Справа № 0670/2878/12
Суддя: Липа Володимир Анатолійович
Дата ухвалення: 2014-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2014 року
Житомир справа № 0670/2878/12

категорія 11.5

Житомирський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Липи В.А.,

за участі секретаря Костарчука О.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Прокурора Коростишівського
району Житомирської області до Відділу
Державної виконавчої служби
Коростишівського районного управління
юстиції про визнання дій
протиправними, скасування постанови
від 31.03.2011 р. та зобов'язання поновити
виконавче провадження,

встановив:

Прокурор Коростишівського району
Житомирської області звернувся до
адміністративного суду з позовною
заявою, в якій просив визнати
протиправними дії виконуючого
обов'язки начальника Відділу державної
виконавчої служби Коростишівського
районного управління юстиції Желєзної
Т.С. щодо відхилення протесту
прокуратури від 19.03.2012 № 62, скасувати
постанову державного виконавця
Відділу державної виконавчої служби
Коростишівського районного управління
юстиції від 31.03.2011 про повернення
виконавчого провадження стягувачу.
Крім того, просив зобов'язати поновити
виконавче провадження за виконавчим
документом - постановою № 324048 від
16.08.2010.

Обґрунтовуючи позовні вимоги прокурор
зазначив, що з грудня 2010 року на
виконанні у відповідача перебувало
виконавче провадження з примусового
виконання постанови ВДАІ з
адміністративного обслуговування
Коростишівського району про стягнення
з ОСОБА_2 510,00 грн штрафу. Вказаний
виконавчий документ 31 березня 2011 року
відповідачем був повернутий в зв'язку з
відсутністю у боржника майна, на яке
може бути звернено стягнення. Вважаючи
постанову про повернення виконавчого
документа такою, що винесена
передчасно, без здійснення державним
виконавцем всіх необхідних заходів
щодо примусового виконання
виконавчого документа, Прокурором
Коростишівського району було внесено
на неї протест, який в.о. начальника
Відділу державної виконавчої служби
Коростишівського районного управління
юстиції Желєзною Т.С., на думку
прокурора, неправомірно відхилено.

Прокурор у судовому засіданні позовні
вимоги підтримав та просив
задовольнити.

Представник відповідача в судовому
засіданні позовні вимоги не визнав,
просив відмовити в задоволенні
позовних вимог.

Заслухавши пояснення прокурора,
представника відповідача, розглянувши
подані сторонами документи і
матеріали, з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтується позов,
оцінивши докази, які мають значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд приходить до висновку про
відмову в задоволенні позовних вимог
виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 22.12.2010 старшим
державним виконавцем Відділу
державної виконавчої служби
Коростишівського районного управління
юстиції Петраківською С.В. винесено
постанову про відкриття виконавчого
провадження з примусового виконання
постанови ДАІ № 324048, виданої 16.08.2010 про
стягнення з ОСОБА_2 штрафу в сумі 510,00
грн.

Постановою старшого державного
виконавця Відділу державної
виконавчої служби Коростишівського
районного управління юстиції
Петраківської С.В. від 31.03.2011 постанову
ДАІ повернуто до органу, що видав
виконавчий документ на підставі ч. 2 ст.
47 Закону України "Про виконавче
провадження".

Статтею 1 Закону України "Про виконавче
провадження" визначено, що виконавче
провадження як завершальна стадія
судового провадження та примусове
виконання рішень інших органів
(посадових осіб) є сукупністю дій
органів і посадових осіб, визначених у
цьому Законі, що спрямовані на
примусове виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб), які
провадяться на підставах, в межах
повноважень та у спосіб, визначених цим
Законом, іншими нормативно-правовими
актами, прийнятими відповідно до цього
Закону та інших законів, а також
рішеннями, що відповідно до цього
Закону підлягають примусовому
виконанню.

За змістом ч. 2 ст. 1 Закону України "Про
державну виконавчу службу" і ч. 1 ст. 11
Закону України "Про виконавче
провадження", завданням державної
виконавчої служби є своєчасне, повне і
неупереджене примусове виконання
рішень, передбачених законом.

Згідно зі ст. 32 Закону України "Про
виконавче провадження", заходами
примусового виконання рішень є:

1) звернення стягнення на кошти та інше
майно (майнові права) боржника, у тому
числі якщо вони перебувають в інших
осіб або належать боржникові від інших
осіб;

2) звернення стягнення на заробітну
плату (заробіток), доходи, пенсію,
стипендію боржника;

3) вилучення в боржника і передача
стягувачу певних предметів, зазначених
у рішенні;

4) інші заходи, передбачені рішенням.

Відповідно до пп. 5.1.1 п. 5.1 "Інструкції
про проведення виконавчих дій" № 74/5 від
15.12.1999, звернення стягнення на майно
боржника полягає в його виявленні
(шляхом надіслання запитів до органів
державної податкової інспекції,
банків, дорожньої автомобільної
інспекції, бюро технічної
інвентаризації, нотаріату тощо), описі,
арешті, вилученні та примусовій
реалізації.

Стягнення за виконавчими документами в
першу чергу звертається на кошти
боржника в гривнях та іноземній валюті,
інші цінності, в тому числі кошти на
рахунках та вкладах боржника в
установах банків та інших кредитних
організаціях, на рахунки в цінних
паперах у депозитаріях цінних паперів.

Як вбачається з матеріалів справи,
державним виконавцем проведені
передбачені чинним законодавством дії,
спрямовані на виявлення майна
боржника.

За таких обставин, суд вважає, що
прийняття державним виконавцем
Відділу державної виконавчої служби
Коростишівського районного управління
юстиції постанови від 31.03.2011 про
повернення виконавчого листа на
підставі ч. 2 ст.47 Закону України "Про
виконавче провадження" є правомірним.

Що стосується позовних вимог про
визнання неправомірними дій
виконуючого обов'язки начальника
Відділу державної виконавчої служби
Коростишівського районного управління
юстиції Желєзної Т.С. щодо відхилення
протесту прокуратури від 19.03.2012 № 62 про
визнання протиправними дій та
скасування спірної постанови, суд
зазначає.

Встановлено, що Прокурор
Коростишівського району Житомирської
області, в межах наданих йому Законом
України "Про прокуратуру", повноважень
виніс протест на спірну постанову на
адресу в.о. начальника Відділу
державної виконавчої служби
Коростишівського районного управління
юстиції, за наслідками якого
відповідачем було відмовлено у його
задоволенні.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті
20 Закону України "Про прокуратуру" (у
редакції чинній на момент виникнення
спірних правовідносин), при виявленні
порушень закону прокурор або його
заступник у межах своєї компетенції
мають право: опротестувати акти
Прем'єр-міністра України, Кабінету
Міністрів України, Ради міністрів
Автономної Республіки Крим,
міністерств та інших центральних
органів виконавчої влади, виконавчих
органів місцевих Рад, підприємств,
установ, організацій, громадських
об'єднань, а також рішення і дії
посадових осіб.

Частиною 1 статті 21 даного Закону
встановлено, що протест на акт, що
суперечить закону, приноситься
прокурором, його заступником до органу,
який його видав, або до вищестоящого
органу. У такому ж порядку приноситься
протест на незаконні рішення чи дії
посадової особи.

У протесті прокурор ставить питання
про скасування акта або приведення
його у відповідність з законом, а
також припинення незаконної дії
посадової особи, поновлення порушеного
права.

Протест прокурора зупиняє дію
опротестованого акта і підлягає
обов'язковому розгляду відповідним
органом або посадовою особою у
десятиденний строк після його
надходження. Про наслідки розгляду
протесту в цей же строк повідомляється
прокурору.

З матеріалів справи вбачається, що
протест прокурора був розглянутий
відповідачем у спосіб та у строк
визначений чинним законодавством, про
результати розгляду якого було
повідомлено позивача.

Крім того, частиною 1 статті 83 Закону
України "Про виконавче провадження"
передбачено, що контроль за
своєчасністю, правильністю, повнотою
виконання рішень державним виконавцем
здійснюють начальник органу державної
виконавчої служби, якому безпосередньо
підпорядкований державний виконавець,
а також керівник вищестоящого органу.

Відповідно до частини 2 цієї статті,
керівник органу державної виконавчої
служби при здійсненні контролю за
діями державного виконавця під час
виконання рішень, якщо вони суперечать
вимогам Закону, вправі своєю
постановою скасувати постанову, акт,
інший процесуальний документ,
винесений у виконавчому провадженні
державним виконавцем, який йому
підпорядкований, зобов'язати
державного виконавця провести
виконавчі дії в порядку, передбаченому
цим Законом.

Зазначеними нормами визначено форму
рішення, яке може виноситись
відповідним керівником в разі
невідповідності рішень його підлеглих
нормам закону, чим передбачено форми
контролю керівника за роботою
державних виконавців при вчиненні ними
виконавчих дій під час виконання
рішень.

Враховуючи вищевикладене та приймаючи
до уваги норми Закону України "Про
виконавче провадження", який регулює
спірні правовідносини, що виникли між
сторонами у даній адміністративній
справі, суд вважає, що постанова
відповідача від 31.03.2011 про повернення
виконавчого документа стягувачеві є
обґрунтованою і підстави для визнання
такої постанови протиправною відсутні,
а заявлені позивачем вимоги щодо
визнання протиправною та скасування
цієї постанови є безпідставними та
задоволенню не підлягають.

Керуючись статтями 86, 158-163, 186, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України,

постановив:

Відмовити у задоволенні позовних
вимог.

Постанова набирає законної сили у
строк та у порядку, що визначені
статтею 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, і може бути
оскаржена до Житомирського
апеляційного адміністративного суду
через суд першої інстанції у порядку,
визначеному статтею 186 Кодексу
адміністративного судочинства
України, шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя
В.А.
Липа

Повний текст постанови виготовлено: 01
грудня 2014 р.