Справа № 2а-18613/10/2670
Суддя: Усенко Є.А.
Дата ухвалення: 2014-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 листопада 2014 року м.
Київ К/9991/9966/12

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:головуючого
судді-доповідача:Усенко Є.А.,суддів:
Веденяпіна О.А.,Зайцева
М.П.,розглянувши у попередньому
судовому засіданні

касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у Балаклійському районі
Харківської області

на постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від
25.01.2011

та ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 14.04.2011

у справі № 2а-18613/10/2670

за позовом Дочірньої компанії
«Укргазвидобування» Національної
акціонерної компанії «Нафтогаз
України»

до Державної податкової інспекції у
Балаклійському районі Харківської
області

про визнання протиправними дій,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від
25.01.2011, залишеною без змін ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 14.04.2011,
позов задоволено: визнано
протиправними дії ДПІ у Балаклійському
районі Харківської області щодо
розподілу сплачених ДК
«Укргазвидобування» НАК «Нафтогаз
України» сум за платіжними дорученнями
від 30.11.2010 № 4022 та № 4023; зобов'язано ДПІ
у Балаклійському районі Харківської
області внести зміни до обліку
відомості щодо здійснення платежів по
акцизному збору за бензин та інші
нафтопродукти відповідно до їх
призначення, сплачених за платіжними
дорученнями від 30.11.2010 № 4022 та № 4023 ДК
«Укргазвидобування» НАК «Нафтогаз
України» (у розрізі Шебелинського
відділення з переробки газового
конденсату і нафти).

В касаційній скарзі ДПІ у
Балаклійському районі Харківської
області просить скасувати рішення
судів першої та апеляційної інстанцій
з підстав порушення судами норм
матеріального та процесуального права,
прийняти нове рішення, яким відмовити у
задоволенні позову.

Заперечуючи проти касаційної скарги,
позивач просить залишити її без
задоволення як безпідставну.

Перевіривши правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, юридичної оцінки обставин
справи, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню.

У судовому процесі встановлено, що
податковий орган повідомив позивача
про перерозподіл сплачених ним згідно
платіжних доручень від 30.11.2010 № 4022 та №
4023 у сумах 3458491,50 грн. та 18394889,50 грн.
відповідно податкових зобов'язань із
акцизного збору за інші нафтопродукти
та акцизного збору за бензин за жовтень
2010 року на оплату податкового боргу,
який виник раніше, та пені, нарахованої
на цю суму боргу.

Відповідно до пункту 7.7 ст. 7 Закону №
2181-III податковий борг погашається
попередньо погашенню податкових
зобов'язань, які не є податковим боргом,
у порядку календарної черговості його
виникнення, а в разі одночасного його
виникнення за різними податками,
зборами (обов'язковими платежами) - у
рівних пропорціях.

Згідно з підпунктом 16.3.3 пункту 16.3 ст. 16
цього Закону при частковому погашенні
податкового боргу сума такої частки
визначається з урахуванням пені,
нарахованої на таку частку. Податковий
борг, що погашається частково,
сплачується разом зі сплатою пені,
нарахованої відповідно до такої
частки, єдиним платіжним документом, в
якому суми такого податкового боргу та
такої пені визначаються окремо.
Платіжні документи, які не містять
окремо виділену суму податкового боргу
та суму пені, не приймаються до
виконання.

Якщо платник податків не сплачує пеню
разом зі сплатою податкового боргу
(його частини) або не визначає її окремо
у платіжному документі (чи визначає з
порушенням зазначеної пропорції), то
податковий орган самостійно здійснює
розподіл такої сплаченої суми на суму,
що спрямовується на погашення такого
податкового боргу (його частини), та
суму, що спрямовується на погашення
пені, нарахованої на суму такого
погашеного податкового боргу (його
частини), та надсилає такому платнику
податків повідомлення, в якому
міститься зазначена інформація.

Проте ці норми не позбавляють платника
податків права самостійно визначити
джерела погашення узгоджених
податкових зобов'язань відповідно до
пункту 7.1 статті 7 Закону № 2181-III. Суми
податкових зобов'язань або податкового
боргу з урахуванням підпункту 16.5.2
пункту 16.5 статті 16 Закону № 2181-III слід
вважати сплаченими у день реєстрації
банківською установою платіжного
документа із зазначеним у ньому
призначенням платежу на сплату
відповідних податкових зобов'язань або
податкового боргу, визначених
платником податків. Законом № 2181-III не
визначено серед заходів, які
вживаються контролюючим органом з
метою погашення платниками податків
податкового боргу, зміну призначення
платежу, самостійно визначеного
платником податків.

З огляду на зазначене, суди першої та
апеляційної інстанцій із дотриманням
норм матеріального та процесуального
права дійшли юридично обґрунтованого
висновку, що самостійне зарахування
податковим органом сплачених
платником податку сум в рахунок
погашення податкового боргу, пені або
тих податкових зобов'язань, які не
вказані платником в платіжному
дорученні як призначення платежу під
час перерахування поточних податкових
зобов'язань до бюджету, є неправомірним
та суперечить приписам Закону № 2181-III.

Доводи касаційної скарги не
спростовують правильність цих
висновків, а відтак відсутні підстави
для скасування оскаржуваних судових
рішень.

Відповідно до статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанції не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст. ст. 220, 220-1, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, Вищий адміністративний суд
України

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у Балаклійському районі
Харківської області залишити без
задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 25.01.2011 та ухвалу
Київського апеляційного
адміністративного суду від 14.04.2011- без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути
переглянута Верховним Судом України з
підстав та в порядку, передбачених
статтями 236-2391 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя:Є.А. Усенко Судді:
О.А. Веденяпін М.П. Зайцев