Справа № 2а-8993/10/2670
Суддя: Глущенко Я.Б.
Дата ухвалення: 2014-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Савченко
Суддя-доповідач: Глущенко Я.Б.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого - судді
Глущенко Я.Б.,

суддів
Пилипенко О.Є., Романчук О.М.,

при секретарі
Строяновській О.В.,

за участю:

представника прокуратури м. Києва -
Ханчич Г.О.,

представника позивача - Тимохіної Ю.В.,

представника відповідача - Западнюка
М.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом Заступника прокурора
Оболонського району м. Києва, який діє в
інтересах держави в особі Управління
пенсійного фонду України в
Оболонському районі м. Києва, до
Публічного акціонерного товариства
«Перший Інвестиційний Банк» про
стягнення заборгованості, за
апеляційною скаргою Публічного
акціонерного товариства «Перший
Інвестиційний Банк» на постанову
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 21 листопада 2011 року,

В С Т А Н О В И В:

Заступник прокурора Оболонського
району м. Києва звернувся у суд в
інтересах держави в особі Управління
Пенсійного фонду України в
Оболонському районі м. Києва з позовом
до ПАТ «Перший інвестиційний Банк», в
якому просив стягнути заборгованість
зі сплати збору на обов'язкове державне
пенсійне страхування з операцій
купівлі - продажу безготівкової
іноземної валюти в розмірі 11 412,53 грн.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 21
листопада 2011 року адміністративний
позов задоволено.

Не погоджуючись із судовим рішенням,
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати постанову суду
першої інстанції та ухвалити нове
рішення про відмову в задоволенні
позову.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи та доводи
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню, а постанова суду -
скасуванню, з таких підстав.

Суд першої інстанції дійшов висновку
про наявність підстав для стягнення з
відповідача коштів, з огляду на
правомірність повідомлення Управління
Пенсійного фонду України в
Оболонському районі м. Києва про
усунення порушень №2627/02 від 12.04.2010, яким
ПАТ «Перший Інвестиційний Банк»
зобов'язано сплати кошти в сумі 11 412,53
грн.

Проте, з таким висновком суду не можна
погодитися.

Колегією суддів установлено, що на час
спірних правовідносин ПАТ «Перший
Інвестиційний Банк» було
зареєстроване в органі Пенсійного
фонду України як платник збору на
обов'язкове державне пенсійне
страхування з операцій купівлі-продажу
безготівкової іноземної валюти.

Відповідно до пункту 5 статті 1 Закону
України «Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування» (тут і
далі - в редакції, чинній на час спірних
правовідносин) платниками збору на
обов'язкове державне пенсійне
страхування є юридичні та фізичні
особи, які здійснюють операції з
купівлі-продажу безготівкової
іноземної валюти за гривню.

Платниками збору з купівлі-продажу
безготівкової іноземної валюти за
гривню є юридичні особи - резиденти,
нерезиденти, постійні представництва
юридичної особи - нерезидента, власники
корпоративних картрахунків іноземної
валюти, банки - члени міжнародних
платіжних систем, банки (у тому числі
уповноважені банки з операцій за
власними зовнішньоекономічними
договорами) та фізичні особи, в тому
числі нерезиденти, що здійснюють
операції з купівлі-продажу
безготівкової іноземної валюти за
гривню. Банки та їх установи
зобов'язані нараховувати, утримувати
та одночасно із подачею заявки на
купівлю іноземної валюти, здійснювану
ними за власними операціями і від імені
та за рахунок клієнтів таких банків,
сплачувати до спеціального фонду
державного бюджету додатковий збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування у розмірі, встановленому
цим Законом, від суми операції з
купівлі-продажу безготівкової
іноземної валюти за гривню, зазначеної
у такій заявці, вести податковий облік
та подавати звітність органам
Пенсійного фонду України.

Пунктом 4 статті 2 цього Закону
встановлено, що об'єктом оподаткування
для платників збору, визначених
пунктом 5 статті 1 цього Закону, є сума
операції з купівлі-продажу
безготівкової іноземної валюти за
гривню.

Збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування платники збору сплачують
до Пенсійного фонду України в порядку,
визначеному законодавством України (ч.
1 ст. 3 Закону).

Частиною 3 статті 3 Закону встановлено,
що платники збору, визначені, зокрема,
пунктом 5 статті 1 цього Закону, збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування сплачують на рахунки з
обліку коштів спеціального фонду
державного бюджету, відкриті в
управліннях Державного казначейства в
Автономній Республіці Крим, областях,
містах Києві та Севастополі. Ці кошти в
установленому порядку зараховуються
до спеціального фонду державного
бюджету і використовуються згідно із
законом про Державний бюджет України.

Судом встановлено, що відповідачем до
Управління Пенсійного фонду України в
Оболонському районі м. Києва подано
звіти про нарахування та сплату збору
на обов'язкове державне пенсійне
страхування з операцій з
купівлі-продажу безготівкової
іноземної валюти за січень, лютий та
березень 2010 року, які підписані
керівником та скріплені печаткою
підприємства. Згідно з указаними
звітами загальна сума операцій з
купівлі-продажу безготівкової
іноземної валюти склала 67 704 763,69 грн, з
яких 18 725 189,42 грн за січень 2010 року, 11 855
268,70 грн за лютий 2010 року та 37 124 305,57 грн
за березень 2010 року.

За інформацією про нарахування та
сплату збору на обов'язкове державне
пенсійне страхування з операцій з
купівлі-продажу безготівкової
іноземної валюти за гривню до
територіального органу Пенсійного
фонду України станом на 28.04.2010
недоплата ПАТ «Перший Інвестиційний
Банк» становить 11 412,53 грн.

Пунктом 4 Порядку сплати збору на
обов'язкове державне пенсійне
страхування з окремих видів
господарських операцій, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 03.11.1998 № 1740 передбачено, що банки
перераховують суми збору на
обов'язкове державне пенсійне
страхування у встановленому законом
розмірі від суми операції з
купівлі-продажу безготівкової
іноземної валюти за гривню, здійсненої
як для власних потреб, так і за
дорученням клієнтів, на рахунки з
обліку коштів спеціального фонду
державного бюджету, відкриті в
управліннях Державного казначейства в
Автономній Республіці Крим, областях,
м. Києві та Севастополі, за місцем
реєстрації банків як платників
страхових внесків у органах Пенсійного
фонду України.

Відповідно до пункту 6 статті 4 Закону
України «Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування» на
обов'язкове державне пенсійне
страхування для платників збору,
визначених пунктом 5 статті 1 цього
Закону встановлюються ставки збору у
таких розмірах: 1 відсоток від об'єкта
оподаткування, визначеного пунктом 4
статті 2 цього Закону, а з 2008 року - 0,5
відсотка об'єкта оподаткування,
визначеного пунктом 4 статті 2 цього
Закону.

Із матеріалів справи вбачається, що
недоплата суми збору на обов'язкове
державне пенсійне страхування виникла
у зв'язку з тим, що суми такого збору
сплачувались відповідачем не за
ставкою 0,5 відсотка суми операцій з
купівлі-продажу безготівкової
іноземної валюти за гривню, а за
ставкою на рівні 0,2 відсотка,
визначеною статтею 77 Закону України
«Про Державний бюджет України на 2009
рік».

Прокурор та позивач вважають
неправомірним застосування
передбаченої Законом України «Про
Державний бюджет України на 2009 рік»
ставки збору на обов'язкове державне
пенсійне страхування у січні, лютому та
березні 2010 року, оскільки дія цього
Закону поширювалась лише на бюджетний
період 2009 року. При цьому, звертається
увага на те, що оскільки з 01.01.2010
названий Закон втратив дію, а до 31.03.2010
Закон України «Про Державний бюджет
України на 2010 рік» не був прийнятий,
застосуванню підлягає ставка збору,
визначена Законом України «Про збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування».

Однак, судова колегія вважає такі
доводи прокурора помилковими з огляду
на положення Бюджетного кодексу
України, який був чинний на час спірних
правовідносин, частиною 4 статті 46
якого передбачено, що до прийняття
закону про Державний бюджет України на
поточний бюджетний період податки,
збори (обов'язкові платежі) та інші
надходження справляються відповідно
до закону про Державний бюджет України
на попередній бюджетний період та
інших нормативно-правових актів.

Підпунктом 1 пункту 4 постанови
Кабінету Міністрів України «Про заходи
щодо організації бюджетного процесу у
2010 році» від 29.12.2009 № 1414 постановлено
Державному казначейству до набрання
чинності Законом України «Про
Державний бюджет України на 2010 рік»
зараховувати податки, збори
(обов'язкові платежі) та інші
надходження до державного і місцевих
бюджетів відповідно до Закону України
«Про Державний бюджет України на 2009
рік» та інших нормативно-правових
актів.

Таким чином, в період з січня по
березень 2010 року збір з операцій
купівлі-продажу безготівкової валюти
повинен справлятись платниками в
розмірі, визначеному попереднім
Законом України «Про Державний бюджет
України на 2009 рік», тобто за ставкою 0,2
відсотка від об'єкта оподаткування.

Аналогічні висновки викладені в
постанові Вищого адміністративного
суду України від 10 квітня 2014 року у
справі №2-а-10882/10/2670, якою задоволено
касаційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Перший
Інвестиційний Банк» на постанову
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 02.11.2010 року та ухвалу
Київського апеляційного
адміністративного суду від 16.02.2011 року;
скасовано рішення судів попередніх
інстанцій та задоволено вимоги
товариства - скасовано повідомлення
Управління Пенсійного фонду України в
Оболонському районі м. Києва від 12
квітня 2010 року №2627/02, яким ПАТ «Перший
Інвестиційний Банк» зобов'язано
сплатити кошти у розмірі 11 412,53 грн,
стягнення яких, у свою чергу, є
предметом розгляду в даній справі.

Згідно частини 1 статті 72 Кодексу
адміністративного судочинства України
обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Частиною 5 статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено, що постанова суду
касаційної інстанції набирає законної
сили з моменту проголошення, а якщо її
було прийнято за наслідками розгляду у
письмовому провадженні, - через п'ять
днів після направлення її копій особам,
які беруть участь у справі.

Статтею 255 КАС України визначено, що
постанова або ухвала суду, яка набрала
законної сили, є обов'язковою для осіб,
які беруть участь у справі, для їхніх
правонаступників, а також для всіх
органів, підприємств, установ та
організацій, посадових чи службових
осіб, інших фізичних осіб і підлягає
виконанню на всій території України.

Враховуючи те, що повідомлення
Управління Пенсійного фонду України в
Оболонському районі м. Києва від 12
квітня 2010 року №2627/02, адресоване
відповідачу, яким адресата зобов'язано
сплатити кошти у розмірі 11 412,53 грн,
скасоване, а також те, що сума стягнення
заявлена незаконно, колегія суддів
доходить висновку про безпідставність
та необґрунтованість вимог прокурора.

Таким чином, доводи апеляційної скарги
знайшли підтвердження в ході
апеляційного розгляду справи.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 3, 202 ч. 1 п. 4 КАС
України, за наслідками розгляду
апеляційної скарги на постанову суду
першої інстанції суд апеляційної
інстанції скасовує її та ухвалює нове
рішення, якщо визнає, що судом першої
інстанції порушено норми
матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212,
254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Перший
Інвестиційний Банк» задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 21 листопада 2011 року
скасувати.

У задоволенні адміністративного
позову Заступнику прокурора
Оболонського району м. Києва відмовити.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів з дня
складання у повному обсязі шляхом
подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддяЯ.Б. Глущенко
суддя О.Є. Пилипенко
суддяО.М. Романчук

(Повний текст постанови складений
01 грудня 2014 року.)

Головуючий суддя

Глущенко Я.Б.

Судді:

Пилипенко О.Є.

Романчук О.М