Справа № 872/7284/13
Суддя: Баранник Н.П.
Дата ухвалення: 2014-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

872/7284/13

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

06 листопада 2014 року

справа № 2а-996/11

2-а/0182/57/2013

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Баранник Н.П.

суддів: Малиш Н.І. Щербака А.А.

за участю секретаря судового засідання: Фірсік Д.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Лошкарівської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області на постанову Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 березня 2013 року у справі № 2а-996/11 (2-а/0182/57/2013) за адміністративним позовом Нікопольського міжрайонного прокурора з нагляду за додержанням законів у природоохоронній сфері в особі держави в інтересах Відділу культури, туризму, національностей та релігій Нікопольської районної державної адміністрації до Лошкарівської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області, третя особа: Дніпропетровський обласний центр з охорони історико-культурних цінностей про стягнення фінансових санкцій, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор в інтересах Відділу культури, туризму, національностей та релігій Нікопольської районної державної адміністрації звернувся до суду з позовом до Лошкарівської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області (далі - відповідач), третя особа: Дніпропетровський обласний центр з охорони історико-культурних цінностей про стягнення фінансових санкцій за порушення Закону України «Про охорону культурної спадщини».

У березні 2013 року відповідач подав апеляційну скаргу на постанову суду першої інстанції. Посилаючись на порушення судом норм матеріального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просив скасувати постанову Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 березня 2013 року у справі № 2а-996/11 (2-а/0182/57/2013) та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Відповідач вважає, що він не є власником пам’ятки археології, не є уповноваженою власником особою на укладення договору охоронного договору. В порядку, передбаченому ч.2 ст. 23 Закону України «Про охорону культурної спадщини», пам’ятка археології у володіння, користування чи управління відповідачу не передавалась.

Представник відповідача у судовому засіданні підтримав доводи та обґрунтування вимог апеляційної скарги, зазначив, що сільська рада не є власником пам’ятки археології, не є уповноваженою власником особою на укладення договору охоронного договору. В порядку, передбаченому ч.2 ст. 23 Закону України «Про охорону культурної спадщини», пам’ятка археології у володіння, користування чи управління відповідачу не передавалась. Прохав скаргу задовольнити.

Представник третьої особи прохав залишити апеляційну скаргу відповідача без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін.

Заслухавши представників відповідача та третьої особи, колегія суддів, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, могильник курганний (7 курганів) є пам'яткою археології, що знаходиться на території Лошкарівської сільської ради (а. с. 4,5).

З приводу даної пам'ятки між відповідачем та Нікопольською районною державною адміністрацією 29 травня 2006 року було укладено охоронний договір № 3310. За умовами договору Лошкарівська сільська рада зобов'язувалася протягом року встановити над могильником охоронний знак (а. с. 13, 14). Проте, відповідач своїх зобов’язань на виконання умов охоронного договору не виконав.

У листопаді 2008 року було виявлено факт руйнування вказаного курганного могильника, а саме розорення охоронної зони навколо кургану площею 0,6578 Га та посів зимового ріпаку на цій площі.

Зазначена постанова відповідачем оскаржена не була, і на час звернення до суду з даним позовом ця постанова є чинною.

Оскільки фінансові санкції відповідачем сплачені не були, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про необхідність зобов’язання відповідача їх сплатити.

Мотивація та докази, наведені у апеляційній скарзі відповідача, не дають колегії суддів підстав для постановлення висновків, які б спростовували правову позицію суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржену постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 198, ст.ст. 200, 205, 206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Лошкарівської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області - залишити без задоволення.

Постанову Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 березня 2013 року у справі № 2а-996/11 (2-а/0182/57/2013) – залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в порядку та строки, визначені ст. 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст ухвали виготовлено 27.11.2014р..

Головуючий: Н.П. Баранник

Суддя: Н.І. Малиш

Суддя: А.А. Щербак