Справа № 823/2684/13-а
Суддя: Пилипенко О.Є.
Дата ухвалення: 2014-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа 823/2684/13-а
Суддя доповідач Пилипенко О.Є.
У Х В А Л А

25 листопада 2014 року
м. Киї

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду в
складі:

головуючого судді: Пилипенко
О.Є.,

суддів: Глущенко
Я.Б. та Шелест С.Б.,

при секретарі
Грабовській Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні заяву фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 про перегляд
постанови Київського апеляційного
адміністративного суду від 19 листопада
2013 року у справі за апеляційною скаргою
Управління Пенсійного фонду України в
Шполянському районі Черкаської
області на постанову Черкаського
окружного адміністративного суду від 13
серпня 2013 року у справі за
адміністративним позовом фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України в
Шполянському районі Черкаської
області про визнання протиправними дій
та скасування рішення, за
нововиявленими обставинами, -

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2013 року позивач - фізична
особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до
Черкаського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
Шполянському районі Черкаської
області про визнання протиправними дій
щодо винесення рішення від 16 липня 2013
року №550 про застосування штрафних
санкцій та нарахування пені за
несплату (неперерахування) або
несвоєчасну сплату (несвоєчасне
перерахування) єдиного внеску;
скасування рішення Управління
Пенсійного фонду України в
Шполянському районі Черкаської
області від 16 липня 2013 року №550 про
застосування штрафних санкцій та
нарахування пені за несплату
(неперерахування) або несвоєчасну
сплату (несвоєчасне перерахування)
єдиного внеску на загальну суму 318,08
грн.

Постановою Черкаського окружного
адміністративного суду від 13 серпня 2013
року позовні вимоги задоволено.

Постановою Київського апеляційного
адміністративного суду від 19 листопада
2013 року Постанову Черкаського
окружного адміністративного суду від 13
серпня 2013 року скасовано та прийнято
нову постанову, якою у задоволені
позовних вимог фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України в
Шполянському районі Черкаської
області про визнання протиправними дій
та скасування рішення відмовлено
повністю.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1
звернувся до Київського апеляційного
адміністративного суду із заявою про
перегляд постанови Київського
апеляційного адміністративного суду
від 19 листопада 2013 року, за
нововиявленими обставинами. Свою
вимогу заявник обґрунтовує тим, що
судове рішення, яке стало підставою для
прийняття постанови Київського
апеляційного адміністративного суду,
що належить переглянути, скасовано
ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 14 серпня 2014 року.

У судове засідання не з'явилися всі
особи, які беруть участь у справі,
причини неявки суду невідомі, про
розгляд справи були повідомлені
належним чином.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засіданні - не обов'язкова,
колегія суддів у відповідності до ч. 4
ст. 196 КАС України визнала можливим
проводити апеляційний розгляд справи
за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи
зави, колегія суддів вважає за
необхідне заяву фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 про перегляд
постанови Київського апеляційного
адміністративного суду від 19 листопада
2013 року - задовольнити, а постанову
Київського апеляційного
адміністративного суду від 19 листопада
2013 року - скасувати та прийняти ухвалу
про залишення постанови Черкаського
окружного адміністративного суду від 13
серпня 2013 року без змін, виходячи із
наступного.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин у адміністративній
справі, підтверджених такими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

У відповідності до ч. 1 ст. 253 КАС України
суд може скасувати постанову чи ухвалу
у справі і прийняти нову постанову чи
ухвалу або залишити заяву про перегляд
судового рішення за нововиявленими
обставинами без задоволення. При
ухваленні нового судового рішення суд
користується повноваженнями суду
відповідної інстанції.

У відповідності до ст. 200 КАС України
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та
було встановлено судом, фізична
особа-підприємець ОСОБА_1 перебуває на
спрощеній системі оподаткування;
зареєстрований як платник єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування в Управлінні
Пенсійного фонду України в
Шполянському районі Черкаської
області.

Управлінням Пенсійного фонду України в
Шполянському районі Черкаської
області 16 липня 2013 року прийнятно
рішення №550 про застосування штрафних
санкцій та нарахування пені за
несплату (неперерахування) або
несвоєчасну сплату (несвоєчасне
перерахування) єдиного внеску
відповідно до п.2 ч.11 ст.25 Закону України
"Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування", яким до
позивача застосовано штраф у сумі 116,94
грн. та нараховано пеню у сумі 201,14 грн.
за несплату (неперерахування) або
несвоєчасну сплату (несвоєчасне
перерахування) єдиного внеску за
період з 21 січня 2013 року по 12 липня 2013
року.

Суд першої інстанції, задовольняючи
своєю постановою від 13 серпня 2014 року
позовні вимоги, дійшов висновку, що
пенсіонери за віком можуть бути
платниками єдиного соціального внеску
на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування лише на
добровільних засадах, а тому
відповідач неправомірно зобов'язав
позивача сплатити штрафні санкції та
пеню за несвоєчасну сплату єдиного
соціального внеску за січень-липень 2013
року.

Водночас Київський апеляційний
адміністративний суд із такими
висновками суду першої інстанції не
погодився, посилаючись на те, що у
відповідності до ч.1 ст.72 КАС України
обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини,
правомірність дій Управління
Пенсійного фонду України в
Шполянському районі щодо винесення
вимоги про сплату недоїмки від 14 лютого
2013 року №Ф-44-02 та правомірність вимоги
від 14 лютого 2013 року №Ф-44-02, якою
визначено фізичній особі-підприємцю
ОСОБА_1 заборгованість зі сплати
єдиного внеску станом на 14 лютого 2013
року в сумі 1169,40 грн., не доказуються,
оскільки встановлені постановою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 28 травня 2013
року, яка набрала законної сили.
Апеляційний суд дійшов висновку щодо
правомірності дій відповідача по
винесенню рішення та правомірності
рішення Управління Пенсійного фонду
України в Шполянському районі №550 від 16
липня 2013 року про застосування до
позивача штрафних санкцій та
нарахування пені за несплату
(неперерахування) або несвоєчасну
сплату (несвоєчасне перерахування)
єдиного внеску на загальну суму 318,08
грн. за період з 21 січня 2013 року по 12
липня 2013 року, у зв'язку з чим прийняла
постанову від 19 листопада 2014 року.

Тобто, підставою для прийняття
Київським апеляційним
адміністративним судом постанови від 19
листопада 2013 року стала постанова
Київського апеляційного
адміністративного суду від 28 травня 2013
року, якою скасована постанова
Черкаського окружного
адміністративного суду від 12 березня
2013 року.

Разом з тим, ухвалою Вищого
адміністративного суду України від 14
серпня 2014 року, постанову Київського
апеляційного адміністративного суду
від 28 травня 2013 року скасовано, а
постанову Черкаського окружного
адміністративного суду від 12 березня
2013 року залишено в силі.

Вважаючи, що у зв'язку із
постановленням Вищим адміністративним
судом України ухвали від 14 серпня 2014
року, скасовано судове рішення, яке
стало підставою для прийняття
постанови, що належить переглянути,
позивач звернувся до
адміністративного суду з даною заявою
про перегляд постанови за
нововиявленими обставинами.

Обговорюючи правомірність заяви про
перегляд рішення за нововиявленими
обставинами, колегія суддів приходить
до наступного.

Відповідно до ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 245 КАС
України постанова або ухвала суду, що
набрала законної сили, може бути
переглянута у зв'язку з нововиявленими
обставинами.

Підставами для перегляду судового
рішення за нововиявленими обставинами
є скасування судового рішення, яке
стало підставою для прийняття
постанови чи постановлення ухвали, що
належить переглянути.

Враховуючи приписи наведених норм, та
те, що ухвалою Вищого
адміністративного суду України від 14
серпня 2014 року скасовано постанову
Київського апеляційного
адміністративного суду від 28 травня 2013
року, яка стала підставою для винесення
постанови Київським апеляційним
адміністративним судом постанови від 19
листопада 2013 року, колегія суддів
вважає необхідним заяву фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 про перегляд
постанови Київського апеляційного
адміністративного суду від 19 листопада
2013 року - задовольнити, а зазначену
постанову скасувати.

Зокрема, спеціальним законом, який
визначає правові та організаційні
засади забезпечення збору та обліку
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування, умови
та порядок його нарахування і сплати та
повноваження органу, що здійснює його
збір та ведення обліку, є Закон України
"Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" № 2464-VI від 08.07.2010
року, що набрав чинності з 01.01.2011 року, в
редакції чинній на час виникнення
спірних правовідносин.

Відповідно до статті 1 Закону № 2464,
єдиний внесок на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування - це
консолідований страховий внесок, збір
якого здійснюється до системи
загальнообов'язкового державного
соціального страхування в
обов'язковому порядку та на регулярній
основі з метою забезпечення захисту у
випадках, передбачених законодавством,
прав застрахованих осіб та членів
їхніх сімей на отримання страхових
виплат (послуг) за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Платниками єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування згідно статті 4
Закону № 2464 є, зокрема:

2) фізичні особи - підприємці, в тому
числі ті, які обрали спрощену систему
оподаткування, та члени сімей цих осіб,
які беруть участь у провадженні ними
підприємницької діяльності;

3) особи, які забезпечують себе роботою
самостійно - займаються незалежною
професійною діяльністю, а саме
науковою, літературною, артистичною,
художньою, освітньою або викладацькою,
а також медичною, юридичною практикою,
в тому числі адвокатською,
нотаріальною діяльністю, або особи, які
провадять релігійну (місіонерську)
діяльність, іншу подібну діяльність та
отримують дохід безпосередньо від цієї
діяльності, за умови, що такі особи не є
найманими працівниками чи
підприємцями.

Враховуючи викладені вище норми Закону
№ 2464 позивач є страхувальником, в
розумінні цього Закону, та
зареєстрований як платник єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування до управління
Пенсійного фонду України в
Шполянському районі Черкаської
області.

Статтею 1 Закону України від 09.07.2003 року
№ 1058-VI "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування"
передбачає чітке визначення поняття
"пенсіонер" - особа, яка відповідно до
цього Закону отримує пенсію, довічну
пенсію, або члени її сім'ї, які
отримують пенсію в разі смерті цієї
особи у випадках, передбачених цим
Законом.

Частиною 1 ст. 26 даного Закону
визначено, що особи мають право на
призначення пенсії за віком після
досягнення віку 60 років та наявності
страхового стажу не менше 15 років.

Законом України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" передбачені такі види
пенсійних виплат, як пенсія за віком,
пенсія по інвалідності внаслідок
загального захворювання (у тому числі
каліцтва, не пов'язаного з роботою,
інвалідності з дитинства) та пенсія у
зв'язку з втратою годувальника.
Частиною 1 статті 26 Закону № 1058
визначено, що особи мають право на
призначення пенсії за віком після
досягнення віку 60 років та наявності
страхового стажу не менше 15 років.

Відповідно до ст. 1 Закону № 2464 єдиний
внесок на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування - це
консолідований страховий внесок, збір
якого здійснюється до системи
загальнообов'язкового державного
соціального страхування в
обов'язковому порядку та на регулярній
основі з метою забезпечення захисту у
випадках, передбачених законодавством,
прав застрахованих осіб та членів
їхніх сімей на отримання страхових
виплат (послуг) за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування. Платником
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування згідно
статті 4 Закону № 2464 є зокрема: фізичні
особи - підприємці, в тому числі ті, які
обрали спрощену систему оподаткування,
та члени сімей цих осіб, які беруть
участь у провадженні ними
підприємницької діяльності; особи, які
забезпечують себе роботою самостійно -
займаються незалежною професійною
діяльністю, а саме науковою,
літературною, артистичною, художньою,
освітньою або викладацькою, а також
медичною, юридичною практикою, в тому
числі адвокатською, нотаріальною
діяльністю, або особи, які провадять
релігійну (місіонерську) діяльність,
іншу подібну діяльність та отримують
дохід безпосередньо від цієї
діяльності, за умови, що такі особи не є
найманими працівниками чи
підприємцями тощо.

Відповідно до ч. 1 статті 55 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" № 796-ХІІ від
28.02.1991 року (далі - Закон № 796), особам,
які працювали або проживали на
територіях радіоактивного
забруднення, пенсії надаються із
зменшенням пенсійного віку,
встановленого статтею 26 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" залежно від
категорій осіб, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Згідно статті 14 Закону № 796 для
встановлення пільг і компенсацій
визначаються такі категорії осіб, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи: 1) інваліди з числа
учасників ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС та потерпілих
від Чорнобильської катастрофи (статті
10, 11 і ч. З статті 12), щодо яких
встановлено причинний зв'язок
інвалідності з Чорнобильською
катастрофою, хворі внаслідок
Чорнобильської катастрофи на
променеву хворобу, - категорія 1; 2)
учасники ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС, які працювали у
зоні відчуження: - з моменту аварії до 1
липня 1986 року - незалежно від кількості
робочих днів; - з 1 липня 1986 року по 31
грудня 1986 року - не менше 5 календарних
днів; - у 1987 році - не менше 14 календарних
днів, а також потерпілі від
Чорнобильської катастрофи; -
евакуйовані у 1986 році із зони
відчуження (в тому числі особи, які на
момент евакуації перебували у стані
внутрішньоутробного розвитку, після
досягнення ними повноліття); - особи,
які постійно проживали у зоні
безумовного (обов'язкового) відселення
з моменту аварії до прийняття
постанови про відселення, - категорія 2;
3) учасники ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС, які працювали: -
у зоні відчуження з 1 липня 1986 року по 31
грудня 1986 року - від 1 до 5 календарних
днів; - у зоні відчуження в 1987 році - від 1
до 14 календарних днів; - у зоні
відчуження в 1988-1990 роках - не менше 30
календарних днів; - на діючих пунктах
санітарної обробки населення і
дезактивації техніки або їх
будівництві - не менше 14 календарних
днів у 1986 році, а також потерпілі від
Чорнобильської катастрофи (не
віднесені до категорії 2), які: -
постійно проживали на територіях зон
безумовного (обов'язкового) та
гарантованого добровільного
відселення на день аварії або які за
станом на 1 січня 1993 року прожили у зоні
безумовного (обов'язкового) відселення
не менше двох років, а на території зони
гарантованого добровільного
відселення - не менше трьох років та
відселені або самостійно переселилися
з цих територій; - постійно проживають
або постійно працюють чи постійно
навчаються у зонах безумовного
(обов'язкового) та гарантованого
добровільного відселення за умови, що
вони за станом на 1 січня 1993 року
прожили або відпрацювали чи постійно
навчалися у зоні безумовного
(обов'язкового) відселення не менше
двох років, а у зоні гарантованого
добровільного відселення - не менше
трьох років, - категорія 3; 4) особи, які
постійно проживають або постійно
працюють чи постійно навчаються на
території зони посиленого
радіоекологічного контролю, за умови,
що вони за станом на 1 січня 1993 року
прожили або відпрацювали чи постійно
навчалися у цій зоні не менше чотирьох
років, - категорія 4.

Таким чином, спеціальним законом
встановлені умови надання пенсій за
віком особам, які працювали або
проживали на територіях
радіоактивного забруднення.

Відповідно до посвідчення серія
НОМЕР_1, позивач є особою, яка
постраждала внаслідок Чорнобильської
катастрофи (категорія 1).

В матеріалах справи міститься копія
пенсійного посвідчення серії НОМЕР_2,
згідно якого вбачається, що ОСОБА_1 є
пенсіонером за віком довічно.

Згідно з ч. 7 ст. 1 Закону України "Про
внесення змін до Податкового кодексу
України та деяких інших законодавчих
актів України щодо вдосконалення
окремих норм Податкового кодексу
України" ст. 4 Закону №2464-VI доповнено ч.
4, згідно з якою особи, якщо вони є
пенсіонерами за віком або інвалідами
та отримують відповідно до закону
пенсію або соціальну допомогу і обрали
спрощену систему оподаткування,
звільняються від сплати за себе
єдиного внеску. Такі особи можуть бути
платниками єдиного внеску виключно за
умови їх добровільної участі у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Відповідно до ч.1 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", пенсіонер - це особа, яка
відповідно до цього Закону отримує
пенсію, довічну пенсію. У зв'язку з тим,
що позивач отримує пенсію за віком, а ч.
4 ст.4 Закону № 2464-VI не містить
застережень щодо її незастосування до
осіб, яким пенсію за віком призначено
на пільгових умовах на підставі Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування", суд
вважає, що оскаржуване рішення
підлягає скасуванню.

Як убачається з матеріалів спірним
рішенням від 16.07.2013 року №550
застосовано до позивач штрафні санкції
та нараховано пеню за несплату
(неперерахування) або несвоєчасну
несплату (несвоєчасне перерахування)
єдиного внеску, в результаті чого
відповідачем було винесено вимогу про
сплату недоїмки від 14 лютого 2013 року
№Ф-44-02.

У відповідності до п.2 ч.11 ст.25 Закону
України "Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" (в редакції, що
була чинною на час винесення рішення)
територіальний орган Пенсійного фонду
застосовує до платника єдиного внеску
штрафні санкції, серед іншого, за
несплату (неперерахування) або
несвоєчасну сплату (несвоєчасне
перерахування) єдиного внеску
накладається штраф у розмірі 10
відсотків своєчасно не сплачених сум.

Згідно ч.10 ст.25 вищезазначеного Закону
на суму недоїмки нараховується пеня з
розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати
за кожний день прострочення платежу.

Разом з тим, постановою Черкаського
окружного адміністративного суду від 12
березня 2013 року визнано протиправними
дії Управління Пенсійного фонду
України в Шполянському районі щодо
винесення вказаної вимоги про сплату
недоїмки від 14 лютого 2013 року №Ф-44-02,
визнано протиправною та скасовано
вищезазначену вимогу, якою визначено
фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1
заборгованість зі сплати єдиного
внеску станом на 14 лютого 2013 року в сумі
1169,40 грн.

Постановою Київського апеляційного
адміністративного суду від 28 травня 2013
року постанову Черкаського окружного
адміністративного суду від 12 березня
2013 року скасовано, ухвалено нову
постанову, якою в задоволенні
адміністративного позову відмовлено.

Проте, ухвалою Вищого
адміністративного суду України від 14
серпня 2014 року постанову Київського
апеляційного адміністративного суду
від 28 травня 2013 року скасовано, а
постанову Черкаського окружного
адміністративного суду від 12 березня
2013 року залишено в силі.

В силу ч.5 ст.254 КАС України постанова
або ухвала суду касаційної інстанції
за наслідками перегляду набирає
законної сили з моменту проголошення, а
якщо її було прийнято за наслідками
розгляду у письмовому провадженні, -
через п'ять днів після направлення їх
копій особам, які беруть участь у
справі.

Відтак, враховуючи положення ч.1 ст.72
КАС України, відповідно до яких
обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини, колегія
суддів дійшла висновку про
обґрунтованість позовних вимог щодо
визнання протиправними дій по
винесенню рішення від 16 липня 2013 року
№550 про застосування штрафних санкцій
та нарахування пені за несплату
(неперерахування) або несвоєчасну
сплату (несвоєчасне перерахування)
єдиного внеску, а відтак і скасування
вказаного рішення Управління
Пенсійного фонду України в
Шполянському районі Черкаської
області від 16 липня 2013 року №550.

За таких обставин, колегія суддів
дійшла висновку, що заява фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 про перегляд
постанови Київського апеляційного
адміністративного суду від 19 листопада
2013 року підлягає задоволенню,
постанова Київського апеляційного
адміністративного суду від 19 листопада
2013 року - скасуванню із прийняттям
ухвали про залишення апеляційної
скарги Управління Пенсійного фонду
України в Шполянському районі
Черкаської області без задоволення, а
постанови Черкаського окружного
адміністративного суду від 13 серпня 2013
року - без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 253,
254 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
про перегляд постанови Київського
апеляційного адміністративного суду
від 19 листопада 2013 року - задовольнити.

Постанову Київського апеляційного
адміністративного суду від 19 листопада
2013 року - скасувати та прийняти ухвалу,
якою апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Шполянському районі Черкаської
області - залишити без задоволення,
постанову Черкаського окружного
адміністративного суду від 13 серпня 2013
року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів в касаційному
порядку шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий:
О.Є. Пилипенко

Судді:
Я.Б. Глущенко

С.Б. Шелест