Справа № 804/450/14
Суддя: Чепурнов Д.В.
Дата ухвалення: 2014-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

11 листопада 2014 рокусправа № 804/450/14

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Чепурнова Д.В.

суддів:
Поплавського В.Ю. Сафронової С.В.

за участю секретаря судового
засідання: Надточія В.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1

на постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 21
лютого 2014 року у справі №804/450/14 за
позовом фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 до прокуратури міста
Дніпродзержинська Дніпропетровської
області, третя особа - прокурор міста
Дніпродзержинська старший радник
юстиції Решетілов В.А. про скасування
постанови,-

ВСТАНОВИВ:

ФОП ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом
до прокуратури міста
Дніпродзержинська Дніпропетровської
області, третя особа - прокурор міста
Дніпродзержинська старший радник
юстиції Решетілов В.А, в якому просила
визнати протиправною постанову від
05.12.2014р., винесену прокурором м.
Дніпродзержинська про проведення
перевірки у порядку нагляду за
додержанням і застосуванням законів в
діяльності фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 та скасувати постанову від
05.12.2013р., винесену прокурором м.
Дніпродзержинська про проведення
перевірки у порядку нагляду за
додержанням і застосуванням законів в
діяльності фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1

В обґрунтування позовних вимог
зазначено, що у прокуратури м.
Дніпродзержинська відсутні відомості
(заяви, повідомлення) від органів
виконавчої влади про порушення або
недодержання законів позивачем щодо
охорони праці найманих працівників під
час виготовлення об'єктів виробництва,
а тому відсутні підстави, які свідчать
про можливі порушення законності з
обґрунтуванням необхідності вчинення
дій передбачених п.п.3,4,5 ч.1 ст.20 Закону
України "Про прокуратуру" , а також
відповідачем у постанові не вказано,
яке порушення стало підставою
проведенню прокурорської перевірки.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 21
лютого 2014 року в задоволенні позовних
вимог ФОП ОСОБА_1 відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції, позивач звернувся з
апеляційною скаргою, в якій просив
постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 21
лютого 2014 року скасувати та прийняти
нову, якою позовні вимоги задовольнити
в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги посилався на те, що постанова
прокурора про проведення перевірки в
порядку нагляду за додержанням та
застосуванням законів №95 була
прийнята із порушенням норм
процесуального законодавства, а тому
висновок суду першої інстанції про
відмову в задоволенні позовних вимог
щодо скасування вказаної постанови на
думку апелянта є необґрунтованим.

В судовому засіданні апеляційної
інстанції позивач та його представник
підтримав вимоги апеляційної скарги в
повному обсязі. Прокурор проти
апеляційної скарги заперечував, просив
у її задоволенні відмовити та залишити
без змін рішення суду першої інстанції.

Перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість
постанови суду першої інстанції в
межах доводів апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню,
виходячи із наступного.

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджено, що 01.07.2008 року
виконавчим комітетом
Дніпропетровської міської ради
зареєстровано як фізичну
особу-підприємця ОСОБА_1, місце
знаходження: 49000, АДРЕСА_1. Згідно
свідоцтва платника єдиного податку
позивачка займається такими видами
діяльності: установлення столярних
виробів; виробництво інших дерев'яних
будівельних конструкцій; виробництво
кухонних меблів; виробництво інших
меблів; виробництво меблів для офісів.

Як вбачається з матеріалів справи, 05
грудня 2013 року прокурором м.
Дніпродзержинськ старшим радником
юстиції Решетіловим В.А, винесено
постанову №95 про проведення перевірки
у сфері додержання вимог чинного
законодавства про працю та
працевлаштування у господарській
діяльності фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1, в якій зазначено з посиланням
на ч. 3 ст. 21 Закону України "Про
прокуратуру" провести перевірку ФОП
ОСОБА_1 з питань додержання та
застосування Законів України "Про
охорону праці", Кодексу законів про
працю України, включаючи витребування
документів та матеріалів, необхідних
для проведення перевірки; залучення до
перевірки спеціаліста територіального
управління Держгірпромнагляду у
Дніпропетровській області; відібрання
пояснень у найманих працівників та ФОП
ОСОБА_1, та виконати інші дії,
передбачені п.п 3,4.5 ч. 1 ст. 20 Закону
України "Про прокуратуру".

Вказану постанову позивач отримав
05.12.2013р. про що свідчить підпис
уповноваженого позивачем працівника.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог суд першої інстанції виходив з
того, що відповідно до пункту 2.4
Положення про порядок проведення
органами прокуратури перевірок при
здійсненні нагляду за додержанням і
застосуванням законів, підставами для
проведення перевірки прокурором за
власною ініціативою є дані, що свідчать
про можливі порушення законності, а
тому доводи позивача щодо
безпідставності винесення
вищевказаної постанови
необґрунтовані.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції,
виходячи з наступного.

Статтею 19 Закону України "Про
прокуратуру" встановлено, що предметом
нагляду за додержанням і застосуванням
законів є: 1) відповідність актів, які
видаються всіма органами,
підприємствами, установами,
організаціями та посадовими особами,
вимогам Конституції України та чинним
законам; 2) додержання законів про
недоторканність особи,
соціально-економічні, політичні,
особисті права і свободи громадян,
захист їх честі і гідності, якщо
законом не передбачений інший порядок
захисту цих прав; 3) додержання законів,
що стосуються економічних,
міжнаціональних відносин, охорони
навколишнього середовища, митниці та
зовнішньоекономічної діяльності.
Перевірка виконання законів
проводиться за заявами та іншими
повідомленнями про порушення
законності, що вимагають
прокурорського реагування, а за
наявності приводів - також з власної
ініціативи прокурора. Прокуратура не
підміняє органи відомчого управління
та контролю і не втручається у
господарську діяльність, якщо така
діяльність не суперечить чинному
законодавству.

До законів, за якими прокуратура
виконує вказані у ст. 19 Закону України
"Про прокуратуру" функції, зокрема
відноситься Кодекс законів про працю
України, згідно ч.3 ст.259 якого, вищий
нагляд за додержанням і правильним
застосуванням законів про працю
здійснюється Генеральним прокурором
України і підпорядкованими йому
прокурорами.

Вивчені судом апеляційної інстанції
матеріали справи дають підстави робити
висновок, що суд першої інстанції
зробив вірний висновок про
правомірність дій відповідача,
відповідно до норм діючого на момент
виникнення спірних правовідносин
Положення про порядок проведення
органами прокуратури перевірок при
здійсненні нагляду за додержанням і
застосуванням законів.

Згідно п. 2.4 вказаного Положення
підставами для проведення перевірки
прокурором за власною ініціативою є
дані, що свідчать про можливі порушення
законності.

Висновки про наявність підстав для
проведення перевірки можуть бути
зроблені за наслідками проведених
аналізів, узагальнень, опрацювання
інформації про стан законності,
вивчення актів та матеріалів органів
державного нагляду (контролю),
матеріалів розгляду судами цивільних,
адміністративних, господарських справ
та справ про адміністративні
правопорушення, матеріалів
кримінальних проваджень,
інформаційних баз даних державних
органів, повідомлень у засобах масової
інформації, мережі Інтернет та з інших
джерел, які також можуть відображатися
в: дорученнях Генерального прокурора
України, наданих у межах компетенції
дорученнях його першого заступника,
заступників, прокурорів Автономної
Республіки Крим, міст Києва і
Севастополя, областей та прирівняних
до них прокурорів, їх перших
заступників та заступників; наказах
Генерального прокурора України;

- планах роботи органів прокуратури;
колегій Генеральної прокуратури
України, прокуратур обласного рівня;
рішеннях нарад у керівників органів
прокуратури; дорученнях прокуратури
іншого регіону щодо проведення
перевірки, яка потребує вчинення
окремих дій у межах повноважень,
передбачених статтею 20 Закону України
"Про прокуратуру"; інших
організаційно-розпорядчих документах.

В судовому засіданні суду першої
інстанції було встановлено, що
підставою для проведення перевірки
передувало вивчення матеріалів
кримінального провадження № 0000355
від 07.11.2013р., в якому встановлено, що
відповідно до протоколу допиту в
якості свідків ОСОБА_1,, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, за адресою - АДРЕСА_2
розташовано цех, в якому здійснює
господарську діяльність позивач без
відповідних дозвільних документів та
без офіційного працевлаштування
робітників, що підтверджується
інформацією з Дніпродзержинського
центру зайнятості та Єдиного
ліцензійного реєстру.

Оскільки, в даному випадку, предметом
позову є безпідставність винесення
постанови прокурора, таким чином факт
наявності чи відсутності
правопорушень в діях позивача не може
бути предметом розгляду в даному
судовому провадженні, оцінка діям
відповідача надається лише в площині
законності винесення спірного рішення.

Керуючись ч. 3 ст. 2 КАС України, у
відповідності до якої, у справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України;

2) з використанням повноваження з метою,
з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням
усіх обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності
перед законом, запобігаючи всім формам
дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія);

9) з урахуванням права особи на участь у
процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

На підставі вищевикладеного, суд
апеляційної інстанції робить висновок
про відповідність закону оскаржуваної
постанови, а доводи апелянта щодо
безпідставності винесення спірного
рішення суб'єкта владних вповноважень,
спростовуються зібраними в справі
доказами та нормами чинного на моменту
виникнення спірних правовідносин
законодавства.

З огляду на вищенаведене, колегія
суддів приходить до висновку, що в діях
відповідача порушень не виявлено,
постанова про проведення перевірки у
порядку нагляду за додержанням
законності є законною та обгрунтованою

На підставі викладеного, колегія
суддів вважає, що апеляційну скаргу
необхідно залишити без задоволення, а
постанову суду - без змін.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 198, ст.ст. 200, 205, 206 КАС
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 - залишити без
задоволення.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 21
лютого 2014 року - залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
набирає законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України в
порядку і строки, визначені статтею 212
КАС України з дня виготовлення повного
тексту ухвали.

В повному обсязі ухвала складена
14 листопада 2014 року.

Головуючий:
Д.В. Чепурнов

Суддя:
В.Ю. Поплавський

Суддя:
С.В. Сафронова