Справа № 826/808/14
Суддя: Донець О.Є.
Дата ухвалення: 2014-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2014 року
м. Київ К/800/40573/14

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого
Донця О.Є.,

суддів:
Логвиненка А.О.,

Мороза В.Ф.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу Товариства
з обмеженою відповідальністю «Альянс
Холдинг» на постанову окружного
адміністративного суду м. Києва від
30.04.2014 року та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 03.07.2014 року у справі за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Альянс Холдинг» до
Інспекції з питань захисту справ
споживачів у Київській області про
визнання протиправною та скасування
постанови від 25.12.2013 року № 1361,

в с т а н о в и л а:

У січні 2014 року Товариство з обмеженою
відповідальністю «Альянс Холдинг»
звернулося до окружного
адміністративного суду м. Києва з
позовом до Інспекції з питань захисту
справ споживачів у Київській області
про визнання протиправною та
скасування постанови від 25.12.2013 року №
1361.

Постановою окружного
адміністративного суду м. Києва від
30.04.2014 року у задоволенні позовних
вимог Товариству з обмеженою
відповідальністю «Альянс Холдинг»
було відмовлено.

Ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 03.07.2014 року
апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «Альянс
Холдинг» було залишено без
задоволення, а постанову окружного
адміністративного суду м. Києва від
30.04.2014 року - без змін.

У касаційній скарзі Товариство з
обмеженою відповідальністю «Альянс
Холдинг», не погоджуючись з даними
рішеннями, посилаючись на допущені
судами порушення норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати постанову окружного
адміністративного суду м. Києва від
30.04.2014 року та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 03.07.2014 року та ухвалити нову
постанову, якою задовольнити позовні
вимоги у повному обсязі.

Інспекцією з питань захисту справ
споживачів у Київській області подано
заперечення на касаційну скаргу, в яких
вона просить залишити касаційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Альянс Холдинг» без
задоволення, а оскаржувані рішення -
без змін.

Заслухавши доповідь судді - доповідача,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга Товариства з обмеженою
відповідальністю «Альянс Холдинг»
задоволенню не підлягає, оскільки
рішення судів першої та апеляційної
інстанцій постановлені з додержанням
норм матеріального та процесуального
права, правова оцінка обставинам у
справі дана вірно, а доводи касаційної
скарги є необґрунтованими і не надають
підстав, які передбачені статтями 225 - 229
Кодексу адміністративного судочинства
України для зміни чи скасування
судових рішень.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що Інспекцією з питань
захисту прав споживачів у Київській
області 16.10.2013 року проведено планову
перевірку з питань дотримання
законодавства про захист прав
споживачів на АЗС Товариства з
обмеженою відповідальністю «Альянс
Холдинг» (Києво-Святошинський район,
с. Софіївська Борщагівка, вул.
Садова, 48-Б).

За результатами перевірки складено акт
перевірки дотримання законодавства
про захист прав споживачів від 16.10.2013
року № 001469, в якому зафіксовані
порушення Товариством з обмеженою
відповідальністю «Альянс Холдинг»
пункту 9 Правил роздрібної торгівлі
нафтопродуктами, затверджених
постановою Кабінету Міністрів України
від 20.12.1997 року № 1442, пункту 21 Порядку
провадження торговельної діяльності
та правил торговельного
обслуговування на ринку споживчих
товарів, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 15.06.2006
року № 833, статті 15 Закону України «Про
захист прав споживачів», що виявилось у
відсутності необхідної, доступної,
достовірної та своєчасної інформації
про продукцію (нафтопродукти), зокрема
інформації щодо бензину
автомобільного підвищеної якості
А-92-Євро та підвищеної якості А-95-Євро
про строк його придатності, обов'язкові
дії позивача після його закінчення, а
також можливі наслідки в разі
невчинення цих дій.

На підставі акту перевірки дотримання
законодавства про захист прав
споживачів від 16.10.2013 року № 001469
Інспекцією з питань захисту справ
споживачів у Київській області 25.12.2013
року винесено постанову про накладення
стягнень, передбачених статтею 23
Закону України «Про захист прав
споживачів» № 1361, якою до позивача
застосовано штраф у розмірі 190321,31 грн.

Відносини між споживачами товарів,
робіт і послуг та виробниками і
продавцями товарів, виконавцями робіт
і надавачами послуг різних форм
власності, врегульовано Законом
України «Про захист прав споживачів».

Відповідно до статті 15 Закону України
«Про захист прав споживачів», споживач
має право на одержання необхідної,
доступної, достовірної та своєчасної
інформації про продукцію, що
забезпечує можливість її свідомого і
компетентного вибору. Інформація
повинна бути надана споживачеві до
придбання ним товару чи замовлення
роботи (послуги). Інформація про
продукцію не вважається рекламою.

Інформація про продукцію повинна
містити:

1) назву товару, найменування або
відтворення знака для товарів і послуг,
за якими вони реалізуються;

2) найменування нормативних документів,
вимогам яких повинна відповідати
вітчизняна продукція;

3) дані про основні властивості
продукції, а щодо продуктів харчування
- про склад (включаючи перелік
використаної у процесі їх виготовлення
сировини, в тому числі харчових
добавок), номінальну кількість (масу,
об'єм тощо), харчову та енергетичну
цінність, умови використання та
застереження щодо вживання їх окремими
категоріями споживачів, а також іншу
інформацію, що поширюється на
конкретний продукт;

4) відомості про вміст шкідливих для
здоров'я речовин, які встановлені
нормативно-правовими актами, та
застереження щодо застосування
окремої продукції, якщо такі
застереження встановлені
нормативно-правовими актами;

5) позначку про наявність або
відсутність у складі продуктів
харчування генетично модифікованих
компонентів;

6) дані про ціну (тариф), умови та правила
придбання продукції;

6 1) виробник (продавець) у разі
виявлення недостовірної інформації
про продукцію (якщо вона не шкодить
життю, здоров'ю або майну споживача)
протягом тижня вилучає цю продукцію з
продажу та приводить інформацію про
неї до відповідності;

7) дату виготовлення;

8) відомості про умови зберігання;

9) гарантійні зобов'язання виробника
(виконавця);

10) правила та умови ефективного і
безпечного використання продукції;

11) строк придатності (строк служби)
товару (наслідків роботи), відомості
про необхідні дії споживача після їх
закінчення, а також про можливі
наслідки в разі невиконання цих дій;

12) найменування та місцезнаходження
виробника (виконавця, продавця) і
підприємства, яке здійснює його
функції щодо прийняття претензій від
споживача, а також проводить ремонт і
технічне обслуговування.

Інформація, передбачена частиною 1 цієї
статті, доводиться до відома
споживачів виробником (виконавцем,
продавцем) у супровідній документації,
що додається до продукції, на етикетці,
а також у маркуванні чи іншим способом
(у доступній наочній формі), прийнятим
для окремих видів продукції або в
окремих сферах обслуговування.

Порядок приймання, зберігання і
роздрібної торгівлі бензином,
дизельним паливом, гасом, маслами,
мастилами (далі - нафтопродукти), а
також вимоги у дотриманні справ
споживачів щодо належної якості цих
нафтопродуктів, безпеки для життя та
здоров'я споживачів, навколишнього
природного середовища і рівня
торгівельного обслуговування
врегульовано Правилами роздрібної
торгівлі нафтопродуктами,
затвердженими постановою Кабінету
Міністрів України від 20.12.1997 року № 1442.

Пунктом 9 Правил роздрібної торгівлі
нафтопродуктами передбачено, що
суб'єкт господарювання, що здійснює
продаж нафтопродуктів, зобов'язаний
своєчасно подати споживачеві
необхідну, доступну та достовірну
інформацію про нафтопродукти, а також
копії паспортів якості, в яких
зазначені нормативні документи,
вимогам яких відповідають
нафтопродукти, та копії сертифікатів
відповідності або свідоцтв про
визнання відповідності (якщо
нафтопродукт підлягає обов'язковій
сертифікації в Україні).

В інформації про нафтопродукти
зазначаються:

- їх назва;

- дані про їх основні властивості;

- відомості про вміст шкідливих
для здоров'я речовин, які встановлені
нормативно-правовими актами;

- ціна та умови їх придбання;

- відомості про умови їх
зберігання;

- правила та умови їх ефективного і
безпечного використання;

- строк їх придатності, обов'язкові
дії споживача після його закінчення, а
також можливі наслідки в разі
невчинення цих дій;

- найменування та
місцезнаходження суб'єкта
господарювання і підприємства, яке
здійснює його функції щодо прийняття
претензій від споживача.

Інформація подається споживачеві
згідно із законодавством про мови.

Суб'єкт господарювання зобов'язаний
поінформувати споживача про
можливість виникнення за певних умов
унаслідок поводження з
нафтопродуктами небезпеки для життя,
здоров'я споживача та його майна,
навколишнього природного середовища.

Відповідно до пункту 15 Правил
роздрібної торгівлі нафтопродуктами,
суб'єкт господарювання повинен
забезпечити наявність на видному та
доступному для споживача місці на АЗС
куточка покупця, в якому розміщуються
інформація про найменування власника
АЗС або уповноваженого ним органу,
місцезнаходження і номери телефонів
органів, що забезпечують захист прав
споживачів, книга відгуків та
пропозицій. На вимогу споживача
уповноважений керівником суб'єкта
господарювання працівник повинен
ознайомити його з вимогами цих Правил,
Закону України «Про захист прав
споживачів», а також подати документи,
зазначені у пункті 9 цих Правил.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 15.06.2006 року № 833 затверджено
Порядок провадження торговельної
діяльності та правил торговельного
обслуговування на ринку споживчих
товарів, яким визначено загальні умови
провадження торговельної діяльності
суб'єктами оптової торгівлі,
роздрібної торгівлі, закладами
ресторанного господарства, основні
вимоги до торговельної мережі, мережі
закладів ресторанного господарства і
торговельного обслуговування
споживачів (покупців), які придбавають
товари у підприємств, установ та
організацій незалежно від
організаційно-правової форми і форми
власності, фізичних осіб - підприємців
та іноземних юридичних осіб, що
провадять підприємницьку діяльність
на території України.

Так, пунктом 17 Порядку здійснення
торгівельної діяльності та правил
торгівельного обслуговування на ринку
споживчих товарів, передбачено, що
забороняється продаж товарів, що не
мають відповідного маркування,
етикетування або інструкції про їх
застосування (в установлених випадках),
а також належного товарного вигляду, на
яких строк придатності не зазначено
або зазначено з порушенням вимог
нормативних документів, строк
придатності яких минув, а також тих, що
надійшли без документів, передбачених
законодавством, зокрема які
засвідчують їх якість та безпеку.

Згідно із пунктом 21 зазначеного
Порядку здійснення торгівельної
діяльності та правил торгівельного
обслуговування на ринку споживчих
товарів, суб'єкт господарювання
зобов'язаний, зокрема, надавати
споживачеві (покупцеві) у доступній
формі необхідну, достовірну та
своєчасну інформацію про товари.

Відповідно до пункту 7 частини 1 статті
23 Закону України «Про захист прав
споживачів», у разі порушення
законодавства про захист прав
споживачів суб'єкти господарювання
сфери торговельного та інших видів
обслуговування, у тому числі
ресторанного господарства, несуть
відповідальність за відсутність
необхідної, доступної, достовірної та
своєчасної інформації про продукцію - у
розмірі тридцяти відсотків вартості
одержаної для реалізації партії
товару, виконаної роботи, наданої
послуги, але не менше п'яти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян.

Як встановлено судом, за результатами
перевірки Інспекцією з питань захисту
справ споживачів у Київській області
було встановлено, що Товариством з
обмеженою відповідальністю «Альянс
Холдинг» реалізується бензин
автомобільний підвищеної якості
А-92-Євро, вид ІІ, клас С та бензин
автомобільний підвищеної якості
А-95-Євро, вид ІІ, клас Д за відсутності
необхідної, доступної, достовірної та
своєчасної інформації про вказану
продукцію, зокрема, про строк його
придатності та обов'язкові його дії
після його закінчення.

В поясненнях до акту перевірки
дотримання законодавства про захист
прав споживачів від 16.10.2013 року № 001469
позивачем зазначено, що у паспорті
якості на бензин не вказано термін
придатності, а вказано ДСТУ 4839:2007,
згідно з якими термін придатності
бензинів складає 1 рік з дати
виготовлення.

Позивач вказує, що під час перевірки
ним було надано: сертифікат
відповідності № UA1.035.0193654-11; паспорт
якості від 20.08.2013 року № 317на бензин
автомобільний A-92-Євpo виду II класа С;
сертифікат відповідності №UA1.035.0193651-11;
паспорт якості від 30.07.2013 року № 254 на
бензин автомобільний підвищеної
якості A-95-Євро виду II класа Д.

Однак, дані документи не дають
споживачеві у доступній формі
необхідну, достовірну та своєчасну
інформацію, зокрема, про строк
придатності бензину та обов'язкові дії
після його завершення.

Крім того, позивач зазначає, що на АЗС
біля стойки оператора містився витяг з
ДСТУ 4839:2007 «Бензини автомобільні
підвищеної якості», яким визначено, що
гарантійний строк зберігання бензинів
складає 1 рік з дати виготовлення, а
також передбачено, що у разі закінчення
гарантійного строку зберігання для
можливості споживання споживач
повинен перевірити бензини на
відповідність вимогам цього стандарту.

Однак позивачем не було надано доказів
розміщення такої інформації в
доступній споживачеві формі саме на
час перевірки.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів погоджується з висновком судів
попередніх інстанцій про те, що
постанова від 25.12.2013 року про
накладення стягнень, передбачених
статтею 23 Закону України «Про захист
прав споживачів» № 1361, якою до позивача
застосовано штраф у розмірі 190321,31 грн.,
Інспекцією з питань захисту справ
споживачів у Київській області було
винесено на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
законами України, отже відсутні
підстави щодо її скасування.

За таких обставин, колегія суддів
приходить до висновку про те, що
рішення судів першої та апеляційної
інстанцій є законними і не підлягають
скасуванню, оскільки суди, всебічно
перевіривши обставини справи, вирішили
спір у відповідності з нормами
матеріального права, що підлягають
застосуванню до даних правовідносин; в
них повно відображені обставини, що
мають значення для справи, висновки
судів щодо встановлених обставин і
правові наслідки є правильними, а
доводи касаційної скарги їх не
спростовують.

Відповідно до частини 1 статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції
перевіряє правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, правової оцінки обставин у
справі і не може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Керуючись статтями 220, 2201, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «Альянс
Холдинг» - залишити без задоволення, а
постанову окружного адміністративного
суду м. Києва від 30.04.2014 року та ухвалу
Київського апеляційного
адміністративного суду від 03.07.2014 року
у справі за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю «Альянс
Холдинг» до Інспекції з питань захисту
справ споживачів у Київській області
про визнання протиправною та
скасування постанови від 25.12.2013 року №
1361 - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
О.Є. Донець

А.О. Логвиненко

В.Ф. Мороз