Справа № 872/15182/13
Суддя: Лукманова О.М.
Дата ухвалення: 2014-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

04 листопада 2014 рокусправа № 1170/2а-3928/12

Колегія суддів Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді:
Лукманової О.М.

суддів: Божко Л.А.
Прокопчук Т.С.

при секретарі: Сонник А.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційні скарги Кіровоградської
об'єднаної державної податкової
інспекції Кіровоградської області
Державної податкової служби, Фізичної
особи - підприємця ОСОБА_1 на постанову
Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 13 травня 2013
року у справі № 1170/2а-3928/12 за позовом
Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до
Кіровоградської об'єднаної державної
податкової інспекції Кіровоградської
області Державної податкової служби
про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення,-

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2012 року ФОП ОСОБА_1 (далі по
тексту - позивач) звернувся до суду з
позовом до Кіровоградської ОДПІ
Кіровоградської області ДПС (далі по
тексту - відповідач), в якому просив
визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення №
від 03.03.2011 року.

Постановою Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 13.05.2013 року
позовні вимоги задоволено частково,
визнано протиправним та скасовано
податкове повідомлення-рішення
Кіровоградської ОДПІ № від 02.03.2011
року в частині збільшення грошового
зобов'язання з ПДВ за штрафними
(фінансовими) санкціями на суму 7618,11
грн. (з урахуванням ухвали
Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 18.05.2013 року)
(а.с. 22 т. 4).

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції Кіровоградська ОДПІ
Кіровоградської області ДПС, подала
апеляційну скаргу, в якій просила
скасувати постанову та прийняти нову,
якою в задоволені позову відмовити у
повному обсязі. Свої вимоги
обґрунтовувала тим, що судом не надано
належної оцінки нормам чинного
законодавства, висновки суду не
відповідають обставинам справи, що
призвело до прийняття невірного
рішення. Апелянт зазначив, що суд при
прийнятті рішення не врахував, що
контрагенти позивача, як ПП «
2008-Кіровоград», ПП «Плантер», ТОВ
«Сінергія-С», ПП
«Альтаїр-Сервіс-Універсал», ТОВ
«Міксбуд», ПП «Флексіон-Логістик НФС» у
своїй діяльності не створюють реальних
дій по продажу товарно-матеріальних
цінностей та наданню послуг, та метою
діяльності яких є проведення фіктивних
господарських операцій. Апелянт
зазначив, що при перевірці позивача
були відсутні первинні документи,
якими підтверджується факт здійснення
господарських операцій з
контрагентами, перевіркою встановлено
відсутність товарно-транспортних
накладних по переміщенню отриманого
товару, відсутність актів виконаних
робіт, актів зберігання та інших
доказів укладання господарських
договорів. Апелянт звернув увагу на
обставини, які підтверджують
фіктивність діяльності контрагентів
позивача, зокрема, відносно посадових
осіб ПП « 2008-Кіровоград» порушено
кримінальну справі за фактом створення
фіктивного підприємства, вказано, що ПП
«Плантер», ТОВ «Сінергія-С», ПП
«Альтаїр-Сервіс-Універсал», ТОВ
«Міксбуд» не знаходяться за місцем
реєстрації, тобто не мають виробничих
потужностей та фондів, мають ознаки
фіктивності так-як через відсутність
оборотних фондів не мають можливість
виконувати договори поставки або
надавати послуги, вказано, що
відсутність підприємств за місцем
реєстрації підтверджується внесеними
записами до ЄДРПОУ.

Також, не погодився з постановою суду
першої інстанції ФОП ОСОБА_1 та подав
апеляційну скаргу, в якій просив
скасувати постанову та прийняти нову,
якою позовні вимоги задовольнити в
повному обсязі. Свої вимоги
обґрунтував тим, що судом не надано
належної оцінки нормам чинного
законодавства, висновки суду не
відповідають обставинам справи, що
призвело до прийняття невірного
рішення. Апелянт зазначив, що
податковий кредит ним сформований на
підставі виданих контрагентами
податкових накладних, які були у нього
в наявності на час податкової
перевірки, контрагенти ПП «
2008-Кіровоград», ПП «Плантер», ТОВ
«Сінергія-С», ПП
«Альтаїр-Сервіс-Універсал», ТОВ
«Міксбуд», ПП «Флексіон-Логістик НФС»
на момент укладення та вчинення
договорів були платникамм ПДВ та
виконували господарські операції по
наданню маркетингових послуг та
поставці придбаного товару. Апелянт
вказував, що взаємовідносини з його
контрагентами є фактичними, мають
ознаки реальних господарських
відносин та мають на меті отримання
прибутку шляхом
господарсько-договірних операцій,
здійснення операцій підтверджується
наявними первинними документами.
Апелянт зазначив, що реальне
здійснення господарських операцій по
наданню послуг з маркетингових
досліджень, купівлі-продажу деревного
вугілля, підтверджується
використанням висновків по
маркетингових послуг та
підтверджується договорами поставки
деревного вугілля іншим суб'єктам
господарювання, у тому числі за межі
України.

Справа розглянута відповідно до ч. 1 ст.
41 КАС України, за відсутності осіб, які
беруть участь у її розгляді.

Перевіривши законність і
обґрунтованість постанови суду першої
інстанції, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга в межах її доводів не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Задовольняючи позовні вимоги частково,
суд першої інстанції виходив з того, що
при перевірці позивача податковий
орган встановив відсутність первинних
документів, якими підтверджується факт
здійснення господарських операцій, а
саме відсутність актів виконання
замовлених послуг, актів
прийому-передачі товару,
товарно-транспортних накладних по всім
взаємовідносинам, відсутність самих
договорів з постачальниками, які
входять до переліку документів і які
обов'язково повинні бути, без яких,
неможливо встановити реальність
господарських операцій між ПП «
2008-Кіровоград», ПП «Плантер», ТОВ
«Сінергія-С», ПП
«Альтаїр-Сервіс-Універсал», ТОВ
«Міксбуд», ПП «Флексіон-Логістик НФС».
Суд першої інстанції вказував на
відсутність фактів здійснення
господарських операцій, відсутність
комерційного інтересу та зміни
майнового стану після ймовірного
придбання товарно-матеріальних
цінностей. Суд першої інстанції
зазначив, що при дослідження доказів по
справі не встановлено фактичного
виконання договорів, укладених
позивачем з контрагентами, не надано
доказів придбання товару для
використання у власній господарській
діяльності, договорами, які були
укладені щодо надання маркетингових
послуг з дослідження ринку, сприянню
збуту, передбачався конкретний порядок
їх виконання і після отримання певних
послуг виконавець повинен був надати
звіт або скласти акт про виконання
таких послуг, чого зроблено не було. Суд
першої інстанції зазначив про
відсутність доказів того, що деревне
вугілля придбалось контрагентів з
метою реалізації за межі України, суд
першої інстанції звернув увагу на
відсутність таких поставок, вугілля
повинно було перевозитись силами та за
кошти продавця. Суд першої інстанції
вважав, що податковий орган вправі
встановлювати порушення податкового
законодавства за недотримання правил
здійснення господарської діяльності,
що призвело до заниження або невірного
визначення податкових зобов'язань. Суд
першої інстанції визначаючи частину
грошового зобов'язання в якій
податкове повідомлення-рішення
підлягає скасуванню зазначив, що
податковий орган при розрахунку суми
штрафної санкцій повинен був
враховувати норму законодавства, чинну
на момент застосування санкцій, але не
більше, ніж було передбачено на момент
вчинення правопорушення. Податкова
інспекція повинна була визначити
розмір штрафної санкції виходячи з
норм Закону України «Про порядок
погашення зобов'язання платників
податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами», а не ПК України,
тому до позивача повинен був бути
застосований штраф у розмірі 10 % а не 25%
від суми визначеного грошового
зобов'язання.

Матеріалами справи встановлено,
що Кіровоградська ОДПІ з 25.01.2011 року по
07.02.2011 року було проведено
документальну невиїзну перевірку ФОП
ОСОБА_1 з питань дотримання вимог
податкового, валютного та іншого
законодавства за період з 01.01.2008 року по
30.09.2010 року. За результатами перевірки
14.02.2011 року складено акт № 16/1710/НОМЕР_1.
Згідно висновків перевірки - ФОП ОСОБА_1
порушено ст. 1 Указу Президента
України № 727/98 від 03.07.1998 року «Про
спрощену систему оподаткування, обліку
та звітності суб'єктів малого
підприємництва», в результаті чого
завищено обсяг виручки реалізації
товарів (робіт, послуг) на суму 43768,96
грн., пп.7.2.3 п.7.2, пп. 7.4.1, пп.7.4.4 п.7.4 ст.7
Закону України «Про податок на додану
вартість», в результаті чого
донараховано ПДВ на суму 50787,24 грн., в
тому числі: за 2 квартал 2009 року в сумі
5840 грн., за 3 квартал 2009 року в сумі 6072,09
грн., за 4 квартал 2009 року в сумі 4033,33
грн., за 1 квартал 2010 року в сумі 2700 грн.,
за 2 квартал 2010 року в сумі 8166,66 грн., за 3
квартал 2010 року в сумі 23975,16 грн.;
встановлено порушення пп.7.7.1 п.7.7 ст.7
Закону України «Про податок на додану
вартість», внаслідок чого зменшено
від'ємне значення ПДВ на 55711 грн.
Підставою для визначення таких
висновків, на думку податкового органу,
є нереальність здійснення
господарських відносин ФОП ОСОБА_1 з ПП
« 2008-Кіровоград», ПП «Плантер», ТОВ
«Сінергія-С», ПП
«Альтаїр-Сервіс-Універсал», ТОВ
«Міксбуд» та ПП «Флексіон-Логістик
НФС», відсутність об'єктів
оподаткування та не можливість
реального здійснення операцій.

На підставі акту перевірки
Кіровоградською ОДПІ 02.03.2011 року
винесено податкове
повідомлення-рішення № , яким ФОП
ОСОБА_1 збільшено розмір податкового
зобов'язання з ПДВ на суму 63484,05 грн., з
яких за основним платежем 50787,24 грн., за
штрафними (фінансовими) санкціями 12696,81
грн.

Матеріалами справи встановлено, що ФОП
ОСОБА_1 у податкових деклараціях за 2 та
3 квартали 2009 року відображено суму
податкового кредиту з ПДВ,
сформованого на підставі виконання
усних договорів з ПП « 2008-Кіровоград»,
предметом яких було придбання дубових
полін, розпалювача багать та послуги з
вантажно-розвантажувальних робіт.
Господарські операції не підтверджені
видатковими накладними, актами
прийому-передачі товарно-матеріальних
цінностей, відсутні податкові накладні
які повинні були бути виписані ПП «
2008-Кіровоград». Позивачем не надано
доказів оплати товару та послуг,
виписок рахунків на оплату
товарів/послуг.

Матеріалами справи встановлено, що між
ФОП ОСОБА_1 (замовником) та ПП «
2008-Кіровоград» (виконавцем) було
укладено договір без № від 05.08.2009 року,
предметом якого було надання
виконавцем маркетингових послуг з
дослідження ринку, реклама та допомога
у реалізації товарів, після продажне
обслуговування. На виконання умов
договору не надано звіту про
проведення дослідження ринку, відсутні
акти прийому-передач виконаних робіт,
докази оплати. Встановлено, що
матеріалами справи не підтверджується
надання ПП « 2008-Кіровоград» податкових
накладних по маркетингових послуг,
оскільки з інформації отриманої від
Кіровського районного суду м.
Кіровограда, в провадженні якого
знаходиться кримінальна справа № 90-0004,
в матеріалах справи відсутні видаткові
та податкові накладні, рахунки фактури,
акти здачі-приймання робіт.

Матеріалами справи встановлено, що між
позивачем (замовником) та ПП
«Альтаїр-Сервіс-Універсал» 01.10.2009 року
укладено договір про надання
маркетингових послуг, за яким,
виконавець зобов'язувався після
отримання від замовника оплати надати
послуги з дослідження ринку, надання
рекламних послуг, по сприянню у
реалізації товару, роботі з
документами замовника. Пунктами
договору передбачено, що за
результатами виконання договору
виконавець після оплати зобов'язувався
передати замовнику готові документи
згідно опису. За результатами
виконання договору ПП
«Альтаїр-Сервіс-Універсал» повинно
було надати замовнику податкові
накладні, замовник повинен був
виконати зобов'язання по оплаті послуг.
Будь-яких первинних документів, які б
підтверджували виконання ПП
«Альтаїр-Сервіс-Універсал» договору в
матеріалах справи немає, оплата чи
договірпро погашення кредиторської
заборгованості відсутні.

Встановлено, що 01.12.2009 року між ФОП
ОСОБА_1 (замовник) та ПП «Плантер»
(виконавець) укладено договір про
надання маркетингових послуг, за яким,
виконавець зобов'язувався після
отримання від замовника оплати надати
послуги з дослідження ринку, надання
рекламних послуг, сприяння у
реалізації товару, робота з
документами замовника. Пунктами
договору передбачено, що за
результатами виконання договору
виконавець після оплати зобов'язується
передати замовнику готові документи
згідно опису. Первинних документів які
б підтверджували виконання договору не
надано, підтвердження оплати відсутнє.
Разом з тим, встановлено, що між
позивачем та ПП «Плантер» було
укладено усний договір про придбання
ноутбуку. В матеріалах справи наявна
видаткова накладна № РН-00265/1 від 01.09.2010
року, та виписана ПП «Плантер»
податкова накладна від 01.09.2010 року № 260.1
на суму 6120 грн. (ПДВ 1020 грн.), у
матеріалах справи відсутні докази
оплати.

Матеріалами справи встановлено, що
04.01.2010 року між ФОП ОСОБА_1 (замовник) та
ПП «Флексіон-Логістик НФС» (виконавець)
укладено договір про надання
маркетингових послуг, за договором,
виконавець зобов'язувався після
отримання від замовника оплати надати
послуги з дослідження ринку, надання
рекламних послуг, сприяння у
реалізації товару, робота з
документами замовника. Договором
передбачено, що за результатами його
виконання виконавець після оплати
зобов'язується передати замовнику
готові документи згідно опису.
Первинних документів які б
підтверджували виконання договору не
надано, підтвердження оплати відсутнє,
висновки (звіт) за результатами надання
маркетингових послуг з дослідження
становища ринку продаж, рекламних
послуг відсутні.

Матеріалами справи встановлено, що між
позивачем (покупець) та ТОВ «Міксбуд»
(продавець) було укладено договір
постачання товару від 29.03.2010 року,
предметом якого була поставка вугілля
деревинного у кількості 200 тон.
Господарські взаємовідносини з ТОВ
«Міксбуд» було відображено позивачем у
бухгалтерській та податковій
звітності. За результатами виконання
договору ТОВ «Міксбуд» видало позивачу
видаткові та податкові накладні, які
мають необхідні реквізити, складені
відповідно до Податкового кодексу
України, доказів оплати за отримане
вугілля деревинне не надано. Позивач у
своїх доводах вказує на наявне
платіжне доручення № 111 від 05.10.2010 року
як доказ оплати отриманого товару,
однак у такому платіжному доручення
вказано, що ним оплачується отриманий
товар по договору від 05.10.2010 року, тобто
платіжним дорученням було оплачено
виконання іншого договору, який не
розглядається на предмет реальності. У
якості доказів транспортування
позивачем надано до матеріалів справи
товарно-транспортні накладні від 16.09.2010
року № 69/1 на 18.000 т, від 18.09.2010 року № 69/2
на 16,500 т, 20.09.2010 року № 69/3 на 17,375 т, від
22.09.2010 року № 69/4 на 18,900 т, від 24.09.2010 року
№ 69/5 на 16,950 т, від 26.09.2010 року № 69/6 на 19,900
т, від 28.09.2010 року № 69/7 на 15,375 т, в яких
замовником перевезення вказано ФОП
ОСОБА_1, вантажовідправником вказано
ТОВ «Міксбуд»,
виконавцем/автопідприємство вказано
ОСОБА_2 До всіх товарно-транспортних
накладних позивачем надано накладні як
доказ відвантаження товару та
отримання його позивачем. Договір по
наданню транспортних послуг
вантажоперевізником між ФОП ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 відсутній, не оформлювались
довіреності на отримання товару під
час його перевезення,
товарно-транспортними накладними
підтверджується транспортування
тільки 123 т вугілля деревинного з 200 т
придбаного у ТОВ «Міксбуд», тобто
первинних документів, які б
підтверджували відвантаження та
перевезення ще 77 т вугілля деревинного
позивачем не надано.

Матеріалами справи встановлено, що між
позивачем (покупець) та ТОВ
«Сінергія-С» (продавець) було укладено
договір постачання товару № 0907-4 від
09.07.2010 року, предметом якого була
поставка вугілля деревинного у
кількості 200 тон. Господарські
взаємовідносини з ТОВ «Сінергія-С»
було відображено позивачем у
бухгалтерській та податковій
звітності, зокрема у податкових
деклараціях з ПДВ. За результатами
виконання договору ТОВ «Сінергія-С»
видало позивачу видаткові накладні №
СС-0000091 від 27.07.2010 року на 15,500 т та СС-0025083
від 25.08.2010 року на 8,000 т та податкові
накладні № 27072 від 27.07.2010 року, № 25083 від
25.08.2010 року, які мають необхідні
реквізити, складені відповідно до
Податкового кодексу України, однак
такі видаткові накладні та податкові
накладні підтверджують передачу
товару у кількості 23,500 т, доказів про
поставку іншої кількості вугілля
деревного позивачем не надано,
відсутні докази оплати за отриманий
вугіль деревинний. В матеріалах справи
наявні квитанції виписані ТОВ
«Сінергія-С» на адресу ФОП ОСОБА_1, під
номерами квитанцій № 22, 23, 24 вказано
однакові номери видаткових накладних,
тобто підставою виписки квитанції № 22
та 24 є одна й таж видаткова накладна,
також під номерами квитанцій № 71 та 72
підставою для їх виписки вказано
однаковий номер видаткової накладної.
ФОП ОСОБА_1 не надано до матеріалів
справи доказів, які б підтвердили
дійсну оплату за отриманий від ТОВ
«Сінергія-С» товар, відсутні виписки по
банківським рахункам, які б
підтвердили рух коштів від позивача до
продавця ТОВ «Сінергія-С».

В матеріалах справи наявні копії
зовнішньоекономічних контрактів
укладених між ФОП ОСОБА_1 та
нерезидентами України, та
вантажно-митні декларації. Колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції про те, що
зовнішньоекономічними контрактами не
підтверджується продаж ФОП ОСОБА_1
вугілля деревинного придбаного у ТОВ
«Міксбуд» та ТОВ «Сінергія-С».

Колегія суддів погоджується з судом
першої інстанції відносно того, що
послуги отримані від ПП «
2008-Кіровоград», ПП «Плантер», ПП
«Альтаїр-Сервіс-Універсал» та ПП
«Флексіон-Логістик НФС» в подальшому
не були використані позивачем у
власній господарській діяльності.

В матеріалах справи наявна копія
договору зберігання № 3 укладеного
01.01.2010 року між ФОП ОСОБА_1 та МП «Кедр»,
предметом якого є зберігання вугілля
деревинного, за умовами якого повинен
був складатись акт передачі та який
відсутній у матеріалах справи.

В матеріалах справи є договір оренди
приміщення від 01.06.2010 року укладений
між ФОП ОСОБА_1 (орендар) та МП «Кедр»
(орендодавець) предметом якого є
передача останнім у тимчасове
володіння орендарю певної площі,
передбачено, що володіння приміщенням
не оформлено актом прийому-передачі,
наявність якого необхідна за умовами
договору.

Згідно зі ст.ст. 1, 3 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» первинним
документом є документ, який містить
відомості про господарську операцію та
підтверджує її здійснення. Фінансова,
податкова, статистична та інші види
звітності, що використовують грошовий
вимірник, ґрунтується на даних
бухгалтерського обліку. На даних
бухгалтерського обліку ґрунтується
фінансова, податкова, статистична та
інші види звітності. Первинні
документи по відображенню
господарських операцій являються
основою і для податкового обліку.

Відповідно до п. 44.1, п.п. 44.3 - 44.5 ст. 44 ПК
України (чинної на час здійснення
перевірки) для цілей оподаткування
платники податків зобов'язані вести
облік доходів, витрат та інших
показників, пов'язаних з визначенням
об'єктів оподаткування та/або
податкових зобов'язань, на підставі
первинних документів, регістрів
бухгалтерського обліку, фінансової
звітності, інших документів, пов'язаних
з обчисленням і сплатою податків і
зборів, ведення яких передбачено
законодавством. Платникам податків
забороняється формування показників
податкової звітності, митних
декларацій на підставі даних, не
підтверджених документами, що
визначені абзацом першим цього пункту.
Платники податків зобов'язані
забезпечити зберігання документів,
визначених у пункті 44.1 цієї статті, а
також документів, пов'язаних із
виконанням вимог законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладено на контролюючі органи, не
менш як 1095 днів з дня подання
податкової звітності, для складення
якої використовуються зазначені
документи, а у разі її неподання - з
передбаченого цим Кодексом граничного
терміну подання такої звітності. У разі
ліквідації платника податків
документи, визначені у пункті 44.1 цієї
статті, за період діяльності платника
податків не менш як 1095 днів, що
передували даті ліквідації платника
податків, в установленому
законодавством порядку передаються до
архіву. Якщо документи, визначені у
пункті 44.1 цієї статті, пов'язані з
предметом перевірки, проведенням
процедури адміністративного
оскарження прийнятого за її
результатами податкового
повідомлення-рішення або судового
розгляду, такі документи повинні
зберігатися до закінчення перевірки та
передбаченого законом строку
оскарження прийнятих за її
результатами рішень та/або вирішення
справи судом, але не менше строків,
передбачених пунктом 44.3 цієї статті. У
разі втрати, пошкодження або
дострокового знищення документів,
зазначених в пунктах 44.1 і 44.3 цієї
статті, платник податків зобов'язаний у
п'ятиденний строк з дня такої події
письмово повідомити контролюючий
орган за місцем обліку в порядку,
встановленому цим Кодексом для подання
податкової звітності, та контролюючий
орган, яким було здійснено митне
оформлення відповідної митної
декларації. Платник податків
зобов'язаний відновити втрачені
документи протягом 90 календарних днів
з дня, що настає за днем надходження
повідомлення до контролюючого органу.
У разі неможливості проведення
перевірки платника податків у
випадках, передбачених цим підпунктом,
терміни проведення таких перевірок
переносяться до дати відновлення та
надання документів до перевірки в
межах визначених цим підпунктом
строків.

Відповідно до п. 138.1, п. 138. 2 ст. 138 ПК
України витрати, що враховуються при
обчисленні об'єкта оподаткування,
складаються із: витрат операційної
діяльності, які визначаються згідно з
пунктами 138.4, 138.6-138.9, підпунктами
138.10.2-138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї
статті: інших витрат, визначених згідно
з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6
пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї
статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею
141 цього Кодексу; крім витрат,
визначених у пунктах 138.3 цієї статті та
у статті 139 цього Кодексу. Витрати, які
враховуються для визначення об'єкта
оподаткування, визнаються на підставі
первинних документів, що підтверджують
здійснення платником податку витрат,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачено правилами ведення
бухгалтерського обліку, та інших
документів, встановлених розділом II
цього Кодексу.

Колегія суддів вважає за необхідне
зазначити, що законодавцем
визначається поняття первинних
документів, як доказів, які
підтверджують реальність здійснення
економічної господарської операції,
здійснення договірних відносин за
результатами яких відбулась зміна
майнового стану платника податків та
змінились показники податкового
зобов'язання такого платника. Первинні
документи повинні підтвердити
укладання договору між платником
податку, у даному випадку позивачем,
його виконання тобто відвантаження
придбаного товару, його
транспортування та зберігання, повинні
підтвердити його використання і
головне здійснення оплати, тобто
передача коштів від покупця на рахунок
продавця. Визначальною ознакою
господарської операції є те, що вона
повинна спричинити реальні зміни
майнового стану платника податків.
Головною ознакою по комерційній
корисності від придбаного, а потім
проданого товару є отримання прибутку.
ФОП ОСОБА_1 не підтверджені витрати, як
засіб оплати за отримані від ПП «
2008-Кіровоград», ПП «Плантер», ТОВ
«Сінергія-С», ПП
«Альтаїр-Сервіс-Універсал», ТОВ
«Міксбуд», ПП «Флексіон-Логістик НФС»
товар та послуги, відсутні виписки по
банківським рахункам та відсутні
платіжні доручення, зміна майнового
стану та активів позивачем не доведена.

Колегія суддів погоджуються з судом
першої інстанції з приводу визначення
належності первинних документів
позивача та зазначає, що з метою
встановлення факту здійснення
господарської операції, формування
податкового кредиту з ПДВ слід
встановлювати рух активів у процесі
здійснення господарських операцій.

Відповідно пп.7.4.1, 7.4.5 п. 7.4, пп.7.5.1 п.7.5 ст.
7 Закону України «Про податок на додану
вартість» (який діяв на час виникнення
правовідносин) податковий кредит
звітного періоду визначається
виходячи із договірної (контрактної)
вартості товарів (послуг), але не вище
рівня звичайних цін, у разі якщо
договірна ціна на такі товари (послуги)
відрізняється більше ніж на 20
відсотків від звичайної ціни на такі
товари (послуги), та складається із сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 6.1 статті 6 та
статтею 8-1 цього Закону, протягом
такого звітного періоду у зв'язку з
придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку. Право на нарахування
податкового кредиту виникає незалежно
від того, чи такі товари (послуги)
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду. Не підлягають
включенню до складу податкового
кредиту суми сплаченого (нарахованого)
податку у зв'язку з придбанням товарів
(послуг), не підтверджені податковими
накладними чи митними деклараціями
(іншими подібними документами згідно з
підпунктом 7.2.6 цього пункту). Датою
виникнення права платника податку на
податковий кредит вважається дата
здійснення першої з подій: або дата
списання коштів з банківського рахунку
платника податку в оплату товарів
(робіт, послуг), дата виписки
відповідного рахунку (товарного чека) -
в разі розрахунків з використанням
кредитних дебетових карток або
комерційних чеків; або дата отримання
податкової накладної, що засвідчує
факт придбання платником податку
товарів (робіт, послуг).

Колегія суддів вважає, що господарські
відносини позивача з ПП «
2008-Кіровоград», ПП «Плантер», ТОВ
«Сінергія-С», ПП
«Альтаїр-Сервіс-Універсал», ТОВ
«Міксбуд», ПП «Флексіон-Логістик НФС»
мають ознаки фіктивності, зокрема
відсутні докази купівлі товару,
перевезення товару, його зберігання та
реалізація у подальшій господарській
діяльності. Відсутні докази належного
отримання послуг з маркетингових
досліджень. Продаж та перевезення
товару до ФОП ОСОБА_1 від ТОВ «Міксбуд»
та ТОВ «Сінергія-С» не підтверджується
оплатою, відсутні акти
прийому-передачі товару, відсутні
товарно-транспортні накладні, докази
складського зберігання товару.

Відносно визначення суми штрафних
санкцій застосованої відповідачем до
ФОП ОСОБА_1 колегія суддів вважає за
необхідне зазначити наступне.

Податковим повідомленням-рішенням №
від 02.03.2011 року визначено розмір
штрафних санкцій на підставі п. 123.1 ст.
123 ПК України у розмірі 25% від 50787,24 грн.,
тобто 12696,81 грн.

Нормою п. 123.1 ст. 123 ПК України
передбачено, що у разі якщо
контролюючий орган самостійно
визначає суми податкового
зобов'язання, зменшення суми
бюджетного відшкодування та/або
зменшення від'ємного значення об'єкта
оподаткування податком на прибуток або
від'ємного значення суми податку на
додану вартість платника податків на
підставах, визначених підпунктами 54.3.1,
54.3.2, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього
Кодексу, тягне за собою накладення на
платника податків штрафу в розмірі 25
відсотків суми нарахованого
податкового зобов'язання, неправомірно
заявленої до повернення суми
бюджетного відшкодування та/або
неправомірно заявленої суми від'ємного
значення об'єкта оподаткування
податком на прибуток або від'ємного
значення суми податку на додану
вартість; при повторному протягом 1095
днів визначені контролюючим органом
суми податкового зобов'язання,
зменшення суми бюджетного
відшкодування та/або зменшення
від'ємного значення об'єкта
оподаткування податком на прибуток або
від'ємного значення суми податку на
додану вартість - тягне за собою
накладення на платника податків штрафу
у розмірі 50 відсотків суми
нарахованого податкового зобов'язання,
неправомірно заявленої до повернення
суми бюджетного відшкодування та/або
неправомірно заявленої суми від'ємного
значення об'єкта оподаткування
податком на прибуток або від'ємного
значення суми податку на додану
вартість.

Нормою п. 123.1 ст. 123 ПК України визначено
розмір відповідальності у разі
допущення платником податків порушень
визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.5,
54.3.6 пункту 54.3 статті 54 ПК України, тобто
за порушення норм ПК України
відповідальність визначається нормами
ПК України. Податковим органом
визначено, що ФОП ОСОБА_1 порушено
пп.7.2.3 п.7.2, пп. 7.4.1, пп.7.4.4 п.7.4 ст.7 Закону
України «Про податок на додану
вартість», тобто норму
відповідальність за порушення якої
визначалась до введення в законну силу
ПК України.

Чітке регламентування, яке б вказувало
на підставі якої норми слід визначати
податковим органам розмір фінансової
санкції введено до ПК України лише
змінами, внесеними 06.08.2011 року.
Підрозділ 10 розділу ХХ ПК України
доповнено п. 11, яким прописано, що
штрафні (фінансові) санкції (штрафи) за
наслідками перевірок, які здійснюються
контролюючими органами,
застосовуються у розмірах,
передбачених законом, чинним на день
прийняття рішень щодо застосування
таких штрафних (фінансових) санкцій (з
урахуванням норм пункту 7 цього
підрозділу).

Лише з 06.08.2011 року дозволено визначати
розмір штрафних санкцій на підставі
тієї норми, яка діяла на час винесення
податкового повідомлення-рішення, до
06.08.2011 року розмір санкції слід було
визначати за правилами законодавства,
яке діяло на час вчинення
правопорушення.

Колегія суддів зазначає, що
нормою п. 123.1 ст. 123 ПК України визначено
розмір відповідальності як 25% від суми
нарахованого податкового зобов'язання.
Натомість пп. 17.1.3 п. 17.1 ст. 17 Закону
України «Про порядок погашення
зобов'язання платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами» визначено, що у разі коли
контролюючий орган самостійно
донараховує суму податкового
зобов'язання платника податків за
підставами, викладеними у підпункті
«б» підпункту 4.2.2 пункту 4.2 статті 4
цього Закону, такий платник податків
зобов'язаний сплатити штраф у розмірі
десяти відсотків від суми недоплати
(заниження суми податкового
зобов'язання) за кожний з податкових
періодів, установлених для такого
податку, збору (обов'язкового платежу),
починаючи з податкового періоду, на
який припадає така недоплата, та
закінчуючи податковим періодом, на
який припадає отримання таким
платником податків податкового
повідомлення від контролюючого
органу, але не більше п'ятдесяти
відсотків такої суми та не менше
десяти неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян сукупно за весь строк
недоплати, незалежно від кількості
податкових періодів, що минули.

Відповідно до ч. 1 ст. 58
Конституції України закони та інші
нормативно-правові акти не мають
зворотної дії в часі, крім випадків,
коли вони пом'якшують або скасовують
відповідальність особи.

Колегія суддів зазначає, що
Законом України «Про порядок погашення
зобов'язання платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами» передбачено менший розмір
штрафної санкції - 10%, тобто враховуючи
вищевикладене відносно застосування
норми до правопорушення та враховуючи
пом'якшуючий розмір санкції, при
визначення розміру фінансової
відповідальності ФОП ОСОБА_1 слід її
визначити у розмірі 5078,70 грн.

Колегія суддів приходить до
висновку, що Кіровоградською ОДПІ
Кіровоградської області ДПС вірно
визначено суму ПДВ з огляду на не
підтвердження первинними документами
фактичності господарських операцій
однак сума штрафної санкції визначена
з порушенням.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, постанову суду
першої інстанції слід залишити без
змін, як таку, що прийнята з додержанням
норм матеріального та процесуального
права.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 198, ст.ст. 200, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційні скарги
Кіровоградської об'єднаної державної
податкової інспекції Кіровоградської
області Державної податкової служби та
Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 -
залишити без задоволення.

Постанову
Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 13 травня 2013
року у справі № 1170/2а-3928/12 - залишити без
змін.

Ухвала
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів.

Головуючий:
О.М. Лукманова

Суддя:
Л.А. Божко

Суддя:
Т.С. Прокопчук