Справа № 804/18778/14
Суддя: Златін Станіслав Вікторович
Дата ухвалення: 2014-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:
головуючого судді Златіна Станіслава
Вікторовича розглянувши у письмовому
провадженні у місті Дніпропетровську
адміністративну справу за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Інспекції державного архітектурно-
будівельного контролю у
Дніпропетровській області про
визнання протиправним та скасування
Позивач звернувся з позовом до суду, у
якому просить визнати протиправним та
скасувати припис Інспекції
архітектурно-будівельного контролю у
Дніпропетровській області від 17.09.2014
року про усунення порушення вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, державних будівельних норм
Позовні вимоги обґрунтовані тим,
що відповідач протиправно виніс
оскаржуваний припис, оскільки позивач
архітектурно-будівельного контролю у
Дніпропетровській області про початок
виконання будівельних робіт подавши та
зареєструвавши повідомлення про
початок виконання будівельних робіт.
Крім того, відсутність вини позивача у
здійсненні будівельних робіт без
повідомлення про початок їх виконання
підтверджується постановою Жовтневого
районного суду м. Дніпропетровська від
(2-а/201/329/2014). Також позивач зазначає про
те, що відповідач не має повноважень
зобов'язувати суб'єкта містобудування
приписом зносити об'єкт будівництва,
оскільки відповідні повноваження має
лише суд.
Ухвалою суду від 14.11.2014 року
відкрито провадження у справі.
Позивач у судове засідання не
з'явився, подав клопотання про розгляд
справи без участі представника
Відповідач у судове засідання не
з'явився, про час та місце розгляду
справи повідомлений належним чином
факсограмою. Пиcьмових заперечень на
позовну заяву не надав.
Суд дослідивши письмові докази
наявні у матеріалах справи, встановив
17 вересня 2014 року працівником
відповідачем складено Акт перевірки
дотримання вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, державних
будівельних норм і правил, у якому
зафіксовано наступне, а саме: по
АДРЕСА_2 знаходиться домоволодіння на
якому розташовано два житлові будинки
з господарськими будівлями та
спорудами; власниками домоволодіння є
позивач (76/100) та гр. ОСОБА_3 (24/100); на
момент перевірки на території
домоволодіння здійснюються будівельні
роботи з реконструкції будівлі гаража
літ. Д шляхом улаштування надбудови;
будівля гаража збудована на межі із
домоволодінням по АДРЕСА_1, що є
порушенням п. 3.25* ДБН 360-92** «Планування і
забудова міських і сільських
поселень»; на момент перевірки на
об'єкті частково виконані роботи з
улаштування стін надбудови із
газобетонних блоків; будівельні роботи
здійснюються самовільно без
відповідного документу, який дає право
на виконання будівельних робіт, що є
порушенням ст. 34 Закону України «Про
регулювання містобудівної
Позивач відмовився від
підписання акту перевірки.
На підставі вказаного вище акту
перевірки відповідачем винесено
припис від 17.09.2014 року про усунення
порушення вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, державних
будівельних норм і правил, яким
з 17.09.2014 року зупинити виконання
будівельних робіт на об'єкті та
відповідно до статті 38 Закону України
«Про регулювання містобудівної
в термін до 17.10.2014 року зобов'язано
усунути порушення вимог
містобудівного законодавства,
державних будівельних норм і правил
шляхом демонтажу будівлі гаража літ. Д
Позивач відмовив від отримання
припису під розписку.
Судом під час розгляду справи
встановлено, що позивач є власником 76/100
частин домоволодіння по АДРЕСА_2, що
підтверджується свідоцтвом про право
власності від 11.09.2001 року, копія якого
знаходиться у матеріалах справи.
Позивач також є власником
земельної ділянки площею 0,0559 га за
адресою: АДРЕСА_2 для обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд, що підтверджується
державним актом на право власності на
земельну ділянку серія ЯД № 940323 від
28.03.2008 року, копія якого знаходиться у
матеріалах справи
Будівля гаража літ. Д є частиною
домоволодіння позивача по АДРЕСА_2, що
підтверджується технічним паспортом
на садибний (індивідуальний) житловий
будинок АДРЕСА_2 від, що складено КП
«Дніпропетровське МБТІ
Дніпропетровської облради» 09.11.2012 року,
копія якого знаходиться у матеріалах
справи.
Рішенням Виконавчого комітету
Жовтневої районної ради м.
Дніпропетровська від 20.07.2001 року № 376,
копія якого знаходиться у матеріалах
справи, надано правомочності
самовільному будівництву гаража літ. Д
збудованого позивачем в домоволодінні
по АДРЕСА_2.

Позивачем зареєстровано у
відповідача повідомлення про початок
виконання будівельних робіт у
відповідності до статті 34 Закону
України «Про регулювання
містобудівної діяльності», копія якого
знаходиться у матеріалах справи.

Згідно вказаного повідомлення
позивач повідомив відповідача про
початок виконання будівельних робіт з
реконструкції індивідуального
житлового будинку по АДРЕСА_2, що
підтверджується штампом відповідача
на зазначеному повідомленні та
реєстраційним номером на ньому

Згідно пункту 27 постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України
30.03.2012 № 6 «Про практику застосування
судами статті 376 Цивільного кодексу
України (про правовий режим
самочинного будівництва)» на
розташовані на земельній ділянці поряд
із житловим будинком
господарсько-побутові будівлі й
споруди: сараї, гаражі, літні кухні тощо
відповідно до положень статей 186, 381 ЦК є
приналежністю головної речі (будинку).

Отже, повідомлення про початок
виконання будівельних робіт з
реконструкції індивідуального
житлового будинку по АДРЕСА_2
стосується і будівлі гаражу літ. Д по
АДРЕСА_2.

Згідно п. 1 ч.1 ст. 34 Закону України
«Про регулювання містобудівної
діяльності замовник має право
виконувати будівельні роботи після:
направлення замовником повідомлення
про початок виконання будівельних
робіт центральному органу
виконавчої влади, що реалізує
державну політику з питань
державного архітектурно-будівельного
контролю.

Таким чином, позивач правомірно
здійснює виконання реконструкції
будівлі гаража літ. Д по АДРЕСА_2 шляхом
улаштування надбудови.

Факт правомірності виконання
будівельних робіт підтверджується
також постановою Жовтневого районного
суду м. Дніпропетровська від 29.10.2014 року
по справі № 201/12817/14а (2-а/201/329/2014) ОСОБА_2
до Інспекції
архітектурно-будівельного контролю у
Дніпропетровській області в особі
Голови ліквідаційної комісії
заступника Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Дніпропетровській області Садового
Ігоря Дмитровича про визнання
протиправною та скасування постанови у
справі про адміністративне
правопорушення, копія якої знаходиться
у матеріалах справи.

Вказаною вище постановою суду
визнано протиправною та скасовано
постанову по справі про
адміністративне правопорушення № Д-191
від 30.09.2014 року, якою ОСОБА_2 визнано
винною у вчиненні адміністративного
правопорушення, передбаченого ч.5 ст.96
КУпАП України, під час здійснення
будівельних робіт без повідомлення про
початок виконання зазначених робіт з
виконання реконструкції будівлі
гаража літ. Д по АДРЕСА_2. Вказане
рішення суду набрало законної сили.

Таким чином, вказаною вище
постановою суду підтверджується
відсутність вини позивача у здійсненні
будівельних робіт без повідомлення про
початок виконання зазначених робіт з
виконання реконструкції будівлі
гаража літ. Д по АДРЕСА_2 шляхом
улаштування надбудови.

У рішенні Жовтневого районного
суду м. Дніпропетровська від 29.10.2014 року
по справі № 201/12817/14а (2-а/201/329/2014)
зазначено про те, що ОСОБА_2 здійснює
будівельні роботи з реконструкції
будівлі гаража літ. Д по АДРЕСА_2 згідно
зареєстрованого повідомлення про
початок виконання будівельних робіт з
реконструкції індивідуального
житлового будинку по АДРЕСА_2.

Згідно ч.1 ст. 72 КАС України
обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Одночасно судом встановлено, що
позивач здійснює будівельні роботи із
влаштування надбудови будівлі гаражу
літ. Д по АДРЕСА_2, однак у оскаржуваному
приписі відповідач вимагає знести всю
будівлю гаражу, не дивлячись на той
факт, що остання зареєстрована
належним чином у відповідності до
рішення Виконавчого комітету
Жовтневої районної ради м.
Дніпропетровська від 20.07.2001 року № 376.

У відповідності до п.8 ч.3 ст. 2 КАС
України у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративній
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія).

Оскаржуваний припис відповідача
в частині зобов'язання позивача
демонтувати всю будівлю гаражу, не
відповідає вказаному вище критерію,
оскільки позивач здійснює лише
надбудову гаражу, а тому відповідач
повинен був зобов'язувати позивача в
даному випадку демонтувати саме
зведену надбудову гаражу, а не повністю
гараж, будівля якого зареєстрована у
встановленому порядку згідно рішення
Виконавчого комітету Жовтневої
районної ради м. Дніпропетровська від
20.07.2001 року № 376 та технічним паспортом
на садибний (індивідуальний) житловий
будинок АДРЕСА_2 від, що складено КП
«Дніпропетровське МБТІ
Дніпропетровської облради» 09.11.2012 року.

Також суд зазначає про те, що статтею 41
Закону України «Про регулювання
містобудівної діяльності» встановлено
право відповідача видавати обов'язкові
для виконання приписи щодо: усунення
порушення вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил;
зупинення підготовчих та будівельних
робіт, які не відповідають вимогам
законодавства, зокрема будівельних
норм, містобудівним умовам та
обмеженням, затвердженому проекту або
будівельному паспорту забудови
земельної ділянки, виконуються без
повідомлення, реєстрації декларації
про початок їх виконання або дозволу на
виконання будівельних робіт.

Тобто, чинне законодавство України
передбачає можливість лише за
невиконання припису щодо усунення
виявлених порушень звертатись
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю до
суду з позовом про знесення самочинно
збудованого об'єкту та компенсацію
витрат, пов'язаних з таким знесенням.

Аналогічну позицію займає і Вищий
адміністративний суд України у
постанові від 20.06.2013 року по справі №
К/800/18572/13 (номер у ЄРСР 31988069).

Згідно п.22 та 23 постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ від 30.03.2012 року № 6 «Про практику
застосування судами статті 376
Цивільного кодексу України (про
правовий режим самочинного
будівництва)» знесення самочинного
будівництва є крайньою мірою і можливе
лише тоді, коли використано усі
передбачені законодавством України
заходи щодо реагування та притягнення
винної особи до відповідальності.

Вимоги відповідного органу державної
влади або органу місцевого
самоврядування про зобов'язання особи,
яка, маючи дозвіл на будівництво
нерухомого майна, допустила при цьому
істотне відхилення від проекту, що
суперечить суспільним інтересам або
порушує права інших осіб, чи істотне
порушення будівельних норм і правил,
провести відповідну перебудову можуть
бути заявлені як у разі, коли ці
відхилення були допущені при
будівництві нерухомості, так і
внаслідок перебудови під час її
експлуатації (частина сьома статті 376
ЦК).

У пункті 24 вказаної вище постанови
Пленуму Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних та
кримінальних справ зазначено про те, що
знесення нерухомості, збудованої з
істотним відхиленням від проекту, що
суперечить суспільним інтересам або
порушує права інших осіб, істотним
порушенням будівельних норм і правил (у
тому числі за відсутності проекту),
можливе лише за умови, що неможлива
перебудова нерухомості відповідно до
проекту або відповідно до норм і
правил, визначених державними
правилами та санітарними нормами, або
якщо особа, яка здійснила (здійснює)
будівництво, відмовляється від такої
перебудови. Якщо технічна можливість
перебудови об'єкта нерухомості
відсутня або забудовник відмовляється
від такої перебудови, суд, незалежно
від поважності причин відмови, за
позовом зазначених органів або особи,
права чи інтереси якої порушено таким
будівництвом, ухвалює рішення про
знесення житлового будинку або іншого
нерухомого майна.

Таким чином рішення про зобов'язання
особи, що здійснила самочинне
будівництво, знести будівлю
приймається лише судом у випадку, коли
неможлива перебудова такого об'єкту з
метою усунення порушень законних прав
та інтересів інших осіб чи істотного
порушення будівельних норм або особа,
яка здійснила (здійснює) будівництво,
відмовляється від такої перебудови.

Аналогічну позицію займає Вищий
адміністративний суд України в ухвалі
від 06.02.2014 року по справі № К/800/39624/13
(номер у ЄРСР 37067314), в ухвалі віл 17.09.2013
року по справі № К/800/30677/13 (номер у ЄРСР
33633541) та в ухвалі від 09.04.2014 року по
справі № К/800/46907/13 (номер у ЄРСР 38184468).

За вказаних обставин судом встановлено
протиправність оскаржуваного припису
відповідача, а тому останній підлягає
скасуванню.

Відповідно до ч.1 ст. 94 КАС України якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Керуючись ст.ст. 11, 50, 70, 71, 72, 86, 159-163 КАС
України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов - задовольнити
повністю.

Визнати протиправним та скасувати
припис Інспекції
архітектурно-будівельного контролю у
Дніпропетровській області від 17.09.2014
року про усунення порушення вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, державних будівельних норм
і правил, який видано ОСОБА_2.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_2 судовий збір у
розмірі 73,08 грн.

Постанова суду може бути
оскаржена до Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
шляхом подання апеляційної скарги
через Дніпропетровський окружний
адміністративний суд з одночасним
направленням копії апеляційної скарги
особою, яка її подає, до суду
апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі складення постанови у повному
обсязі, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна,
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом
за місцезнаходженням суб'єкта владних
повноважень і він не був присутній у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, але
його було повідомлено про можливість
отримання копії постанови суду
безпосередньо у суді, то десятиденний
строк на апеляційне оскарження
постанови суду обчислюється з
наступного дня після закінчення
п'ятиденного строку з моменту
отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Постанова суду набирає законної сили
відповідно до вимог ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя (підпис) Постанова
не набрала законної сили станом на
28.11.2014 року Суддя З оригіналом згідно
Помічник судді С.В. Златін
С.В. Златін Р.Ю. Ричка