Справа № 663/3140/14-а
Суддя: Пухальський С. В.
Дата ухвалення: 2014-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 663/3140/14-а
Провадження № 2-а/663/251/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2014 року м.
Скадовськ

Скадовський районний суд Херсонської
області у складі:

головуючого судді
Пухальського С.В.,

при секретарях
Пінчук Д.К., Камчатній І.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Скадовську
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до управління праці та
соціального захисту населення
Скадовської районної державної
адміністрації Херсонської області,
третя особа: Міністерство соціальної
політики України про зобов'язання
вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з
вказаним позовом до управління праці
та соціального захисту населення
Скадовської районної державної
адміністрації Херсонської області,
третя особа: Міністерство соціальної
політики України посилаючись на те, що
27.06.2013 року вона звернулася до
відповідача із заявами про призначення
та нарахування їй допомоги на одиноку
матір з урахуванням доходів та на
малозабезпечену сім'ю. У відповідь на
заяви, позивач отримала повідомлення
про відмову в наданні допомоги на
одиноку матір через наявність у її
власності земельної ділянки площею 2
га. та повідомлення про відмову в
отриманні допомоги на малозабезпечену
сім'ю. При цьому, як зазначає позивачка,
відмову в отриманні допомоги на
малозабезпечену сім'ю спеціалісти
управління пояснили також наявністю в
неї земельної ділянки, й на думку
позивачки таким чином її ввели в оману.
В подальшому, після втручання
Херсонського Департаменту соціального
захисту, позивачці відновлено її
законне право на отримання допомоги на
одиноку матір з урахуванням доходу. У
зв'язку з наведеним позивач просила
зобов'язати відповідача: здійснити
індексацію суми допомоги на одиноку
матір з урахуванням доходу за період з
01 червня 2013 року по 30 листопада 2013 року,
з урахуванням індексу інфляції за
період незаконної відмови і до періоду
виплати допомоги (з 01.07.2013 року по 06.05.2014
року); виплатити пеню на суму незаконно
затриманої виплати допомоги на одиноку
матір з урахуванням доходу за період з
01.06.2013 року по 30.11.2013 рік; переглянути
розмір допомоги на одиноку матір з
урахування доходу з 01.06.2013 року по 30.11.2013
рік; стягнути з відповідача в особі
керівника Сухоруких Г.А. на користь
позивачки кошти в розмірі 5000 грн. в
якості компенсації за завдану їй
моральну шкоду, що полягає в душевних
стражданнях, які виникли внаслідок
незаконних дій, бездіяльності,
неправдивих, на її думку, консультацій.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1
позовні вимоги підтримала в повному
обсязі з підстав викладених у позовній
заяві.

Представник відповідача Корнієнко В.А.
в судовому засіданні позовні вимоги не
визнала й просила відмовити в їх
задоволенні. При цьому пояснила, що
позивачка перебуває на обліку в
управління праці та соціального
захисту населення як отримувач
допомоги на дітей одиноким матерям з
01.05.1999 року, вказану допомогу їй
призначено з 01.05.1999 року по 31 липня 2017
року, її розмір з грудня 2013 року
становить 385,80 грн. щомісяця. При
розрахунку середньомісячного
сукупного доходу сім'ї для призначення
допомоги були враховані доходи ОСОБА_1
за період з 01.12.2012 року по 31.05.2013 року, в
тому числі й отримані нею кошти в
якості допомоги малозабезпеченим
сім'ям у розмірі 4164,13 грн. Згідно
рішення управління від 05.07.2013 року
позивачка не мала права на отримання
допомоги на дітей одиноким матерям у
розмірі, що перевищує мінімальний, так
як середньомісячний сукупний дохід
родини перевищував прожитковий
мінімум. При опрацюванні заяви
позивачки від 27.06.2013 року було виявлено
факт помилкового призначення їй
управлінням державної соціальної
допомоги малозабезпеченим сім'ям на
період з 01.12.2012 року по 31.05.2013 року на
загальну суму 4164,11 грн., через наявність
в неї земельної ділянки площею 2 га. для
ведення особистого селянського
господарства. Повернення в державний
бюджет надміру виплаченої допомоги
було здійснено спеціалістами
управління, з вини яких виникла
переплата. 19.03.2014 року проведено
перерахунок допомоги на дітей одиноким
матерям з урахуванням доходів за
заявою ОСОБА_1 від 27.06.2013 року без
урахування допомоги малозабезпеченим
сім'ям, які відшкодовувались у
державний бюджет й допомогу призначено
у розмірі 103,42 грн. щомісяця на період з
01.06.2013 року по 30.11.2013 рік, які позивачка
отримала у травні 2014 року. Тому просила
відмовити в задоволенні позову в
зв'язку з його необґрунтованістю.

Від першого заступника міністра
міністерства соціальної політики
України надійшов лист, в якому просили
відмовити у задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1 з підстав, які зазначені в
запереченні на позов від управління
праці та соціального захисту населення
Скадовської РДА, також просили
розглядати справу за відсутності
представника міністерства.

Вислухавши доводи та заперечення осіб,
які беруть участь у справі, оцінивши
надані докази, дослідивши матеріали
справи, суд приходить до наступного.

Статтею 18-1 Закону України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми» від
21.11.1992 року (з наступними змінами та
доповненнями) визначено право одинокої
матері на отримання допомоги на дітей.
Так, право на допомогу на дітей
одиноким матерям мають одинокі матері
(які не перебувають у шлюбі), одинокі
усиновлювачі, якщо у свідоцтві про
народження дитини або документі про
народження дитини, виданому
компетентними органами іноземної
держави, за умови його легалізації в
установленому законодавством порядку
(рішенні про усиновлення дитини),
відсутній запис про батька (матір) або
запис про батька (матір) проведено в
установленому порядку органом
державної реєстрації актів цивільного
стану за вказівкою матері (батька,
усиновлювача) дитини. Право на допомогу
на дітей одиноким матерям (батькам) має
мати (батько) дітей у разі смерті одного
з батьків, які не одержують на них
пенсію в разі втрати годувальника або
соціальну пенсію. Якщо одинока мати,
одинокий усиновлювач, мати (батько) у
разі смерті одного з батьків
зареєстрували шлюб, то за ними
зберігається право на отримання
допомоги на дітей, які народилися чи
були усиновлені до шлюбу, якщо такі
діти не були усиновлені чоловіком
(дружиною).

Умови призначення та виплати допомоги
на дітей одиноким матерям визначає
Порядок призначення і виплати
державної допомоги сім'ям з дітьми,
який затверджено постановою Кабінету
Міністрів України від 27 грудня 2001 р. №
1751.

Згідно ст. 18-3 Закону України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми»,
допомога на дітей одиноким матерям
надається у розмірі, що дорівнює
різниці між 50% прожиткового мінімуму
для дитини відповідного віку та
середньомісячним доходом сім'ї в
розрахунку на одну особу за попередні
шість місяців, але не менше 30%
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку.

Також, відповідно до ст. 7 Закону
України «Про державну соціальну
допомогу малозабезпеченим сім'ям» від
01.06.2000 року, державна соціальна
допомога не призначається у випадку,
якщо у власності чи володінні
малозабезпеченої сім'ї (крім сімей, що
складаються лише з дітей та осіб, які
досягли 65-річного віку або є інвалідами
I та II групи, та сімей, в яких є
діти-інваліди) є земельна ділянка
площею понад 0,6 га, крім випадків, коли
така земельна ділянка з незалежних від
сім'ї причин не приносить дохід.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває
на обліку в управління праці та
соціального захисту населення
Скадовської РДА як одержувач державної
допомоги на дитину одинокій матері з
01.05.1999 року по 31 липня 2017 року, її розмір
з грудня 2013 року становить 385,80 грн.
щомісяця, що підтверджується копіями
довідки про отримання допомоги від
13.10.2014 року та рішення про призначення
допомоги від 19.03.2014 року (а.с. 25, 28).

27.06.2013 року позивачка звернулася із
заявою до управління праці та
соціального захисту населення
Скадовської РДА про продовження
виплати допомоги на дітей одинокій
матері.

При проведенні розрахунку
середньомісячного сукупного доходу
сім'ї для призначення допомоги були
враховані доходи ОСОБА_1 за період з
01.12.2012 року по 31.05.2013 року, в тому числі й
отримані нею кошти в якості допомоги
малозабезпеченим сім'ям у розмірі 4164, 11
грн. (а.с. 31).

Згідно рішення управління від 05.07.2013
року про призначення допомоги сім'ям з
дітьми, позивачка не мала право на
отримання допомоги на дітей одиноким
матерям у розмірі, що перевищує
мінімальний, так як середньомісячний
сукупний дохід родини перевищував
прожитковий мінімум (а.с. 31).

Із копії довідки № 903 Радгоспненської
сільської ради вбачається, що ОСОБА_1
надано земельну ділянку для ведення
особистого селянського господарства
площею 2 га. (а.с. 67), при цьому, як
пояснила позивачка, вона не надавала
відповідачу жодних даних, які б
підтверджували відсутність доходу від
земельної ділянки.

Як зазначила представник відповідача
та підтверджується матеріалами справи,
при опрацюванні заяви позивачки від
27.06.2013 року було виявлено факт
помилкового призначення їй
управлінням державної соціальної
допомоги малозабезпеченим сім'ям на
період з 01.12.2012 року по 31.05.2013 року на
загальну суму 4164,11 грн., через наявність
в неї земельної ділянки площею 2 га. для
ведення особистого селянського
господарства.

Повернення в державний бюджет надміру
виплаченої допомоги здійснено
спеціалістами управління, з вини яких
виникла переплата, що підтверджується
копіями відповідних квитанцій (а.с. 33).

19.03.2014 року проведено перерахунок
допомоги на дітей одиноким матерям з
урахуванням доходів за заявою ОСОБА_1
від 27.06.2013 року без урахування допомоги
малозабезпеченим сім'ям, які
відшкодовувались у державний бюджет й
допомогу призначено у розмірі 103,42 грн.
щомісяця на період з 01.06.2013 року по
30.11.2013 рік (а.с. 28), як пояснила
представник відповідача, за мінусом
коштів, які позивачка помилково
отримала в якості допомоги
малозабезпеченим сім'ям.

Донараховані кошти допомоги на дітей
одинокій матері з урахуванням доходів
сім'ї у розмірі 620,52 грн. позивачка
отримала у травні 2014 року, що нею не
заперечувалось.

Таким чином, суд не вбачає жодних
порушень діючого законодавства
України в діях відповідача управління
праці та соціального захисту населення
Скадовської районної державної
адміністрації Херсонської області при
нарахуванні позивачці допомоги на
дітей одинокій матері, тому позов у
частині зобов'язання відповідача
здійснити виплату пені на суму
незаконно затриманої, на думку
позивачки, виплати допомоги на одиноку
матір з урахуванням доходу за період з
01.06.2013 року по 30.11.2013 рік та переглянути
розмір допомоги на одиноку матір з
урахування доходу з 01.06.2013 року по 30.11.2013
рік - задоволенню не підлягає.

Одночасно суд зазначає про відсутність
підстав для виплати допомоги із
врахуванням індексу інфляції,
оскільки, відповідно до п. 3 Порядку
проведення індексації грошових
доходів населення, затверджених
постановою Кабінету Міністрів України
від 17.07.2003 року № 1078 до об'єктів
індексації, визначених у пункті 2 цього
порядку, не відносяться, зокрема
державна соціальна допомога
малозабезпеченим сім'ям, допомога на
дітей, які перебувають під опікою чи
піклуванням, допомога на дітей
одиноким матерям, допомога по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку, тому позов у частині
зобов'язання відповідача здійснити
індексацію суми допомоги на одиноку
матір з урахуванням доходу за період з
01 червня 2013 року по 30 листопада 2013 року,
з урахуванням індексу інфляції за
період незаконної, на думку позивачки,
відмови й до періоду виплати допомоги
(з 01.07.2013 року по 06.05.2014 року) - не
підлягає задоволенню.

Також, згідно з ч. 1 ст. 1167 Цивільного
кодексу України, моральна шкода,
завдана фізичній або юридичній особі
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю, відшкодовується особою,
яка її завдала, за наявності її вини,
крім випадків, встановлених частиною
другою цієї статті.

Юридичною підставою цивільно-правової
відповідальності є закон, а фактичною -
вчинення цивільного правопорушення,
тобто цивільно-правова
відповідальність настає за наявності
сукупності умов, які утворюють склад
цивільного правопорушення. Так,
підставами цивільно-правової
відповідальності є: протиправність
поведінки (дії чи бездіяльності);
наявність майнової та (або) моральної
шкоди; причинний зв'язок між
протиправною поведінкою і заподіяною
шкодою; вина особи, яка заподіяла шкоду.
При цьому, протиправною поведінкою
визнається така поведінка, яка порушує
приписи правової норми, незалежно від
того, знав чи не знав правопорушник про
неправомірність своєї поведінки.

Проте позивачкою не було доведено як
самого факту завдання їй моральної
шкоди, яку вона оцінила в сумі 5000 грн.,
так і того факту, що така шкода (в разі
її завдання) стала наслідком саме
протиправних дій або бездіяльності
відповідача в особі керівника
Сухоруких Г.А., а тому позов в частині
відшкодування моральної шкоди в сумі
5000 грн. - також не підлягає задоволенню.

Таким чином, оцінюючи належність та
допустимість кожного доказу окремо,
достатність і взаємний зв'язок у їх
сукупності, суд вважає позов таким, що
не підлягає задоволенню в повному
обсязі.

Керуючись ст.ст. 9, 10, 11, 86, 99, 100, 159-163
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до
управління праці та соціального
захисту населення Скадовської
районної державної адміністрації
Херсонської області, третя особа:
Міністерство соціальної політики
України про зобов'язання вчинити певні
дії - відмовити.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Одеського
апеляційного адміністративного суду
через Скадовський районний суд
Херсонської області шляхом подання
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня її проголошення. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Суддя
С.В. Пухальський