Справа № 461/12417/14-а,2-а/461/535/14
Суддя: Матковська З.М.
Дата ухвалення: 2014-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2014 р.

Справа № 876/10345/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі колегії
суддів:

головуючого судді:
Матковської З.М.,

суддів:
Затолочного В.С., Каралюса В.М.

розглянувши у порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу Головного управління
Пенсійного фонду України у Львівській
області на ухвалу Галицького районного
суду м. Львова від 20 жовтня 2014 року про
відмову в забезпеченні позову у
адміністративній справі №461/12417/14-а,
2-а/461/535/14 за позовом Головного
управління Пенсійного фонду України у
Львівській області до Головного
управління юстиції у Львівській
області, Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Львівській
області про визнання дій протиправними
та скасування постанови про накладення
штрафу,-

В С Т А Н О В И В :

ГУПФ України у Львівській області
16.10.2014 року звернулось в суд з
адміністративним позовом до Головного
управління юстиції у Львівській
області, Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Львівській
області про визнання дій протиправними
та скасування постанови про накладення
штрафу ВП №44090391.

Одночасно з поданням позову позивачем
подано до суду клопотання про його
забезпечення, згідно якого позивач
просить забезпечити позов шляхом
заборони відповідачам вчиняти будь-які
дії по виконанню постанови від 01.10.2014
року ВП №44090391 про накладення штрафу, в
тому числі: заборонити накладати
штрафи, арешт на кошти або виставляти
платіжні вимоги про списання коштів з
рахунків ГУ ПФУ у Львівській області,
до набрання чинності судовим рішенням
по справі.

Ухвалою Галицького районного суду м.
Львова від 20 жовтня 2014 року в
задоволенні клопотання про
забезпечення позову відмовлено.

Не погоджуючись із ухвалою суду першої
інстанції, позивачем подана апеляційна
скарга, в якій зазначає, що ухвала суду
є незаконною, судом неправильно
застосовано норми матеріального та
процесуального права. Просить ухвалу
суду першої інстанції скасувати та
задовольнити клопотання про
забезпечення позову.

Сторони в судове засідання не
з'явились, хоча належним чином були
повідомлені про дату судового
засідання. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 197
КАС України, суд апеляційної інстанції
може розглянути справу в порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами, якщо справу може
бути вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі неприбуття жодної з
осіб, які беруть участь у справі, у
судове засідання, хоча вони були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового засідання.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає, виходячи з
наступного.

Відповідно до вимог ст. 117 КАС України
суд за клопотанням позивача або з
власної ініціативи може постановити
ухвалу про вжиття заходів забезпечення
адміністративного позову, якщо існує
очевидна небезпека заподіяння шкоди
правам, свободам та інтересам позивача
до ухвалення рішення в
адміністративній справі, або захист
цих прав, свобод та інтересів стане
неможливим без вжиття таких заходів,
або для їх відновлення необхідно буде
докласти значних зусиль та витрат, а
також якщо очевидними є ознаки
протиправності рішення, дії чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень.

Відповідно до Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 22.12.2006 року
№9 «Про практику застосування судами
процесуального законодавства при
розгляді заяв про забезпечення позову»
та Постанови Пленуму Вищого
Адміністративного Суду України від
06.03.2008 року №2 «Про практику
застосування адміністративним судами
окремих положень Кодексу
адміністративного судочинства під час
розгляду адміністративних справ», при
розгляді заяв про забезпечення позову
суд (суддя) має з урахуванням доказів,
наданих позивачем на підтвердження
своїх, пересвідчитись, зокрема, в тому,
що між сторонами дійсно виник спір та
існує реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову;
з'ясувати обсяг позовних вимог, дані
про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулась з такою заявою,
позовним вимогам.

Згідно п. 17 Постанови Пленуму Вищого
адміністративного суду України №2 від
06.03.2008 р., застосування судом таких
заходів забезпечення, які за змістом є
ухваленням рішення без розгляду справи
по суті, не відповідає меті
застосування правового інституту
забезпечення позову. Забезпеченням
позову у такий спосіб суди виходять за
межі підстав забезпечення позову, що є
неприпустимим.

Інститут забезпечення
адміністративного позову є однією з
гарантій захисту прав, свобод та
законних інтересів юридичних та
фізичних осіб - позивачів в
адміністративному процесі, механізмом,
який покликаний забезпечити реальне та
неухильне виконання судового рішення
прийнятого в адміністративній справі.

Позивачем не подано суду доказів
наявності очевидної небезпеки правам,
свободам та інтересам позивача,
неможливості чи ускладнення захисту їх
без вжиття заходів забезпечення
позову.

Крім цього, відповідно до ч. 1 ст. 11
Закону України «Про виконавче
провадження», державний виконавець
зобов'язаний вживати передбачених цим
законом заходів примусового виконання
рішень, неупереджено, своєчасно і в
повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 цього Закону,
державний виконавець, здійснює заходи,
необхідні для своєчасного і в повному
обсязі виконання рішення, зазначеного
в документі на примусове виконання
рішення, у спосіб та в порядку,
встановленому виконавчим документом і
цим Законом.

Таким чином, забезпечення позову у
даній справі фактично позбавляє
можливості державного виконавця
виконувати покладені на нього законом
обов'язки по примусовому виконанню
судового рішення.

З урахуванням наведеного вище, колегія
суддів погоджується з висновками суду
першої інстанції та вважає, що судом
першої інстанції правильно
встановлені обставини справи, судове
рішення ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
доводами апеляційної скарги висновки,
викладені в судовому рішенні, не
спростовуються і підстав для його
скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга
задоволенню не підлягає, підстав для
скасування ухвали суду першої
інстанції колегія суддів не знаходить.

Керуючись статтями 160, 167, 195, 197, 199, 200, 205,
206, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Головного
управління Пенсійного фонду України у
Львівській області - залишити без
задоволення, а ухвалу Галицького
районного суду м. Львова від 20 жовтня 2014
року про відмову в забезпеченні позову
у адміністративній справі №461/12417/14-а,
2-а/461/535/14 - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі та
касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя З.М. Матковська

Судді В.С. Затолочний

В.М. Каралюс