Справа № 250/3722/13-а(2-а/250/177/13)
Суддя: Голяшкін О.В.
Дата ухвалення: 2014-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"13" листопада 2014 р.
м.Київ К/800/10444/14

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

головуючий суддя
Голяшкін О.В. (доповідач),

судді Заяць
В.С.,

Стрелець Т.Г.,

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу
Управління праці та соціального
захисту населення Ясинуватської
міської ради на постанову
Ясинуватського міськрайонного суду
Донецької області від 08 листопада 2013
року та ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 29 січня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_2 до
Управління праці та соціального
захисту населення Ясинуватської
міської ради Донецької області про
визнання дій неправомірними та
зобов'язання нарахувати та виплатити
допомогу по догляду за дитиною до
досягнення трирічного віку,-

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2013 року ОСОБА_2 звернулась до
суду з адміністративним позовом до
Управління праці та соціального
захисту населення Ясинуватської
міської ради Донецької області, в якому
просила визнати неправомірними дії
щодо нарахування, призначення та
виплати державної допомоги по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку; зобов'язати
відповідача здійснити нарахування та
виплату допомоги по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку у
розмірі прожиткового мінімуму для
дітей віком до 6 років за період з січня
2012 року до вересня 2013 року включно.

Ухвалою Ясинуватського міськрайонного
суду Донецької області від 08 листопада
2013 року адміністративний позов за
період з січня 2012 року по 08 квітня 2013
року включно залишено без розгляду.

Постановою Ясинуватського
міськрайонного суду Донецької області
від 08 листопада 2013 року, залишеною без
змін ухвалою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 29 січня 2014
року, позов ОСОБА_2 задоволено частково;
визнано неправомірними дії Управління
праці та соціального захисту населення
Ясинуватської міської ради Донецької
області щодо нарахування, призначення
та виплати державної допомоги по
догляду за дитиною ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
з 09 квітня 2013 року до досягнення нею
трирічного віку; зобов'язано
відповідача провести перерахунок
допомоги по догляду за дитиною ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, з 09 квітня 2013 року до
досягнення нею трирічного віку у
розмірі прожиткового мінімуму для
дітей віком до 6 років з урахуванням
проведених виплат.

Не погоджуючись з рішеннями судів
першої та апеляційної інстанцій,
Управління праці та соціального
захисту населення Ясинуватської
міської ради Донецької області
звернулось до Вищого
адміністративного суду України з
касаційною скаргою, в якій, посилаючись
на неправильне застосування і
порушення норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати оскаржувані судові рішення
повністю та прийняти нове рішення, яким
задовольнити вимоги касаційної скарги
у повному обсязі.

Заперечення на касаційну скаргу не
надходили.

Заслухавши доповідача, обговоривши
доводи касаційної скарги, перевіривши
правильність застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що ОСОБА_2 є матір'ю ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває на обліку в
Управлінні праці та соціального
захисту населення Ясинуватської
міської ради з 13 січня 2012 року та
щомісячно отримує допомогу по догляду
за дитиною у розмірі 130 грн.

Не погоджуючись з встановленим
відповідачем розміром допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку ОСОБА_2 звернулась до
суду.

Колегія суддів вважає, що висновки
судів попередніх інстанції по суті
спору є передчасними, а рішення судів
не відповідають вимогам ст.159 Кодексу
адміністративного судочинства України
щодо законності та обґрунтованості
судового рішення.

Відповідно до положень ст.159 Кодексу
адміністративного судочинства України
законним є рішення, ухвалене
відповідно до норм матеріального права
при дотриманні норм процесуального
права; обґрунтованим є рішення,
ухвалене судом на підставі повно та
всебічно з'ясованих обставин в
адміністративній справі,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

На момент виникнення спірних відносин
існувало дві законодавчих норми щодо
виплати допомоги по догляду за дитиною:
Закон України від 21 листопада 1992 року №
2811-XII «Про державну допомогу сім'ям з
дітьми», дія якого поширювалася на
осіб, не застрахованих в системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування (ст.ст.13 - 15), і
Закон України від 18 січня 2001 року
№2240-ІІІ «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами
зумовленими народженням та
похованням», який поширював свою дію на
застрахованих у зазначеній системі
осіб (ст.43).

Ухвалюючи рішення суд першої
інстанції, з висновком якого погодився
і апеляційний суд, виходили з того, що
ОСОБА_2 є незастрахованою особою в
системі загальнообов'язкового
державного соціального страхування.

Проте поза увагою судів залишилось те,
що ОСОБА_2 є працівником Державного
закладу «Дорожня лікарня станції
Ясинувата Державного підприємства
«Донецька залізниця», що
підтверджується випискою з наказу
головного лікаря цього закладу охорони
здоровця від 04 січня 2012 року №2 «Про
надання відпустки для догляду за
дитиною віком до 3-х років».

Отже, вирішуючи спір, суди попередніх
інстанцій не з'ясували належним чином
статус позивача у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, що впливає на
те, норми якого Закону підлягають
застуванню до спірних відносин.

У відповідності з ч.1 ст.220 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції перевіряє
правильність застосування судами
першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі і не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Відповідно до ч.2 ст.227 Кодексу
адміністративного судочинства України
підставою для скасування судових
рішень судів першої та (або)
апеляційної інстанцій і направлення
справи на новий судовий розгляд є
порушення норм процесуального права,
які унеможливили встановлення
фактичних обставин, що мають значення
для правильного вирішення справи.

Оскільки судами порушені вимоги щодо
всебічного, повного та об'єктивного
дослідження усіх фактичних обставин,
що мають значення для правильного
вирішення справи, що призвело до
ухвалення рішень, які не відповідає
вимогам щодо законності та
обґрунтованості і таке неправильне
вирішення справи не може бути усунено
судом касаційної інстанції, рішення
судів попередніх інстанцій підлягають
скасуванню з направленням справи на
новий розгляд.

Під час нового розгляду суду слід
врахувати вищенаведене, прийняти
обґрунтоване та законне рішення за
результатами повного, всебічного та
об'єктивного розгляду всіх обставин
справи в їх сукупності.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 227, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Управління праці та
соціального захисту населення
Ясинуватської міської ради
задовольнити частково.

Постанову Ясинуватського
міськрайонного суду Донецької області
від 08 листопада 2013 року та ухвалу
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 29 січня 2014
року скасувати.

Справу направити на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді