Справа № 872/13765/13
Суддя: Баранник Н.П.
Дата ухвалення: 2014-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

02 жовтня 2014 рокусправа № 808/3187/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Баранник Н.П.

суддів: Малиш Н.І.
Щербака А.А.

за участю секретаря судового
засідання: Фірсік Д.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу Спеціалізованої
державної податкової інспекції з
обслуговування великих платників у м.
Запоріжжі Міжрегіонального головного
управління Міндоходів на постанову
Запорізького окружного
адміністративного суду від 07 серпня 2013
року у справі №808/3187/13-а за
адміністративним позовом Публічного
акціонерного товариства
«Електрометалургійний завод
«Дніпроспецсталь» ім.
А.М. Кузьміна» до Управління Державної
казначейської служби України у м.
Запоріжжя Запорізької області,
Спеціалізованої державної податкової
інспекції з обслуговування великих
платників у м. Запоріжжі
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів про визнання бездіяльності
протиправною та стягнення бюджетної
заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

У березні 2013 Публічне акціонерне
товариство «Електрометалургійний
завод «Дніпроспецсталь» ім.. А.М.
Кузьміна» (далі - позивач) звернулося до
суду з позовом про визнання
протиправною бездіяльності
Спеціалізованої державної податкової
інспекції з обслуговування великих
платників у м. Запоріжжі
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів (далі відповідач-1), яка
виразилася у ненаданні органу
казначейства висновку про
відшкодування позивачу податку на
додану вартість у розмірі 2385147 грн.;
стягнення з Державного бюджету України
на користь позивача суму податку на
додану вартість, що підлягає
відшкодуванню по декларації з податку
на додану вартість за червень 2011 року у
розмірі 1947263 грн. та декларації з
податку на додану вартість за листопад
2011 року у розмірі 437884 грн..

Постановою Запорізького
окружного адміністративного суду від 07
серпня 2013 року у справі №808/3187/13-а
позовні вимоги задоволено.

Не погодившись із прийнятим
судовим рішенням, відповідач-1 подав
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись
на порушення судом норм матеріального
права, невідповідність висновків суду
фактичним обставинам справи, просить
постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 07 серпня 2013
року у даній справі скасувати та
прийняти нову про відмову у
задоволенні позовних вимог.

В судовому засіданні представник
відповідача підтримав доводи та
обґрунтування апеляційної скарги,
наполягав на її задоволенні. Крім того
зазначив, що позивачу у серпні 2014р. по
декларації з податку на додану
вартість за листопад 2011 року було
відшкодовано суму ПДВ в розмірі 437884
грн., на підтвердження чого надано
відповідні документи.

Позивачем були надані письмові
заперечення на апеляційну скаргу
відповідача. В запереченнях позивач
вказує, що рішення суду першої
інстанції є законним та обґрунтованим
і підстави для його скасування
відсутні.

Представники позивача у судовому
засіданні заперечували проти
задоволення вимог апеляційної скарги.

Управління Державної
казначейської служби України у м.
Запоріжжя Запорізької області
повідомлялося належним чином про дату,
час та місце розгляду апеляційної
скарги, проте свого представника для
участі у судовому засіданні не
направляло.

Заслухавши представників сторін,
перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість
постанови суду в межах доводів
апеляційної скарги і заявлених
позовних вимог, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга задоволенню не підлягає з
огляду на наступне.

Як свідчать обставини справи та
встановлено судом першої інстанції, в
період з 20.07.2011 по 05.08.2011 фахівцями
податкового органу було проведено
камеральну перевірку позивача з питань
достовірності нарахування сум
бюджетного відшкодування податку на
додану вартість на розрахунковий
рахунок за червень 2011 року, результати
якої оформлено актом
№ 339/08-01/00186536 від 05.08.2011.

Під час перевірки зроблено
висновок про завищення позивачем
заявленої за червень 2011 року суми
бюджетного відшкодування ПДВ у розмірі
1947263 грн..

На підставі акту перевірки
податковим органом прийнято податкове
повідомлення-рішення № від
10.08.2011, яким позивачу зменшено суму
бюджетного відшкодування з ПДВ за
червень 2011 року на 1947263 грн..

Зазначене податкове
повідомлення-рішення було оскаржено до
суду. Постановою Запорізького
окружного адміністративного суду
позов було задоволено, податкове
повідомлення-рішення №
від 10.08.2011 скасовано.

Постановою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 26.09.2012 постанову Запорізького
окружного адміністративного суду від
03.10.2011 залишено без змін.

В період з 19.12.2011 по 06.01.2012
фахівцями СДПІ було проведено
камеральну перевірку позивача з питань
достовірності нарахування сум
бюджетного відшкодування податку на
додану вартість на розрахунковий
рахунок за листопад 2011 року, результати
якої було оформлено актом № 8/08-01/00186536
від 06.01.2012.

За висновками перевірки,
позивачем завищено заявлену за
листопад 2011 року суму бюджетного
відшкодування ПДВ у розмірі 437884 грн..

На підставі акту перевірки
податковим органом винесено податкове
повідомлення-рішення № від 16.01.2012,
яким позивачу зменшено суму бюджетного
відшкодування з ПДВ за листопад 2011 року
на 437884 грн..

Зазначене податкове
повідомлення-рішення було оскаржено до
суду. Постановою Запорізького
окружного адміністративного суду
позов було задоволено, податкове
повідомлення-рішення №
від 16.01.2012 скасовано.

Постановою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 25.09.2012 постанову Запорізького
окружного адміністративного суду від
11.04.2012 залишено без змін.

В обґрунтування своїх вимог
позивач посилається на виникнення
обставин, з якими законодавство
пов'язує обов'язок податкового органу
подати органу державного казначейства
висновок із зазначенням суми податку,
що підлягає відшкодуванню з бюджету.

Згідно із визначенням, наведеним
в пп. 14.1.18 п. 14.1 ст. 14 ПК України бюджетне
відшкодування - це відшкодування
від'ємного значення податку на додану
вартість на підставі підтвердження
правомірності сум бюджетного
відшкодування податку на додану
вартість за результатами перевірки
платника, у тому числі автоматичне
бюджетне відшкодування у порядку та за
критеріями, визначеними у розділі V
цього Кодексу.

Відтак, здійснення бюджетного
відшкодування можливо лише після
проведення перевірки платника податку
за наслідками якої підтверджена
правомірність суми бюджетного
відшкодування.

Відповідно до п. 200.1 ст. 200
Податкового кодексу України (далі ПКУ)
сума податку, що підлягає сплаті
(перерахуванню) до Державного бюджету
України або бюджетному відшкодуванню,
визначається як різниця між сумою
податкового зобов'язання звітного
(податкового) періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
(податкового) періоду.

При позитивному значенні суми,
розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї
статті, така сума підлягає сплаті
(перерахуванню) до бюджету у строки,
встановлені цим розділом. При
від'ємному значенні суми, розрахованої
згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така
сума враховується у зменшення суми
податкового боргу з податку, що виник
за попередні звітні (податкові) періоди
(у тому числі розстроченого або
відстроченого відповідно до цього
Кодексу), а в разі відсутності
податкового боргу - зараховується до
складу податкового кредиту наступного
звітного (податкового) періоду.

Згідно з п. 200.4 ст. 200 ПКУ якщо в
наступному податковому періоді сума,
розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї
статті, має від'ємне значення, то: а)
бюджетному відшкодуванню підлягає
частина такого від'ємного значення, яка
дорівнює сумі податку, фактично
сплаченій отримувачем товарів/послуг у
попередніх податкових періодах
постачальникам таких товарів/послуг
або до Державного бюджету України, а в
разі отримання від нерезидента послуг
на митній території України - сумі
податкового зобов'язання, включеного
до податкової декларації за попередній
період за отримані від нерезидента
послуги отримувачем послуг; б) залишок
від'ємного значення попередніх
податкових періодів після бюджетного
відшкодування включається до складу
сум, що відносяться до податкового
кредиту наступного податкового
періоду.

Пунктами 200.7-200.13 ст. 200 ПКУ
передбачено, що платник податку, який
має право на отримання бюджетного
відшкодування та прийняв рішення про
повернення суми бюджетного
відшкодування, подає відповідному
органу державної податкової служби
податкову декларацію та заяву про
повернення суми бюджетного
відшкодування, яка відображається у
податковій декларації. До декларації
додаються розрахунок суми бюджетного
відшкодування, а також оригінали
митних декларацій (примірників
декларанта), що підтверджують
вивезення товарів (супутніх послуг) за
межі митної території України. Форма
заяви про відшкодування та форма
розрахунку суми бюджетного
відшкодування визначаються
центральним органом державної
податкової служби.

Протягом 30 календарних днів, що
настають за граничним терміном
отримання податкової декларації,
податковий орган проводить камеральну
перевірку заявлених у ній даних. За
наявності достатніх підстав, які
свідчать, що розрахунок суми
бюджетного відшкодування було
зроблено з порушенням норм податкового
законодавства, податковий орган має
право провести документальну
позапланову виїзну перевірку платника
для визначення достовірності
нарахування такого бюджетного
відшкодування протягом 30 календарних
днів, що настають за граничним терміном
проведення камеральної перевірки.
Орган державної податкової служби
зобов'язаний у п'ятиденний строк після
закінчення перевірки подати органу
Державного казначейства України
висновок із зазначенням суми, що
підлягає відшкодуванню з бюджету.

На підставі отриманого висновку
відповідного органу державної
податкової служби орган Державного
казначейства України видає платнику
податку зазначену в ньому суму
бюджетного відшкодування шляхом
перерахування коштів з бюджетного
рахунка на поточний банківський
рахунок платника податку в
обслуговуючому банку протягом п'яти
операційних днів після отримання
висновку органу державної податкової
служби.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції щодо
того, що відповідач-1, діючи відповідно
до норм податкового законодавства,
повинен був подати органу Державного
казначейства України висновок із
зазначенням суми, що підлягає
відшкодуванню з бюджету, або відмовити
у наданні бюджетного відшкодування.
Утримуючись від надання такого
висновку, податковий орган допустив
протиправну бездіяльність в частині
дотримання порядку та строків
бюджетного відшкодування сум ПДВ.

Відповідно до п. 200.15 ст. 200 ПКУ у
разі, якщо за результатами перевірки
сум податку, заявлених до
відшкодування, платник податку або
орган державної податкової служби
розпочинає процедуру
адміністративного або судового
оскарження, орган державної податкової
служби не пізніше наступного робочого
дня після отримання відповідного
повідомлення від платника або ухвали
суду про порушення провадження у
справі зобов'язаний повідомити про це
орган Державного казначейства України.
Орган Державного казначейства України
тимчасово припиняє процедуру
відшкодування в частині оскаржуваної
суми до набрання законної сили судовим
рішенням.

Після закінчення процедури
адміністративного або судового
оскарження орган державної податкової
служби протягом п'яти робочих днів, що
настали за днем отримання відповідного
рішення, зобов'язаний подати органу
Державного казначейства України
висновок із зазначенням суми податку,
що підлягає відшкодуванню з бюджету.

Згідно з п. 200.13 ст. 200 Податкового
кодексу України на підставі отриманого
висновку відповідного органу
державної податкової служби орган
Державного казначейства України видає
платнику податку зазначену в ньому
суму бюджетного відшкодування шляхом
перерахування коштів з бюджетного
рахунка на поточний банківський
рахунок платника податку в
обслуговуючому банку протягом п'яти
операційних днів після отримання
висновку органу державної податкової
служби.

Відповідно до п. 200.23 ст. 200 Податкового
кодексу України суми податку, не
відшкодовані платникам протягом
визначеного цією статтею строку,
вважаються заборгованістю бюджету з
відшкодування податку на додану
вартість.

Відповідно до ч. 3 ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства України
у разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Згідно з ч. 5 зазначеної статті
рішення суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту
проголошення.

Податкові повідомлення- рішення,
винесені СДПІ за результатами
перевірки були скасовані судом.
Позивач отримав право на бюджетне
відшкодування ПДВ по декларації з
цього податку за червень та листопад 2011
року, заявив про своє рішення отримати
відповідну суму надмірно сплаченого
ПДВ на рахунок у банку, а тому
Відповідач 1 повинен був у п'ятиденний
термін, з дати набрання законної сили
рішеннями суду та з урахуванням дати
отримання ухвал суду апеляційної
інстанції направити на адресу органу
казначейства висновок про суму
бюджетного відшкодування з ПДВ, яка
підлягає перерахуванню на рахунок
позивача у банку за червень та листопад
2011 року, що ним вчасно зроблено не було.

Той факт, що позивачу у серпні
2014р., тобто вже після прийняття судом
першої інстанції оскарженого рішення,
по декларації з податку на додану
вартість за листопад 2011 року було
відшкодовано суму ПДВ в розмірі 437884
грн., на підтвердження чого надано
відповідні документи, не спростовує
висновків суду щодо допущення
відповідачем протиправної
бездіяльності.

Враховуючи, що відповідний
висновок податковою інспекцією до
органу казначейської служби в
установлені законом строки поданий не
був, внаслідок чого сума бюджетного
відшкодування податку на додану
вартість по деклараціям за червень та
листопад 2011 року не була перерахована
на рахунок позивача, і це призвело до
порушення прав останнього, суд дійшов
вірного висновку, що заявлені позовні
вимоги про стягнення суми бюджетного
відшкодування з податку на додану
вартість є обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Мотивація та докази, наведені у
апеляційній скарзі відповідача, не
дають колегії суддів підстав для
постановлення висновків, які б
спростовували правову позицію суду
першої інстанції, а тому апеляційну
скаргу слід залишити без задоволення, а
оскаржену постанову суду першої
інстанції - без змін.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 198, ст.ст. 200, 205,
206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу
Спеціалізованої державної податкової
інспекції з обслуговування великих
платників у м. Запоріжжі
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів - залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 07 серпня 2013
року у справі № 808/3187/13-а -
залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
набирає законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена в
порядку та строки, визначені ст. 212
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Повний текст ухвали виготовлено
21.11.2014р..

Головуючий:
Н.П. Баранник

Суддя:
Н.І. Малиш

Суддя:
А.А. Щербак