Справа № 524/6041/14-а
Суддя: Сіренко О.І.
Дата ухвалення: 2014-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2014 р.Справа №
524/6041/14-аКолегія суддів Харківського
апеляційного адміністративного суду у
складі

Головуючого судді: Сіренко О.І.

Суддів: Любчич Л.В. , Спаскіна О.А.

розглянувши у порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Управління Пенсійного фонду
України в м. Кременчуці Полтавської
області на постанову Автозаводського
районного суду м. Кременчука
Полтавської області від 16.09.2014р. по
справі № 524/6041/14-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду
України в м. Кременчуці Полтавської
області

про визнання неправомірними дій та
зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

04 липня 2014 року ОСОБА_1 (надалі - позивач)
звернувся до суду з позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Кременчуці Полтавської області
(надалі - відповідач), в якому просив:

визнати неправомірними дії
відповідача, що полягають у невиплаті
позивачу щомісячних державних пенсій
(основної та додаткової) відповідно до
вимог ст.ст. 50, 54, 67 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" від 28
лютого 1991 року №796-ХІІ, виходячи з
кратного розміру мінімальної пенсії за
віком, встановленої законом на час
виплат.

- зобов'язати відповідача здійснити,
починаючи з 01 січня 2014 року,
перерахунок та виплату позивачу
щомісячної основної пенсії по
інвалідності в розмірі відшкодування
фактичних збитків як інваліду І-ї групи
щодо захворювання якого встановлено
зв'язок з Чорнобильською катастрофою в
розмірі не нижче 10 мінімальних пенсій
за віком, встановлених на час виплат
законом, відповідно до вимог ст. ст. 54, 67
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
від 28.02.1991 року №796-ХІІ з урахуванням ч. 1
ст. 28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", відповідні виплати
провести з урахуванням вже проведених
виплат;

- зобов'язати відповідача здійснити,
починаючи з 01 січня 2014 року,
перерахунок та виплату позивачу
щомісячної додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, як інваліду І-ї
групи щодо захворювання якого
встановлено зв'язок з Чорнобильською
катастрофою в розмірі 100 відсотків
мінімальної пенсії за віком,
встановленої на час виплат законом,
відповідно до вимог ст. ст. 50, 67 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991
року №796-ХІІ з урахуванням ч. 1 ст. 28
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", відповідні виплати
провести з урахуванням вже проведених
виплат;

- зобов'язати відповідача виконати
постанову негайно у межах суми платежу
за один місяць та подати звіт про
виконання судового рішення протягом 1
місяця з дня набрання постановою
законної сили.

16 вересня 2014 року постановою
Автозаводського районного суду м.
Кременчука Полтавської області
адміністративний позов ОСОБА_1 до
Управління пенсійного фонду України в
м. Кременчуці Полтавської області про
визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити дії щодо
нарахування та виплати пенсії -
задоволено.

Визнано неправомірною відмову
Управління Пенсійного фонду України в
м. Кременчуці Полтавської області у
здійсненні перерахунку та виплаті
ОСОБА_1 (основної та додаткової) у
розмірах, передбачених ст.ст. 50, 54, 67 ЗУ
"Про статус і соціальних захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", з
урахуванням ст. 28 ЗУ "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування".

Зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в м. Кременчуці
Полтавської області відповідно до
вимог ст.ст. 54, 67 ЗУ "Про статус і
соціальних захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" здійснити ОСОБА_1
перерахунок та виплату щомісячної
основної державної пенсії як інваліду
ІІ групи в розмірі 8 мінімальних пенсій
за віком, виходячи і з розміру
мінімальної пенсії за віком,
встановленої ст. 28 ЗУ "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" за період з 01.01.2014 року по
02.08.2014 року з урахуванням фактично
виплачених сум.

Зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в м. Кременчуці
Полтавської області відповідно до
вимог ст.ст. 50, 67 ЗУ "Про статус і
соціальних захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" здійснити ОСОБА_1
перерахунок та виплату щомісячної
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю в розмірі 75 відсотків
мінімальної пенсії за віком,
встановленого ст. 28 ЗУ "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" за період з 01.01.2014 року по
02.08.2014 з урахуванням фактично
виплачених сум.

У апеляційній скарзі відповідач
просить постанову суду першої
інстанції скасувати, прийняти нову
постанову, якою в задоволенні позову
відмовити повністю, посилаючись на
порушення норм чинного законодавства,
а саме: судом першої інстанції не
враховано, що відповідач при
обчисленні пенсії діяв на підставі
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи",
постанови Кабінету Міністрів України
№ 1210 від 23.11.2011 року "Про підвищення
рівня соціального захисту громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", Закону
України "Про Державний бюджет України
на 2014 рік" в редакції зі змінами згідно
Закону України "Про внесення змін до
Закону України "Про Державний бюджет
України на 2014 рік" від 30.07.2014 року
№1622-VІІ.

У запереченнях на апеляційну скаргу
ОСОБА_1 просить постанову суду першої
інстанції залишити без змін.

Позивач постанову суду першої
інстанції не оскаржив.

Сторони, належним чином повідомлені
про дату, час та місце судового
розгляду справи, в судове засідання не
з'явились, що відповідно до частини 4
статті 196 Кодексу адміністративного
судочинства України, не є перешкодою
для розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції на підставі
п.2 ч.1 ст. 197 КАС України розглядає
справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Колегія суддів, перевіривши рішення
суду першої інстанції в межах
апеляційної скарги відповідно до ст. 195
КАС України, дослідивши матеріали
справи, вважає, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню частково з
наступних підстав:

Судом першої інстанції встановлено, що
позивач перебуває на обліку в
Управлінні Пенсійного фонду України в
м. Кременчуці Полтавської області, має
статус постраждалого внаслідок
Чорнобильської катастрофи 1 категорії,
що підтверджено копією посвідчення
серії НОМЕР_1 (а. с. 5), є інвалідом першої
"Б" групи з 27.04.2011 року і безстроково
відповідно до копії довідки сер. МСЕ
№0170926 (а.с. 6) та отримує державну пенсію
та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну
здоров'ю відповідно до Закону України
№ 796-ХІІ.

Задовольняючи позовні вимоги за період
з 01.01.2014р. по 02.08.2014р., суд першої
інстанції виходив з того, що позивач
має право на отримання державної
пенсії в розмірі передбаченому ч.4 ст. 54
та додаткової пенсії відповідно до ст.
50 Закону України 796-ХІІ, а відповідач у
вказаний період неправомірно відмовив
у проведенні перерахунку даних пенсій.

Колегія суддів частково погоджується з
висновком суду першої інстанції, з
наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції
України, громадяни мають право на
соціальний захист, що включає право на
забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації
конституційного права громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, на охорону їхнього життя і
здоров'я, створення єдиного порядку
визначення категорії зон
радіоактивного забруднення територій,
умов проживання і трудової діяльності
на них, соціального захисту населення
визначені та закріплені в Законі
№796-ХІІ.

Статтею 49 Закону України №796-ХІІ
передбачено, що пенсії особам,
віднесеним до категорій 1,2,3,4
встановлюються у вигляді: а) державної
пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, яка призначається
після виникнення права на державну
пенсію.

Відповідно до п. 4 ст. 54 Закону України №
796-ХІІ в усіх випадках розміри пенсій
для інвалідів, щодо яких встановлено
зв'язок з Чорнобильською катастрофою,
не можуть бути нижчими: по першій групі
інвалідності - 10 мінімальних пенсій за
віком.

Відповідно до ч.1 ст. 50 Закону України
№796-ХІІ особам, віднесеним до першої
категорії призначається щомісячна
додаткова пенсія за шкоду, заподіяну
здоров'ю у розмірах: інвалідам першої
групи 100% мінімальної пенсії за віком.

При обчисленні державної та додаткової
пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю,
розмір мінімальної пенсії за віком
розраховується виходячи з розміру
мінімальної пенсії за віком,
встановленого Законом України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування". А саме відповідно до ч. 1
ст. 28 Закону, розмір мінімальної пенсії
за віком за наявності у чоловіків 25, а у
жінок 20 років страхового стажу,
встановлюється у розмірі прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, визначеного законом.
Прожитковий мінімум встановлюється
Кабінетом Міністрів України та щороку
затверджується Верховною Радою
України в Законі про Державний бюджет
України на відповідний рік.

Згідно ч. 3 ст. 67 Закону України № 796-ХІІ
у разі збільшення розміру прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, визначеного законом,
підвищується розмір пенсії визначений
відповідно до ст. 54 цього Закону, а
також розмір додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров'ю, особам
віднесеним до 1, 2, 3, 4 категорій.

Позивачу призначена та виплачується
державна пенсія та додаткова пенсія за
шкоду заподіяну здоров'ю на підставі
постанови Кабінету Міністрів України
від 23.11.2011 року № 1210 "Про підвищення
рівня соціального захисту громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", виходячи з
розміру основної пенсії та розміру
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, у відсотковому відношенні до
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, що є меншим за
встановлений Законом №796-ХІІ розмір.
Проте, відповідно до приписів Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" розмір
державної пенсії та додаткової пенсії
за шкоду, заподіяну здоров'ю,
визначається виходячи з розміру
мінімальної пенсії за віком. А згідно
ч.1 ст. 28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" мінімальний розмір пенсії
за віком встановлюється у розмірі
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, визначеного
законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 9 Кодексу
адміністративного судочинства
України, у разі невідповідності
нормативно-правового акта Конституції
України, закону України, міжнародному
договору, згода на обов'язковість якого
надана Верховною Радою України, або
іншому правовому акту суд застосовує
правовий акт, який має вищу юридичну
силу.

Отже, за конституційними нормами,
виходячи з пріоритетності законів над
підзаконними актами, суд першої
інстанції дійшов правильного висновку,
що при визначенні розміру пенсій
позивачеві застосуванню підлягають
ст.ст.50 та 54 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", а не положення постанови
Кабінету Міністрів України від 23.11.2011
року № 1210 "Про підвищення рівня
соціального захисту громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи".

Таким чином, колегія суддів
погоджується з судом першої інстанції,
що дії відповідача щодо відмови в
здійсненні позивачу перерахунку та не
виплати пенсії по інвалідності та
додаткової пенсії за шкоду заподіяну
здоров'ю в розмірі, визначеному Законом
№ 796-ХІІ, призвели до порушення прав
позивача, які підлягають захисту в
судовому порядку.

Посилання відповідача у апеляційній
скарзі на норми Закону України "Про
Державний бюджет України на 2014 рік" у
редакції Закону України "Про внесення
змін до Закону України "Про Державний
бюджет України на 2014 рік" від 30.07.2014 року
№1622-VІІ висновків суду не спростовують.

Так, Законом України "Про Державний
бюджет України на 2014 рік" п. 6-7
Прикінцевих положень, Кабінету
Міністрів України надано право у 2014
році встановлювати розміри соціальних
виплат в тому числі відповідно до
статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
виходячи з наявних фінансових ресурсів
бюджетів усіх рівнів, бюджету
Пенсійного фонду України та бюджетів
інших фондів загальнообов'язкового
державного соціального страхування на
2014 рік.

Вказана норма набула чинності з 03.08.2014р.
у зв'язку з вступом в законну силу
Закону України "Про внесення змін до
Закону України "Про Державний бюджет
України на 2014 рік" від 31 липня 2014 року N
1622-VII. Оскільки відповідачем
оскаржується судове рішення в частині
задоволення позовних вимог за період з
01.01.2014р. по 02.08.2014р., то норми Закону
України "Про внесення змін до Закону
України "Про Державний бюджет України
на 2014 рік" від 31 липня 2014 року N 1622-VII до
спірних правовідносин не
застосовуються.

Проте, судом першої інстанції допущено
порушення норм процесуального права,
яке призвело до неправильного
вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач звернувся до суду з позовом
04.07.2014 року, в якому просив задовольнити
його позовні вимоги з 01.01.2014 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 КАС України
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами.

Згідно ч.2 ст. 99 КАС України, для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється шестимісячний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Враховуючи дату звернення позивача до
суду, шестимісячний строк на звернення
до суду з позовом та період, за який
позивач просить суд захистити його
права, колегія суддів вважає, що права
позивача підлягають захисту з 04.01.2014
року.

Відповідно до ч. 1 ст. 203 КАС України,
постанова або ухвала суду першої
інстанції скасовується в апеляційному
порядку і позовна заява залишається
без розгляду або провадження у справі
закривається з підстав, встановлених
відповідно статтями 155 і 157 цього
Кодексу.

Згідно п. 9 ч. 1 ст. 155 КАС України, суд
своєю ухвалою залишає позовну заяву
без розгляду, якщо позовну заяву подано
з пропущенням встановленого законом
строку звернення до адміністративного
суду і суд не знайшов підстав для
визнання причин пропуску строку
звернення до адміністративного суду
поважними.

З огляду на викладене, колегія суддів
дійшла висновку, що рішення суду першої
інстанції про задоволення позовних
вимог за період з 01.01.2014 року по 03.01.2014
року ухвалено з порушенням норм
процесуального права та підлягає
скасуванню з прийняттям в цій частині
рішення про залишення позову без
розгляду.

Керуючись п. 9 ст. 155, ст.ст. 160, 167, 195, 197, п. 4
ст. 198, 203, 205, 206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м.
Кременчуці Полтавської області -
задовольнити частково.

Постанову Автозаводського районного
суду м. Кременчука Полтавської області
від 16.09.2014р. по справі № 524/6041/14-а -
скасувати в частині визнання
неправомірною відмови та зобов'язання
Управління Пенсійного фонду України в
м. Кременчуці Полтавської області
здійснити ОСОБА_1 перерахунок та
виплату щомісячної державної пенсії
та щомісячної додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров'ю, відповідно
до вимог статей 50, 54, 67 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" за період з
01 січня 2014 року по 03 січня 2014 року .

В цій частині позов ОСОБА_1 -
залишити без розгляду.

В іншій частині постанову
Автозаводського районного суду м.
Кременчука Полтавської області від
16.09.2014 року по справі №524/6041/14-а -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена у касаційному
порядку протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Сіренко
О.І.Судді(підпис) (підпис) Любчич Л.В.
Спаскін О.А.

Помічник судді
Цюпак О.П.