Справа № 2а-989/11/1070
Суддя: Ланченко Л.В.
Дата ухвалення: 2014-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2014 року м. Київ
К/9991/72023/11

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

головуючого Ланченко Л.В.

суддів Лосєва А.М

Пилипчук Н.Г.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу

Товариства з обмеженою
відповідальністю «Ізюмський
оптико-механічний завод»

на постанову Київського окружного
адміністративного суду від 14.03.2011

та ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 11.10.2011

у справі №2а-989/11/1070

за позовом ТОВ «Ізюмський
оптико-механічний завод»

до Іванківської МДПІ Київської області

про визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Київського окружного
адміністративного суду від 14.03.2011,
залишеною без змін ухвалою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 11.10.2011, у задоволені позову
відмовлено.

У справі відкрито касаційне
провадження за касаційною скаргою
позивача, у якій ставиться питання про
скасування рішення суду першої та
апеляційної інстанції та прийняття
нового про задоволення позову, з
підстав невірного застосування норм
матеріального права.

Перевіривши під час попереднього
судового засідання повноту
встановлення обставин справи та
правильність їх юридичної оцінки в
судових рішеннях, в межах доводів
касаційної скарги, колегія суддів
дійшла висновку, що касаційна скарга
не підлягає задоволенню, виходячи з
такого.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що позивач подав до
податкового органу декларацію з
податку на прибуток підприємства за 2010
рік, яку отримано 31.01.2011, про що свідчить
штамп відповідача «Отримано» із
зазначенням дати -31.01.2011. Дана
декларація була зареєстрована в АРМі
«БЕСТ ЗВІТ» 01.02.2011 вх.№21586 .

Проте, листом від 01.02.2011 податковим
органом було відмовлено Товариству з
обмеженою відповідальністю «Ізюмський
оптико-механічний завод» у прийняті
цієї декларації, та надано статус «Не
визнано, як податкова звітність»,
мотивуючи дану відмову невірно
заповненим обов'язковим реквізитом, а
саме: в декларації не вказано повне
найменування платника податку, що
суперечить вимогам ст.48 п.3 Податкового
кодексу України.

Відповідно до п. 46.1. ст. 46 Податкового
кодексу України, податкова декларація,
розрахунок - документ, що подається
платником податків (у тому числі
відокремленим підрозділом у випадках,
визначених цим Кодексом) контролюючому
органу у строки, встановлені законом,
на підставі якого здійснюється
нарахування та/або сплата податкового
зобов'язання, чи документ, що свідчить
про суми доходу, нарахованого
(виплаченого) на користь платників
податків - фізичних осіб, суми
утриманого та/або сплаченого податку.

Приписами п. 48.3, 48.4 ст. 48 Податкового
кодексу України визначено вичерпний
перелік реквізитів, які має містити
декларація.

Зокрема, відповідно до п. 48.3 ст. 48
Податкового кодексу України
податкова декларація повинна містити
такі обов'язкові реквізити: тип
документа (звітний, уточнюючий, звітний
новий); звітний (податковий) період, за
який подається податкова декларація;
звітний (податковий) період, що
уточнюється (для уточнюючого
розрахунку); повне найменування
платника податків згідно з
реєстраційними документами; код
платника податків згідно з Єдиним
державним реєстром підприємств та
організацій України або реєстраційний
(обліковий) номер з Тимчасового реєстру
ДПА України; реєстраційний номер
облікової картки платника податків;
місцезнаходження платника податків;
найменування органу державної
податкової служби, до якого подається
звітність; дата подання звіту (або дата
заповнення - залежно від форми);
ініціали, прізвища та реєстраційні
номери облікових карток посадових осіб
платника податків; підписи платника
податку - фізичної особи та/або
посадових осіб платника податку,
визначених цим Кодексом та засвідчені
печаткою платника податку (за
наявності).

Статею 48.7 Податкового кодексу України
передбачено, що податкова звітність
складена з порушенням норм цієї статті
не вважається податковою декларацією.

Відповідно до п.49.8, 49.9 ст.49 названого
Кодексу прийняття податкової
декларації є обов'язком органу
державної податкової служби. Під час
прийняття податкової декларації
уповноважена посадова особа органу
державної податкової служби, в якому
перебуває на обліку платник податків,
зобов'язана перевірити наявність та
достовірність заповнення всіх
обов'язкових реквізитів, передбачених
пунктами 48.3 та 48.4 статті 48 цього
Кодексу. Інші показники, зазначені в
податковій декларації платника
податків, до її прийняття перевірці не
підлягають.

Як вбачається з матеріалів справи, в
рядку №3 (повна назва платника податку)
податкової декларації позивача з
податку на прибуток підприємства за 2010
рік вказано скорочене, а не повне
найменування позивача, що суперечить
вимогам п. 48.3 ст. 48 Податкового кодексу
України та унеможливлює прийняття
даної декларації.

Суди попередніх інстанцій також
правомірно визначились стосовно
відсутності підстав для задоволення
позовних вимог у частині зобов'язання
відповідача визнати зазначену
декларацію податковою звітністю та
провести податкову звітність по
особовому рахунку платника податку -
позивача.

Так, вирішуючи питання про
правомірність дій податкової
інспекції слід виходити з того, що
облік платників податків у картках
особового рахунку за своєю юридичною
природою не є тими діями суб'єкта
владних повноважень, які породжують
для підприємства будь-які правові
наслідки.

Отже, саме по собі відображення у
картці особового рахунку відповідних
даних не породжує для платника
податків настання будь-яких юридичних
наслідків та не впливає на його права і
обов'язки, що виключає підстави для
задоволення позовних вимог у
зазначеній частині.

З огляду на викладене, судова колегія
вважає, що суд першої та апеляційної
інстанції, виконавши всі вимоги
процесуального законодавства,
всебічно перевіривши обставини справи,
вирішили справу у відповідності з
нормами матеріального права та
постановили обґрунтоване рішення,
підстави для скасування постановлених
у справі рішень з мотивів викладених у
касаційній скарзі відсутні.

Керуючись ст. ст. 220-1, 223, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «Ізюмський
оптико-механічний завод» відхилити, а
постанову Київського окружного
адміністративного суду від 14.03.2011 та
ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 11.10.2011
залишити без змін.

Ухвала вступає в законну силу з моменту
проголошення. Заява про перегляд
судового рішення в адміністративній
справі Верховним Судом України може
бути подана з підстав, в порядку та у
строки встановлені ст.ст.236-238 КАС
України.

Головуючий
Л.В.Ланченко

Судді
А.М.Лосєв

Н.Г.Пилипчук