Справа № 815/6550/14
Суддя: Корой С. М.
Дата ухвалення: 2014-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/6550/14
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2014 року
м. Одеса

Одеський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Корой С.М.

секретар судового
засідання Філіппова Ю.В.

за участю сторін:

позивача - ОСОБА_1

представника
відповідача - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом

ОСОБА_1 до відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції в Одеській області
про визнання протиправними та
скасування постанов від 05.11.2014 року
ВП№45367200, від 06.11.2014 року ВП№45367513,
зобов'язання вчинити певні дії, суд, -

В С Т А Н О В И В :

До Одеського окружного
адміністративного суду надійшла
позовна заява ОСОБА_1 до відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
Одеській області, в якій позивач
просить:

- визнати протиправними та
скасувати постанови головного
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
Одеській області Середи В.Ю. про
відмову у відкритті виконавчого
провадження від 05.11.2014 року ВП№45367200 та
від 06.11.2014 року ВП №45367513;

- зобов'язати головного державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції в Одеській області
Середу В.Ю. відкрити виконавче
провадження за виконавчими листами
№2а-7/2008 від 18.08.2009 року про зобов'язання
Кучурганську митницю поновити ОСОБА_1
на посаді інспектора митного поста
"Кучурган" Кучурганської митниці та
стягнути з Кучурганської митниці на
користь ОСОБА_1 середній заробыток за
час вимушеного прогулу.

В обґрунтування своїх вимог позивач
посилається на те, що 12.11.2014 року він
отримав оскаржувальні постанови
ВП№45367200 та №ВП 45367513, якими головним
державним виконавцем Середою В.Ю.
відмовлено в прийнятті до провадження
виконавчого документу та у відкритті
виконавчого провадження з примусового
виконання вимоги про зобов'язання
Кучурганської митниці поновити ОСОБА_1
на посаді інспектора митного поста
«Кучурган» Кучурганської митниці, а
також про стягнення з Кучурганської
митниці на користь ОСОБА_1 середнього
заробітку за час вимушеного прогулу, з
тих підстав, що виконавчий документ вже
перебував на виконанні та виконавче
провадження було завершено. Однак
враховуючи, що пред'явлений на
виконання виконавчий документ
повністю відповідає вимогам,
встановленим чинним законодавством
для виконавчого документа та підлягає
обов'язковому виконанню, а у ВДВС не
було законних підстав для відмови у
відкритті виконавчого провадження,
позивач вважає зазначені дії
протиправними, у зв'язку із чим
звернувся до суду із даним позовом.

Відповідач надав до суду заперечення
(а.с.37-41), в яких посилаючись на норми
ст.ст. 47, 50 Закону України «Про
виконавче провадження» зазначив, що
постанови про відмову у відкритті
виконавчого провадження є законними,
обґрунтованими та не підлягають
скасуванню, оскільки виконавче
провадження по виконанню виконавчих
листів №2а-7/2008 було завершене та
стягувач позбавлений права повторно
пред'явлення виконавчого документа до
виконання. Крім того, посилаючись на
норми ст. 82 Закону України «Про
виконавче провадження» відповідач
вказав, що оскільки виконавчий лист
№2а-7/2008 виданий стягувачу - ОСОБА_1
18.08.2008 року Роздільнянським районним
судом Одеської області, то позивач
повинен звернутися з адміністративним
позовом до Роздільнянського районного
суду Одеської області.

В судовому засіданні позивач підтримав
вимоги та обґрунтування
адміністративного позову у повному
обсязі.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, про день, час та місце
проведення судового засідання був
повідомлений належним чином та
завчасно, що підтверджується наявними
в матеріалах справи письмовими
доказами (а.с. 35), до суду від
представника відповідача не надходило
жодних клопотань щодо порядку розгляду
справи за його відсутності та причини
неявки в судове засідання.

Суд, заслухавши осіб, що з'явились в
судове засідання, дослідивши доводи
адміністративного позову, заперечень
проти нього, наявні матеріали справи та
обставини, якими обґрунтовуються
вимоги, докази, якими вони
підтверджуються, встановив наступне.

Постановою Одеського апеляційного
адміністративного суду від 21.05.2009 року
(а.с.11-13) скасовано постанову
Роздільнянського районного суду
Одеської області від 24.09.2008 року у
адміністративній справі за позовом
ОСОБА_1 до Державної митної служби
України, Котовської митниці,
Кучурганської митниці, державного
казначейства України про визнання
незаконною відмови в прийнятті на
роботу, поновлення на роботі, стягнення
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу та відшкодування моральної
шкоди. Відповідно до зазначеного
рішення ОСОБА_1 поновлено на роботі в
Кучурганській митниці із стягненням
заробітної плати за вимушений прогул
та моральної шкоди. Ухвалою Вищого
адміністративного суду України від
02.08.2011 року касаційна скарга Державної
митної служби залишена без
задоволення, а постанова Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 21.05.2009 року залишено без змін (а.с.
14-16).

18.08.2009 року Роздільнянським районним
судом Одеської області видано
виконавчі листи по справі 2а-7/2008 від
24.09.2008 року, відповідно до яких наказ
голови ліквідаційної комісії
Котовської митниці №292-К від 29.06.2006 року
«Про звільнення ОСОБА_1 з посади за п.1
ст. 40 КЗпП України» визнано
протиправним та зобов'язано
Кучурганську митницю ОСОБА_1 поновити
на посаді інспектора митного поста
«Кучурган» Кучурганської митниці
(а.с.31) та з Кучурганської митниці
стягнуто на користь ОСОБА_1 середній
заробіток за час вимушеного прогулу
(а.с.32) Строк пред'явлення вищевказаних
виконавчих листів до виконання складав
до 21.05.2012 року (а.с. 31-32).

Ухвалою Роздільнянського районного
суду Одеської області від 29.04.2014 року по
справі № 511/642/14-а за розглядом заяви
ОСОБА_1 про поновлення пропущеного
строку для пред'явлення виконавчого
листа до виконання у адміністративній
справі №2а-7/2008 за позовом ОСОБА_1 до
Державної митної служби України,
Котовської митниці, Кучурганської
митниці, державного казначейства
України про визнання незаконною
відмови в прийнятті на роботу,
поновлення на роботі, стягнення
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу та відшкодування моральної
шкоди, було визнано поважною причину
пропуску строку, який надається для
пред'явлення виконавчих документів до
виконання. ОСОБА_1 поновлено пропущений
строк для пред'явлення виконавчих
листів, виданих на підставі постанови
Одеського апеляційного
адміністративного суду від 21.05.2009 року
у справі №2а-7/2008 (а.с. 20-22).

Зазначена ухвала Роздільнянського
районного суду Одеської області від
29.04.2014 року залишена без змін - ухвалою
Одеського апеляційного
адміністративного суду від 29.08.2014 року
(а.с.17-19).

Відповідно до ст. 21 Закону України «Про
виконавче провадження», 29.10.2014 року
постановами головного державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Роздільнянського
районного управління юстиції в
Одеській області, ОСОБА_3 було
відмовлено в прийнятті до провадження
виконавчих документів та у відкритті
виконавчих проваджень (а.с. 29- 30).

06.11.2014 року на адресу позивача - ОСОБА_1
відділом примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
Одеській області надіслано копії
постанов від 05.11.2014 року та від 06.11.2014
року №ВП№45367513, №ВП45367200 (а.с. 23, 25).

Відповідно до яких, позивачу
відмовлено в прийнятті до провадження
виконавчого документа та у відкритті
виконавчого провадження виконавчого
листа №2а-7/2008 від 18.08.2009 року, про
зобов'язання Кучурганської митниці
ОСОБА_1 поновити на посаді інспектора
митного поста «Кучурган»
Кучурганської митниці, а також про
стягнення з Кучурганської митниці на
користь ОСОБА_1 середнього заробітку за
час вимушеного прогулу (а.с. 24, 26), з
підстав, що виконавчий документ вже
перебував на виконанні, виконавче
провадження було завершено, з підстав
передбачених п.3 ст. 37 Закону України
"Про виконавче провадження", а також у
зв'язку з тим, що постанова про
закінчення виконавчого провадження
від 17.09.2009 року не оскаржувалась в
судовому порядку, та у виконавчому
документі не зазначено суми, що
підлягає стягненню, відповідно до
ст.ст. 52, 57 Закону України «Про
виконавче провадження», що в
унеможливлює примусове виконання
рішення суду (а.с.24, 26).

Умови і порядок виконання рішень судів
та інших органів (посадових осіб), що
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі
невиконання їх у добровільному порядку
визначає Закон України «Про виконавче
провадження».

Згідно ст. 1 вказаного Закону
виконавче провадження як завершальна
стадія судового провадження та
примусове виконання рішень інших
органів (посадових осіб) - це сукупність
дій органів і посадових осіб,
визначених у цьому Законі, що
спрямовані на примусове виконання
рішень судів та інших органів
(посадових осіб), які провадяться на
підставах, в межах повноважень та у
спосіб, визначених цим Законом, іншими
нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до цього Закону
та інших законів, а також рішеннями, що
відповідно до цього Закону підлягають
примусовому виконанню (далі - рішення).

У відповідності до ст. 6 Закону
України "Про виконавче провадження",
державний виконавець зобов'язаний
використовувати надані йому права
відповідно до закону і не допускати у
своїй діяльності порушення прав та
законних інтересів фізичних і
юридичних осіб. Державний виконавець
роз'яснює особам, які беруть участь у
виконавчому провадженні або
залучаються до проведення виконавчих
дій, їхні права згідно з вимогами цього
Закону.

Про відмову у відкритті виконавчого
провадження державний виконавець
виносить постанову протягом трьох
робочих днів, а за рішенням, що підлягає
негайному виконанню, - не пізніше
наступного робочого дня з дня
надходження виконавчого документа і не
пізніше наступного дня надсилає її
заявникові разом з виконавчим
документом.

Відповідно до ст. ст. 18, 24 Закону,
державний виконавець відкриває
виконавче провадження на підставі
виконавчого документа та зобов'язаний
прийняти до виконання виконавчий
документ і відкрити виконавче
провадження, якщо не закінчився строк
пред'явлення виконавчого документа до
виконання і цей документ відповідає
вимогам, передбаченим цим Законом, та
пред'явлений до виконання до органу
державної виконавчої служби за
належним місцем виконання рішення.

Відповідно до ст.37 Закону
України «Про виконавче провадження» (в
редакції, що діяла на момент вчинення
виконавчих дій, 11.06.2009 року) виконавче
провадження підлягає закінченню у
випадках: 1) визнання відмови
стягувача від примусового виконання
рішення суду; 2) визнання судом
мирової угоди між стягувачем і
боржником про закінчення виконавчого
провадження; 3) смерті або оголошення
померлим стягувача чи боржника,
визнання безвісно відсутнім боржника
або стягувача, ліквідації юридичної
особи - сторони виконавчого
провадження, якщо виконання їх
обов'язків чи вимог у виконавчому
провадженні не допускає
правонаступництва; 4) скасування
рішення суду або іншого органу
(посадової особи), яке підлягало
виконанню на підставі виконавчого
документа, або визнання судом
виконавчого документа таким, що не
підлягає виконанню; 5) письмової
відмови стягувача від одержання
предметів, вилучених у боржника при
виконанні рішення про передачу їх
стягувачеві, або знищення речі, яка
мала бути передана стягувачеві в
натурі; 6) закінчення передбаченого
законом строку для даного виду
стягнення; 7) передачі виконавчого
документа ліквідаційній комісії у
разі ліквідації боржника - юридичної
особи або арбітражному керуючому у
разі визнання боржника банкрутом; 8)
фактичного повного виконання рішення
згідно з виконавчим документом; 9)
повернення виконавчого документа без
виконання на вимогу суду або іншого
органу (посадової особи), які видали
виконавчий документ, або на письмову
вимогу стягувача; 10) направлення
виконавчого документа за належністю до
іншого відділу державної виконавчої
служби; 11) повернення виконавчого
документа до суду чи іншого органу
(посадової особи), які видали
виконавчий документ, у випадку,
передбаченому частиною третьою статті
76 цього Закону; 12) якщо рішення
фактично виконане, відповідно до
пункту 8 частини першої цієї статті,
під час виконання рішення
Європейського суду з прав людини.

Проаналізувавши положення чинного
законодавства, що регулює спірні
правовідносини, враховуючи обставини
справи та досліджені докази, які є в
матеріалах справи, суд вважає, що
позовні вимоги підлягають задоволенню
з наступних підстав.

Виконавчі листи по справі 2а-7/2008 були
пред'явлені позивачем своєчасно до
виконання, проте рішення Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 21.05.2009 року щодо визнання
незаконною відмови у прийнятті на
роботу, поновлення на роботі, стягнення
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу та відшкодування моральної
шкоди не виконанні протягом тривалого
часу (а саме 6 років) по незалежним від
позивача причинам, що є неприпустимим з
урахуванням рішень Європейського суду
з прав людини у справах «Харук та інші
проти України» від 26.07.2012 року,
«Яровенко та інші проти України»,
відповідно до яких констатовано
порушення п.1 ст. 6 Конвенції про захист
прав людини і основоположних свобод
щодо тривалого невиконання рішень
суду. Відповідно до ст. 2 Закону України
"Про виконання рішень та застосування
практики Європейського суду з прав
людини", рішення є обов'язковим для
виконання Україною відповідно до ст. 46
Конвенції.

Відповідно до ч. 2 ст. 34 Закону України
«Про виконавче провадження» у разі
якщо зміст виконавчого документа є
незрозумілим, державний виконавець або
сторони виконавчого провадження мають
право звернутися до органу (посадової
особи), який видав виконавчий документ,
із заявою про роз'яснення змісту цього
документа.

Згідно ст. 36 Закону, за наявності
обставин, що ускладнюють виконання
рішення або роблять його неможливим,
держаний виконавець за власною
ініціативою чи за заявою сторін, а
також самі сторони мають право
звернутися до суду, який видав
виконавчий документ, із заявою про
відстрочку або розстрочку, а також про
встановлення або зміну способу і
порядку виконання.

Суд вважає, що головним державним
виконавцем - Середою В.Ю. відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
безпідставно та необґрунтовано
винесено постанови про відмову в
прийнятті до провадження виконавчих
документів та у відкритті виконавчих
проваджень з примусового виконання
виконавчих листів від 24.09.2008 року,
оскільки визначити суму, що підлягає
стягненню та здійснити заміну сторони
виконавчого провадження (на орган який
на момент виконання рішення здійснює
ті ж самі функції Держави, які
здійснював ліквідований державний
орган) можливо лише при відкритому
виконавчому провадженні.

Частиною 1 ст.71 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з ч.2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок, щодо
доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо він
заперечує проти адміністративного
позову.

Суд критично оцінює посилання
відповідача на те, що позивач повинен
був звернутися з даним позовом до
місцевого суду, як до
адміністративного, оскільки на дату
звернення позивача до суду з даним
позовом Одеський окружний
адміністративний суд діє в системі
судів України, до компетенції якого
належить даний адміністративний позов.
На час звернення позивача (у липні 2006
року) з позовом до Роздільнянського
районного суду Одеської області про
визнання незаконною відмови в
прийнятті на роботу, поновлення на
роботі, стягнення середнього заробітку
за час вимушеного прогулу та
відшкодування моральної шкоди,
Одеський окружний адміністративний
суд перебував в стані створення та
розпочав свою роботу з 03 липня 2007 року,
тому справа №2а-7/2008 за позовом ОСОБА_1
до Державної митної служби України,
Котовської митниці, Кучурганської
митниці, державного казначейства
України розглянута Роздільнянським
районним судом Одеської області, як
адміністративним судом.

Згідно ст. 86 Кодексу адміністративного
судочинства України суд оцінює докази,
які є у справі, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні.

Частиною 1 статті 181 КАС України
передбачено, що учасники виконавчого
провадження (крім державного
виконавця) та особи, які залучаються до
проведення виконавчих дій, мають право
звернутися до адміністративного суду
із позовною заявою, якщо вважають, що
рішенням, дією або бездіяльністю
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби порушено їхні права, свободи чи
інтереси, а також якщо законом не
встановлено інший порядок судового
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності таких осіб.

Відповідачем у справах з приводу
рішень, дій або бездіяльності
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби є відповідний орган державної
виконавчої служби (частина 3 статті 181
Кодексу адміністративного судочинства
України). Отже, оскільки оскаржувані
постанови від 05.11.2014 року та від 06.11.2014
року про відмову в прийнятті до
провадження виконавчого документа та у
відкритті виконавчого провадження з
примусового виконання виконавчого
листа №2-а-7/2008 винесені головним
державним виконавцем відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України -
Середою В.Ю., суд вважає, що належним
відповідачем по даній справі є саме
відділ примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 КАС України суд
розглядає адміністративні справи не
інакше як за позовною заявою, поданою
відповідно до цього Кодексу, і не може
виходити за межі позовних вимог. Суд
може вийти за межі позовних вимог
тільки в разі, якщо це необхідно для
повного захисту прав, свобод та
інтересів сторін чи третіх осіб, про
захист яких вони просять.

Суд вважає, що для повного захисту прав,
свобод та інтересів позивача, про
захист яких він просить, необхідно
вийти за межі позовних вимог.

На підставі встановленого, керуючись
приписами ст. ст. 11, 162 КАС України, суд
вважає, що вимоги ОСОБА_1 до відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
Одеській області про визнання
протиправними та скасування постанов
від 05.11.2014 року ВП№45367200, від 06.11.2014 року
ВП№45367513, зобов'язання вчинити певні
дії - підлягають задоволенню.

Керуючись Законом України "Про
виконавче провадження", ст. ст. 69-71, 158-163
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
Одеській області про визнання
протиправними та скасування постанов
головного державного виконавця
відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
Одеській області Середи В.Ю. про
відмову у відкритті виконавчого
провадження від 05.11.2014 року ВП№45367200,
від 06.11.2014 року ВП№45367513, зобов'язання
вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати
постанови головного державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції в Одеській області
Середи В.Ю. про відмову у відкритті
виконавчого провадження від 05.11.2014 року
ВП №45367200 та від 06.11.2014 року ВП№45367513.

Зобов'язати відділ примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції в Одеській області
відкрити виконавче провадження за
виконавчими листами №2а-7/2008 від 18.08.2009
року щодо зобов'язання Кучурганську
митницю поновити ОСОБА_1 на посаді
інспектора митного поста "Кучурган"
Кучурганської митниці та щодо
стягнення з Кучурганської митниці на
користь ОСОБА_1 середнього заробітку за
час вимушеного прогулу.

Судові витрати розподілити відповідно
до приписів ст.94 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Постанова набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної
скарги судове рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після
повернення апеляційної скарги, відмови
у відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Одеського
апеляційного адміністративного суду
через Одеський окружний
адміністративний суд шляхом подання
апеляційної скарги. Апеляційна скарга
на постанову суду першої інстанції
подається протягом десяти днів з дня її
проголошення. У разі застосування
судом частини третьої статті 160 КАС
України, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови
виготовлено та підписано суддею 02.12.2014
року.

Суддя
С.М.Корой

Адміністративний позов ОСОБА_1
до відділу примусового виконання
рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції в Одеській області
про визнання протиправними та
скасування постанов головного
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
Одеській області Середи В.Ю. про
відмову у відкритті виконавчого
провадження від 05.11.2014 року ВП№45367200,
від 06.11.2014 року ВП№45367513, зобов'язання
вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати
постанови головного державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції в Одеській області
Середи В.Ю. про відмову у відкритті
виконавчого провадження від 05.11.2014 року
ВП №45367200 та від 06.11.2014 року ВП№45367513.

Зобов'язати відділ примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції в Одеській області
відкрити виконавче провадження за
виконавчими листами №2а-7/2008 від 18.08.2009
року щодо зобов'язання Кучурганську
митницю поновити ОСОБА_1 на посаді
інспектора митного поста "Кучурган"
Кучурганської митниці та щодо
стягнення з Кучурганської митниці на
користь ОСОБА_1 середнього заробітку за
час вимушеного прогулу.

Судові витрати розподілити відповідно
до приписів ст.94 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Постанова набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної
скарги судове рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після
повернення апеляційної скарги, відмови
у відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Одеського
апеляційного адміністративного суду
через Одеський окружний
адміністративний суд шляхом подання
апеляційної скарги. Апеляційна скарга
на постанову суду першої інстанції
подається протягом десяти днів з дня її
проголошення. У разі застосування
судом частини третьої статті 160 КАС
України, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови
виготовлено та підписано суддею 02.12.2014
року.

Суддя
С.М.Корой

02 грудня 2014 року.