Справа № 2-а/154/41/14 154/2157/14-а
Суддя: Попко Я.С.
Дата ухвалення: 2014-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

25 листопада 2014 року Справа №
876/9002/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Попка Я.С.

суддів
Хобор Р.Б., Сеника Р.П.

розглянувши у порядку письмового
провадження у м. Львові апеляційну
скаргу управління Пенсійного фонду
України в м. Володимирі-Волинському та
Володимир-Волинському районі
Волинської області на постанову
Володимир-Волинського міського суду
Волинської області від 3 вересня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_1 до
управління Пенсійного фонду України в
м. Володимирі-Волинському та
Володимир-Волинському районі
Волинської області про зобов'язання
призначити та виплати пенсію за віком
на пільгових умовах,-

В С Т А Н О В И В:

29.07.2014 року позивач - ОСОБА_1 звернувся
до суду з позовом до управління
Пенсійного фонду України в м.
Володимирі-Волинському та
Володимир-Волинському районі
Волинської області, в якому просить
зобов'язати відповідача зарахувати
йому до пільгового стажу, що дає право
на призначення пенсії за віком на
пільгових у мовах відповідно до п.«а»
ст.55 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» стаж його роботи старшим
машиністом тепловоза залізничного
транспорту з 18 грудня 1992 року по 10
березня 2000 року, з 13 листопада 2000 року
по 20 жовтня 2001 року, з 19 листопада 2001
року по 4 квітня 2003 року та з 6 квітня 2005
року по 25 квітня 2005 року на
Володимир-Волинському та призначити
йому пенсію за віком на пільгових
умовах, відповідно до вимог п.«а» ст.55
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» і виплатити пенсійне
забезпечення з часу набуття ним права
на пенсію за віком на пільгових умовах
з 29 квітня 2014 року.

Постановою Володимир-Волинського
міського суду Волинської області від 3
вересня 2014 року позов задоволено.
Зобов'язано управління Пенсійного
фонду України в м.
Володимирі-Волинському та
Володимир-Волинському районі
зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу,
що дає право на призначення пенсії за
віком на пільгових умовах відповідно
до ст.55 пункту «а» Закону України «Про
пенсійне забезпечення» стаж його
роботи старшим машиністом тепловоза
залізничного транспорту з 18 грудня 1992
року по 10 березня 2000 року, з 13 листопада
2000 року по 20 жовтня 2001 року, з 19
листопада 2001 року по 4 квітня 2003 року та
з 06 квітня 2005 року по 25 квітня 2005 року на
Володимир-Волинському цукровому
заводі Волинської області та
призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на
пільгових умовах відповідно до вимог
п.«а» ст.55 Закону України «Про пенсійне
забезпечення», виплативши йому
пенсійне забезпечення з часу набуття
ним права на пенсію за віком на
пільгових умовах з 29 квітня 2014 року.
Стягнути з управління Пенсійного фонду
України в м. Володимирі-Волинському та
Володимир-Волинському районі на
користь ОСОБА_1 судові витрати в
розмірі 73 грн. 08 коп.

Постанова суду першої інстанції
мотивована тим, що професія старшого
машиніста залізничного транспорту, на
якій працював позивач, підпадає під дію
п. «а» ст.55 Закону України «Про пенсійне
забезпечення», а отже останній має
право на пенсію за вислугу років, і його
пільговий стаж роботи, який дає право
на отримання такої пенсії складає 34
роки 9 місяців 12 днів, тому у
відповідача були відсутні правові
підстави відмовляти ОСОБА_1 у
призначенні пільгової пенсії.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, вважаючи її
незаконною, винесеною із
невідповідністю висновків суду
обставинам справи, порушенням норм
матеріального та процесуального права,
управління Пенсійного фонду України в
м. Володимирі-Волинському та
Володимир-Волинському районі
Волинської області оскаржило її,
подавши апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати постанову
Володимир-Волинського міського суду
Волинської області від 3 вересня 2014
року та прийняти нове рішення, яким
відмовити позивачу в задоволенні
позовних вимог.

Обгрунтовуючи доводи апеляційної
скарги, апелянт посилається на те, що
Списком професій і посад робітників
локомотивних бригад і окремих
категорії працівників, які
безпосередньо здійснюють організацію
перевезень і забезпечують безпеку руху
на залізничному транспорті та
метрополітенах і мають право на пенсію
за вислугу років, затвердженим
постановою Кабінету міністрів України
від 12 жовтня 1992 року № 583, посада
старший машиніст тепловоза не
передбачена.

Апелянт стверджує, що нормативними
документами передбачена можливість
підтверджувати пільговий стаж
винятково первинними документами за
час виконання роботи. Свідки можуть
підтвердити лише стаж роботи, що дає
право на трудову пенсію, але не
пільгову. Оскільки свідки не можуть
достовірно підтвердити, в яких умовах
працювали особи, чи були такі особи
зайнят певними роботами або на певних
виробництвах протягом повного
робочого дня.

Таким чином, позивач не відпрацював 12
років 6 місяців на посадах, що дають
право на пенсію за вислугу років,
підстав для призначення пенсії немає.

Особи, які беруть участь у справі в
судове засідання для розгляду
апеляційної скарги не прибули, про
дату, час і місце розгляду справи були
повідомлені належним чином, клопотань
від осіб, які беруть участь у справі,
про розгляд справи за їх участю не
поступило, а тому суд
апеляційноїінстанції, у відповідності
до п.п.1,2 ч.1 ст.197 КАС України вважає за
можливе розглянути справу в порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами. Справу може бути
вирішено на підставі наявних у ній
доказів.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши повноту встановлення
обставин справи, правильність їх
юридичної оцінки, обговоривши доводи
апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, суд апеляційної
інстанції дійшов висновку, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню частково з наступних
підстав:

Із змісту ст. 19 Конституції України
вбачається, що правовий порядок в
Україні ґрунтується на засадах,
відповідно до яких ніхто не може бути
примушений робити те, що не передбачено
законодавством. Органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Розглядаючи спір, суд апеляційної
інстанції вважає, що висновки суду
першої інстанції лише частково
відповідають нормам матеріального та
процесуального права та фактичним
обставинам справи.

Судом встановлено, підтверджено
матеріалами справи, що ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, працював на
Володимир-Волинському цукровому
заводі: з 09.09.1983 року по 01.08.1989 року на
посаді помічника машиніста
залізничного транспорту; з 01.08.1989 року
переведений на посаду помічника
машиніста локомотива; з 01.10.1992 року
переведений машиністом локомотива
залізничного транспорту; з 18.12.1992 року
переведений на посаду старшого
машиніста залізничного транспорту, на
якій пропрацював до 10.03.2000 року. Після
цього позивач ще неодноразово
переводився на посаду старшого
машиніста тепловоза залізничного
транспорту і працював на цій посаді з
13.11.2000 року по 20.10.2001 року, з 19.11.2001 року
по 04.04.2003 року та з 06.04.2005 року по 25.04.2005
року. Дані обставини підтверджуються
записами в трудовій книжці, виданій на
ім'я ОСОБА_1 19.03.1981 року.

30 квітня 2014 року ОСОБА_1 звернувся із
заявою до управління Пенсійного фонду
України в м. Володимирі-Волинському та
Володимир-Волинському районі
Волинської області про призначення
йому пенсії на пільгових умовах.

Відповідно до протоколу засідання
комісії управління Пенсійного фонду
України в м. Володимирі-Волинському та
Володимир-Волинському районі
Волинської області №585 від 26.06.2014 року
ОСОБА_1 відмовлено у призначенні
пільгової пенсії, з посиланням на те, що
посада старшого машиніста тепловоза не
входить у список професій і посад
робітників локомотивних бригад і
окремих категорій працівників, які
безпосередньо здійснюють організацію
перевезень і забезпечують безпеку руху
на залізничному транспорті та
метрополітенах і мають право на пенсію
за вислугу років, затверджений
постановою КМУ від 12.10.1992 року № 583, тому
підстав для врахування роботи на
посаді старшого машиніста тепловоза до
спеціального стажу, який дає право на
пенсію за вислугу років немає.

У відповідності до п. «а» ст.55 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»
право на пенсію за вислугу років мають
робітники локомотивних бригад і окремі
категорії працівників, які
безпосередньо здійснюють організацію
перевезень і забезпечують безпеку руху
на залізничному транспорті та
метрополітенах, - за списками професій
і посад, що затверджуються в порядку,
який визначається Кабінетом Міністрів
України: чоловіки - після досягнення 55
років і при загальному стажі роботи не
менше 25 років, з них не менше 12 років 6
місяців на зазначеній роботі.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 12.10.1992 року №583 затверджено Перелік
посад працівників залізничного
транспорту та метрополітену, які мають
право на пенсію за вислугу років. У
цьому переліку є посада машиніста
локомотива залізничного транспорту.

Відповідно класифікатора професій ДК
003:2010, затвердженого наказом
Держспоживстандарту України від 28.07.2010
року №327, слово «старший» є похідним до
професії «машиніст локомотива
залізничного траснспорта».

Похідні слова до професій
застосовуються за умови збереження
галузевої та функціональної
належності, кваліфікаційних вимог
тощо. Відповідно до випуску 66
«Залізничний транспорт і
метрополітен» Довідника
кваліфікаційних характеристик
професій працівників від 28.11.2001 року
№834 старший регулювальник швидкості
руху вагонів, крім безпосереднього
виконання робіт, які передбачені в
кваліфікаційній характеристиці,
виконує обов'язки керівника бригади
регулювальників швидкості руху
вагонів і тарифікується на один розряд
вище регулювальників.

Зідно роз'яснення «Про деякі питання
призначення пенсій на пільгових умовах
та пенсій за вислугу років» №25 від
18.11.1992 року Міністерства соціального
забезпечення України, відповідно до
ст.55 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» право на пенсію за
вислугу років мають зазначені в ній
категорії працівників згідно з
затвердженими Кабінетом Міністрів
України переліками і списками. Якщо в
ці переліки і списки включені професії
та посади під загальною назвою, то
правом на пенсію за вислугу років
користуються працівники всіх
найменувань по цих професіях та
посадах, тобто старші, головні,
провідні, а також помічники.

Згідно ст.62 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» основним
документом, що підтверджує стаж роботи,
є трудова книжка.

Відповідно до п.20 Порядку
підтвердження наявності трудового
стажу для призначення пенсії за
відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній,
затвердженого постановою КМУ № 637 від
12.08.1993 року, якою визначено, що у
відсутності у трудовій книжці
відомостей, що визначають право на
пенсії на пільгових умовах,
установлені для окремих категорій
працівників, для підтвердження
спеціального трудового стажу
приймаються уточнюючі довідки
підприємств, установ , організацій та
їх правонаступників.

З наведеного вбачається, що основним
документом, що підтверджує стаж роботи
є трудова книжка. Позивач надав
відповідачу трудову книжку.

Таким чином, на думку апеляційного
суду, судом першої інстанції правильно
встановлено, що зібраними та
дослідженими у судовому засіданні
доказами, повністю підтверджується
факт безпосередньої зайнятості
позивача на роботі, яка дає йому право
пільгову пенсію.

Натомість управління Пенсійного фонду
України в м. Володимирі-Волинському та
Володимир-Волинському районі
Волинської області як у ході судового
розгляду справи, так і під час
апеляційного провадження вищенаведені
обставини не спростовано та
протилежного суду не доведено, хоча в
силу положень ч.2 ст. 71 КАС України
обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністртивного позову.

Покликання апелянта на необхідність
пред'явлення позивачем довідки
уточнюючого характеру, на думку
апеляційного суду, не слід брати до
уваги при вирішенні даного спору,
оскільки наявний у ОСОБА_1 трудовий
стаж для призначення пільгової пенсії
повністю підтверджений записами у його
трудовій книжці, які сумнівів щодо
своєї об'єктивності чи достовірності
не викликають.

Разом з тим, суд першої інстанції
звертає увагну на те, що ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, 30 квітня 2014 року звернувся
до управління Пенсійного фонду України
в м. Володимирі-Волинському та
Володимир-Волинському районі
Волинської області із письмовою
заявою, трудовою книжкою для
призначення пенсії за віком на
пільгових умовах, відповідно до п.«а»
ст.55 Закону України «Про пенсійне
забезпечення».

Статтею 83 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» визначено, що пенсії
призначаються з дня звернення за
пенсією, крім таких випадків, коли
пенсії призначаються з більш раннього
строку.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.45 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» пенсія
призначається з дня звернення за
пенсією, крім таких випадків, коли
пенсія призначається з більш раннього
строку: пенсія за віком призначається з
дня, що настає за днем досягнення
пенсійного віку, якщо звернення за
пенсією відбулося не пізніше трьох
місяців з дня досягнення особою
пенсійного віку.

Таким чином, суд апеляційної інстанції
приходить до висновку, що на момент
звернення позивача до управління
Пенсійного фонду України в м.
Володимирі-Волинському та
Володимир-Волинському районі
Волинської області він мав необхідну
кількість трудового та пільгового
стажу, передбаченого п.«а» ст.55 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»,
для призначення пенсії на пільгових
умовах з 30 квітня 2014 року.

Крім того, суд апеляційної інстанції
зазначає, що згідно ст. 94 КАС України,
якщо судове рішення ухвалене на
користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України.

Таким чином, з аналізу вказаної норми,
суд апеляційної інстанції вважає, що
судом першої інстанції безпідставно
постановлено стягнути сплачений
позивачем судовий збір в розмірі 73 грн.
08 коп. з управління Пенсійного фонду
України в м. Володимирі-Волинському та
Володимир-Волинському районі
Волинської області.

Отже, оскаржувана постанова суду
першої інстанції прийнята з порушенням
норм матеріального та процесуального
права, що відповідно до ст. 202 КАС
України є підставою для скасування та
прийняття нової постанови.

Керуючись ст.195, п.п.1,2 ч.1 ст.197, ст.ст. 198,
200, 205, 206, 254 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в м.
Володимирі-Волинському та
Володимир-Волинському районі
Волинської області задовольнити
частково.

Постанову Володимир-Волинського
міського суду Волинської області від 3
вересня 2014 року у справі №154/2157/14-а
скасувати та прийняти нову постанову,
якою позов ОСОБА_1 до управління
Пенсійного фонду України в м.
Володимирі-Волинському та
Володимир-Волинському районі
Волинської області про зобов'язання
призначити та виплати пенсію за віком
на пільгових умовах задовольнити
частково.

Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в м.
Володимирі-Волинському та
Володимир-Волинському районі
зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу,
що дає право на призначення пенсії за
віком на пільгових умовах відповідно
до пункту «а» ст.55 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» стаж його
роботи старшим машиністом тепловоза
залізничного транспорту з 18 грудня 1992
року по 10 березня 2000 року, з 13 листопада
2000 року по 20 жовтня 2001 року, з 19
листопада 2001 року по 4 квітня 2003 року та
з 06 квітня 2005 року по 25 квітня 2005 року на
Володимир-Волинському цукровому
заводі Волинської області та
призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на
пільгових умовах відповідно до вимог
п.«а» ст.55 Закону України «Про пенсійне
забезпечення», виплативши йому
пенсійне забезпечення з часу набуття
ним права на пенсію за віком на
пільгових умовах з 30 квітня 2014 року.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_1 сплачений судовий
збір в розмірі 73 грн. 08 коп.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі та
може бути оскаржена у касаційному
порядку шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до суду
касаційної інстанції протягом
двадцяти днів з дня набрання нею
законної сили.

Головуючий суддя
Я.С. Попко

Судді
Р.Б. Хобор

Р.П. Сеник