Справа № 820/18863/14
Суддя: Панов М.М.
Дата ухвалення: 2014-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

02 грудня 2014 р.
№ 820/18863/14

Суддя Харківського окружного
адміністративного суду Панов М.М.
розглянувши у порядку скороченого
провадження адміністративну справу за
адміністративним позовом

Державної податкової інспекції у
Московському районі м. Харкова
Головного управління Міндоходів у
Харківській області до Приватного
підприємства "ДЕМИС" про стягнення
заборгованості ,

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Державна податкова інспекція
у Московському районі м. Харкова
Головного управління Міндоходів у
Харківській області, звернувся до
Харківського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Приватного підприємства "ДЕМИС", в
якому просить суд стягнути кошти у
розмірі 1504, 27 грн. з Приватного
підприємства „ДЕМИС".

Копія ухвали про відкриття скороченого
провадження була надіслана
відповідачу з поштовим повідомленням
за адресою, внесеною до відповідного
державного реєстру. Але до суду
повернувся конверт з позначкою "за
закінченням терміну зберігання »,
згідно ст. 35 ч. 11 КАС України, у разі
повернення поштового відправлення із
повісткою, яка не вручена адресату з
незалежних від суду причин, вважається,
що така повістка вручена належним
чином.

Заперечень проти позову або заяву про
визнання позову до суду в десятиденний
строк з дня одержання ухвали суду
відповідач не надав.

Аналізуючи вищевикладене, суд
приходить до висновку, що відповідач
належним чином повідомлений про
розгляд справи в скороченому
провадженні, розгляд справи не порушує
прав третіх осіб, за таких умов,
відповідно до вимог ч. 4 ст. 128 КАС
України справу може бути вирішено на
підставі наявних у ній доказів, в
порядку скороченого провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 183-2 КАС України,
суддя розглядає справу в порядку
скороченого провадження одноособово,
без проведення судового засідання та
виклику осіб, які беруть участь у
справі.

Дослідивши матеріали справи,
проаналізувавши докази у їх
сукупності, суд вважає, що позов
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Приватне підприємство «ДЕМИС»
знаходиться на обліку ДПІ у
Московському районі м. Харкова ГУ
Міндоходів у Харківській області.

ПП „ ДЕМИС ''станом на 10.11.2014р. має
заборгованість перед бюджетом у
розмірі 1504,27 грн.

Зазначена заборгованість виникла
внаслідок несплати сум: з податку на
додану вартість із вироблених в
Україні товарів(робіт, послуг)
нарахованих по деклараціям: -№
від 16.05.2014р.в розмірі 1709,00 грн. -ППР ШС
№ від 29.08.2014р. 340,00 грн.

Фахівцями ДПІ у Московському районі
м.Харкова було проведено камеральну
перевірку податкової звітності з
податку на додану вартість за травень
2014 р.- червень 2014 р.

Результати перевірки оформлено актом
від 11.08.2014 року № 2353/20-34-15-01-09/36223890,в
якому зафіксовані порушення неподання
податкової звітності з податку на
додану вартість в порушення вимог
підпункту 49.18.1 (49.18.2) пункту 49.18 статті 49
розділу II, пункту 203.1 статті 203
Податкового кодексу України.

На підставі акту перевірки податковим
органом прийнято податкове
повідомлення -рішення № від
29.08.2014 року на у сумі 340 грн.

Відповідно до п. 15.1. ст. 15 Податкового
Кодексу України платниками податків
визнаються фізичні особи (резиденти і
нерезиденти України), юридичні особи
(резиденти і нерезиденти України) та їх
відокремлені підрозділи, які мають,
одержують (передають) об'єкти
оподаткування або провадять
діяльність (операції), що є об'єктом
оподаткування згідно з цим Кодексом
або податковими законами, і на яких
покладено обов'язок із сплати податків
та зборів згідно з цим Кодексом.

Відповідно до п. 36.1 ст. 36 Податкового
кодексу України платник податку
зобов'язаний обчислити, задекларувати
та/або сплатити суму податку та збору в
порядку і строки, визначені кодексом.

Згідно пп.16.1.4. п. 16.1 ст. 16 Податкового
кодексу України, платник податків
зобов'язаний сплачувати податки та
збори в строки та у розмірах,
встановлених цим Кодексом та законами
з питань митної справи.

Відповідно до пп. 16.1.2, пп. 16.1.3. п. 16.1 ст. 16
Податкового кодексу України платник
податків зобов'язаний вести в
установленому порядку облік доходів і
витрат, складати звітність, що
стосується обчислення і сплати
податків та зборів; подавати до
контролюючих органів у порядку,
встановленому податковим та митним
законодавством, декларації, звітність
та інші документи, пов'язані з
обчисленням і сплатою податків та
зборів.

Пунктом 54.1 ст. 54 Податкового кодексу
України визначено, що крім випадків,
передбачених податковим
законодавством, платник податків
самостійно обчислює суму податкового
та/або грошового зобов'язання та/або
пені, яку зазначає у податковій (митній)
декларації або уточнюючому розрахунку,
що подається контролюючому органу у
строки, встановлені цим Кодексом.

Відповідно до п. 49.1, 49.2 статті 49
Податкового кодексу України податкова
декларація подається за звітний період
в установлені цим Кодексом строки
органу державної податкової служби, в
якому перебуває на обліку платник
податків. Платник податків
зобов'язаний за кожний встановлений
цим Кодексом звітний період подавати
податкові декларації щодо кожного
окремого податку, платником якого він
є, відповідно до цього Кодексу
незалежно від того, чи провадив такий
платник податку господарську
діяльність у звітному періоді.

Податкові декларації, крім випадків,
передбачених цим Кодексом, подаються
за базовий звітний (податковий) період,
що дорівнює, зокрема, календарному
кварталу або календарному півріччю (у
тому числі в разі сплати квартальних
або піврічних авансових внесків) -
протягом 40 календарних днів, що
настають за останнім календарним днем
звітного (податкового) кварталу
(півріччя) ( пп.49.18.2. п. 49.18. ст.49
Податкового кодексу України).

Пунктом 120.1 ст. 120 Податкового кодексу
Українипередбачено, що за неподання
або несвоєчасне подання платником
податків або іншими особами,
зобов'язаними нараховувати та
сплачувати податки, збори податкових
декларацій (розрахунків), - тягнуть за
собою накладення штрафу в розмірі 170
гривень, за кожне таке неподання або
несвоєчасне подання.

Таким чином, до платника податків, який
подає податкову декларацію
(розрахунок) з порушенням граничних
термінів подання податкової звітності,
застосовується штрафна санкція у
розмірах, передбачених пунктом 120.1 ст.
120 Податкового кодексу України.

З урахуванням викладеного суд вважає,
що оскільки проведеною перевіркою
встановлено несвоєчасне подання
податкового розрахунку, відповідачем
відповідно до 120.1 ст. 120 Податкового
кодексу України правомірно
застосовані санкції у розмірі 1020 грн.
за несвоєчасне подання податкової
звітності.

Згідно п.57.1 ст.57 Податкового кодексу
України платник податків зобов'язаний
самостійно сплатити суму податкового
зобов'язання, зазначену у поданій ним
податковій декларації, протягом 10
календарних днів, що настають за
останнім днем відповідного граничного
строку, передбаченого цим Кодексом для
подання податкової декларації, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п.57.3 ст.57 Податкового
кодексу України у разі визначення
грошового зобов'язання контролюючим
органом за підставами, зазначеними у
підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54
цього Кодексу, платник податків
зобов'язаний сплатити нараховану суму
грошового зобов'язання протягом 10
календарних днів, що настають за днем
отримання податкового
повідомлення-рішення, крім випадків,
коли протягом такого строку такий
платник податків розпочинає процедуру
оскарження рішення контролюючого
органу.

Відповідно до п. 59.1 ст. 59 Податкового
кодексу України у разі коли платник
податків не сплачує узгодженої суми
грошового зобов'язання в установлені
законодавством строки, орган державної
податкової служби надсилає (вручає)
йому податкову вимогу в порядку,
визначеному для надсилання (вручення)
податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до п. 59.1 ст. 59 Податкового
кодексу України у разі коли платник
податків не сплачує узгодженої суми
грошового зобов'язання в установлені
законодавством строки, орган державної
податкової служби надсилає (вручає)
йому податкову вимогу в порядку,
визначеному для надсилання (вручення)
податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до пп. 14.1.153. статті 14 цього
Кодексу податкова вимога - вимога
органу державної податкової служби до
платника податків щодо погашення суми
податкового боргу. Податковий борг - це
сума грошового зобов'язання (з
урахуванням штрафних санкцій за їх
наявності), самостійно узгоджена
платником податків або узгоджена в
порядку оскарження, але не сплачена у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання.

12.06.2014 року податковою службою була
винесена перша податкова вимога № 759-25
на суму 1164,27 грн.

Відповідно до п. 87.1 ст. 87 Податкового
Кодексу України (далі -ПК України)
джерелами самостійної сплати грошових
зобов'язань або погашення податкового
боргу платника податків є будь-які
власні кошти, у тому числі ті, що
отримані від продажу товарів (робіт,
послуг), майна, випуску цінних паперів,
зокрема корпоративних прав, отримані
як позика (кредит), та з інших джерел, з
урахуванням особливостей, визначених
цією статтею, а також суми надміру
сплачених платежів до відповідних
бюджетів. Сплата грошових зобов'язань
або погашення податкового боргу
платника податків з відповідного
платежу може бути здійснена також за
рахунок надміру сплачених сум такого
платежу (без заяви платника) або за
рахунок помилково та/або надмірно
сплачених сум з інших платежів (на
підставі відповідної заяви платника)
до відповідних бюджетів.

Відповідно до п. 95.1 та п. 95.2 ст. 95 ПК
України орган державної податкової
служби здійснює за платника податків і
на користь держави заходи щодо
погашення податкового боргу такого
платника податків шляхом стягнення
коштів, які перебувають у його
власності, а в разі їх недостатності -
шляхом продажу майна такого платника
податків, яке перебуває у податковій
заставі. Стягнення коштів та продаж
майна платника податків провадяться не
раніше ніж через 60 календарних днів з
дня надіслання такому платнику
податкової вимоги.

Відповідно п.п. 95.3., 95.4. ст. 95 Кодексу,
стягнення коштів з рахунків платника
податків у банках, обслуговуючих
такого платника податків, здійснюється
за рішенням суду, яке направляється до
виконання органам державної
податкової служби, у розмірі суми
податкового боргу або його частини.
Орган державної податкової служби
звертається до суду щодо надання
дозволу на погашення усієї суми
податкового боргу за рахунок майна
платника податків, що перебуває у
податковій заставі. Рішення суду щодо
надання вказаного дозволу є підставою
для прийняття органом державної
податкової служби рішення про
погашення усієї суми податкового
боргу. Рішення органу державної
податкової служби підписується його
керівником та скріплюється гербовою
печаткою органу державної податкової
служби. Перелік відомостей, які
зазначаються у такому рішенні,
встановлюється центральним органом
державної податкової служби. Орган
державної податкової служби на
підставі рішення суду здійснює
стягнення коштів у рахунок погашення
податкового боргу за рахунок готівки,
що належить такому платнику податків.
Стягнення готівкових коштів
здійснюється у порядку, визначеному
Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, встановлено та
підтверджено матеріалами справи
наявність податкового боргу у розмірі
1504,27 грн., який є несплаченим станом на
дату розгляду справи, у в'язку з чим
позовні вимоги позивача підлягають
задоволенню у повному обсязі.

Згідно з ч. 1 ст. 256 КАС України негайно
виконуються постанови суду, прийняті в
порядку скороченого провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 КАС України
розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюється
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Таким чином, із врахуванням
вищевикладених обставин, суд вважає, що
позовні вимоги є обґрунтованими та
такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 4 ст. 94 КАС України
судові витрати з відповідача не
стягуються.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 9, 11, 71, 94,128,159, 160-163, 186, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Державної
податкової інспекції у Московському
районі м. Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській області до
Приватного підприємства "ДЕМИС" про
стягнення заборгованості -
задовольнити.

Стягнути з Приватного підприємства
«ДЕМИС» (адреса: 61001, м. Харків, вул.
Іскринська, буд. 17, кв. 107, ) на користь Державного бюджету
України кошти у розмірі 1504 (одна
тисяча п'ятсот чотири ) грн. 27 коп.

Постанова підлягає негайному
виконанню.

Постанова, прийнята у скороченому
провадженні, крім випадків її
оскарження в апеляційному порядку, є
остаточною.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Харківського
апеляційного адміністративного суду
через Харківський окружний
адміністративний суд шляхом подачі в
10-денний строк з дня отримання копії
постанови апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після закінчення
апеляційного розгляду справи.

Суддя
Панов М.М.