Справа № 520/13736/14-а
Суддя: Луняченко В. О.
Дата ухвалення: 2014-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/520/471/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.11.2014 року

Суддя Київського районного суду м.
Одеси Луняченко В.О. розглянувши в
порядку скороченого провадження
справу за адміністративним позовом
ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду
України в Київському районі м.Одеси
про визнання неправомірними дій та
зобов'язання вчинити певні дії, суд -

ВСТАНОВИВ:

14.10.2014 року позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом до
Управління Пенсійного фонду України у
Київському районі м.Одеси про визнання
неправомірними дій та зобов'язання
вчинити певні дії, в якому просить суд
визнати протиправною відмову
Управління Пенсійного фонду України
у Київському районі м.Одеси від 01.10.14
року за №179914 у врахуванні ОСОБА_1 інших
виплат, а саме матеральнлї допомоги,
при обчисленні пенсії відповідно до
Закону України «Про державну службу»;
зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Київському районі
м.Одеси здійснити обчислення пенсії
ОСОБА_1 з 01.02.2008 року в розмірі 83% з
урахуванням інших видів доплат, а саме
матеріальної допомоги -8361,88 грн.
вказаної в довідці про заробітну плату
№31489/05-02 від 18.09.2014 року, яка є додатком
до довідки №9211 від 08.04.2008 року виданих
Державною Податковою інспекцією у
Київському районі м.Одеси з
врахуванням вже встановленої надбавки
за вислугу років 30% згідно з постановою
Київського районного суду м.Одеси від
15.06.2009 року по справі № 2-а-185/09/1512. Цим
самим усунути порушення пенсійних
прав ОСОБА_1, передбачених ст..37,37-1
Закону України «Про державну службу».

В обґрунтування заявленого позову
позивач посилається на те, що вона
працювала на посаді начальника відділу
місцевих податків Юридичних осіб ДПІ в
Київському районі м.Одеси. Наказом
начальника ДПІ у Київському районі
м.Одеси від 06.03.2002 року була звільнена з
посади у зв'язку з виходом на пенсію на
підставі чого була призначена пенсія
відповідно до вимог Закону України
«Про державну службу» в розмірі 83% від
заробітної плати.

При перерахунку пенсії станом на 1.02.2008
в довідці виданої ДПІ у Київському
районі м.Одеси за №9211 від 08.04.2008р. не
була вказана і не була врахована при
перерахунку пенсії сума матеріальної
допомоги на оздоровлення та вирішення
соціально-побутових питань, яка
входила в систему оплати праці
держслужбовця по Постанові Кабінету
Міністрів України за №2288 від 13.12.99р.
пункт 2.3 Постанові КМУ №268 від 9.03.2006р.
«Про упорядкування структури та умов
оплати праці працівників апарату
органів виконавчої влади...» зі змінами
та доповненнями пункт 2 пп З та на які
нараховувався збір на обов'язкове
державне страхування. 26.09.2014р.
позивачка звернулась в управління
пенсійного фонду України в Київському
районі м.Одеси про донарахування
пенсії на суму указану в довідці за
№31489/05-02 від 18.09.2014р.. Згідно довідки за
№31489/05-02 від 18.09.2014р. матеріальна
допомога складає 8361,88 грн., на яку був
нарахований та сплачений збір на
обов'язкове пенсійне
страхування.Рішенням Пенсійного фонду
України Київського района м.Одеси за
№179914 від 01.10.14, відмовлено у
донарахування пенсії ОСОБА_1 на суму
матеріальної допомоги, у зв'язку з тим,
що згідно ст. 33 Закону України «Про
державну службу» №3723-XII матеріальна
допомога не входить до складу
заробітної плати державних службовців.

Як зазанчає в позові ОСОБА_1, дії
Управління Пенсійного фонду України в
Київському районі м.Одеси, щодо відмови
їй в донарахуванні пенсії з 1.02.2008року,
виходячи із суми вказаної в довідці
№31489/05-02 від 18.09.2014р., яка є додатком до
довідки №9211 від 08.04.2008р., не мають
правової основи і є грубим порушенням
її конституційних прав на отримання
пенсії за віком, що стало підставою для
звернення позивача о суду з дійсним
позовом.

Ухвалою суду від 17.10.14 року за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
Київському районі м.Одеси про визнання
неправомірними дій та зобов'язання
вчинити певні дії, відкрито скорочене
провадження.

Представник відповідача -Управління
Пенсійного фонду України у Київському
районі м. Одеси надав до суду письмові
заперечення на поданий позов у яких
просив у задоволенні
адміністративного позову ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
Київському районі м.Одеси про визнання
неправомірними дій та зобов'язання
вчинити певні дії, відмовити в повному
обсязі.

Відповідно до п.2 ч.1, ч.4 ст.183-2 КАС
України суддя розглядає справу в
порядку скороченого провадження
одноособово, без проведення судового
засідання та виклику осіб, які беруть
участь у справі, скорочене провадження
застосовується в адміністративних
справах щодо оскарження фізичними
особами, рішень, дій чи бездіяльності
суб'єктів владних повноважень щодо
обчислення, призначення, перерахунку,
здійснення, надання, одержання
пенсійних виплат тощо.

Вимоги ч.ч. 3, 4, 5 ст. 183-2 КАС України судом
виконані.

Дослідивши матеріали справи, суд
дійшов висновку про часткове
задоволення позовних вимог, виходячи з
наступного.

Відповідно до ст.100 КАС України,
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд за заявою особою, яка його подала,
не знайде підстав для поновлення
строку, про що постановляє ухвалу.

Як вбачається із позову, позивач
просить зобов'язати Управління
Пенсійного фонду України в Київському
районі м.Одеси здійснити обчислення
пенсії ОСОБА_1 з 01.02.2008 року в розмірі 83%
з урахуванням інших видів доплат, а
саме матеріальної допомоги -8361,88 грн.
вказаної в довідці про заробітну плату
№31489/05-02 від 18.09.2014 року, яка є додатком
до довідки №9211 від 08.04.2008 року виданих
Державною Податковою інспекцією у
Київському районі м.Одеси з
врахуванням вже встановленої надбавки
за вислугу років 30% згідно з постановою
Київського районного суду м.Одеси від
15.06.2009 року по справі № 2-а-185/09/1512. Цим
самим усунути порушення пенсійних
прав ОСОБА_1, передбачених ст.37,37-1
Закону України «Про державну службу».

З урахуванням того, що
адміністративний позов поданий до суду
14.10.2014 року, суд приходить до висновку,
що позивачем пропущений встановлений
ст. 99 КАС України шестимісячний строк
для звернення до адміністративного
суду за захистом прав, свобод та
інтересів за період з 01.02.2008 року до
14.04.2014 року.

По даній справі підстави для
поновлення строку звернення до суду
відсутні. Позивач не надав до позову
клопотання про поновлення строку
звернення до суд, крім посилання на
положення ст.. 46 Закону України « Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», яка передбачає, що «суми
пенсії не отримані з вини органу, що
призначає і виплачує пенсії,
виплачуються за минулий час без
обмеження будь-яким строком з
нарахуванням компенсації втрати
частини доходів». При цьому будь-яких
належних доказів поважності причин
пропуску процесуального строку,
встановленого законом для звернення до
суду за захистом порушеного права
позивач не надав.

Оскільки позивачем пропущений строк
для звернення до адміністративного
суду за захистом своїх прав за період з
01.02.2008 року до 14.04.2014 року, то відповідно
до ст.ст. 99,100,107 КАС України, суд залишає
заяву в цій частині без розгляду.

Надалі судом встановлено, що ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, до 11.03.2002 року працювала
на посаді начальника відділу місцевих
податків та зборів ДПІ у Київському
районі м.Одеси . Наказом начальника ДПІ
у Київському районі м.Одеси від 06.03.2002
року була звільнена з посади у зв'язку з
виходом на пенсію. ОСОБА_1 призначена
пенсія відповідно до вимог Закону
України «Про державну службу» в
розмірі 83% від заробітної плати.

В зв'язку з відкрившимися новими
обставинами, а саме наявністю
Постанови Верховного суду України від
20 лютого 2012 року, Постанови Правління
пенсійного фонду України від 4.09.2013 №15-1,
якими підтверджено, що матеріальна
допомога на оздоровлення та вирішення
соціально-побутових питань
враховується при обчисленні
(перерахуванні) пенсії, позивачка
звернулась в ДНІ у Київському районі
м.Одеси і отримала Довідку за №31489/05-02
від 18.09.2014р. як додаток до довідки
виданої їй 08.04.2008р. №9211, в якій вказані
суми матеріальної допомоги.

26.09.2014р. позивачка звернулась з
відповідною заявою в управління
пенсійного фонду України в Київському
районі м.Одеси про донарахування їй
пенсії на суму указану в довідці за
№31489/05-02 від 18.09.2014р., надавши зазначену
довідку. Згідно довідки за №31489/05-02 від
18.09.2014р. матеріальна допомога складає
8361,88 грн., на яку був нарахований та
сплачений збір на обов'язкове пенсійне
страхування.

08.10.2014р. ОСОБА_1 отримала Рішення
Пенсійного фонду України Київського
района м.Одеси за №179914 від 01.10.14, з якого
вбачається про неможливість
донарахування їй пенсії на суму
матеріальної допомоги, у зв'язку з тим,
що згідно ст. 33 Закону України «Про
державну службу» №3723-XII матеріальна
допомога не входить до складу
заробітної плати державних службовців.
Позивачка вважає дії Управління
пенсійного фонду України в Київському
районі м.Одеси щодо відмови їй в
донарахуванні пенсії на суму
матеріальної допомоги починаючи з
1.02.2008р., як указано в наданій довідці,
являються неправомірними, так як вона
порушує та обмежує її пенсійні права,
передбачені діючим законодавством.

Пенсійне забезпечення державних
службовців регулюється ст.37 Закону
України «Про державну службу» від 16
грудня 1993р. «З723-XII. Закон України «Про
державну службу» було доповнено ст. 37-1,
яка обумовлює порядок і умови
перерахунку пенсій державним
службовцям і зазначає, що в разі
підвищення розміру заробітної плати
працюючим державним службовцям,
відповідно здійснюється перерахунок
раніше призначеної пенсії.

Перерахунок пенсій здійснюється
виходячи із суми заробітної плати, на
які нараховується збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування, а з
01.01.2011р. єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, працюючого
державного службовця відповідної
посади та рангу на момент виникнення
права на перерахунок пенсії.

Перерахунок пенсії ОСОБА_1 здійснений
станом на 1.02.2008.

При перерахунку пенсії станом на 1.02.2008
в довідці виданої ДПІ у Київському
районі м.Одеси за №9211 від 08.04.2008р. не
була вказана і не була врахована при
перерахунку пенсії сума матеріальної
допомоги на оздоровлення та вирішення
соціально-побутових питань, яка
входила в систему оплати праці
держслужбовця по Постанові Кабінету
Міністрів України за №2288 від 13.12.99р.
пункт 2.3 Постанові КМУ №268 від 9.03.2006р.
«Про упорядкування структури та умов
оплати праці працівників апарату
органів виконавчої влади...» зі змінами
та доповненнями пункт 2 пп З та на які
нараховувався збір на обов'язкове
державне страхування.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», законодавство
про пенсійне забезпечення базується на
Конституції України, складається з
Основ законодавства України про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, цього Закону,
закону про недержавне пенсійне
забезпечення, законів, якими
встановлюються умови пенсійного
забезпечення, відмінні від
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування та
недержавного пенсійного забезпечення,
міжнародних договорів з пенсійного
забезпечення, згода на обов'язковість
яких надана Верховною Радою України
(далі - закони про пенсійне
забезпечення), а також інших законів та
нормативно-правових актів, прийнятих
відповідно до законів про пенсійне
забезпечення, що регулюють відносини у
сфері пенсійного забезпечення в
Україні.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України
«Про оплату праці» заробітна плата - це
винагорода, обчислена, як правило, у
грошовому виразі, яку за трудовим
договором роботодавець виплачує
працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 Закону України «Про оплату
праці» визначено структуру заробітної
плати, до якої входить: основна та
додаткова заробітна плата, а також
заохочувальні та компенсаційні
виплати.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 Закону України
«Про державну службу» від 16 грудня
1993року заробітна плата державних
службовців складається з посадових
окладів, премій, доплати за ранги,
надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених положень дає підстави
для висновку, що матеріальна допомога
на оздоровлення та індексація входила
до системи оплати праці державного
службовця.

Крім того, ст. 66 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» врегульовано
види оплати праці, що враховуються при
обчисленні пенсій.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 66 Закону
України «Про пенсійне забезпечення» до
заробітку для обчислення пенсії
включаються всі види оплати праці
(виплат, доходу), на які відповідно до
Закону України "Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування"
нараховується збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування, в межах
максимальної величини фактичних
витрат на оплату праці найманих
працівників, оподатковуваного доходу
(прибутку), сукупного
оподатковуваного доходу (граничної
суми заробітної плати (доходу), з
яких справляються страхові внески
(збори) до соціальних фондів, що
діяла на день одержання зазначеного
заробітку (виплат, доходу).

Відповідно до ст. 41 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» до заробітної плати
(доходу) для обчислення пенсії
враховуються: суми виплат (доходу),
отримуваних застрахованою особою
після набрання чинності цим Законом, з
яких згідно з цим Законом були фактично
нараховані (обчислені) та сплачені
страхові внески в межах встановленої
законодавством максимальної величини
заробітної плати (доходу), з якої
сплачуються страхові внески, а
після набрання чинності Законом
України "Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" -
максимальної величини бази
нарахування єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, визначеної
відповідно до закону; суми виплат
(доходу), отримуваних застрахованою
особою до набрання чинності цим
Законом, у межах сум, на які
відповідно до законодавства, що діяло
раніше, нараховувалися внески на
державне соціальне страхування або
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування, а за періоди до
запровадження обмеження максимального
розміру заробітної плати (доходу), з
якої сплачувалися зазначені внески
(збір), - у межах сум, які відповідно до
законодавства, що діяло раніше,
включалися до заробітної плати, з якої
обчислювалася пенсія відповідно до
Закону України "Про пенсійне
забезпечення", і не перевищують 5,6
розміру середньої заробітної плати в
Україні на день отримання зазначених
сум.

За змістом наведених норм отримувані
застрахованою особою суми виплат, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що матеріальна допомога на
оздоровлення, на яку нараховувався
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування та сума індексації
заробітної плати включається до складу
заробітної плати державного службовця,
враховується при обчисленні розміру
його пенсії, оскільки перевага має
надаватись не положенням Закону
України «Про державну службу» та
Закону України «Про оплату праці», які
щодо спірних відносин є загальними, а
спеціальним нормам, що визначають
виплати (доходи) для обчислення пенсії,
за наведених обставин - ст. 41 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» та ст. 66
Закону України «Про пенсійне
забезпечення».

Аналогічна правова позиція
викладена у постанові Верховного суду
України від 20 лютого 2012 року та в у
хвалі Вищого адміністративного суду
України від 18 травня 2012року.

Враховуючи викладене, позовні
вимоги ОСОБА_1 до Управління Пенсійного
фонду України в Київському районі
м.Одеси про визнання неправомірними
дій та зобов'язання вчинити певні дії
за період з 01.02.2008 року до 14.04.2014 року,
відповідно до ст.ст. 99,100,107 КАС України,
залишаються судом без розгляду, а
вимоги ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України в Київському
районі м.Одеси про визнання
неправомірними дій та зобов'язання
вчинити певні дії в частині позовних
вимог за останні шість місяців, а саме з
15.04.2014 року підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та
керуючись ст. ст. 4-15, 18, 19, 79, 160 - 163, 185, 186
КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України в Київському
районі м.Одеси про визнання
неправомірними дій та зобов'язання
вчинити певні дії в частині вимог щодо
зобов'язання Управління Пенсійного
фонду України в Київському районі
м.Одеси здійснити обчислення пенсії
ОСОБА_1 з 01.02.2008 року в розмірі 83% з
урахуванням інших видів доплат, а саме
матеріальної допомоги -8361,88 грн.
вказаної в довідці про заробітну плату
№31489/05-02 від 18.09.2014 року, яка є додатком
до довідки №9211 від 08.04.2008 року виданих
Державною Податковою інспекцією у
Київському районі м.Одеси з
врахуванням вже встановленої надбавки
за вислугу років 30% згідно з постановою
Київського районного суду м.Одеси від
15.06.2009 року по справі № 2-а-185/09/1512, за
період з 01.02.2008 року до 14.04.2014 року
включно - залишити без розгляду.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
Київському районі м.Одеси про визнання
неправомірними дій та зобов'язання
вчинити певні дії в частині позовних
вимог за останні шість місяців, а саме з
15.04.2014 року - задовольнити.

Визнати протиправною відмову
Управління Пенсійного фонду України
у Київському районі м.Одеси від 01.10.14
року за №179914 у врахуванні ОСОБА_1 інших
виплат, а саме матеріальної допомоги,
при обчисленні пенсії відповідно до
Закону України «Про державну службу».

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Київському районі
м.Одеси здійснити обчислення пенсії
ОСОБА_1 з 15.04.2014 року в розмірі 83% з
урахуванням інших видів доплат, а саме
матеріальної допомоги -8361,88 грн.
вказаної в довідці про заробітну плату
№31489/05-02 від 18.09.2014 року, яка є додатком
до довідки №9211 від 08.04.2008 року виданих
Державною Податковою інспекцією у
Київському районі м.Одеси з
врахуванням вже встановленої надбавки
за вислугу років 30% згідно з постановою
Київського районного суду м.Одеси від
15.06.2009 року по справі № 2-а-185/09/1512. Цим
самим усунути порушення пенсійних
прав ОСОБА_1, передбачених ст..37,37-1
Закону України «Про державну службу».

Постанову може бути оскаржено шляхом
подання до Одеського апеляційного
адміністративного суду через
Київський районний суд м. Одеси
апеляційної скарги на постанову
протягом десяти днів з дня її
проголошення. У разі застосування
судом частини третьої ст. 160 КАС
України, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

Суддя
Луняченко В. О.