Справа № 500/2767/14-а
Суддя: Скрипченко В.О.
Дата ухвалення: 2014-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2014 р.м.ОдесаСправа № 500/2767/14-а

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції:
Бальжик О.І.

Одеський апеляційний адміністративний
суд у складі колегії:

Головуючого - судді Скрипченка В.О.,

суддів Золотнікова О.С., Осіпова Ю.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
м. Ізмаїлі та Ізмаїльському районі
Одеської області на постанову
Ізмаїльського міськрайонного суду
Одеської області від 27 травня 2014 року
по справі за адміністративним позовом
ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду
України в м. Ізмаїлі та Ізмаїльському
районі Одеської області про
зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

06 травня 2014 року ОСОБА_1 звернулася до
суду з адміністративним позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Ізмаїлі та Ізмаїльському районі
Одеської області про зобов'язання
здійснити перерахунок призначеної
пенсії з урахуванням інших виплат та
щомісячно нараховувати пенсію в
розмірі, передбаченому чинним
законодавством.

В обгрунтування позову зазначено, що у
2011 році у зв'язку з досягненням
пенсійного віку та вислугою років в
органах місцевого самоврядування
позивачу була призначена пенсія згідно
з Законом України «Про службу в органах
місцевого самоврядування». При
нарахуванні відповідачем пенсії не
були враховані інші виплати, на які
нараховувалися страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, а з 01.01.2011 року - Єдиний
внесок на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування. На її звернення
до Управління Пенсійного фонду України
в м. Ізмаїлі та Ізмаїльському районі
Одеської області у перерахунку пенсії
їй було відмовлено.

Постановою Ізмаїльського
міськрайонного суду Одеської області
від 27 травня 2014 року позовні вимоги
ОСОБА_1 задоволено. Зобов'язано
Управління Пенсійного фонду України в
м. Ізмаїлі та Ізмаїльському районі
Одеської області здійснити ОСОБА_1
перерахунок пенсії за довідкою про
складові заробітної плати за №02/28-805
від 10.04.2014 року, у тому числі з
урахуванням графи «інші виплати»,
нарахувати і виплатити останній пенсію
в новому розмірі з 15.04.2014 року.

Не погоджуючись з постановленим по
справі судовим рішенням, Управління
Пенсійного фонду України в м. Ізмаїлі
та Ізмаїльському районі Одеської
області в апеляційній скарзі зазначає,
що судом першої інстанції порушено
норми матеріального права, що є
підставою для скасування постанови
суду першої інстанції з винесенням
нової постанови про відмову у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши матеріали справи та
перевіривши доводи апеляційної скарги,
суд апеляційної інстанції не знаходить
підстав для її задоволення.

Судом першої інстанції встановлено, що
ОСОБА_1 отримує пенсію за віком з 18.07.2011
року, яку розраховано відповідно до
Закону України «Про службу в органах
місцевого самоврядування» від 07.06.2001
року за №2493-III (далі - Закон №2493-III).
Загальний стаж її роботи складає 37
років 10 місяців 15 днів, у тому числі 10
років 4 дні - стаж посадової особи.

15.04.2014 року ОСОБА_1 звернулася до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Ізмаїлі та Ізмаїльському районі
Одеської області із заявою про
перерахунок пенсії, на що 28.04.2014 року їй
було відмовлено.

Задовольняючи адміністративний позов
ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив з
наступного, з чим погоджується
апеляційний суд.

Згідно з ч.3 ст.7 Закону України «Про
службу в органах місцевого
самоврядування» на посадових осіб
місцевого самоврядування поширюється
дія законодавства України про працю з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Законом.

За змістом ст.2 Закону України «Про
оплату праці» від 24.03.1995 року за N108/95-ВР
структура заробітної плати
складається з основної, додаткової та
інших заохочувальних та
компенсаційних виплат, до яких
належать виплати у формі винагород за
підсумками роботи за рік, премії за
спеціальними системами і положеннями,
компенсаційні та інші грошові і
матеріальні виплати, які не
передбачені актами чинного
законодавства, або які провадяться
понад встановлені зазначеними актами
норми.

Частина 6 ст.21 Закону України «Про
службу в органах місцевого
самоврядування» визначає, що пенсійне
забезпечення посадових осіб місцевого
самоврядування, які мають стаж служби в
органах місцевого самоврядування
та/або державної служби не менше 10
років, здійснюється у порядку,
визначеному законодавством України
про державну службу.

Відповідно до ч.2 ст.37 Закону України
«Про державну службу» від 16.12.1993 року за
№3723-XII (далі - Закон N3723-XII) в редакції,
чинній на час виникнення
правовідносин, пенсія державним
службовцям призначається у розмірі 80
відсотків від сум їх заробітної плати,
на які нараховуються страхові внески
на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування, а особам, які на
час звернення за призначенням пенсії
не є державними службовцями, - у розмірі
80 відсотків заробітної плати
працюючого державного службовця
відповідної посади та рангу за
останнім місцем роботи на державній
службі.

Частиною 2 ст.37-1 Закону України «Про
державну службу» передбачено, що
перерахунок пенсії здійснюється
виходячи із сум заробітної плати, на
які нараховуються страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування працюючого державного
службовця відповідної посади та рангу
на момент виникнення права на
перерахунок пенсії.

Водночас ст.33 Закону України «Про
державну службу» встановлено, що
заробітна плата державних службовців
складається з посадових окладів,
премій, доплати за ранги, надбавки за
вислугу років на державній службі та
інших надбавок (частина друга).
Державним службовцям можуть
установлюватися надбавки за високі
досягнення у праці і виконання
особливо важливої роботи, доплати за
виконання обов'язків тимчасово
відсутніх працівників та інші надбавки
і доплати, а також надаватися
матеріальна допомога для вирішення
соціально-побутових питань (частина
шоста).

Закон України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» від
09.07.2003 року за N1058-IV не містить
визначення заробітної плати, на
підставі якої здійснюється розрахунок
пенсії. Із змісту статті 40 вказаного
Закону вбачається, що з середньої
заробітної плати (доходу) повинні бути
сплачені страхові внески.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів
України «Про деякі питання
вдосконалення визначення розмірів
заробітку для обчислення пенсії» від
31.05.2000 року за N865 встановлено, що розмір
виплат (крім посадових окладів,
надбавок за ранг або кваліфікаційні
класи, класний чин або спеціальні
звання, вислугу років), що включаються в
заробіток для обчислення пенсії
відповідно до Закону України «Про
державну службу», визначається за
вибором того, хто звернувся за пенсією,
за останні 24 календарні місяці роботи,
яка дає право на даний вид пенсії,
підряд перед зверненням за пенсією або
за будь-які 60 календарних місяців такої
роботи підряд перед зверненням за
пенсією незалежно від наявності перерв
протягом цього періоду на даній роботі.
Середньомісячна сума зазначених
виплат за 24 або 60 календарних місяців
визначається шляхом ділення загальної
суми цих виплат за 24 календарні місяці
роботи підряд перед зверненням за
пенсією чи за 60 календарних місяців
роботи підряд відповідно на 24 або на 60.

Суд першої інстанції обґрунтовано взяв
до уваги той факт, що чинне
законодавство як загальне, так і
спеціальне відносить до складу
заробітної плати також інші виплати.
При цьому судом першої інстанції вірно
враховано, що запроваджені
нормативно-правовими актами надбавки
та матеріальна допомога належать до
додаткових видів грошового
забезпечення й приймаються в
розрахунок при нарахуванні пенсії лише
особам, які отримували такі надбавки
під час перебування на державній
службі та були звільнені зі служби
після їх запровадження.

Відповідна позиція висловлена Вищим
адміністративним судом України в
Узагальненні судової практики
розгляду справ, пов'язаних з
перерахунком пенсій деяким категоріям
державних службовців та науковим
(науково-педагогічним) працівникам
(Юридичний вісник України, 06.2008, N23).

Судом першої інстанції вірно
встановлено, що з таких виплат як
допомога на оздоровлення, матеріальна
допомога для вирішення
соціально-побутових питань, а також
премії та надбавки позивачці
нараховувалися страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

За таких обставин колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції дійшов
вірного висновку, що Управлінням
Пенсійного фонду України в м. Ізмаїлі
та Ізмаїльському районі Одеської
області не доведено правомірність та
обґрунтованість своїх дій щодо відмови
врахувати позивачці при розрахунку
пенсії інші види виплат, на які
нараховані та з яких утримані страхові
внески до Пенсійного фонду України, а
тому є наявні підстави для задоволення
позову ОСОБА_1.

Відповідно до вимог ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, а в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову. Відповідач,
який є суб'єктом владних повноважень,
свою позицію не довів та не
обґрунтував. В свою чергу позивач довів
протиправність прийнятого
відповідачем рішення.

Колегія суддів вважає рішення суду
першої інстанції правильним і таким, що
відповідає вимогам ст. ст. 2, 7, 10, 11, 70, 71
КАС України та не приймає доводи,
наведені в апеляційній скарзі про те,
що постанова підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та не
допустив порушень норм матеріального і
процесуального права при вирішенні
справи, а наведені в апеляційній скарзі
доводи правильність рішення суду не
спростовують.

Відтак, апеляційна скарга Управління
Пенсійного фонду України в м. Ізмаїлі
та Ізмаїльському районі Одеської
області задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС
України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м. Ізмаїлі
та Ізмаїльському районі Одеської
області - залишити без задоволення, а
постанову Ізмаїльського
міськрайонного суду Одеської області
від 27 травня 2014 року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копії особам, які беруть
участь у справі, але може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий
В.О.Скрипченко

Суддя
О.С.Золотніков

Суддя
Ю.В.Осіпов