Справа № 826/14841/14
Суддя: Клочкова Н.В.
Дата ухвалення: 2014-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 11/402
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

13 листопада 2014 року 16:13
№ 826/14841/14

Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі судді Клочкової Н.В., при
секретарі судового засідання Тур Ю.М.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу

за позовом Управління Державної служби
охорони при Головному управлінні
Міністерства внутрішніх справ
України в Одеській області до Фонду
гарантування вкладів фізичних осіб про
визнання протиправними дій,
зобов'язати вчинити дії, за участі
представників сторін:

представника позивача Христич О.В.,

представників відповідача Костюченко
І.В., Шевченко Ю.А.,

На підставі частини 3 статті 160 Кодексу
адміністративного судочинства України
в судовому засіданні 13.11.2014 року
проголошено вступну та резолютивну
частини постанови.

ВСТАНОВИВ:

Управління Державної служби охорони
при Головному управлінні Міністерства
внутрішніх справ України в Одеській
області (далі - позивач) звернулося до
Окружного адміністративного суду
міста Києва з позовом до Фонду
гарантування вкладів фізичних осіб
(далі - відповідач) з наступними
позовними вимогами:

- визнати протиправною бездіяльність
Фонду гарантування вкладів фізичних
осіб щодо неповернення Управлінню
Державної служби охорони при Головному
управлінні Міністерства внутрішніх
справ України в Одеській області
залишку грошових коштів у сумі 941 567,86
грн. на банківських рахунках
Управління Державної служби охорони
при Головному управлінні Міністерства
внутрішніх справ України в Одеській
області № 1001 та № 1001,
відкритих у публічному акціонерному
товаристві "БРОКБІЗНЕСБАНК", згідно
договору № 400-юр про відкриття
банківського рахунку та здійснення
розрахунково-касового обслуговування
від 11.05.2010;

- зобов'язати Фонд гарантування
вкладів фізичних осіб повернути
Управлінню Державної служби охорони
при Головному управлінні Міністерства
внутрішніх справ України в Одеській
області грошові кошти в сумі 941 567,86
грн. з банківських рахунків Управління
Державної служби охорони при Головному
управлінні Міністерства внутрішніх
справ України в Одеській області №
1001 та № 1001, відкритих у
публічному акціонерному товаристві
"БРОКБІЗНЕСБАНК", згідно договору №
400-юр про відкриття банківського
рахунку та здійснення
розрахунково-касового обслуговування
від 11.05.2010;

- стягнути з Фонду гарантування вкладів
фізичних осіб на користь Управління
Державної служби охорони при Головному
управлінні Міністерства внутрішніх
справ України в Одеській області 146,16
грн. судового збору

Ухвалою Окружного адміністративного
суду міста Києва від 15.10.2014 відкрито
провадження в адміністративній справі
№ 826/14841/14.

Ухвалою Окружного адміністративного
суду міста Києва від 15.10.2014 року
закінчено підготовче провадження та
призначено справу до судового
розгляду.

В судовому засіданні 13.11.2014 року
представник позивача позовні вимоги
підтримала в повному обсязі та просила
суд задовольнити позов.

Представники відповідача заперечували
проти задоволення адміністративного
позову та просили відмовити у його
задоволенні.

Розглянувши подані документи і
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, Окружний адміністративний суд
міста Києва, встановив.

Як вбачається з матеріалів справи, між
Управлінням Державної служби охорони
при Головному управлінні Міністерства
внутрішніх справ України в Одеській
області (клієнт) та публічним
акціонерним товариством
"БРОКБІЗНЕСБАНК" було укладено договір
про відкриття банківського рахунку та
здійснення розрахунково-касового
обслуговування від 11.05.2014 № 400-юр (т. 1,
арк. 10-14).

Відповідно до підпункту 3.1.9. пункту 3.1.
вказаного Договору, банк взяв на себе
зобов'язання забезпечувати збереження
ввірених йому грошових коштів.

Проте, відповідно до постанови НБУ від
10.06.2014 № 339, відкликано банківську
ліцензію та ліквідовано акціонерне
товариство «БРОКБІЗНЕСБАНК» (т. 1, арк.
39).

Крім того, 11.06.2014 виконавчою дирекцією
Фонду гарантування вкладів фізичних
осіб прийнято рішення № 45, яким
розпочато процедуру ліквідації
публічного акціонерного товариства
"БРОКБІЗНЕСБАНК" з відшкодуванням з
боку Фонду гарантування вкладів
фізичних осіб коштів за вкладами з
11.06.2014 та призначено уповноваженою
особою Фонду на ліквідацію ПАТ
БРОКБІЗНЕСБАНК» провідного
професіонала з питань врегулювання
неплатоспроможності банків відділу
запровадження процедури тимчасової
адміністрації та ліквідації
департаменту врегулювання
неплатоспроможності банків Куреного
Олександра Вікторовича на період з 11
червня 2014 року по 10 червня 2015 року (т. 1,
арк. 40).

У зв'язку з чим, 05.09.2014 позивачем було
скеровано на адресу відповідача лист
від 04.09.2014 № 15/1-1-2871 про повернення
державних коштів позивача в термін до
18.09.2014 (т. 1, арк. 21).

Згідно даного листа вбачається, що на
підставі договору про відкриття
банківського рахунку та здійснення
розрахунково-касового обслуговування
від 11.05.2014 № 400-юр Управлінню Державної
служби охорони при Головному
управлінні Міністерства внутрішніх
справ України в Одеській області були
відкриті поточні рахунки № 1001 та
№ 1001.

Крім того, відповідно до даного листа,
на зберіганні ПАТ "БРОКБІЗНЕСБАНК"
знаходяться грошові кошти Управління
Державної служби охорони при Головному
управлінні Міністерства внутрішніх
справ України в Одеській області на
загальну суму 941567,86 грн., в тому числі:

- на р/р 1001 - 925607,58 грн. (згідно з
банківською випискою по даному рахунку
станом на 25.07.2014, т. 1, арк. 19);

- на р/р 1001 - 15960,28 грн. (згідно з
банківською випискою по даному рахунку
станом на 25.07.2014, т. 1, арк. 20).

Проте, станом на 18.09.2014 Фонд
гарантування вкладів фізичних осіб не
повернув позивачеві грошові кошти в
сумі 941567,86 грн., як і не надав письмової
відповіді на лист Управління Державної
служби охорони при Головному
управлінні Міністерства внутрішніх
справ України в Одеській області від
04.09.2014 № 15/1-1-2871.

Відтак, Управління Державної служби
охорони при Головному управлінні
Міністерства внутрішніх справ України
в Одеській області не погоджується з
такою бездіяльністю відповідача, а
тому звернулося з відповідним позовом
до суду.

Оцінюючи подані сторонами докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді всіх обставин
справи в їх сукупності, та враховуючи,
що кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
суд прийшов до переконання про відмову
у задоволенні позовних вимог виходячи
з наступних підстав.

Правові, фінансові та організаційні
засади функціонування системи
гарантування вкладів фізичних осіб,
повноваження Фонду гарантування
вкладів фізичних осіб (далі - Фонд),
порядок виплати Фондом відшкодування
за вкладами, а також регулюються
відносини між Фондом, банками,
Національним банком України,
визначаються повноваження та функції
Фонду щодо виведення
неплатоспроможних банків з ринку і
ліквідації банків регулюються Законом
України "Про систему гарантування
вкладів фізичних осіб".

Згідно ч. 1 ст. 3 Закону України "Про
систему гарантування вкладів фізичних
осіб", Фонд є установою, що виконує
спеціальні функції у сфері
гарантування вкладів фізичних осіб та
виведення неплатоспроможних банків з
ринку

Статтею 4 Закону України "Про систему
гарантування вкладів фізичних осіб"
закріплені функції, які здійснює Фонд
на виконання свого основного завдання -
забезпечення функціонування системи
гарантування вкладів фізичних осіб та
виведення неплатоспроможних банків з
ринку:

1) веде реєстр учасників Фонду;

2) акумулює кошти, отримані з джерел,
визначених статтею 19 цього Закону,
здійснює контроль за повнотою і
своєчасністю перерахування зборів
кожним учасником Фонду;

3) інвестує кошти Фонду в державні цінні
папери України;

3-1) здійснює випуск облігацій у порядку
та за напрямами розміщення,
визначеними цим Законом, і видачу
фінансових векселів у випадках,
передбачених законом про Державний
бюджет України на відповідний рік;

4) здійснює заходи щодо організації
виплат відшкодувань за вкладами в разі
прийняття рішення про відкликання
банківської ліцензії та ліквідацію
банку;

5) здійснює регулювання участі банків у
системі гарантування вкладів фізичних
осіб;

6) бере участь в інспекційних
перевірках проблемних банків за
пропозицією Національного банку
України;

7) застосовує до банків та їх керівників
відповідно фінансові санкції і
накладає адміністративні штрафи;

8) здійснює процедуру виведення
неплатоспроможних банків з ринку, у
тому числі шляхом здійснення
тимчасової адміністрації та
ліквідації банків, організовує
відчуження активів і зобов'язань
неплатоспроможного банку, продаж
неплатоспроможного банку або
створення та продаж перехідного банку;

9) здійснює перевірки банків відповідно
до цього Закону;

10) надає фінансову підтримку банку
відповідно до цього Закону;

11) здійснює аналіз фінансового стану
банків з метою виявлення ризиків у
їхній діяльності та прогнозування
потенційних витрат Фонду на виведення
неплатоспроможних банків з ринку та
відшкодування коштів вкладникам;

12) надає цільову позику банку для
виплат вкладникам банку відповідно до
пункту 1 частини шостої статті 36 цього
Закону, а також фінансування витрат для
оплати роботи осіб відповідно до
пункту 2 частини шостої статті 36,
пунктів 7 і 8 частини другої статті 37 та
частини четвертої статті 47 цього
Закону, що здійснюються протягом дії
тимчасової адміністрації;

13) здійснює заходи щодо інформування
громадськості про функціонування
системи гарантування вкладів фізичних
осіб, захисту прав та охоронюваних
законом інтересів вкладників,
підвищення рівня фінансової
грамотності населення відповідно до
цього Закону;

14) вивчає та аналізує тенденції
розвитку ринку ресурсів, залучених від
вкладників учасниками Фонду.

Відповідно до ч. 1 ст. 34 Закону України
"Про систему гарантування вкладів
фізичних осіб", Фонд розпочинає
процедуру виведення
неплатоспроможного банку з ринку та
здійснення тимчасової адміністрації в
банку на наступний робочий день після
офіційного отримання рішення
Національного банку України про
віднесення банку до категорії
неплатоспроможних.

В той же час, згідно ч. 1 ст. 35 Закону
України "Про систему гарантування
вкладів фізичних осіб", тимчасовим
адміністратором неплатоспроможного
банку та ліквідатором банку (крім
ліквідації банку за рішенням
власників) є Фонд. Здійснення
тимчасової адміністрації та
ліквідації банків Фонд здійснює через
призначену виконавчою дирекцією
уповноважену особу Фонду, яка має
високі професійні та моральні якості,
бездоганну ділову репутацію, повну
вищу освіту в галузі економіки,
фінансів чи права (не нижче
кваліфікаційного рівня "спеціаліст") та
професійний досвід, необхідний для
виконання заходів у межах здійснення
тимчасової адміністрації.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 Закону України
"Про систему гарантування вкладів
фізичних осіб", з дня призначення
уповноваженої особи Фонду
призупиняються всі повноваження
органів управління банку (загальних
зборів, спостережної ради і правління
(ради директорів) та органів контролю
(ревізійної комісії та внутрішнього
аудиту). Уповноважена особа Фонду від
імені Фонду набуває всі повноваження
органів управління банку та органів
контролю з дня початку тимчасової
адміністрації і до її припинення.

Відтак, управління неплатоспроможним
банком на строк дії тимчасової
адміністрації здійснює Уповноважена
особа Фонду.

Таким чином, в даному випадку,
управління ПАТ "БРОКБІЗНЕСБАНК"
здійснює уповноважена особа Фонду на
ліквідацію ПАТ БРОКБІЗНЕСБАНК»
Курений Олександр Вікторович.

Відповідно до ч. 5 ст. 45 Закону України
"Про систему гарантування вкладів
фізичних осіб", протягом 30 днів з дня
опублікування відомостей про
відкликання банківської ліцензії,
ліквідацію банку та призначення
уповноваженої особи Фонду кредитори
мають право заявити уповноваженій
особі Фонду про свої вимоги до банку.
Вимоги фізичних осіб-вкладників у
межах гарантованої Фондом суми
відшкодування за вкладами не
заявляються.

Згідно ч. 1 ст. 48 Закону України "Про
систему гарантування вкладів фізичних
осіб", Уповноважена особа Фонду з дня
свого призначення здійснює такі
повноваження:

1) виконує повноваження органів
управління банку;

2) приймає до свого відання майно (кошти)
банку, вживає заходів щодо
забезпечення його збереження, формує
ліквідаційну масу та виконує функції з
управління та реалізації майна банку;

3) складає не пізніше ніж через три дні з
дня свого призначення перелік
вкладників, які мають право на
відшкодування коштів за вкладами за
рахунок коштів Фонду;

4) складає реєстр акцептованих вимог
кредиторів (вносить зміни до нього) та
здійснює заходи щодо задоволення вимог
кредиторів;

5) у встановленому законодавством
порядку вживає заходів до повернення
дебіторської заборгованості банку,
заборгованості позичальників перед
банком та пошуку, виявлення, повернення
(витребування) майна банку, що
перебуває у третіх осіб;

6) звільняє працівників банку
відповідно до законодавства України
про працю;

7) заявляє відмову від виконання
договорів та в установленому
законодавством порядку розриває їх;

8) передає у встановленому порядку на
зберігання документи банку, які
підлягають обов'язковому зберіганню;

9) виконує повноваження, які визначені
частиною другою статті 37 цього Закону;

10) здійснює відчуження активів і
зобов'язань банку в разі, якщо це було
передбачено планом врегулювання, або в
інших випадках за рішенням виконавчої
дирекції Фонду.

Відповідно до ч. 2 ст. 49 Закону України
"Про систему гарантування вкладів
фізичних осіб", протягом 90 днів з дня
опублікування відомостей відповідно
до частини другої статті 45 цього Закону
уповноважена особа Фонду здійснює такі
заходи:

1) визначає суму заборгованості кожному
кредитору та відносить вимоги до
певної черги погашення;

2) відхиляє вимоги в разі їх не
підтвердження фактичними даними, що
містяться у розпорядженні
уповноваженої особи Фонду, та, у разі
потреби, заявляє в установленому
законодавством порядку заперечення за
заявленими до банку вимогами
кредиторів;

3) складає реєстр акцептованих вимог
кредиторів відповідно до вимог,
встановлених нормативно-правовими
актами Фонду.

Згідно ч. 3 ст. 49 Закону України "Про
систему гарантування вкладів фізичних
осіб", реєстр акцептованих вимог
кредиторів та зміни до нього
підлягають затвердженню виконавчою
дирекцією Фонду.

Відповідно до ч. 6 ст. 49 Закону України
"Про систему гарантування вкладів
фізичних осіб", Уповноважена особа
Фонду не має права здійснювати
задоволення вимог кредиторів до
затвердження реєстру акцептованих
вимог кредиторів, за виключенням
погашення за погодженням з виконавчою
дирекцією Фонду вимог за правочинами,
що забезпечують проведення
ліквідаційної процедури.

Згідно ст. 52 Закону України "Про систему
гарантування вкладів фізичних осіб",
кошти, одержані в результаті
ліквідації та реалізації майна банку,
спрямовуються уповноваженою особою
Фонду на задоволення вимог кредиторів
у такій черговості:

1) зобов'язання, що виникли внаслідок
заподіяння шкоди життю та здоров'ю
громадян;

2) грошові вимоги щодо заробітної плати,
що виникли із зобов'язань банку перед
працівниками до прийняття рішення про
відкликання банківської ліцензії та
ліквідацію банку;

3) вимоги Фонду, що виникли у випадках,
визначених цим Законом, у тому числі
щодо повернення цільової позики банку,
наданої протягом здійснення
тимчасової адміністрації з метою
забезпечення виплат відповідно до
пункту 1 частини шостої статті 36 цього
Закону та щодо покриття витрат Фонду,
передбачених у пункті 17 частини п'ятої
статті 12 цього Закону;

4) вимоги вкладників - фізичних осіб у
частині, що перевищує суму, виплачену
Фондом;

5) вимоги Національного банку України,
що виникли в результаті зниження
вартості застави, наданої для
забезпечення кредитів рефінансування;

6) вимоги фізичних осіб, платежі яких
або платежі на ім'я яких заблоковано
(крім фізичних осіб - суб'єктів
підприємницької діяльності);

7) інші вимоги, крім вимог за
субординованим боргом;

8) вимоги за субординованим боргом.

Майно банку, що є предметом застави,
включається до складу ліквідаційної
маси, але використовується виключно
для позачергового задоволення вимог
заставодержателя. Заставодержатель
має право за погодженням з
уповноваженою особою Фонду звернути
стягнення на заставлене майно у
порядку, встановленому чинним
законодавством або договором застави,
та отримати задоволення своїх вимог за
рахунок заставленого майна. У разі якщо
обсяг коштів від реалізації
заставленого майна недостатній для
задоволення вимог заставодержателя,
незадоволені вимоги підлягають
задоволенню в порядку черговості,
встановленої цим Законом.

Вимоги кожної наступної черги
задовольняються в міру надходження
коштів від реалізації майна банку
після повного задоволення вимог
попередньої черги. У разі якщо обсяг
коштів, одержаних від реалізації майна,
недостатній для повного задоволення
всіх вимог однієї черги, вимоги
задовольняються пропорційно сумі
вимог, що належать кожному кредиторові
однієї черги. У разі відмови кредитора
від задоволення визнаної в
установленому порядку вимоги
уповноважена особа Фонду не враховує
суму грошових вимог цього кредитора.

Фонд має право звернутися з вимогою до
власників істотної участі, контролерів
та керівників банку про задоволення за
рахунок їх майна частини вимог
кредиторів банку в разі, якщо дії чи
бездіяльність таких осіб призвели до
понесення банком збитків та/або
завдання шкоди інтересам вкладників та
інших кредиторів банку. У разі
отримання Фондом відмови у задоволенні
таких вимог або невиконання вимоги у
строк, встановлений Фондом, Фонд має
право звернутися до суду з вимогою про
стягнення майна з таких осіб для
задоволення вимог кредиторів.

Вимоги, не задоволені за недостатністю
майна банку, вважаються погашеними.

У разі якщо після закінчення строку
ліквідації залишилися нереалізованими
активи банку і їх реалізація не
вбачається за можливе, уповноважена
особа Фонду (навіть за наявності
незадоволених вимог кредиторів)
здійснює списання таких активів або
передає їх благодійним організаціям у
порядку здійснення благодійництва.

Майно, що залишилося після задоволення
вимог кредиторів, передається Фонду.

Відтак, вищенаведеними нормами Закону
України "Про систему гарантування
вкладів фізичних осіб" чітко визначено,
що кредитори мають право заявити
уповноваженій особі Фонду про свої
вимоги до банку, як і визначений
порядок вчинення дій уповноваженою
особою Фонду щодо задоволення вимог
кредиторів.

Проте, як вбачається з матеріалів
справи, Управління Державної служби
охорони при Головному управлінні
Міністерства внутрішніх справ України
в Одеській області звернулося до Фонду
гарантування вкладів фізичних осіб з
вимогою щодо повернення державних
коштів позивача в розмірі 941567,86 грн.,
які перебувають на відкритих рахунках
№ 1001 та № 1001 в ПАТ
"БРОКБІЗНЕСБАНК", згідно договору про
відкриття банківського рахунку та
здійснення розрахунково-касового
обслуговування від 11.05.2014 № 400-юр.

Таким чином, суд дійшов висновку, що
позивачем заявлені позовні вимоги до
Фонду гарантування вкладів фізичних
осіб, в той час як між позивачем та
відповідачем відсутні правовідносини,
в тому числі і за договором про
відкриття банківського рахунку та
здійснення розрахунково-касового
обслуговування від 11.05.2014 № 400-юр.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Тобто, спірним правовідносинам, що
можуть бути предметом розгляду в
адміністративних справах, повинні бути
притаманні такі ознаки як порушення
прав, свобод та інтересів фізичних
осіб, прав та інтересів юридичних осіб,
що вчинені обов'язково у сфері
публічно-правових відносин.

Відтак, суд зазначає, що позивачем не
надано належних обґрунтувань та
доказів щодо наявності порушення його
прав Фондом гарантування вкладів
фізичних осіб у сфері
публічно-правових відносин.

Таким чином, суд дійшов висновку про
відсутність підстав для задоволення
позовних вимог.

Відповідно до ст.19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Частиною 1 ст.9 КАС України встановлено,
що суд при вирішенні справи керується
принципом законності, відповідно до
якого органи державної влади, органи
місцевого самоврядування, їхні
посадові і службові особи зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Відповідно до положень ч.1 ст.11 КАС
України, розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюються
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

Згідно ч. 2 ст. 72 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Статтею 159 КАС України встановлено, що
судове рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яке
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Беручи до уваги вищенаведене в
сукупності, проаналізувавши матеріали
справи та надані сторонами докази, суд
дійшов висновку, що позовні вимоги є
необґрунтованими, а, відтак, такими, що
не підлягають задоволенню.

Згідно частини 2 ст. 94 КАС України якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони - суб'єкта владних повноважень,
суд присуджує з іншої сторони всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати, пов'язані
із залученням свідків та проведенням
судових експертиз.

В даному випадку відсутнє
документальне підтвердження судових
витрат відповідача, а тому вони
стягненню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 2, 69-71, 94, 158-163, 167, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, Окружний адміністративний суд
міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Відмовити у задоволенні позову
Управління Державної служби охорони
при Головному управлінні Міністерства
внутрішніх справ України в Одеській
області повністю.

2. Стягнути з Управління Державної
служби охорони при Головному
управлінні Міністерства внутрішніх
справ України в Одеській області () решту суми судового збору
у розмірі 1157,10 грн. (одна тисяча сто
п'ятдесят сім грн. 10 коп.) на
розрахунковий рахунок № 4007 у ГУ
ДКСУ у місті Києві, код 38004897, МФО 820019,
код класифікації доходів бюджету 22030001.

Постанова набирає законної сили згідно
ст. 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, після закінчення
строку на апеляційне оскарження,
встановленого Кодексом
адміністративного судочинства
України, якщо постанова не оскаржена в
апеляційному порядку. У разі подання
апеляційної скарги судове рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції протягом десяти
днів за правилами, встановленими ст.ст.
185-187 Кодексу адміністративного
судочинства України, шляхом подання
через суд першої інстанції апеляційної
скарги.

Суддя
Н.В. Клочкова

Повний текст постанови виготовлено та
підписано 17 листопада 2014 року.