Справа № 2а/0470/6336/12
Суддя: Нечитайло О.М.
Дата ухвалення: 2014-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 жовтня 2014 року
м. Київ К/9991/71928/12

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії
суддів:Головуючий:Нечитайло
О.М.Судді:Ланченко Л.В. Пилипчук
Н.Г.,розглянувши у попередньому
судовому засіданнікасаційну скаргу
Нікопольської об'єднаної державної
податкової інспекції
Дніпропетровської області Державної
податкової служби

на постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
15.06.2012 р.

та ухвалу Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 10.10.2012 р.

у справі № 2а/0470/6336/12

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Багатопрофільна
корпорація «Січеслав»

до Державного реєстратора
Томаківської районної державної
адміністрації

та Нікопольської об'єднаної державної
податкової інспекції
Дніпропетровської області

про визнання дій протиправними та
скасування рішення,

ВСТАНОВИВ :

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Багатопрофільна
корпорація «Січеслав» (далі-позивач)
звернулось до суду з позовом до
Державного реєстратора Томаківської
районної державної адміністрації та
Нікопольської об'єднаної державної
податкової інспекції
Дніпропетровської області
(далі-відповідачі) про визнання дій
протиправними та скасування рішення.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
15.06.2012 р., залишеною без змін ухвалою
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 10.10.2012 р.,
позовні вимоги задоволено, визнано
протиправними дії податкової
інспекції щодо анулювання реєстрації
платника податку на додану вартість та
скасовано рішення від 25.05.2012 р. №2/2012 про
анулювання реєстрації позивача в
якості платника податку на додану
вартість.

Вважаючи, що рішення судів першої та
апеляційної інстанцій прийняті з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, відповідач
звернувся до Вищого адміністративного
суду України із касаційною скаргою, в
якій просить їх скасувати та прийняти
нове судове рішення про відмову у
задоволенні позовних вимог.

Позивач на адресу суду касаційної
інстанції надіслав письмові
заперечення на касаційну скаргу
відповідача, за змістом яких просив
касаційну скаргу залишити без
задоволення, а рішення судів
попередніх інстанцій - без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 220 КАС України, суд
касаційної інстанції перевіряє
правильність застосування судами
першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі і не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні та вирішувати питання
про достовірність того чи іншого
доказу.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
розглянувши та обговоривши доводи,
наведені у касаційній скарзі,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів Вищого адміністративного суду
України дійшла висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
огляду на наступне.

Судами першої та апеляційної інстанцій
встановлено, що позивач зареєстрований
Томаківською районною державною
адміністрацією Дніпропетровської
області як суб'єкт підприємницької
діяльності - юридична особа 07.09.2005 р., за
місцем знаходження згідно свідоцтва
серії АОО №503021 про державну реєстрацію
юридичної особи: 53500, Дніпропетровська
область, Томаківський район, смт
Томаківка, вул. Міжколгоспбудівельна,
б/н.

З 08.09.2005 р. позивач був зареєстрований
платником податку на додану вартість,
про що видано відповідне свідоцтво
№3848743.

Як свідчать матеріали справи, спір між
сторонами виник з приводу рішення
податкового органу від 25.05.2012 р. №2/2012,
яким анульовано реєстрацію позивача в
якості платника податку на додану
вартість на підставі положень пп. «ж»
п.184.1 ст.184 Податкового кодексу України,
а саме - наявність в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців запису про
відсутність юридичної особи за її
місцезнаходженням (місцем проживання).

Так, згідно пп. «ж» п. 184.1 ст. 184 ПК
України, анулювання реєстрації
платника податку проводиться шляхом
виключення з реєстру платників податку
і відбувається у разі якщо в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців наявний
запис про відсутність юридичної особи
або фізичної особи за її
місцезнаходженням (місцем проживання)
або запис про відсутність
підтвердження відомостей про юридичну
особу.

Відповідно до п. 184.2 ст. 184 ПК України,
анулювання реєстрації платника
податку проводиться на підставах
визначених у п. «б» - «и» п. 184.1 цієї
статті, може здійснюватись за заявою
платника податку або за самостійних
рішенням відповідного органу
державної податкової служби. Свідоцтво
про реєстрацію платника податку
вважається анульованим з дати
анулювання реєстрації платника
податку.

Порядок внесення до Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців запису про
відсутність юридичної особи за її
місцезнаходженням або запису про
відсутність підтвердження відомостей
про юридичну особу визначено ст.19
Закону України «Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців».

Згідно з нормами цієї статті зазначені
записи вносяться до Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців за ініціативою
державного реєстратора або за
ініціативою органу державної
податкової служби.

Як було встановлено судами попередніх
інстанцій та не заперечується
сторонами, державним реєстратором
направлялись на адресу позивача
рекомендовані листи з повідомленням
щодо необхідності подання державному
реєстратору реєстраційної картки від
13.02.2012 р. та від 16.03.2012 р.

У відповідь на вказані повідомлення
позивач направляв державному
реєстратору реєстраційні картки за
формою №6 (від 14.02.2012 р. №12/12-1, від 19.03.2012
р. №30/12-1).

У той же час, працівниками податкового
органу проведено перевірку
відповідності місцезнаходження
платника та виявлено, що на території
смт Томаківка,
вул.Міжколгоспбудівельну не знайдено,
фактичне місцезнаходження позивача не
встановлено.

Відділом податкової міліції проведено
заходи щодо встановлення фактичного
місцезнаходження позивача, за
результатами яких встановлено, що
підприємство зареєстроване за адресою:
53500, Дніпропетровська область,
Томаківський район, смт Томаківка, вул.
Міжколгоспбудівська, тоді як вулиця
Міжколгоспбудівельна у смт Томаківка
відсутня.

Виходячи зі встановлених обставин,
відповідач дійшов висновку, що позивач
за місцем реєстрації не знаходиться,
про що складено довідку від 14.05.2012 р. №60.
Крім того, відповідачем було
сформовано повідомлення про
відсутність юридичної особи за
місцезнаходженням по вул.
Міжколгоспбудівельна форми №18-ОПП від
17.05.2012 р. №371 та направлено його
державному реєстратору.

Як свідчать матеріали 18.05.2012 р.
державний реєстратор направив
позивачу повідомлення про
необхідність подання реєстраційної
картки, зазначивши в якості адреси
позивача вул. Міжколгоспбудівельну в
смт Томаківка Дніпропетровської
області, яке 21.05.2012 р. було повернуто
адресанту з відміткою про відсутність
зазначеної адреси.

Відтак, 22.05.2012 р. державним
реєстратором, на підставі повернутого
на його адресу листа, було внесено
запис до Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців за №1000090 про
відсутність юридичної особи за її
місцезнаходженням: 53500,
Дніпропетровська область,
Томаківський район, смт Томаківка, вул.
Міжколгоспбудівельна.

Отже, як встановлено судами, підставами
для внесення до державного реєстру
запису про відсутність юридичної особи
позивача за місцезнаходженням та, як
наслідок прийняття податковим органом
рішення від 25.05.2012 р. №2/2012 про
анулювання реєстрації позивача як
платника податку на додану вартість,
стали висновки відповідача про
відсутність у смт Томаківка вулиці
Міжколгоспбудівельна, та повернення
органом зв'язку поштового відправлення
через відсутність вказаної вулиці.

Разом з тим, судами попередніх
інстанцій не встановлено факту
належного з'ясування податковим
органом обставин, що свідчили б про
відсутність юридичної особи - позивача
за місцем державної реєстрації.

Так, наказом Державної податкової
адміністрації України № 336 від 17.05.2010 р.,
затверджено Положення про організацію
взаємодії підрозділів податкової
міліції з іншими структурними
підрозділами органів державної
податкової служби для встановлення
місцезнаходження платника податків
(надалі - Положення).

Відповідно до п. 3.1 розділу III Положення,
щодо кожного платника податків, який
відсутній за місцезнаходженням (місцем
проживання) та місцезнаходження (місце
проживання) якого не з'ясовано,
структурний підрозділ органу ДПС
проводить такі заходи: шляхом
спілкування (телефон, пошта, факс, виїзд
за місцезнаходженням тощо) із
платником податків з'ясовує його
фактичне місцезнаходження (місце
проживання); за допомогою Єдиного банку
даних платників податків встановлює
місце проживання засновників і
керівників платника податків та
отримує інформацію стосовно інших
платників податків де зазначені особи
є засновниками чи керівниками.

Отже, процедура встановлення
місцезнаходження платника податків
передбачає проведення первинних
заходів співробітниками органів ДПС за
місцезнаходженням платника податків,
його засновників та керівників.

Відповідно до п. 4.5 Положення, за
встановленими адресами здійснюються
виїзди та опитуються засновники і
керівники платника податків (за згодою)
щодо фактичного місцезнаходження
платника податків та документів
фінансово-господарської діяльності
(заходи оформити поясненням або
рапортом). Пунктом 4.8 Положення
встановлено, що кожний проведений
захід оформлюється документально
(довідкою або рапортом).

Відповідачем всупереч вимог вказаних
норм, не надано судам доказів виходу
співробітників податкової служби саме
за адресою позивача та фактичного
встановлення відсутності його за
місцезнаходженням.

Крім того, судовими інстанціями було
також встановлено, що у відповідь на
листи державного реєстратора щодо
необхідності подання реєстраційної
картки, позивачем зазначалась та
підтверджувалась адреса 53500,
Дніпропетровська область,
Томаківський район, смт Томаківка, вул.
Міжколгоспбудівська, №33/2.

Позивачем, серед іншого, було надано
судам довідку від 29.05.2012 р. №163
Томаківської селищної ради, в якій
зазначено, що на території
Томаківської територіальної громади
знаходиться вулиця
«Міжколгоспбудівська», яка мала
варіації з написання, та яка, згідно
офіційних джерел має вказуватись як
«Міжколгоспбудівська».

У відповідності до ч. 2 ст. 71 КАС України,
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

З огляду на викладене, колегія суддів
погоджується з висновками судів
попередніх інстанцій про
передчасність дій податкової
інспекції з анулювання реєстрації
позивача в якості платника податку на
додану вартість та наявність підстав
для скасування рішення від 25.05.2012 р.
№2/2012.

Мотивація та докази, наведені у
касаційній скарзі, не дають
адміністративному суду касаційної
інстанції підстав для постановлення
висновків, які б спростовували правову
позицію судів попередніх інстанцій.

Отже, колегія суддів вважає, що в межах
касаційної скарги порушень судом
першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального права при вирішенні цієї
справи не допущено. Правова оцінка
обставин у справі дана правильно, а
тому касаційну скаргу слід відхилити, а
оскаржувані судові рішення - залишити
без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 210-231 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу Нікопольської
об'єднаної державної податкової
інспекції Дніпропетровської області
Державної податкової служби залишити
без задоволення.

2. Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
15.06.2012 р. та ухвалу Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 10.10.2012 р. у справі № 2а/0470/6336/12
залишити без змін.

3. Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути переглянута з підстав,
встановлених статтею 237 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя:Нечитайло О.М.
Судді:Ланченко Л.В. Пилипчук Н.Г.