Справа № 345/1633/14-а
Суддя: Дякович В.П.
Дата ухвалення: 2014-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2014 р.
Справа № 876/5594/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді:
Дяковича В.П.,

суддів:
Іщук Л.П., Онишкевича Т.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу Управління Пенсійного фонду
України в м. Калуші та в Калуському
районі Івано-Франківській області на
постанову Калуського міськрайонного
суду Івано-Франківської області від 19
травня 2014 року по справі № 345/1633/14-а за
позовом ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України в м. Калуші в
Калуському районі Івано-Франківській
області про стягнення та перерахунок
соціальних виплат, -

В С Т А Н О В И В:

24.04.2014 року ОСОБА_1 звернулася в суд з
позовом, яким після уточнення позовних
вимог просила визнати неправомірними
дії Калуської ОДПІ щодо не включення до
довідки про заробітну плату для
розрахунку пенсії матеріальної
допомоги на оздоровлення та
матеріальної допомоги для вирішення
соціально-побутових потреб; визнати
неправомірними дії Управління
Пенсійного фонду України в м. Калуші в
Калуському районі Івано-Франківській
області щодо не включення при
розрахунку пенсії матеріальної
допомоги на оздоровлення та
матеріальної допомоги для вирішення
соціально-побутових потреб та
зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в м. Калуші в Калуському
районі Івано-Франківській області
здійснити перерахунок призначеної
пенсії з включенням до заробітку, з
якого призначалась пенсія,
матеріальної допомоги на оздоровлення
та допомоги для вирішення
соціально-побутових питань, на які
нараховувався та сплачувався єдиний
збір на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування з моменту
призначення пенсії.

Постановою Калуського міськрайонного
суду Івано-Франківської області від 19
травня 2014 року позов задоволено
частково: визнано неправомірними дії
Калуської ОДПІ щодо не включення до
довідки про заробітну плату для
розрахунку пенсії матеріальну
допомогу на оздоровлення та
матеріальну допомогу для вирішення
соціально-побутових потреб; визнано
неправомірними дії Управління
Пенсійного фонду України в м. Калуші в
Калуському районі Івано-Франківській
області щодо не включення при
розрахунку пенсії матеріальної
допомоги на оздоровлення та
матеріальної допомоги для вирішення
соціально-побутових потреб та
зобов'язано відповідача здійснити
перерахунок призначеної пенсії з
включенням до заробітку, з якого
призначалась пенсія, матеріальної
допомоги на оздоровлення та допомоги
для вирішення соціально-побутових
питань, на які нараховувався та
сплачувався єдиний збір на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування за період з 24.10.2013 року;
позовну заяву в частині зобов'язання
Управління Пенсійного фонду України в
м. Калуші в Калуському районі
Івано-Франківській області зробити
перерахунок пенсії з врахуванням
матеріальної допомоги на оздоровлення
та матеріальної допомоги на вирішення
соціально-побутових питань з моменту
призначення пенсії залишено без
розгляду у зв'язку з пропущенням
встановленого законом строку
звернення.

Управління Пенсійного фонду України в
м. Калуші в Калуському районі
Івано-Франківській області постанову
суду першої інстанції оскаржило,
подало апеляційну скаргу, зазначивши,
що оскаржувана постанова винесена з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, не відповідає
фактичним обставинам справи, просить
її скасувати та прийняти нову, якою в
задоволенні позову відмовити повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги
зазначає, що в розумінні ст. 33 Закону
України «Про державну службу»
передбачено, що заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплати за
ранги, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок.
Іншими словами, допомога для вирішення
соціально-побутових питань та допомога
на оздоровлення, суми індексації не є
складовими заробітної плати
державного службовця, тому не можуть
враховуватися при здійсненні
перерахунку пенсії.

Особи, які беруть участь у справі, в
судове засідання на виклик суду не
з'явилися, хоча належним чином були
повідомленні про місце та час розгляду
справи, а тому колегія суддів вважає
можливим розглянути дану справу згідно
з п.2 ч.1 ст. 197 КАС України.

Суд, перевіривши матеріали справи і
обговоривши доводи апеляційної скарги,
вважає за необхідне її відхилити з
наступних підстав.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 працювала
на посаді заступника начальника
відділу адміністрування податків
фізичних осіб управління
оподаткування фізичних осіб Калуської
ОДПІ. 19.10.2010 року їй призначена пенсія
державного службовця. Однак, при
призначенні пенсії не враховано до
заробітку для обчислення пенсії суми
матеріальної допомоги на оздоровлення
та матеріальної допомоги на вирішення
соціально-побутових питань.

26.03.2014 року позивач звернулася до
Управління Пенсійного фонду України в
місті Калуші та Калуському районі
Івано-Франківської області із заявою
про перерахунок пенсії (а.с.6). Отримавши
відмову у проведенні перерахунку, вона
звернулася до суду із зазначеним
адміністративним позовом.

За змістом ст. 37 Закону України «Про
державну службу» пенсія державним
службовцям призначається в розмірі 80%
від сум їх заробітної плати, на які
нараховується збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування.

У ч.1 ст.1 Закону України «Про оплату
праці» встановлено, що заробітна плата
- це винагорода, обчислена, як правило, у
грошовому виразі, яку за трудовим
договором власник або уповноважений
ним орган виплачує працівникові за
виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено
структуру заробітної плати, до якої
входить: основна та додаткова
заробітна плата, а також заохочувальні
та компенсаційні виплати.

Частиною другою статті 33 Закону
України «Про державну службу»
передбачено, що заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплати за
ранги, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених положень дає підстави
для висновку, що матеріальна допомога
на оздоровлення та матеріальна
допомога для вирішення
соціально-побутових питань входила до
системи оплати праці державного
службовця.

Крім того, ст.66 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» врегульовано
види оплати праці, що враховуються при
обчисленні пенсій.

Відповідно до ч.1 ст.66 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» до
заробітку для обчислення пенсії
включаються всі види оплати праці
(виплат, доходу), на які відповідно до
Закону України «Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування»
нараховується збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування, в межах
максимальної величини фактичних
витрат на оплату праці найманих
працівників, оподатковуваного доходу
(прибутку), сукупного оподатковуваного
доходу (граничної суми заробітної
плати (доходу), з яких справляються
страхові внески (збори) до соціальних
фондів, що діяла на день одержання
зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» визначає виплати (доходи),
що враховуються в заробітну плату
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії. Так, зокрема до
такого доходу (заробітної плати)
враховуються: суми виплат, отримуваних
застрахованою особою після набрання
чинності цим Законом, з яких згідно з
цим Законом були фактично нараховані
(обчислені) та сплачені страхові
внески; суми виплат, отримуваних
застрахованою особою до набрання
чинності цим Законом, у межах сум, на
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, нараховувалися внески на
державне соціальне страхування або
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування.

За змістом наведених норм отримувані
застрахованою особою суми виплат, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

Аналогічна правова позиція була
висловлена Верховним Судом України у
постанові від 14.05.2013 року в справі №
21-125а13, в якій визначено, що отримувані
застрахованою особою суми виплат, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

За приписами частини другої статті 244-2
КАС України рішення Верховного Суду
України, прийняте за результатами
розгляду заяви про перегляд судового
рішення з мотивів неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах, є обов'язковим для
всіх суб'єктів владних повноважень, які
застосовують у своїй діяльності
нормативно-правовий акт, що містить
зазначені норми права, та для всіх
судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

За таких обставин колегія суддів
приходить до висновку, що суд першої
інстанції дійшов до правильного
висновку, що позивач має право на
перерахунок пенсії з урахуванням усіх
видів оплати праці, на які були
нараховані та сплачені страхові
внески, включаючи суми матеріальних
допомог, винагороди за вислугу років,
індексації заробітної плати та інших
фактично отриманих сум, як складових
заробітної плати, з яких проводиться
нарахування (чергові перерахунки)
пенсії згідно норм чинного
законодавства, а тому позовні вимоги є
обґрунтованими та підлягають
задоволенню.

Частиною 2 статті 19 Конституції України
визначено, що органи державної влади,
до яких належать органи державної
податкової служби та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дір
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дій
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Отже, колегія суддів приходить до
переконання, що суд першої інстанції
дійшов до вірних висновків, приймаючи
рішення по суті спірних правовідносин.

За наведених обставин колегія суддів
приходить до висновку, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та прийняв постанову
з додержанням норм матеріального і
процесуального права, доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду, тому оскаржувану
постанову слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 197, п. 1 ч. 1 ст. 198,
ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. ст. 206, 254 КАС
України, суд -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м. Калуші та
в Калуському районі Івано-Франківській
області - залишити без задоволення, а
постанову Калуського міськрайонного
суду Івано-Франківської області від 19
травня 2014 року по справі № 345/1633/14-а -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, що беруть участь в справі та
може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя В.П. Дякович

Судді Л.П. Іщук

Т.В. Онишкевич