
документами, між ТОВ «ЛАБЛОГІСТИКГРУП»
(Покупець) та ТОВ «Аксон-Групп»
(Постачальник) 01.10.2013р. був укладений
Договір поставки №01/10/13, відповідно до
п.1.1 якого Постачальник зобов'язується
постачати (передавати у власність
Покупця) товари, що далі за текстом
цього договору іменуються «Товар», для
використання у підприємницькій
діяльності Покупця, а Покупець
зобов'язується прийняти такі товари та
сплатити за них на умовах даного
Договору.

Судом також з'ясовано, що між ТОВ
«ЛАБЛОГІСТИКГРУП» (Покупець) та ТОВ
«Інтерія ЛТД» (Постачальник) укладено
Договір поставки №1710 від 01.10.2013р.,
відповідно до п.1.1 якого Постачальник
зобов'язується постачати товари, що
далі за текстом цього договору
іменуються «Товар», для використання у
підприємницькій діяльності Покупця, а
Покупець зобов'язується прийняти такі
товари та сплатити за них на умовах
даного Договору.

Згідно зі ст.11 Цивільного Кодексу
України підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема,
є: договори та інші правочини.

Відповідно до ст.202 Цивільного Кодексу
України правочином є дія особи,
спрямована на набуття, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

Статтею 203 Цивільного Кодексу України
встановлено, що зміст правочину не може
суперечити цьому Кодексу, іншим актам
цивільного законодавства, а також
моральним засадам суспільства. Особа,
яка вчиняє правочин, повинна мати
необхідний обсяг цивільної
дієздатності. Волевиявлення учасника
правочину має бути вільним і
відповідати його внутрішній волі.
Правочин має вчинятися у формі,
встановленій законом. Правочин має
бути спрямований на реальне настання
правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до ст.638 Цивільного Кодексу
України договір вважається укладеним,
якщо сторони в належній формі досягли
згоди з усіх істотних умов договору.
Згідно зі ст.181 ГК України
господарський договір за загальним
правилом викладається у формі єдиного
документа, підписаного сторонами та
скріпленого печатками. Правочин, який
вчиняє юридична особа, підписується
особами, уповноваженими на це її
установчими документами, довіреністю,
законом або іншими актами цивільного
законодавства, та скріплюється
печаткою.

Так, судом з'ясовано та підтверджується
наявними у матеріалах справи
документами, що ТОВ «ЛАБЛОГІСТИКГРУП»
та ТОВ «Аксон-Групп», ТОВ «Інтерія ЛТД»
повністю дотримано законодавчо
визначені вимоги, та досягнуто згоди з
усіх істотних умов вищеокреслених
укладених між господарюючими
суб'єктами договорів.

Юридичним фактом, який породжує право
платника на податкову вигоду (зокрема,
у вигляді права на зменшення об'єкта
оподаткування ПДВ на суму податкового
кредиту), є реальність господарської
операції. За відсутності факту
придбання товарів відповідні суми не
можуть включатися до складу
податкового кредиту. Підтвердженням
реального здійснення господарської
операції є первинні документи, які
свідчать про фактичне надання послуг,
здійснення поставки товарів та їх
отримання іншою стороною, а також
документи, котрі підтверджують
використання вказаних товарів у
власній господарській діяльності.

Так, судом з'ясовано, що суми ПДВ за
наданими позивачем до суду та наявними
у матеріалах справи податковими
накладними, були включені ТОВ
«ЛАБЛОГІСТИКГРУП» до складу
податкового кредиту у загальному
розмірі 73674,77грн.

Відповідно до пп.14.1.181. Податкового
кодексу України від 02 грудня 2010року
№2755-VІ податковий кредит - сума, на яку
платник податку на додану вартість має
право зменшити податкове зобов'язання
звітного (податкового) періоду,
визначена згідно з розділом V цього
Кодексу;

Пунктом 198.1. статті 198 вказаного Кодексу
встановлено, що право на віднесення сум
податку до податкового кредиту виникає
у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів
(у тому числі в разі їх ввезення на
митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження,
створення) необоротних активів, у тому
числі при їх ввезенні на митну
територію України (у тому числі у
зв'язку з придбанням та/або ввезенням
таких активів як внесок до статутного
фонду та/або при передачі таких активів
на баланс платника податку,
уповноваженого вести облік
результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих
нерезидентом на митній території
України, та в разі отримання послуг,
місцем постачання яких є митна
територія України;

г) ввезення необоротних активів на
митну територію України за договорами
оперативного або фінансового лізингу.

Пунктом 198.2. статті 198 Податкового
кодексу України визначено, що датою
виникнення права платника податку на
віднесення сум податку до податкового
кредиту вважається дата тієї події, що
відбулася раніше; дата списання коштів
з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг; дата
отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Зокрема, у даному випадку датою
виникнення у позивача права на
віднесення відповідних сум ПДВ до
складу податкового кредиту, є, зокрема,
дата отримання виписаних ТОВ
«Аксон-Групп» та ТОВ «Інтерія ЛТД»
позивачу вище окреслених податкових
накладних.

Відповідно до п.198.6. ст.198 Податкового
кодексу України не відносяться до
податкового кредиту суми податку,
сплаченого (нарахованого) у зв'язку з
придбанням товарів/послуг, не
підтверджені податковими накладними
(або підтверджені податковими
накладними, оформленими з порушенням
вимог статті 201 цього Кодексу) чи не
підтверджені митними деклараціями,
іншими документами, передбаченими
пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Натомість, судом з'ясовано, що включена
позивачем до складу податкового
кредиту оскаржувана сума податку на
додану вартість підтверджена наявними
в матеріалах справи податковими
накладними, виписаними ТОВ
«Аксон-Групп» та ТОВ «Інтерія ЛТД» з
дотриманням вимог пункту 201.1. статті 201
Податкового кодексу України,
відповідно до якого платник податку
зобов'язаний надати покупцю
(отримувачу) на його вимогу підписану
уповноваженою платником особою та
скріплену печаткою (за наявності)
податкову накладну, у якій
зазначаються в окремих рядках такі
обов'язкові реквізити: а) порядковий
номер податкової накладної; б) дата
виписування податкової накладної; в)
повна або скорочена назва, зазначена у
статутних документах юридичної особи
або прізвище, ім'я та по батькові
фізичної особи, зареєстрованої як
платник податку на додану вартість, -
продавця товарів/послуг; г) податковий
номер платника податку (продавця та
покупця); ґ) місцезнаходження юридичної
особи - продавця або податкова адреса
фізичної особи - продавця,
зареєстрованої як платник податку; д)
повна або скорочена назва, зазначена у
статутних документах юридичної особи
або прізвище, ім'я та по батькові
фізичної особи, зареєстрованої як
платник податку на додану вартість, -
покупця (отримувача) товарів/послуг; є)
опис (номенклатура) товарів/послуг та
їх кількість, обсяг; є) ціна постачання
без урахування податку; ж) ставка
податку та відповідна сума податку в
цифровому значенні; з) загальна сума
коштів, що підлягають сплаті з
урахуванням податку; и) вид
цивільно-правового договору; і) код
товару згідно з УКТ ЗЕД (для
підакцизних товарів та товарів,
ввезених на митну територію України).

Таким чином, виходячи із системного
аналізу вищенаведених законодавчих
приписів, судом встановлено, що право
на віднесення сум ПДВ, сплачених при
придбанні товару, до податкового
кредиту у суб'єкта господарювання
виникає у разі дотримання ним
наступних умов: 1) фактичності
придбання такого товару, тобто,
реальності відповідної господарської
операції; 2) наявності податкових
накладних, складених особою,
зареєстрованою платником податку, чи
митних декларацій на підтвердження
придбання такого товару та сплати
відповідної суми ПДВ; 3) подальшого
використання придбаного товару в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності
підприємства.

Отже, беручи до уваги те, що наявні у
матеріалах справи податкові накладні
дають можливість ідентифікувати
платника податку на додану вартість,
особу, котрою їх складено, містять,
зокрема, відомості про придбані товари
(роботи, послуги), їх вартість, а також
враховуючи, що правильність
виписування податкової накладної
покладено не на покупця, а на продавця
товарів, суд дійшов висновку, що
вказані податкові накладні також є
доказом здійснення господарських
операцій та на їх підставі платником
податку правомірно віднесено суми ПДВ
до складу податкового кредиту.

Подання платником до контролюючого
органу усіх належним чином оформлених
первинних документів, передбачених
податковим законодавством, з метою
отримання податкової вигоди є
підставою для її отримання, якщо
податковий орган не доведе належними
та допустимими доказами неправдивість,
недостовірність або суперечливість
відомостей, що містяться у таких
документах.

При цьому, доводи податкового органу
щодо отримання платником
необґрунтованої податкової вигоди,
мають ґрунтуватись на сукупності
доказів, що безумовно та беззаперечно
підтверджують існування обставин,
котрі виключають право платника на
віднесення відповідних сум ПДВ до
складу податкового кредиту.

Натомість, судом встановлено, що
відповідачем - ДПІ у Київському районі
м.Одеси ГУ Міндоходів в Одеській
області у даному випадку не доведено
належними доказами існування таких
обставин.

Крім того, судом встановлено, що
Постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 16.06.2014р.,
залишеною без змін Ухвалою Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 23.10.2014р., по справі №815/2581/14,
задоволено частково адміністративний
позов Товариства з обмеженою
відповідальністю «Інтерія ЛТД»,
визнано протиправними дії ДПІ у
Приморському районі м.Одеси ГУ
Міндоходів в Одеській області щодо
проведення заходів зустрічної звірки,
за результатами яких 01.04.2014року
складено Акт №1815/15-53-22-3/38018040 «Про
неможливість проведення зустрічної
звірки товариства з обмеженою
відповідальністю «Інтерія ЛТД» з
питань підтвердження взаємовідносин з
контрагентами за період січень-лютий
2014року»; визнано протиправними дії ДПІ
у Приморському районі м.Одеси ГУ
Міндоходів в Одеській області щодо
коригування податкових зобов'язань та
податкового кредиту з ПДВ ТОВ "Інтерія
ЛТД" в електронній автоматизованій
системі співставлення податкових
зобов'язань та податкового кредиту
(Податковий блок аналітична система
співставлення податкового кредиту та
податкових зобов'язань) в розрізі
контрагентів на підставі Акта
№1815/15-53-22-3/38018040 від 01.04.2014р. "Про
неможливість проведення зустрічної
звірки товариства з обмеженою
відповідальністю "Інтерія ЛТД" з питань
підтвердження взаємовідносин з
контрагентами за період січень-лютий
2014року"; зобов'язано ДПІ у Приморському
районі м.Одеси ГУ Міндоходів в Одеській
області вилучити з діючих електронних
автоматизованих систем співставлення
податкових зобов'язань та податкового
кредиту (Податковий блок аналітична
система співставлення податкового
кредиту та податкових зобов'язань) в
розрізі контрагентів інформацію,
внесену на підставі Акта
№1815/15-53-22-3/38018040 від 01.04.2014р. "Про
неможливість проведення зустрічної
звірки товариства з обмеженою
відповідальністю "Інтерія ЛТД" з питань
підтвердження взаємовідносин з
контрагентами за період січень-лютий
2014року". У задоволенні решти позовних
вимог відмовлено.

Зокрема, в межах розгляду означеної
адміністративної справи судом першої
інстанції, з яким погодився суд
апеляційної інстанції, встановлено, що
01.04.2014р. ДПІ складено Акт №1815/15-53-22-3/38018040
"Про неможливість проведення
зустрічної звірки ТОВ "Інтерія ЛТД" з
питань підтвердження взаємовідносин з
контрагентами за період січень-лютий
2014року", у якому зазначено, що головним
державним ревізором-інспектором
відділу супроводження особливо важких
перевірок управління податкового
аудиту ДПІ у Приморському районі
м.Одеси ГУ Міндоходів в Одеській
області Курманенко Ю.В., згідно з п.73.5
ст.73 Податкового кодексу України,
складено акт про неможливість
проведення зустрічної звірки щодо
підтвердження реальності здійснення
господарських взаємовідносин ТОВ
"Інтерія ЛТД" із контрагентами за
період січень-лютий 2014року, з огляду на
те, що посадові особи ТОВ "Інтерія ЛТД"
не знаходились за податковою адресою.
Дані обставини також стали підставою
для складення акта про неможливість
вручення запиту від 27.03.2014р. за
№24/15-53-22-3/38018040.

Також, зустрічною звіркою встановлено
ознаки фіктивності здійснення
господарських операцій між ТОВ
"Інтерія ЛТД" та
контрагентами-постачальниками за
період січень-лютий 2014року на загальну
суму податкового кредиту з податку на
додану вартість - у сумі 22650907грн., у тому
числі по періодам звітності: за січень
2014 року - у сумі 10702873грн., за лютий
2014року - у сумі 11948034грн., та
контрагентами-покупцями за період
січень-лютий 2014року на загальну суму
податкових зобов'язань з податку на
додану вартість - у сумі 24487468грн., у тому
числі по періодам звітності: січень
2014року - у сумі 11570674грн., лютий 2014року - у
сумі 11570674грн.

При цьому, в ході організації
зустрічної звірки здійснено наступні
заходи: підготовлено запит керівнику
ТОВ "Інтерія ЛТД" від 27.03.2014р.
№10425/5/53-22-3/10 щодо надання письмової
інформації та документального
підтвердження щодо формування
податкових зобов'язань та податкового
кредиту за період січень-лютий 014 року;
здійснено вихід за юридичною адресою
ТОВ "Інтерія ЛТД", про що складено акт
інформативного повідомлення перевірки
фактичного місцезнаходження;
направлено запит щодо проведення
заходів, спрямованих на встановлення
місцезнаходження посадових осіб ТОВ
"Інтерія ЛТД"; направлено службову
записку до відділу реєстрації та
обліку платників податків від 27.03.2014р.
№271/15-53-22-3/03 щодо зміни стану платника
податків в Системі "Податковий блок".

Відповідно до вимог п.71.1 ст.71
Податкового кодексу України
інформаційно-аналітичне забезпечення
діяльності державної податкової
служби - комплекс заходів із збору,
опрацювання та використання
інформації, необхідної для виконання
органами державної податкової служби
покладених на них функцій та завдань.

Правові підстави проведення
зустрічної звірки визначено п.п.73.5 ст.73
Податкового кодексу України,
відповідно до якого органи державної
податкової служби мають право з метою
отримання податкової інформації
проводити зустрічні звірки суб'єктів
господарювання щодо платника податків.
Зустрічною звіркою вважається
співставлення даних первинних
бухгалтерських та інших документів
суб'єкта господарювання, що
здійснюється органами державної
податкової служби з метою
документального підтвердження
господарських відносин з платником
податків та зборів, а також
підтвердження відносин, виду, обсягу і
якості операцій та розрахунків, що
здійснювалися між ними, для з'ясування
їх реальності та повноти відображення
в обліку платника податків. Зустрічні
звірки не є перевірками і проводяться в
порядку, визначеному Кабінетом
Міністрів України. За результатами
зустрічних звірок складається довідка,
яка надається суб'єкту господарювання
у десятиденний термін.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 27 грудня 2010р. №1232 затверджено
Порядок проведення органами державної
податкової служби зустрічних звірок,
та Наказом Державної податкової
адміністрації України від 22 квітня
2011року №236 затверджено Методичні
рекомендації щодо організації та
проведення органами державної
податкової служби зустрічних звірок,
якими визначено механізми дії
податкового органу у разі необхідності
здійснення такої звірки.

Так, Постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 16.06.2014р.,
залишеною без змін Ухвалою Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 23.10.2014р., по справі №815/2581/14,
встановлено, що податковим органом у
порушення вимог п.2.1 Методичних
рекомендацій №236 при проведенні
зустрічної звірки не визначено
платників податків щодо яких виникла
необхідність у зіставленні їх даних
первинних бухгалтерських та інших
документів з даними ТОВ "Інтерія ЛТД" з
метою підтвердження господарських
відносин між ними.

Відповідно до пункту 4.4 Методичних
рекомендацій №236 у разі встановлення
фактів, що не дають змогу провести
зустрічну звірку суб'єкта
господарювання, зокрема, у зв'язку із
зняттям з обліку, встановленням
відсутності суб'єкта господарювання
та/або його посадових осіб за
місцезнаходженням (податковою
адресою), відповідальний підрозділ не
пізніше двох робочих днів від дати
надходження запиту складає акт про
неможливість проведення зустрічної
звірки суб'єкта господарювання,
реєструє його у Журналі реєстрації
довідок про результати проведення
зустрічної звірки (актів про
неможливість проведення зустрічної
звірки суб'єкта господарювання, неявки
для підписання, відмови від писання
Довідки про результати проведення
зустрічної звірки) та вживає
відповідних заходів, передбачених
актами ДПС України.

У додатку №3 Методичних рекомендацій
№236 затверджено зразок форми акту про
неможливість проведення зустрічної
звірки суб'єкта господарювання.

У пункті 15 проформи зазначено, що у разі
наявності зазначається інша
інформація (в т.ч. отримана від
підрозділів податкової міліції), що має
відношення до питань запиту і може бути
використана органом-ініціатором при
перевірці. Одночасно надаються
належним чином завірені копії таких
документів, що не підтверджують дані
платника податків, наведені у запиті.

Таким чином, враховуючи вищевикладене,
суд першої інстанції, з яким погодився
суд апеляційної інстанції, прийшов до
висновку, що дії фахівців
контролюючого органу з оформлення
результатів зустрічної звірки актом
про неможливість проведення
зустрічної звірки не створюють
будь-яких правових наслідків, оскільки
проведення зустрічних звірок є лише
процедурним заходом зі збору
податковим органом інформації щодо
дотримання платником податкового
законодавства у рамках податкового
контролю.

До того ж, під час судового розгляду
справи №815/2581/14, судами першої та
апеляційної інстанції з'ясовано, що
податковим органом в акті перевірки
зазначено, що зустрічну звірку ТОВ
"Інтерія ЛТД" неможливо провести у
зв'язку з незнаходженням посадових
осіб Товариства та будь-яких ознак
ведення фінансово-господарської
діяльності за податковою адресою. При
цьому, в частині "Висновок" в акті про
неможливість проведення зустрічної
звірки від 01.04.2014р. зазначено, що
зустрічною звіркою встановлено
наявність ознак відсутності факту
реального здійснення господарських
операцій між ТОВ "Інтерія ЛТД" та
контрагентами - постачальниками за
період січень-лютий 2014року на загальну
суму податкового кредиту з податку на
додану вартість у розмірі 22650907грн., у
тому числі по періодам звітності:
січень 2014року - у сумі 10702873грн., лютий
2014року - у сумі 11948034грн., та
контрагентами-покупцями за період
січень-лютий 2014року, на загальну суму
податкових зобов'язань з податку на
додану вартість - у сумі 24487468грн., у тому
числі по періодам звітності: січень
2014року - у сумі 11570674грн., лютий 2014року - у
сумі 11570674грн.

Відповідно до статті 66 Податкового
кодексу України податковому органу
надано право вносити зміни до
облікових даних платника податків на
підставі інформації органів державної
реєстрації; інформації банків та інших
фінансових установ про відкриття
(закриття) рахунків платників податків;
документально підтвердженої
інформації, що надається платниками
податків; інформації суб'єктів
інформаційного обміну, уповноважених
вчиняти будь-які реєстраційні дії
стосовно - платника податків; рішення
суду, що набрало законної сили; даних
перевірок платників податків.

Внесення змін до облікових даних
платників податків здійснюється у
порядку, встановленому центральним
органом державної податкової служби.

Відповідно до п.14.1.156 п.14.1 ст.14
Податкового кодексу України податкове
зобов'язання - сума коштів, яку платник
податків, у тому числі податковий
агент, повинен сплатити до
відповідного бюджету як податок або
збір на підставі, в порядку та строки,
визначені податковим законодавством (у
тому числі сума коштів, визначена
платником податків у податковому
векселі та не сплачена в установлений
законом строк).

Податкові зобов'язання визначаються
платником податків на підставі поданих
декларацій самостійно чи визначаються
контролюючим органом.

Відповідно до п.п.14.1.157 п.14.1 ст.14
Податкового кодексу України податкове
повідомлення-рішення - письмове
повідомлення контролюючого органу
(рішення) про обов'язок платника
податків сплатити суму грошового
зобов'язання, визначену контролюючим
органом у випадках, передбачених цим
Кодексом та іншими законодавчими
актами, контроль за виконанням яких
покладено на контролюючі органи, або
внести відповідні зміни до податкової
звітності.

Згідно з п.п.54.3.2 п.54.3 ст.54 ПК України,
контролюючий орган зобов'язаний
самостійно визначити суму грошових
зобов'язань, зменшення (збільшення)
суми бюджетного відшкодування та/або
зменшення від'ємного значення об'єкта
оподаткування податком на прибуток або
від'ємного значення суми податку на
додану вартість платника податків,
передбачених цим Кодексом або іншим
законодавством, якщо дані перевірок
результатів діяльності платника
податків свідчать про заниження або
завищення суми його податкових
зобов'язань, заявлених у податкових
(митних) деклараціях, уточнюючих
розрахунках.

Крім того, відповідно до пункту 4.6
Наказу ДПА України від 24 травня 2011року
№306 "Про затвердження Методичних
рекомендацій щодо взаємодії між
підрозділами органів державної
податкової служби України при
організації та проведенні перевірок
достовірності нарахування сум
бюджетного відшкодування податку на
додану вартість (від'ємного значення
податку на додану вартість)"- у разі
якщо згідно з пунктом 54.3 статті 54 ПК
України контролюючий орган самостійно
визначає суму грошових зобов'язань
платника податків, передбачених цим
Кодексом або іншим законодавством,
такий контролюючий орган надсилає
(вручає) платнику податків податкове
повідомлення-рішення про розрахунок
або перерахунок грошових зобов'язань,
зроблений за результатами перевірки.

Згідно з п.п.6.1 п.6 вказаного наказу -
підрозділи обліку та звітності органів
державної податкової служби у день
надходження інформації, вказаної у
пунктах 3.11, 3.12.2 розділу 3 (на
підтверджену до відшкодування суму
ПДВ) та пункті 4.8 розділу 4 (на суму
бюджетного відшкодування ПДВ, щодо
нарахування якої на дату формування
довідки не виявлено фактів порушень
законодавства) цих Методичних
рекомендацій, здійснюють відповідні
облікові операції в картках особових
рахунків платників ПДВ.

Таким чином, у Постанові Одеського
окружного адміністративного суду від
16.06.2014р., по справі №815/2581/14, встановлено,
що зміни в облікових даних по податку
на додану вартість здійснюються лише
на підставі податкових
повідомлень-рішень чи на підставі
довідок, складених за результатами
перевірок, коли контролюючим органом
не виявлено фактів порушень платником
податків законодавства України, у
зв'язку з чим внесення змін до
облікових карток платника податків, що
не пов'язані із зміною податкового
навантаження (тобто, податкової
звітності, розшифровки результатів
автоматизованого співставлення
податкових зобов'язань та податкового
кредиту в розрізі контрагентів на
рівні ДПА України) з податку на додану
вартість, можливе лише на підставі або
самостійно поданої декларації
платника податку на додану вартість
або прийнятого контролюючим органом
податкового повідомлення-рішення
після закінчення строків його
узгодження.

Водночас, податкове-повідомлення
рішення на підставі Акта
№1815/15-53-22-3/38018040 від 01.04.2014р. про
неможливість проведення зустрічної
звірки ТОВ "Інтерія ЛТД" ДПІ у
Приморському районі ГУ Міндоходів в
Одеській області, не виносилось та
відповідно до п.73.5 ст.73 Податкового
кодексу України не могло бути винесено,
тоді як дані щодо безпідставності
задекларованого податкового кредиту
та податкових зобов'язань з податку на
додану вартість ТОВ "Інтерія ЛТД" за
період січень-лютий 2014року внесені до
облікових даних платника податків.

Таким чином, Постановою Одеського
окружного адміністративного суду від
16.06.2014р., залишеною без змін Ухвалою
Одеського апеляційного
адміністративного суду від 23.10.2014р.,
встановлено, що податковим органом
самостійно внесено зміни до
електронної автоматизованої системи
співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредиту "Податковий
блок" щодо показників податкового
кредиту та податкових зобов'язань ТОВ
"Інтерія ЛТД", у зв'язку з чим такі дії
ДПІ є наслідком порушення прав
платника податків щодо відповідності
задекларованих ним в податкових
деклараціях з ПДВ показників
податкового кредиту та податкових
зобов'язань, даним централізованої
бази податкової звітності.

Між тим, самостійна зміна ДПІ в базі
електронної автоматизованої системи
співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредиту "Податковий
блок" показників податкового кредиту
та податкових зобов'язань ТОВ "Інтерія
ЛТД" без зміни означених показників
самим платником податків шляхом
подання уточнюючих декларацій
(розрахунків), порушує його права та
інтереси, оскільки ТОВ "Інтерія ЛТД", як
платник податків, має право
розраховувати на те, що задекларовані
ним в податкових деклараціях показники
податкового кредиту та податкових
зобов'язань відповідають показникам з
централізованої бази даних податкової
звітності. Така невідповідність може
мати для платника податків негативні
наслідки, як то: погіршення його
ділової репутації, як належного
платника податків, відмова його
контрагентів від подальших
господарських відносин з ТОВ "Інтерія
ЛТД", з метою уникнення негативних
податкових наслідків для себе від
таких операцій; платник податків, має
право розраховувати на те, що
задекларовані ним в податкових
деклараціях показники податкового
кредиту та податкових зобов'язань
відповідають показникам з
централізованої бази даних податкової
звітності тощо, оскільки у разі зміни в
базі електронної автоматизованої
системи співставлення податкових
зобов'язань та податкового кредиту
"Податковий блок" податкового
зобов'язання з ПДВ у платника податку,
автоматично виникає питання щодо зміни
податкового кредиту і у контрагента -
постачальника.

Відтак, оскільки зустрічна звірка не є
податковою перевіркою, висновки
податкового органу, зроблені за
наслідками проведення такої звірки, не
підлягають відображенню в
інформаційних базах податкового
органу.

Також, судом встановлено, що Постановою
Одеського окружного адміністративного
суду від 22.07.2014р., залишеною без змін
Ухвалою Одеського апеляційного
адміністративного суду від 08.10.2014р., по
справі №815/3719/14, задоволено часткового
адміністративний позов Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Аксон-Групп», визнано протиправними
дії посадових осіб ДПІ у Приморському
районі м.Одеси ГУ Міндоходів в Одеській
області щодо формування висновків про
порушення ТОВ "Аксон-Групп" податкового
законодавства, що містяться в акті
№1812/15-53-22-3/38295684 від 01.04.2014р. "Про
неможливість проведення зустрічної
звірки ТОВ "Аксон-Групп" щодо
підтвердження господарських відносин
із контрагентами за період січень 2014
року - лютий 2014 року"; визнано
протиправними дії посадових осіб ДПІ у
Приморському районі м. Одеси ГУ
Міндоходів в Одеській області щодо
проведення заходів зустрічної звірки,
за результатами яких 01.04.2014року
складено Акт №1812/15-53-22-3/38295684 "Про
неможливість проведення зустрічної
звірки ТОВ "Аксон-Групп" щодо
підтвердження господарських відносин
із контрагентами за період січень 2014
року - лютий 2014 року"; визнано
протиправними дії посадових осіб ДПІ у
Приморському районі м. Одеси ГУ
Міндоходів в Одеській області щодо
коригування податкових зобов'язань та
податкового кредиту з ПДВ ТОВ
"Аксон-Групп" в електронній
автоматизованій системі співставлення
податкових зобов'язань та податкового
кредиту (Податковий блок аналітична
система співставлення податкового
кредиту та податкових зобов'язань) в
розрізі контрагентів на підставі Акту
№1812/15-53-22-3/38295684 від 01.04.2014р. "Про
неможливість проведення зустрічної
звірки ТОВ "Аксон-Групп" щодо
підтвердження господарських відносин
із контрагентами за період січень
2014року - лютий 2014року"; зобов'язано ДПІ у
Приморському районі м. Одеси ГУ
Міндоходів в Одеській області вилучити
з діючих електронних автоматизованих
систем співставлення податкових
зобов'язань та податкового кредиту
(Податковий блок аналітична система
співставлення податкового кредиту та
податкових зобов'язань) в розрізі
контрагентів інформацію, внесену на
підставі Акту №1812/15-53-22-3/38295684 від
01.04.2014р. "Про неможливість проведення
зустрічної звірки ТОВ "Аксон-Групп"
щодо підтвердження господарських
відносин із контрагентами за період
січень 2014року - лютий 2014року". У
задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

Зокрема, в межах розгляду вказаної
справи, судами з'ясовано, що відповідно
до п.73.5 ст.73 Податкового кодексу
України з метою отримання податкової
інформації контролюючі органи мають
право проводити зустрічні звірки даних
суб'єктів господарювання щодо платника
податків. Зустрічною звіркою
вважається співставлення даних
первинних бухгалтерських та інших
документів суб'єкта господарювання, що
здійснюється контролюючими органами з
метою документального підтвердження
господарських відносин з платником
податків та зборів, а також
підтвердження відносин, виду, обсягу і
якості операцій та розрахунків, що
здійснювалися між ними, для з'ясування
їх реальності та повноти відображення
в обліку платника податків. Зустрічні
звірки не є перевірками і проводяться в
порядку, визначеному Кабінетом
Міністрів України. За результатами
зустрічних звірок складається довідка,
яка надається суб'єкту господарювання
у десятиденний термін.

Згідно з п.п.1,2 Порядку проведення
органами державної податкової служби
зустрічних звірок, затвердженого
Постановою Кабінету Міністрів України
від 27 грудня 2010 року №1232, зустрічна
звірка полягає у зіставленні даних
первинних бухгалтерських та інших
документів суб'єкта господарювання, що
здійснюється органами державної
податкової служби, з метою
документального підтвердження
господарських відносин з платником
податків та зборів, а також
підтвердження відносин, виду, обсягу і
якості операцій і розрахунків, що
здійснювалися між ними, для з'ясування
їх реальності та повноти відображення
в обліку платника податків. Зустрічні
звірки проводяться у суб'єктів
господарювання, щодо здійснення
операцій з якими під час перевірки
платника податків та зборів виникають
сумніви стосовно факту здійснення
таких операцій або якщо існують
розбіжності задекларованих у
деклараціях з податку на додану
вартість показників податкового
кредиту та податкових зобов'язань.

Відповідно до п.п.4.4 п.4 "Методичних
рекомендацій щодо організації та
проведення органами державної
податкової служби зустрічних звірок",
затверджених наказом ДПА України №236
від 22 квітня 2011року у разі встановлення
фактів, що не дають змогу провести
зустрічну звірку суб'єкта
господарювання, зокрема, у зв'язку із
зняттям з обліку, встановленням
відсутності суб'єкта господарювання
та/або його посадових осіб за
місцезнаходженням (податковою
адресою), відповідальний підрозділ не
пізніше двох робочих днів від дати
надходження запиту складає Акт про
неможливість проведення зустрічної
звірки суб'єкта господарювання,
реєструє його у Журналі реєстрації
довідок про результати проведення
зустрічної звірки (актів про
неможливість проведення зустрічної
звірки суб'єкта господарювання, неявки
для підписання, відмови від підписання
Довідки про результати проведення
зустрічної звірки) та вживає заходів,
передбачених актами ДПС України.

Таким чином, судами встановлено, що у
податкового органу відсутні
повноваження по здійсненню в рамках
проведення зустрічних звірок контролю
за додержанням податкового
законодавства. Зустрічна звірка є лише
заходом інформаційно-аналітичного
забезпечення діяльності органів
державної податкової служби, в той час
як функція податкового органу щодо
контролю за дотриманням податкового та
іншого законодавства реалізується
шляхом проведення перевірок платників
податків в порядку, визначеному
Податковим кодексом України.

До того ж, судом першої інстанції, з
яким погодився суд апеляційної
інстанції, встановлено, що в акті
звірки від 01 квітня 2014року не
визначений платник податків, щодо
якого виникла необхідність у
зіставленні його даних первинних
бухгалтерських документів з даними ТОВ
"Аксон-Групп" з метою підтвердження
господарських відносин між ними. Також,
контролюючим органом в акті зазначено,
що зустрічну звірку ТОВ "Аксон-Групп"
неможливо провести, у зв'язку з
незнаходженням посадових осіб
підприємства за податковою адресою.

Разом з цим, податковим органом, на
якого в силу положень ч.2 ст.71 КАС
України покладається обов'язок
доказування, факт отримання керівником
ТОВ "Аксон-Групп" запиту за
№10418/10/15-53-22-3/10 від 27 березня 2014 року
щодо надання письмової інформації та
документального підтвердження щодо
формування податкових зобов'язань та
податкового кредиту за період
січень-лютий 2014 року не було доведено, а
висновки щодо наявності ознак
відсутності факту реального
здійснення господарських операцій між
ТОВ "Аксон-Групп" та його
контрагентами-постачальниками за
період січень-лютий 2014 року, зроблені
на підставі аналізу інформаційних баз
даних, без отримання інформації від
платника податків, відносно якого
проводилась звірка.

Отже, оскільки податковим органом не
досліджувались первинні документи, які
відповідно до ч.1 ст. 9 Закону України
"Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні", є підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій, фіксують факти здійснення
господарських операцій та повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а також дані
розрахункових документів, котрі згідно
з Законом України "Про платіжні системи
та переказ коштів в Україні"
опосередковують рух коштів у
безготівковій формі, під час судового
розгляду справи №815/3719/14, суди дійшли
висновку, що дії контролюючого органу з
проведення заходів зустрічної звірки,
за результатами яких 01 квітня 2014року
складено акт №1812/15-53-22-3/38295684, є
протиправними, а висновки щодо
порушення ТОВ "Аксон-Групп" податкового
законодавства зроблені з перевищенням
компетенції органів державної
податкової служби України.

Також, відповідно до ст.74 Податкового
кодексу України податкова інформація,
зібрана відповідно до цього Кодексу,
може зберігатися та опрацьовуватися в
інформаційних базах органів державної
податкової служби або безпосередньо
посадовими (службовими) особами
органів державної податкової служби.
Перелік інформаційних баз, а також
форми і методи опрацювання інформації
визначаються центральним органом
державної податкової служби.

Зібрана податкова інформація та
результати її опрацювання
використовуються для виконання
покладених на органи державної
податкової служби функцій та завдань.

За правилами п.86.1 ст.86 Податкового
кодексу України результати перевірок
(крім камеральних) оформлюються у формі
акта або довідки, які підписуються
посадовими особами органу державної
податкової служби та платниками
податків або їх законними
представниками (у разі наявності). У
разі встановлення під час перевірки
порушень складається акт. Якщо такі
порушення відсутні, складається
довідка.

Згідно з п.58.1 ст.58 та п.86.8 ст.86
Податкового кодексу України на
підставі акта перевірки податковим
органом приймається податкове
повідомлення-рішення.

З метою удосконалення процесу
адміністрування податків було
створено інформаційну систему
"Податковий блок", що включає чотири
підсистеми-сегменти операційної
діяльності органів податкової служби,
таких як: реєстрація платників
податків; обробка податкової звітності
та платежів; облік платежів; податковий
аудит.

Дана система призначена для виконання
основних завдань органів ДПС, а саме
інформування платників податків про їх
податкові зобов'язання та надання
роз'яснень податкового законодавства;
податковий облік та реєстрація
платників податків; прийом та обробка
документів податкової звітності та
облік платежів; перевірка податкової
звітності на відповідність вимогам та
нормам, встановленим законодавчими та
нормативними актами України;
застосування заходів із погашення
податкового боргу у випадках порушення
податкової дисципліни з боку платників
податків; вирішення спірних питань
щодо сум податкових донарахувань та
податкового боргу тощо.

Таким чином, у Постанові Одеського
окружного адміністративного суду від
22.07.2014р., залишеній без змін Ухвалою
Одеського апеляційного
адміністративного суду від 08.10.2014р., по
справі №815/3719/14, встановлено
відсутність у податкового органу
правових підстав для коригування
податкового кредиту та податкових
зобов'язань ТОВ "Аксон-Групп" в
автоматизованих системах
співставлення.

Відтак, з урахуванням вищевикладеного,
судом з»ясовано, що вищевказаними
Постановами Одеського окружного
адміністративного суду, залишеними без
змін відповідними Ухвалами Одеського
апеляційного адміністративного суду,
повністю встановлено обставини по суті
даного спору, надана їх відповідна
правова оцінка, та, зокрема,
встановлено протиправність дій
податкового органу щодо проведення
заходів зустрічних звірок, за
результатами проведення яких відносно
контрагентів позивача - ТОВ «Інтерія
ЛТД» та ТОВ "Аксон-Групп", складено Акти
про неможливість проведення
зустрічних звірок з питань
підтвердження взаємовідносин з
контрагентами за період січень-лютий
2014року, зокрема, від 01.04.2014р.
№1815/15-53-22-3/38018040 та №1812/15-53-22-3/38295684, котрі
у подальшому полягли в основу
висновків Акта Державної податкової
інспекції у Київському районі м.Одеси
Головного управління Міндоходів в
Одеській області №1294/22-02 від 12.06.2014р.
«Про результати позапланової
документальної невиїзної перевірки
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Лаблогістикгруп» з
питань дотримання вимог податкового
законодавства під час здійснення
фінансово-господарських відносин з ТОВ
«Аксон-груп» та ТОВ «Інтерія лтд» за
період січень-лютий 2014року», на
підставі якого винесено оскаржуване
позивачем - ТОВ «Лаблогістикгруп»
податкове повідомлення-рішення від
07.07.2014р. № щодо визнання суми
грошового зобов'язання по податку на
додану вартість у розмірі 92093,46грн.

Відповідно до ч.5 ст.124 Конституції
України судові рішення ухвалюються
судами іменем України і є
обов'язковими до виконання на всій
території України.

Відповідно до ч.5 ст.254 КАС України
ухвала суду апеляційної чи касаційної
інстанції за наслідками перегляду
набирають законної сили з моменту
проголошення.

Частиною 2 статті 13 Закону України «Про
судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010р.
№ 2453-VI (зі змінами та доповненнями)
встановлено, що судові рішення, що
набрали законної сили, є обов'язковими
до виконання усіма органами державної
влади, органами місцевого
самоврядування, їх посадовими та
службовими особами, фізичними і
юридичними особами та їх об'єднаннями
на всій території України.
Обов'язковість урахування
(преюдиційність) судових рішень для
інших судів визначається
процесуальним законом.

Згідно з приписами ч.1 ст.72 КАС України
обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Відповідно до ст.255 КАС України
постанова або ухвала суду, яка набрала
законної сили, є обов'язковою для осіб,
які беруть участь у справі, для їхніх
правонаступників, а також для всіх
органів, підприємств, установ та
організацій, посадових чи службових
осіб, інших фізичних осіб і підлягає
виконанню на всій території України.
Обставини, які були встановлені
постановою, що набрала законної сили, в
одній адміністративній справі не
можуть оспорюватися в іншій судовій
справі за участю тих самих сторін.

Отже, судом встановлено протиправність
висновків Державної податкової
інспекції у Київському районі м.Одеси
Головного управління Міндоходів в
Одеській області викладених в Акті
№1294/22-02 від 12.06.2014р. «Про результати
позапланової документальної невиїзної
перевірки Товариства з обмеженою
відповідальністю «Лаблогістикгруп» з
питань дотримання вимог податкового
законодавства під час здійснення
фінансово-господарських відносин з ТОВ
«Аксон-груп» та ТОВ «Інтерія лтд» за
період січень-лютий 2014року» щодо
заниження ТОВ «Лаблогістикгруп»
податку на додану вартість у
загальному розмірі 73674,77грн., а тому
позовні вимоги ТОВ «Лаблогістикгруп»,
є цілком правомірними та
обґрунтованими, а отже підлягають
задоволенню повністю.

До того ж, суд вважає за доцільне
зазначити, що отримання податковим
органом акта про неможливість
проведення зустрічної звірки, в якому
викладено висновки про наявність ознак
фіктивної господарської діяльності,
відсутність факту реального вчинення
господарських операцій, вчинення
контрагентом платника податків
нікчемного правочину або відображення
в звітності показників господарських
операцій, які фактично не відбулись, не
звільняє такий податковий орган від
виконання обов'язку щодо самостійного
встановлення та доведення факту
вчинення платником податків порушення
закону. До того ж, акт перевірки
контрагента чи акт про неможливість
проведення зустрічної звірки тощо, не
має преюдиційного значення при
розгляді справи судом, та не має
статусу документа, що достовірно та
безумовно підтверджує обставини
фактичної дійсності.

Таким чином, беручи до уваги
вищевикладене, суд дійшов висновку, що
включення ТОВ «Лаблогістикгруп»
означеної суми ПДВ до складу
податкового кредиту перевіряємого
періоду в межах вищеокреслених
фінансово-господарських відносин із
ТОВ «Аксон-груп» та ТОВ «Інтерія ЛТД»,
повністю підтверджено позивачем
наданими до суду та наявними у
матеріалах справи відповідними
розрахунковими, платіжними, та іншими
первинними документами
бухгалтерського та податкового обліку,
а відтак ТОВ «Лаблогістикгруп» мало
усі законні підстави для віднесення до
складу податкового кредиту суми
податку на додану вартість у
загальному розмірі 73674,77грн.

Вищевикладене спростовує твердження
відповідача, наведені у письмових
запереченнях на адміністративний
позов.

Відповідно до приписів ч.2 ст.71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, згідно з якими в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову. Натомість,
Державна податкова інспекція у
Київському районі м.Одеси Головного
управління Міндоходів в Одеській
області не надала суду жодних належних
доказів на підтвердження та
обґрунтування правомірності винесення
оскаржуваного позивачем податкового
повідомлення-рішення від 07.07.2014р.
№ щодо визнання суми грошового
зобов'язання по податку на додану
вартість у розмірі 92093,46грн.

Згідно з ч.1 ст.11 КАС України розгляд і
вирішення справ в адміністративних
судах здійснюється на засадах
змагальності сторін та свободи в
наданні ними суду своїх доказів і у
доведенні перед судом їх
переконливості, а частиною 1 ст.71
Кодексу адміністративного судочинства
України передбачено, що кожна сторона
повинна довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з ч.1 ст.69 та ч.1 ст.70 КАС України,
доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи.
Належними є докази, які містять
інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ст.86 КАС України, суд
оцінює докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

Відповідно до ч.1 ст.9 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд при вирішенні справи
керується принципом законності,
відповідно до якого органи державної
влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові і
службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України, а згідно ч.3 ст. 105 КАС
України позивач має право, у тому числі,
вимагати скасування або визнання
нечинним рішення відповідача - суб'єкта
владних повноважень повністю чи
окремих його положень.

Згідно зі ст.159 Кодексу
адміністративного судочинства України
судове рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Відтак, беручи до уваги вищевикладене,
та оцінюючи наявні в матеріалах справи
письмові докази в сукупності, суд
дійшов висновку, що позовні вимоги
Товариства з обмеженою
відповідальністю "ЛАБЛОГІСТИКГРУП"
правомірні, документально
підтверджені та обґрунтовані,
базуються на положеннях чинного
податкового законодавства, отже
підлягають задоволенню повністю.

Судові витрати підлягають стягненню з
Державного бюджету України на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю "ЛАБЛОГІСТИКГРУП",
відповідно до приписів ч.1 ст.94 КАС
України.

Керуючись ст.ст.2, 4, 7-9, 11, 12, 69, 71, 94, ч.6
ст.128, ст.ст.158-163, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов Товариства з
обмеженою відповідальністю
"ЛАБЛОГІСТИКГРУП" до Державної
податкової інспекції у Київському
районі м.Одеси Головного управління
Міндоходів в Одеській області про
скасування податкового
повідомлення-рішення від 07.07.2014р.
№ щодо визнання суми грошового
зобов'язання по податку на додану
вартість у розмірі 92093,46грн.,
задовольнити.

2. Скасувати податкове
повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції у Київському
районі м.Одеси Головного управління
Міндоходів в Одеській області від
07.07.2014р. №.

3. Стягнути з Державного бюджету
України на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю
"ЛАБЛОГІСТИКГРУП" (65104, м.Одеса,
вул.Ільфа і Петрова,18, офіс 406, ) судовий збір у сумі 184(сто
вісімдесят чотири)грн. 19коп.

Постанова може бути оскаржена шляхом
подання апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Постанова набирає законної сили в
порядку, передбаченому приписами ст.254
КАС України.

Суддя
Харченко Ю.В.