Справа № 804/15576/14
Суддя: Златін Станіслав Вікторович
Дата ухвалення: 2014-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:
головуючого суддіЗлатіна Станіслава
Вікторовича при секретаріЛісна А,М.
за участю: представника позивача
представника відповідача Скачкова В.Г.
Чохелі Т.Р. розглянувши у відкритому
судовому засіданні у місті
Дніпропетровську адміністративну
справу за адміністративним позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Будівельно-проектна
компанія "Трест реконструкції та
розвитку" до Державної податкової
інспекції у Бабушкінському районі
м.Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області про
визнання протиправними дій та
скасування податкових
23.09.2014 року позивач звернувся з позовом
до суду, у якому просить:
- визнати неправомірними дії Державної
податкової інспекції у Бабушкінському
районі м. Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області при
складанні Акту № 762/04-62-22-1/23937028 від
01.04.2014 року про проведення
документальної позапланової невиїзної
перевірки ТОВ «Будівельно-проектної
компанії «Трест реконструкції та
розвитку» з питань повноти нарахування
орендної плати за землю за період з
01.08.2013 року по 31.12.2013 року» та
нарахування боргу в сумі 226 696,84 грн.;
- скасувати винесене Державною
податковою інспекцією у
Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області податкове повідомлення -
рішення № від 17.04.2014 року;

- визнати неправомірними дії Державної
податкової інспекції у Бабушкінському
районі м. Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області при
складанні Акту № 1309/153/23937028 від 21.05.2014
року «Про проведення документальної
невиїзної перевірки своєчасності
сплати узгодженої суми податкового
зобов'язання по орендній платі за
земельні ділянки державної та
комунальної власності ТОВ
«Будівельно-проектної компанії «Трест
реконструкції та розвитку», яким
встановлено грошове зобов'язання -
штраф у розмірі 2266,97 грн.;

- скасувати винесене Державною
податковою інспекцією у
Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області податкове повідомлення -
рішення № від 27.05.2014 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
відповідач протиправно нарахував
грошове зобов'язання з орендної плати
за землю комунальної власності,
оскільки умовами договору оренди землі
від 01.11.2002 року передбачено сплату
орендної плати за площу 2,1009 га та 1,7900 га
у розмірі 1 792 714,32 грн. на термін дії
договору. Довідка про нормативну
грошову оцінку земельної ділянки від
08.08.2002 року є невід'ємногю частиною
договору оренди. Позивач вказує на те,
що зміни до договору оренди земельної
ділянки у зв'язку з прийняттям
Податкового кодексу України внесено
згідно рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 20 травня
2014 року по справі № 904/1955/14, що набрало
законної сили 11.09.2014 року. Позивач
зазначає про те, що будь-які зміни, що
внесенні до договору оренди землі,
починають діяти на майбутнє і не можуть
впливати на суми орендної плати, які
були сплачено у минулих періодах.
Позивач у період 2013 року сплачував
орендну плату на підставі умов
договору оренди землі від 01.11.2002 року
без урахування зміни нормативної
грошової оцінки земельних ділянок.

Ухвалою суду від 02.10.2014 року відкрито
провадження у справі.

Позивач у судовому засіданні підтримав
заявлені позовні вимоги та наголосив
на тому, що договір оренди землі є
цивільно-правовим, а отже, йому
притаманні такі ознаки, як свобода
договору, обов'язковість його
виконання сторонами тощо. Суб'єкт
владних повноважень, який не є
учасником договору, не може
здійснювати владні управлінські
функції шляхом втручання у відносини
сторін договору, але має право
контролювати належність виконання
договору та відповідність його умов
чинному законодавству України, зокрема
стежити, щоб такі умови не суперечили
інтересам суспільства. Якщо ж договір
пов'язаний зі сплатою податків і, на
думку суб'єкта владних повноважень,
спрямований на ухилення від їх сплати,
останній, за допомогою
адміністративних заходів,
уповноважений відновити публічний
порядок. Зміна розміру земельного
податку є підставою для перегляду
встановленого розміру орендної плати
шляхом внесення відповідних змін до
договору оренди землі його учасниками,
зазначене не тягне автоматичні зміни
орендної палати та, відповідно,
донарахування ДПІ суми податкового
зобов'язання з орендної плати із
застосуванням штрафних санкцій за
податковими повідомленнями-рішеннями.

Відповідач у судовому засіданні
заперечував проти задоволення
позовних вимог, вказуючи на те, що
оскаржувані податкові повідомлення -
рішення прийнято ним на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, які
передбачені Конституцією та законами
України. Відповідач зазначив, що
орендна плата за земельну ділянку, яку
орендує позивач, повинна відповідати
положенням Податкового кодексу
України, оскільки орендна плата за
земельну ділянку державної та
комунальної власності є земельним
податком, а тому не може змінюватися
сторонами у договорі оренди. Також
відповідача наголосив на тому, що
розмір нормативної грошової оцінки
орендованих земельних ділянок у 2008
році збільшився згідно відомостей
державного земельного кадастру від
12.11.2008 року № 1698, однак позивач
продовжував сплачувати орендну плату з
розрахунку нормативної грошової
оцінки земельної ділянки від 08.08.2002
року. Відповідачем донараховано
позивачу орендну плату серпень -
грудень 2013 року, виходячи із розміру
орендної плати 3 відсотки від
нормативної грошової оцінки земельної
ділянки, та застосовано штрафну
(фінансову) санкцію у відповідності до
п.123.1 ст. 123 ПК України. Оскільки позивач
протягом 10 -ти календарних днів з
момент отримання податкового
повідомлення - рішення № від
17.04.2014 року не оскаржив його у
адміністративному або судовому
порядку, то дане грошове зобов'язання
стало податковим боргом позивача. У
зв'язку з несвоєчасною сплатою
позивачем суми грошового зобов'язання,
яке визначено у податковому
повідомленні - рішенні № від
17.04.2014 року, відповідачем прийнято
податкове повідомлення - рішення №
від 27.05.2014 року, яким донараховано
штрафні (фінансові) санкції. Також
відповідач зазначає про те, що акт
перевірки не є рішенням суб'єкта
владних повноважень у розумінні статті
17 КАС, не зумовлює виникнення будь-яких
прав і обов'язків для осіб, робота
(діяльність) яких перевірялися, тому
його висновки не можуть бути предметом
спору. Відсутність спірних відносин, в
свою чергу, виключає можливість
звернення до суду, оскільки відсутнє
право, що підлягає судовому захисту.
Акт перевірки є носієм доказової
інформації про виявлені контролюючим
органом порушення вимог податкового,
валютного та іншого законодавства
суб'єктами господарювання, документом,
на підставі якого приймається
відповідне рішення контролюючого
органу, а тому оцінка акта, в тому числі
й оцінка дій службових осіб
контролюючого органу щодо його
складання, викладення у ньому
висновків перевірки, може бути надана
судом при вирішенні спору щодо
оскарження рішення, прийнятого на
підставі такого акта.

Суд дослідивши письмові докази наявні
у матеріалах справи, заслухавши
пояснення представників сторін,
встановив наступне.

Відповідачем проведено документальну
позапланову невиїзну перевірку
позивача з питання повноти нарахування
орендної плати за землю за період з
01.08.2013 року по 31.12.2013 року.

За наслідками перевірки відповідачем
складено Акт № 762/04-62-22-1/23937028 від 01.04.2014
року, у якому зазначено про порушення
позивачем п.п. 288.5.1 п. 288.5 ст. 288
Податкового кодексу України та рішення
Дніпропетровської міської ради від
02.02.2011 року № 216/8.

Висновки акту перевірки обґрунтовані
тим, що позивач починаючи з 01.08.2013 року
по 31.12.2013 року декларував та сплачував
орендну плату за землі комунальної
власності у меншому розмірі ніж
визначено нормами Податкового кодексу
України рішенням Дніпропетровської
міської ради від 02.02.2011 року № 216/8. Окрім
того, позивач не використовував
збільшену нормативну грошову оцінку
орендованих земельних ділянок згідно
відомостей державного земельного
кадастру від 12.11.2008 року № 1698, а
керувався під час розрахунку орендної
плати відомостями про нормативну
грошову оцінку земельної ділянки від
08.08.2002 року

За наслідками перевірки відповідачем
прийнято оскаржуване податкове
повідомлення - рішення № від
17.04.2014 року про нарахування суми
грошового зобов'язання у розмірі 226 696,85
грн. та штрафних (фінансових) санкцій у
розмірі 113 348,40 грн.

21.05.2014 року відповідачем проведено
документальну невиїзну перевірку
своєчасності сплати узгодженої суми
податкового зобов'язання по орендній
платі за земельні ділянки державної та
комунальної власності позивачем.

За наслідками перевірки відповідачем
складено Акт № 1309/153/23937028 від 21.05.2014
року, у якому вказано про
несвоєчасність сплати податкового
зобов'язання по орендній платі за
земельні ділянки державної та
комунальної власності позивачем, що
визначено податковим повідомленням -
рішенням № від 17.04.2014 року.

За наслідками даної перевірки
відповідачем прийнято податкове
повідомлення - рішення № від
27.05.2014 року, яким нараховану позивачу
штрафні (фінансові) санкції у розмірі
2266,97 грн.

Суд не погоджується з доводами
відповідача, які викладені у акті
перевірки № 762/04-62-22-1/23937028 від 01.04.2014
року з наступних підстав.

Судом встановлено, що між Закритим
акціонерним товариством «Трест
реконструкції та розвитку»
(правонаступником якого згідно
відомостей з Спеціального витягу з
ЄДРПОУ станом на 02.10.2014 року є позивач)
та Дніпропетровською міською радою
01.11.2002 року укладено договір оренди
земельної ділянки площею 2,1009 га та 1,7900
га (кадастровий номер 66017014 та 66017018) за
адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Шинна,
22б, для розміщення виробничої бази на
строк до 19.06.2017 року.

У відповідності до п.3.1 вказаного
договору оренди розмір орендної плати
на весь строк дії договору оренди
становить 1 792 714,32 грн.

У пункті 3.3 договору вказано, що розмір
земельного податку переглядається у
разі законодавчої зміни ставок
земельного податку.

Згідно пункту 3.4 договору індексація
розміру орендної плати здійснюється
без внесення змін до даного договору.

Зміна умов договору здійснюється за
взаємною згодою сторін (пункт 8.1
договору).

У пункті 9.8 договору сторони погодили,
що невід'ємними частинами договору є
план земельної ділянки та довідка про
грошову оцінку земельної ділянки.

У матеріалах справи знаходяться
довідки про грощову оцінку орендованих
земельних ділянок від 08.08.2002 року, які є
невід'ємною частиною договору.

Також судом встановлено, що сторони у
договорі не визначили, що зміна
нормативної грошової оцінки земельної
ділянки провадиться без внесення
відповідних змін до договору.

Відповідно до частин першої та другої
статті 83 Земельного кодексу України
землі, які належать на праві власності
територіальним громадам сіл, селищ,
міст, є комунальною власністю. У
комунальній власності перебувають усі
землі в межах населених пунктів, крім
земель приватної та державної
власності, а також земельні ділянки за
їх межами, на яких розташовані об'єкти
комунальної власності.

До повноважень сільських, селищних,
міських рад у галузі земельних
відносин на території сіл, селищ, міст
належить, зокрема, надання земельних
ділянок у користування із земель
комунальної власності відповідно до
цього Кодексу (пункт "в" статті 12
Земельного кодексу України).

Згідно зі статтею другою Закону
України «Про плату за землю» № 2535-ХІІ
(чинного на час укладення договору
оренди) використання землі в Україні є
платним. Плата за землю справляється у
вигляді земельного податку або
орендної плати, що визначається
залежно від грошової оцінки земель. За
земельні ділянки, надані в оренду,
справляється орендна плата.

Граничний розмір орендної плати за
земельні ділянки, які перебувають у
державній або комунальній власності,
встановлено Законом України «Про
оренду землі» № 161-ХІV та є обов'язковим
при укладанні відповідних договорів.

Відповідно до частини першої статті 21
цього ж Закону орендна плата - це
платіж, який орендар вносить
орендодавцеві за користування
земельною ділянкою.

Підставою нарахування земельного
податку відповідно до статті 13 Закону
України «Про плату за землю» № 2535-ХІІ є
дані державного земельного кадастру, а
орендної плати за земельну ділянку, яка
перебуває у державній або комунальній
власності,- договір оренди такої
земельної ділянки.

Частиною четвертою статті 21 Законом
України «Про оренду землі» № 161-ХІV
встановлено, що розмір, форма і строки
внесення орендної плати за землю
встановлюються за згодою сторін у
договорі оренди (крім строків внесення
орендної плати за земельні ділянки
державної та комунальної власності,
які встановлюються відповідно до
Податкового кодексу України).

Суд зазначає, що у Податковому кодексі
України у пунктах 276.3 ст. 276, п.281.1 ст. 281
та 288.5.1 ст. 288 встановлено, що підставою
для нарахування орендної плати за
земельну ділянку є договір оренди
такої земельної ділянки; розмір
орендної плати не може бути меншим
трикратного розміру земельного
податку.

Таким чином, судом встановлено, що саме
договір оренди земельної ділянки є
підставою для нарахування орендної
плати за земельну ділянку.

У відповідності до правової позиції
Верховного Суду України, яка викладена
у постанові від 11.06.2013 року по справі №
21-443а12 (номер у ЄДРСР 32532892) договір
оренди землі є цивільно-правовим, а
отже, йому притаманні такі ознаки, як
свобода договору, обов'язковість його
виконання сторонами тощо. Суб'єкт
владних повноважень, який не є
учасником договору, не може
здійснювати владні управлінські
функції шляхом втручання у відносини
сторін договору, але має право
контролювати належність виконання
договору та відповідність його умов
чинному законодавству України, зокрема
стежити, щоб такі умови не суперечили
інтересам суспільства. Якщо ж договір
пов'язаний зі сплатою податків і, на
думку суб'єкта владних повноважень,
спрямований на ухилення від їх сплати,
останній, за допомогою
адміністративних заходів,
уповноважений відновити публічний
порядок.

Зміна розміру земельного податку є
підставою для перегляду встановленого
розміру орендної плати шляхом внесення
відповідних змін до договору оренди
землі його учасниками, зазначене не
тягне автоматичні зміни орендної
палати та, відповідно, донарахування
ДПІ суми податкового зобов'язання з
орендної плати із застосуванням
штрафних санкцій за податковими
повідомленнями-рішеннями.

Враховуючи те, що зміни до договору
оренди земельної ділянки, який
укладено між позивачем та
Дніпропетровською міською радою,
внесено лише згідно рішення
господарського суду Дніпропетровської
області від 20 травня 2014 року по справі
№ 904/1955/14, що набрало законної сили
11.09.2014 року, то позивач повинен
сплачувати орендну плату у
відповідності до змінених умов
договору оренди земельної ділянки
починаючи з 11.09.2014 року.

Судом під час розгляду справи
встановлено, що позивач подав до
відповідача декларацію з орендної
плати за землю за 2013 рік, та сплачував
орендну плату виходячи з її розміру
встановленого договором оренди землі,
що підтверджується копіями платіжних
доручень, що знаходяться у матеріалах
справи.

Одночасно суд зазначає, що позивач
правомірно використовував грошову
оцінку орендованих земельних ділянок
від 08.08.2002 року для визначення розміру
земельного податку, оскільки вказана
грошва оцінка є невід'ємною частиною
договору; враховуючи те, що сторони у
договорі оренди не встановили, що зміна
нормативної грошової оцінки земельної
ділянки не є підставою для внесення
змін до договору оренди, то до внесення
змін до договору оренди землі не може
бути використана нова нормативна
грошова оцінка земельних ділянок.
Також суд бере до уваги той факт,
що сторони у договорі оренди чітко
визначили суми орендної плати у
розмірі 1 792 714,32 за весь строк дії
договору оренди.

На підставі викладеного судом
відхиляють твердження відповідача про
те, що позивач повинен був
розраховувати орендну плату виходячи з
нормативної грошової оцінки
орендованих земельних ділянок згідно
відомостей державного земельного
кадастру від 12.11.2008 року № 1698.

На підставі викладеного, суд зазначає,
що відповідач не правовірно
донарахував позивачу грошове
зобов'язання з орендної плати за період
з 01.08.2013 року по 31.12.2013 року, виходячи з
норм Податкового кодексу України.

Таким чином, судом встановлено, що
оскаржуване податкове повідомлення -
рішення № від 17.04.2014 року є
протиправними та таким, що підлягає
скасуванню.

Щодо позовної вимоги - скасувати
винесене Державною податковою
інспекцією у Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області податкове повідомлення -
рішення № від 27.05.2014 року, то суд
зазначає наступне.

У відповідності до п.10.2 постанови
Пленуму Вищого адміністративного суду
України від 20.05.2013 року № 7 «Про судове
рішення у адміністративній справі»
скасування акта суб'єкта владних
повноважень як способу захисту
порушеного права позивача
застосовується тоді, коли спірний акт
не породжує жодних правових наслідків
від моменту прийняття такого акта.

Оскільки судом визнано протиправним та
скасовано податкове повідомлення -
рішення № від 17.04.2014 року, то
останнє не породжує правових наслідків
з моменту прийняття.

За вказаних обставин дії відповідача
щодо врахування грошових коштів згідно
платіжного доручення позивача від
29.04.2014 року № ПН69505/1 в рахунок погашення
податкового боргу, який виник на
підставі податкового повідомлення -
рішення № від 17.04.2014 року, є
протиправними.

На підставі викладеного суд вважає
протиправним та таким, що підлягає
скасуванню податкове повідомлення -
рішення № від 27.05.2014 року.

Щодо позовних вимог - визнати
неправомірними дії Державної
податкової інспекції у Бабушкінському
районі м. Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області при
складанні Акту № 762/04-62-22-1/23937028 від
01.04.2014 року про проведення
документальної позапланової невиїзної
перевірки ТОВ «Будівельно-проектної
компанії «Трест реконструкції та
розвитку» з питань повноти нарахування
орендної плати за землю за період з
01.08.2013 року по 31.12.2013 року» та
нарахування боргу в сумі 226 696,84 грн. та
визнати неправомірними дії Державної
податкової інспекції у Бабушкінському
районі м. Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області при
складанні Акту № 1309/153/23937028 від 21.05.2014
року «Про проведення документальної
невиїзної перевірки своєчасності
сплати узгодженої суми податкового
зобов'язання по орендній платі за
земельні ділянки державної та
комунальної власності ТОВ
«Будівельно-проектної компанії «Трест
реконструкції та розвитку», яким
встановлено грошове зобов'язання -
штраф у розмірі 2266,97 грн., то суд
зазначає наступне.

З мотивувальної частини позовної заяви
та пояснень позивача судом
встановлено, що позивач фактично не
погоджується із висновками актів
перевірки та діями щодо їх складання.

Згідно правової позиції Верховного
Суду України, що викладена у постанові
від 10.09.2013 року по справі № 21-237а13, акт
перевірки не є рішенням суб'єкта
владних повноважень у розумінні статті
17 КАС, не зумовлює виникнення будь-яких
прав і обов'язків для осіб, робота
(діяльність) яких перевірялися, тому
його висновки не можуть бути предметом
спору. Відсутність спірних відносин, в
свою чергу, виключає можливість
звернення до суду, оскільки відсутнє
право, що підлягає судовому захисту.
Акт перевірки є носієм доказової
інформації про виявлені контролюючим
органом порушення вимог податкового,
валютного та іншого законодавства
суб'єктами господарювання, документом,
на підставі якого приймається
відповідне рішення контролюючого
органу, а тому оцінка акта, в тому числі
й оцінка дій службових осіб
контролюючого органу щодо його
складання, викладення у ньому
висновків перевірки, може бути надана
судом при вирішенні спору щодо
оскарження рішення, прийнятого на
підставі такого акта.

За вказаних обставин дані позовні
вимоги не підлягають задоволенню.

Також судом також встановлено, що на
момент звернення з позовом до суду
позивачем не пропущено строк
встановлений статтею 99 КАС України.

Відповідно до ч.3 ст. 94 КАС України у
разі якщо адміністративний позов
задоволено частково, судові витрати,
здійсненні позивачем, присуджуються
йому відповідно до задоволених вимог, а
відповідачу - відповідно до тієї
частини вимог, у задоволенні яких
позивачеві відмовлено.

Керуючись статтями 11, 50, 70, 71, 72, 86, 159-163
КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов - задовольнити
частково.

Визнати протиправними та скасувати
податкові повідомлення-рішення №
від 17.04.2014 року та № від
27.05.2014 року, що винесено Державною
податковою інспекцією у
Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області.

В іншій частині заявлених позовних
вимог - відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «Будівельно-проектна
компанія «Трест реконструкції та
розвитку» судовий збір у розмірі 487,20
грн.

Постанова суду може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду шляхом подання
апеляційної скарги через
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд з одночасним
направленням копії апеляційної скарги
особою, яка її подає, до суду
апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі складення постанови у повному
обсязі, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом
за місцезнаходженням суб'єкта владних
повноважень і він не був присутній у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, але
його було повідомлено про можливість
отримання копії постанови суду
безпосередньо у суді, то десятиденний
строк на апеляційне оскарження
постанови суду обчислюється з
наступного дня після закінчення
п'ятиденного строку з моменту
отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги якщо таку скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги судове рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після
повернення апеляційної скарги, відмови
у відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено
28 листопада 2014 року

Суддя (підпис) Постанова не
набрала законної сили станом на 28.11.2014
року Суддя З оригіналом згідно
Помічник судді С.В.
Златін С.В. Златін
Р.Ю. Ричка