Справа № 826/16204/14
Суддя: Санін Б.В.
Дата ухвалення: 2014-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1ПОСТАНОВА
17 листопада 2014 року 17:14
Окружний адміністративний суд м. Києва
у складі головуючого судді Саніна Б.В.,
при секретарі судового засідання
Дмитрієвій В.В. розглянувши у
відкритому судовому засіданні
адміністративну справу
за позовом Приватного підприємства
"АТТ-Магнит" до Державної податкової
інспекції у Подільському районі
Головного управління Міндоходів у м.
Києві про визнання протиправними дій,
зобо'язати вчинити дії за участю
представників сторін:
від позивача: Зимницький Е.А.
від відповідача: Перепелюк О.В.
(довіреність); Белзецька Т.О.
До Окружного адміністративного суду м.
Києва звернулось Приватне
підприємство «АТТ-Магнит»
(надалі-позивач/ПП «АТТ-Магнит») до
Державної податкової інспекції у
Подільському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві
(надалі-відповідач/ДПІ у Подільському
р-н ГУ Міндоходів у м. Києві), в якому
просить суд:
1. Визнати протиправними дії
відповідача щодо розірвання в
односторонньому порядку Договору про
визнання електронних документів від
22.06.2014 р. №22060141.
2. Зобов'язати відповідача виконувати
умови Договору від 22.06.2014 р. за №220620141
про визнання електронних документів,
укладеного з ПП «АТТ-Магнит» до моменту
3. Зобов'язати відповідача визнати
податкову звітність та зареєструвати:
податкову декларацію з податку на
додану вартість за серпень 2014 р.,
розрахунки коригування сум податку на
додану вартість до податкової
декларації з податку на додану
вартість (д1) за серпень 2014 р.,
розшифровки податкових зобов'язань та
податкового кредиту в розрізі
контрагентів (д5) за серпень 2014 р.,
реєстри виданих та отриманих
податкових накладних за серпень 2014 р.
4. Зобов'язати відповідача приймати
засобами електронного зв'язку,
визнавати податковою звітністю та
реєструвати податкові накладні
позивача, направлені засобами
електронного зв'язку.
Ухвалою Окружного адміністративного
суду м. Києві від 24.10.2014 р. провадження у
справі було відкрито та призначено до
судового розгляду.
В судове засідання з'явився
представник позивача, який позовні
вимоги підтримує в повному обсязі,
просить суд задовольнити їх з підстав
викладених в адміністративному позові,
зокрема зазначає, що дії відповідача
щодо одностороннього розірвання
договору про визнання електронних
документів №220620141 від 22.06.2014 р.
(надалі-Договір №220620141) та неприйняття
податкової звітності є протиправними.
В судове засідання з'явились
представники відповідача, які проти
позовних вимог заперечують в повному
обсязі, просять суд в їх задоволенні
відмовити з підстав викладених в
письмових запереченнях, зокрема
зазначають, що у зв'язку із порушенням
позивачем істотних умов договору,
зобов'язання сторін визначених
Договором №220620141 були припинені, у
зв'язку з чим податкову звітність
надіслану позивачем засобами
телекомунікаційного зв'язку було не
Відповідно до положень п.1 ст.6
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод, кожен має право
на справедливий і публічний розгляд
його справи упродовж розумного строку
незалежним і безстороннім судом,
встановленим законом, який вирішить
спір щодо його прав та обов'язків
цивільного характеру або встановить
обґрунтованість будь-якого висунутого
проти нього кримінального
В судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частини постанови,
повний текст виготовлено та підписано -
25.11.2014 р. (у зв'язку з перебуванням судді
Окружного адміністративного суду м.
Києва Саніна Б.В. у відпустці).
Розглянувши наявні в матеріалах
докази, заслухавши пояснення
представників сторін, всебічно і повно
з'ясувавши всі фактичні обставини
справи на яких ґрунтується позов,
оцінивши докази які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд дійшов
висновку про наступне.
Як вбачається з матеріалів справи, ПП
«АТТ-Магнит» зареєстроване ВДРЮОФОП
Подільського району реєстраційної
служби ГУЮ у м. Києві від 11.06.2014 р. за
ДПІ у Подільському р-н ГУ Міндоходів у
22.06.2014 р. між ПП «АТТ-Магнит» та ДПІ у
Подільському р-н ГУ Міндоходів у м.
Києві було укладено Договір №220620141 про
визнання електронних документів,
предметом якого є визнання податкових
документів (податкової звітності,
реєстрів отриманих та виданих
податкових накладних з податку на
додану вартість та інших звітних
податкових документів), поданих
Платником податків в електронному
вигляді із застосуванням електронного
цифрового підпису до органу ДПС
засобами телекомунікаційного зв'язку
або на електронних носіях, як оригіналу
(п.1 Договору №220620141).
11.09.2014 р. листом №8464/10/26-56-10-05 ДПІ у
Подільському р-н ГУ Міндоходів у м.
Києві повідомило ПП «АТТ-Магнит» про
розірвання Договору №220620141 у зв'язку із
порушенням останнім істотних умов
даного договору, зокрема незнаходження
позивача за його місцезнаходженням, в
той же час було повідомлено про те, що
податкова звітність надіслана
телекомунікаційного зв'язку
вважається неприйнятою (надалі-Рішення
№8464/10/26-56-10-05).
Водночас, 18.09.2014 р. ДПІ у Подільському
р-н ГУ Міндоходів було надіслано на
адресу позивача лист №8923/10/26-56-18-03-05,
яким останнього було повідомлено про
відмову у прийнятті податкової
декларації у зв'язку з відсутністю у
відповідача відомостей про
місцезнаходження ПП «АТТ-Магнит».
Не погоджуючись з рішенням відповідача
щодо розірвання в односторонньому
порядку Договору №220620141 про визнання
електронних документів, вважаючи його
протиправним та таким, що порушує
законні права та інтереси позивача, ПП
«АТТ-Магнит» звернулося до суду з даним
адміністративним позовом.
Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
усіх форм дискримінації; пропорційно,
зокрема з дотриманням необхідного
балансу між будь-якими несприятливими
наслідками для прав, свобод та
інтересів особи і цілями, на досягнення
яких спрямоване це рішення (дія); з
урахуванням права особи на участь у
процесі прийняття рішення; своєчасно,
тобто протягом розумного строку.
Нормативно-правовим актом, який
регулює відносини, що виникають у сфері
справляння податків і зборів, зокрема,
визначає вичерпний перелік податків та
зборів, що справляються в Україні, та
порядок їх адміністрування, платників
податків та зборів, їх права та
обов'язки, компетенцію контролюючих
органів, повноваження і обов'язки їх
посадових осіб під час здійснення
податкового контролю, а також
відповідальність за порушення
податкового законодавства, є
Податковий кодекс України (надалі - ПК
Так, у відповідності до пп. «в» п.49.3 ст.49
ПК України, податкова декларація
подається за вибором платника
податків, якщо інше не передбачено цим
Кодексом, зокрема, засобами
електронного зв'язку в електронній
формі з дотриманням умови щодо
реєстрації електронного підпису
підзвітних осіб у порядку, визначеному
Водночас, п.42.4 ст.42 ПК України
визначено, що з платниками податків,
які подають звітність в електронній
формі, листування з контролюючими
органами може здійснюватися засобами
електронного зв'язку в електронній
формі з дотриманням вимог закону щодо
електронного документообігу та
електронного цифрового підпису.
В той же час, правовим актом, що
визначає загальні принципи
організації інформаційного обміну під
час подання платниками податків
податкової звітності до органів
державної податкової служби України в
електронній формі із використанням
електронного цифрового підпису є
Інструкція з підготовки і подання
податкових документів в електронному
вигляді засобами телекомунікаційного
зв'язку, затверджена наказом Державної
податкової адміністрації України від
10.04.2008 р. №233 (надалі-Інструкція №233).
Відповідно до пп.5.1 п.5 розд.III
Інструкції №233 з метою подання
податкових документів в електронному
вигляді засобами телекомунікаційного
зв'язку платник податків, зокрема:
отримує в будь-якому включеному до
системи подання податкових документів
в електронному вигляді акредитованому
центрі сертифікації ключів посилені
сертифікати відкритих ключів
посадових осіб юридичної особи, що
мають право підпису (керівника,
бухгалтера), та печатку юридичної
особи. Платник податків фізична особа -
суб'єкт підприємницької діяльності
може обмежитись одним ключем ЕЦП.
Особисті ключі знаходяться на ключових
(електронних) носіях, що зберігаються в
таємниці; отримує в органі ДПС за
місцем реєстрації або на WEB-сайті ДПА чи
регіональної ДПА текст примірного
договору про визнання електронних
документів, безкоштовне
спеціалізоване програмне забезпечення
формування та подання до органів ДПС
податкових документів в електронному
вигляді; ознайомившись з редакцією
договору, заповнює необхідні
реквізити, у тому числі вписує свою
електронну адресу, підписує та
скріплює печаткою два примірники
договору (для фізичної особи суб'єкта
підприємницької діяльності за
наявності печатки); надає до органу ДПС
за місцем реєстрації підписані та
скріплені печаткою два примірники
договору та посилені сертифікати
відкритих ключів на електронному
носії; після підписання договору в
органі ДПС за місцем реєстрації
отримує один примірник договору. При
цьому ставить підпис у журналі обліку
договорів про визнання електронних
документів для засвідчення того, що
платнику податків було повернуто його
Так, Додатком 1 до Інструкції №233
затверджено примірний договір про
визнання електронних документів,
згідно п.6.4 якого орган ДПС має право
розірвати Договір в односторонньому
порядку у випадку ненадання Платником
податків нового посиленого
сертифіката (сертифікатів) відкритого
ключа замість скасованих або в разі
зміни Платником місця реєстрації.
Таким чином, з аналізу вищенаведених
правових норм вбачається, що
законодавчо обґрунтованими підставами
для розірвання договору про визнання
електронних документів податковим
органом в односторонньому порядку є,
зокрема: ненадання платником податків
нового посиленого сертифіката
(сертифікатів) відкритого ключа
замість скасованих або зміна платником
податків місця реєстрації.
Як вбачається з матеріалів справи, ДПІ
у Подільському р-н ГУ Міндоходів у м.
Києві відповідно до положень ст.ст.651,
653, 654 ЦК України було розірвано в
односторонньому порядку Договір
№220620141 укладений з ПП «АТТ-Магнит» про
визнання електронних документів.
В той же час, як встановлено судом під
час розгляду адміністративної справи,
що підтверджено поясненнями
відповідача, підставою для розірвання
Договору №220620141 слугувала довідка ОУ
ДПІ у Подільському р-н ГУ Міндоходів
№760 від 10.09.2014 р., відповідно до якої
місцезнаходження позивача не
встановлено, внаслідок чого
відповідачем 10.09.2014 р. було направлено
до державного реєстратора ВДРЮОФОП
Подільського р-н реєстраційної служби
ГУЮ у м. Києві повідомлення
№3390/9/26-56-18-04-20 про відсутність
юридичної особи за місцезнаходженням
для проведення заходів, відповідно до
ч.12 ст.19 Закону України «Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців» (надалі-Закон №755).
Так, суд критично ставиться дій
відповідача щодо розірвання в
односторонньому порядку Договору
№220620141 та неприйняття податкової
звітності позивача, з огляду на
Відповідно до ст.651 ЦК України зміна або
розірвання договору допускається лише
за згодою сторін, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Договір може бути змінено або
розірвано за рішенням суду на вимогу
однієї із сторін у разі істотного
порушення договору другою стороною та
в інших випадках, встановлених
договором або законом.
Отже, з аналізу вищевикладеної норми
вбачається, що договір може бути
розірвано або за згодою сторін, або за
рішенням суду, або у випадках,
встановлених у самому договорі.

Як встановлено судом під час розгляду
адміністративної справи, що
підтверджується позивачем, останній
своєї згоди на розірвання Договору
№220620141 не надавав, відповідне рішення
суду щодо розірвання укладеного з ДПІ у
Подільському р-н ГУ Міндоходів у м.
Києві не виносилось, проте Договір
№220620141 розірвано відповідачем в
односторонньому порядку, що свідчить
про невідповідність дій відповідача
приписам податкового та цивільного
законодавства.

Відповідно до вимог Договору №220620141,
зокрема п.4 розд.6, податковий орган має
право розірвати договір в
односторонньому порядку у двох
випадках: 1) не надання позивачем нового
посиленого сертифіката (сертифікатів)
відкритого ключа замість скасованих; 2)
зміна позивачем місця реєстрації.

Так, суд критично ставиться до посилань
відповідача на довідку №760 від 10.09.2014 р.
про не встановлення місцезнаходження
позивача за податковою адресою як на
підставу для скасування Договору
№220620141, виходячи з наступного.

Відповідно до п.45.2 ст.45 ПК України
визначено, що податковою адресою
юридичної особи (відокремленого
підрозділу юридичної особи) є
місцезнаходження такої юридичної
особи, відомості про що містяться у
Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців.
Податковою адресою підприємства,
переданого у довірче управління, є
місцезнаходження довірчого власника.

В той же час, згідно ст.1 Закону №755
місцезнаходження юридичної особи -
адреса органу або особи, які відповідно
до установчих документів юридичної
особи чи закону виступають від її
імені.

Відповідно до ч.1 ст.16 Закону №755 Єдиний
державний реєстр створюється з метою
забезпечення органів державної влади,
а також учасників цивільного обороту
достовірною інформацією про юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців з
Єдиного державного реєстру.

Так, ч.1 ст.17 Закону №755 визначено, що
відомості про юридичну особу або
фізичну особу-підприємця включаються
до Єдиного державного реєстру шляхом
внесення записів на підставі
відомостей з відповідних
реєстраційних карток та відомостей, що
надаються юридичними особами
державному реєстратору за
місцезнаходженням реєстраційної
справи згідно із законодавством
України. При цьому, в ч.2 ст.17 Закону №755
визначено, що в Єдиному державному
реєстрі, містяться відомості, зокрема й
щодо місцезнаходження юридичної особи.

Відповідно до ст.18 Закону №755 якщо
відомості, які підлягають внесенню до
Єдиного державного реєстру, були
внесені до нього, то такі відомості
вважаються достовірними і можуть бути
використані в спорі з третьою особою,
доки до них не внесено відповідних
змін. Якщо відомості, які підлягають
внесенню до Єдиного державного
реєстру, є недостовірними і були
внесені до нього, то третя особа може
посилатися на них у спорі як на
достовірні. Третя особа не може
посилатися на них у спорі у разі, якщо
вона знала або могла знати про те, що
такі відомості є недостовірними. Якщо
відомості, які підлягають внесенню до
Єдиного державного реєстру, не були до
нього внесені, вони не можуть бути
використані в спорі з третьою особою,
крім випадків, коли третя особа знала
або могла знати ці відомості.

Таким чином, в силу норм чинного
законодавства України єдиним доказом
зміни юридичною особою
місцезнаходження є дані з ЄДР.

Так, на підтвердження відомостей про
юридичну особу, зокрема і її юридичної
адреси позивачем було надано до суду
витяги з ЄДР станом на 09.09.2014 р., 13.09.2014 р.
та 29.09.2014 р., з яких вбачається, що як до,
так і після розірвання відповідачем в
односторонньому порядку Договору
№220620141 ПП «АТТ-Магнит» знаходиться за
адресою: 04071, м. Київ, вул. Новомостицька,
буд.25, оф.1.

При цьому, суд звертає увагу, що в даних
витягах станом на 09.09.2014 р., 13.09.2014 р. та
29.09.2014 р. відомості щодо ПП «АТТ-Магнит»
мають статус підтверджених.

В той же час, в якості додаткових
доказів, ПП «АТТ-Магнит» було надано до
суду договір оренди №01/07-2014 від 01.07.2014
про оренду нежитлового приміщення за
адресою: 04071, м. Київ, вул. Новомостицька,
буд.25 разом з платіжними дорученнями,
що підтверджують факт сплати позивачем
вартості оренди приміщення відповідно
до укладеного договору оренди.

Крім того, суд вважає за необхідне
звернути увагу на Рішення №8464/10/26-56-10-05
про розірвання договору, в якому
відповідачем самостійно було
зазначено, що відповідно до інформації
з ЄДР податковою адресою ПП
«АТТ-Магнит» є: м. Київ, вул.
Новомостицька, буд.25, оф.1, що спростовує
твердження цього ж контролюючого
органу - ДПІ у Подільському р-н ГУ
Міндоходів у м. Києві про відсутність
позивача за своєю податковою адресою,
що стало причиною розірвання з
позивачем Договору №220620141.

Таким чином, враховуючи вищевикладене
та беручи до уваги те, що державним
реєстратором жодних змін щодо
місцезнаходження позивача або запису
про відсутність підприємства за
місцезнаходженням до ЄДР не вносилося,
суд приходить до висновку, що дії
відповідача щодо розірвання Договору
№220620141 про визнання електронних
документів в односторонньому порядку з
є протиправними.

В той же час, в задоволенні позовних
вимог позивача про зобов'язання
відповідача визнати та задекларувати
податкову звітність позивача, а саме:
податкову декларацію з податку на
додану вартість за серпень 2014 р.,
розрахунки коригування сум податку на
додану вартість до податкової
декларації з податку на додану
вартість (д1) за серпень 2014 р.,
розшифровки податкових зобов'язань та
податкового кредиту в розрізі
контрагентів (д5) за серпень 2014 р.,
реєстри виданих та отриманих
податкових накладних за серпень 2014 р.,
суд вважає за необхідне відмовити,
позаяк визнання та декларування
податкової звітності платників
податків належить до виключної
компетенції податкового органу.

Більше того, суд вважає за необхідне
звернути увагу на зміст Рекомендації
Комітету Міністрів Ради Європи №R(80)2
стосовно здійснення адміністративними
органами влади дискреційних
повноважень, прийнятої Комітетом
Міністрів 11.03.1980 р. на 316-й нараді,
відповідно до якої під дискреційним
повноваженням слід розуміти
повноваження, яке адміністративний
орган, приймаючи рішення, може
здійснювати з певною свободою розсуду -
тобто, коли такий орган може обирати з
кількох юридично допустимих рішень те,
яке він вважає найкращим за даних
обставин.

Адміністративний суд, перевіряючи
рішення, дію чи бездіяльність суб'єкта
владних повноважень на відповідність
закріпленим ч.3 ст.2 КАС України
критеріям, не втручається у дискрецію
(вільний розсуд) суб'єкта владних
повноважень поза межами перевірки за
названими критеріями. Завдання
адміністративного судочинства полягає
не у забезпеченні ефективності
державного управління, а в
гарантуванні дотримання прав та вимог
законодавства, інакше було б порушено
принцип розподілу влади.

Принцип розподілу влади заперечує
надання адміністративному суду
адміністративно дискреційних
повноважень - ключовим завданням якого
є здійснення правосуддя, від так
завданням адміністративного суду є
контроль за легітимністю прийняття
рішення.

Таким чином, вимога позивача щодо
зобов'язання ДПІ у Подільському р-н ГУ
Міндоходів у м. Києві визнати та
задекларувати податкову звітність ТОВ
«АТТ-Магнит», є формою втручання в
дискреційні повноваження відповідача,
та виходить за межі завдань
адміністративного судочинства, а тому
задоволенню не підлягає.

Водночас, суд зазначає про не
можливість задоволення позовних вимог
щодо зобов'язання відповідача
виконувати умови Договору №220620141 та
приймати засобами електронного
зв'язку, визнавати податковою
звітністю та реєструвати податкові
накладні позивача, направлені засобами
електронного зв'язку, з огляду на те, що
по-перше укладення договорів щодо
визнання електронних документів та
приймання податкової звітності
належить виключно до компетенції
податкового органу, по-друге це є
вимогами на майбутнє.

Відповідно до ст.19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Частиною1 ст.6 КАС України гарантовано,
що кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до адміністративного суду, якщо вважає,
що рішенням, дією чи бездіяльністю
суб'єкта владних повноважень порушені
її права, свободи або інтереси.

Таким чином, завданням
адміністративного судочинства є
захист саме порушених прав, свобод та
інтересів фізичної особи.

Частиною 1 ст.11 КАС України визначено,
що розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюються
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

Частиною 1 ст.9 КАС України встановлено,
що суд при вирішенні справи керується
принципом законності, відповідно до
якого органи державної влади, органи
місцевого самоврядування, їхні
посадові і службові особи зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст.71 КАС України встановлено,
що кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених ст.72 цього Кодексу.

Крім того, в ч.2 ст.72 КАС України
зазначено, що в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Статтею 159 КАС України встановлено, що
судове рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яке
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

З огляду на вищевказане суд дійшов
висновку про наявність підстав для
часткового задоволення позовних вимог
позивача. Відповідно до положень ст.94
КАС України, судовий збір
відшкодовується позивачу частково.

Керуючись положеннями ст.ст. 2, 17, 71, 86,
158-163, 167, 254 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов
Приватного підприємства «АТТ-Магнит»
до Державної податкової інспекції у
Подільському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві
задовольнити частково.

2. Визнати протиправними дії
Державної податкової інспекції у
Подільському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві з
одностороннього розірвання договору
про визнання електронних документів
№220620141 від 22.06.2014 р., укладеного між
Державною податковою інспекцією у
Подільському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві та
Приватним підприємством «АТТ-Магнит».

3. В іншій частині позову
Приватного підприємства «АТТ-Магнит»
до Державної податкової інспекції у
Подільському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві
відмовити.

4. Стягнути на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю
«АТТ-Магнит» витрати зі сплати
судового збору у розмірі 30 (тридцять)
грн. 00 коп. із Державного бюджету
України направлених на асигнування
діяльності Державної податкової
інспекції у Подільському районі
Головному управлінні Міндоходів у м.
Києві.

Постанова набирає законної сили
відповідно до ст.254 КАС України.
Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції за правилами,
встановленими ст.185-187 КАС України.

Суддя
Б.В. Санін