Справа № 813/7018/14
Суддя: Сидор Наталія Теодозіївна
Дата ухвалення: 2014-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 листопада 2014 року
№ 813/7018/14
Львівський окружний адміністративний
суд в складі:
головуючого - судді Сидор Н.Т.,
за участі секретаря судового засідання
представника позивача Кунащук І.В.,
представника відповідача Кельбас Р.А.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові адміністративну
справу за позовом приватного
акціонерного товариства "Бізнес-центр
"Підзамче" до Державної податкової
інспекції у Личаківському районі м.
Львова Головного управління
Міндоходів у Львівській області про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення,
Приватне акціонерне товариство
"Бізнес-центр "Підзамче" звернулось до
суду з позовом до Державної податкової
інспекції у Личаківському районі м.
Львова Головного управління
Міндоходів у Львівській області, в
котрому позивач просить суд визнати
протиправним та скасувати податкове
повідомлення-рішення від 04.09.2014 року
В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначає, що оскаржуване податкове
повідомлення-рішення прийняте на
підставі акту перевірки відповідача,
котрий повністю ґрунтується на
висновках інших актів податкових
інспекцій про неможливість проведення
зустрічних звірок контрагентів та/або
їх покупців (постачальників). Також
податковий орган стверджує, що
контрагенти позивача не могли
здійснювати господарську діяльність
через відсутність у них
матеріально-технічної бази, що є
необхідним для ведення господарської
діяльності, а відтак контролюючий
орган вважає, що позивач не міг
здійснювати господарські відносини із
зазначеними в акті перевірки
підприємствами, а й відповідно
господарські операції між ними є
вдаваними. Позивач стверджує, що такі
акти про неможливість перевірки
контрагентів не є підставою для
висновку про неможливість реального
здійснення господарських та наголошує
на недопустимості такого підходу
податкового органу до оцінки
правомірності віднесення витрат, які
враховуються для визначення об'єкта
оподаткування до валових витрат та для
підтвердження факту правомірності
віднесення сум ПДВ до податкового
Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримала з
мотивів, які наведені в
адміністративному позові, просила
позов задовольнити в повному обсязі.
Представник відповідача в судовому
засіданні проти позову заперечила
повністю, подала суду письмові
заперечення на позов, суть котрих
зводиться до того, що господарські
відносини між позивачем та його
контрагентами ТОВ «Девен Альянс», ТОВ
«Укрметалтрейдінг», ТОВ «Тенза Ліга»,
ТОВ «Лейт Біз» є безтоварними, оскільки
в ході проведення перевірки щодо цих
контрагентів встановлено відсутність
в них будь-яких ресурсів необхідних для
здійснення фінансово-господарської
діяльності, що підтверджується даними
актів про неможливість проведення
зустрічної звірки зазначених
контрагентів позивача. Саме з цих
мотивів податковий орган прийняв
оскаржуване податкове
повідомлення-рішення, і на думку
останнього підстав для його скасування
Розглянувши подані сторонами
документи і матеріали, заслухавши
пояснення їх представників, всебічно і
повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтується позов,
об'єктивно оцінивши докази, які мають
юридичне значення для розгляду справи
і вирішення спору по суті, суд дійшов
висновку, що позов підлягає
задоволенню, з огляду на наступне.
Державною податковою інспекцією у
Личаківському районі м. Львова
Головного управління Міндоходів у
Львівській області було проведено
позапланову виїзні перевірку позивача
з питань дотримання вимог податкового
законодавства під час здійснення
фінансово-господарських
взаємовідносин з ТОВ «Девен Альянс» за
жовтень 2012 року, з ТОВ
«Укрметалтрейдінг» за жовтень 2013 року,
ТОВ «Тенза Ліга» за листопад 2013 року та
з ТОВ «Лейт Біз» за грудень 2013 року, за
результатами якої 12.08.2014 року було
складено акт № 305/ 22-10/32408191.
Перевіркою встановлено порушення:
- пп. 44.1 ст. 44, пп. 198.1, 198.2, 198.3, ст. 198 ПК
України, внаслідок чого завищено
податковий кредит по безтоварних
операціях на загальну суму 151751 грн. з
такими контрагентами: жовтень 2013 року з
ТОВ «Укрметалтрейдінг» на загальну
грн, грудень 2013 року з ТОВ «Лейт Біз» на
В основу цих висновків покладено
доводи про неможливість здійснення
операцій між ПАТ "Бізнес-центр
"Підзамче" та ТОВ «Девен Альянс», ТОВ
«Укрметалтрейдінг», ТОВ «Тенза Ліга»,
ТОВ «Лейт Біз», в яких відсутні
необхідні ресурси для здійснення
фінансово-господарської діяльності,
відносно них неможливо провести
перевірку. Провести звірку названих
вище контрагентів не вдалося тому, що
за зареєстрованим місцезнаходженням
таких немає, задекларовані ними
показники податкової звітності
документально не підтверджено, жодних
пояснень з цього приводу отримати не
вдалося. В основу висновків покладено
матеріали перевірки цих підприємств,
аналіз податкової звітності. Таким
чином контролюючий орган дійшов
висновку, що фактично жодних
господарських операцій ці суб'єкти
виконати не могли в силу низки
об'єктивних на те причин, а укладені з
ними правочини не мали на меті настання
За результатами перевірки було
повідомлення-рішення від 04.09.2014 року
грошового зобов'язання за платежем
податок на додану вартість на суму 227627
Проведеній перевірці передували
наступні правовідносини між позивачем
та ТОВ «Девен Альянс», ТОВ
«Укрметалтрейдінг», ТОВ «Тенза Ліга»,
Правовідносини з ТОВ «Тенза ліга».
За період з 01.11.2013 року ТОВ «Тенза Ліга»
виконало ПАТ "Бізнес-центр "Підзамче"
поточний ремонт асфальтного покриття
на території позивача. ПАТ
"Бізнес-центр "Підзамче" надало суду
договір підряду від 30.10.2013 року № 4-13-01 з
терміном виконання робіт з 01.11.2013 року
по 29.11.2013 року. Загальна вартість робіт
за цей термін становить 306020 грн, в тому
Про виконання підрядних робіт між
сторонами свідчать акти виконаних
т.ч 8666,67 грн ПДВ; від 25.11.2013 року на суму
в т.ч. на суму 6685 грн, та податкові
накладні від 22.11.2013 року №419; від 25.11.2013
року №420; від 26.11.2014 року №421; від 27.11.2013
року №422; від 28.11.2013 року №423; від 29.11.2013
року №427.
ПАТ "Бізнес-центр "Підзамче" віднесло до
складу витрат 255016,68 грн, та до
Заборгованость між сторонами договору
відсутня, що стверджуться актом
перевірки. Всього перераховано за
договором 306020 грн.
Правовідносини з ТОВ «Лейт Біз»
За період з 02.12.2013 року по 30.12.2013 року ТОВ
«Лейт Біз» виконувало на замовлення
ПАТ "Бізнес-центр "Підзамче" роботи по
здійсненню поточного ремонту
асфальтного покриття на території ПАТ
"Бізнес-центр "Підзамче" (м. Львів, вул.
Б.Хмельницького, 176). Взаємовідносини
відбувались на підставі договору № 11-365
від 28.11.2013 року між ТОВ «Лейт Біз»
(Підрядник) та ПАТ "Бізнес-центр
"Підзамче" (Замовник), та додаткового
договору №11-365, за умовами котрих
Підрядник зобов'язується проводити
ремонтно-будівельні роботи на об'єктах
За наслідками виконаних робіт (послуг)
- акти виконаних робіт від 25.12.2013 року на
грн, в т.ч. 8716,67 грн, ПДВ;
- податкові накладні № 202 від 25.12.2013
року; №203 від 26.12.2013 року; №204 від 27.12.2013
року; №206 від 30.12.2013 року
Ці документи надавались до перевірки.
ПАТ "Бізнес-центр "Підзамче"
відобразило в бухгалтерському обліку
витрати по придбанню послуг від ТОВ
«Лейт Біз» на суму 183000 грн та віднесло
до податкового кредиту ПДВ всього на
відсутність заборгованості між
сторонами договору, всього
перераховано за договором 219 600 грн.
Правовідносини з ТОВ
В підтвердження відносин з ТОВ
«Укрметалтрейдінг» позивачем надано
укладений 30.09.2013 року договір підряду
№54-Б та додатковий договір до договору
підряду від 30.09.2013 року № 54-Б від 01.10.2013
року. В період з 01.10.2013 року по 31.10.2013
року ТОВ «Укрметалтрейдінг»"
виконувало на замовлення ТзОВ ПАТ
"Бізнес-центр "Підзамче" роботи
поточного ремонту асфальтного
покриття на території ПАТ "Бізнес-центр
"Підзамче" (м. Львів, вул.
Б.Хмельницького, 176)
Факт виконання робіт за даним
договором позивач підтверджує
наступними первинними документами:
- актами виконаних робіт від 23.10.2013 року
грн, в т.ч. 9014,50 грн ПДВ; від 25.10.2013 року на
грн, в т.ч. 9166,67 грн ПДВ; від 31.10.2013 року на
- податковими накладними № 1420 від 23.10.2013
року; №1433 від 24.10.2013 року; №1454 від 25.10.2013
року; №1473 від 28.10.2013 року; №1487 від 29.10.2013
року; №1510 від 30.10.2013 року; №1570 від 31.10.2013
ПАТ "Бізнес-центр "Підзамче" віднесло до
складу витрат суму 320740 грн, та до
перераховано 384888 грн. Заборгованості
Відносини щодо нарахування та сплати
податку на додану вартість регулюються
Податковим кодексом України (надалі -
Відповідно до пп. 138.1.1 п. 138.1 ст. 138 ПК
України витрати, що враховуються при
обчисленні об'єкта оподаткування,
складаються, зокрема, із витрат
операційної діяльності. Витрати
операційної діяльності включають
собівартість реалізованих товарів,
виконаних робіт, наданих послуг та інші
витрати беруться для визначення
об'єкта оподаткування з урахуванням
пунктів 138.2, 138.11 цієї статті, пунктів 140.2
- 140.5 статті 140, статей 142 і 143 та інших
статей цього Кодексу, які прямо
визначають особливості формування
витрат платника податку.
Відповідно до п. 138.2 ст. 138 ПК України
витрати, які враховуються для
визначення об'єкта оподаткування,
визнаються на підставі первинних
документів, що підтверджують
здійснення платником податку витрат,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачено правилами ведення
бухгалтерського обліку, та інших
документів, встановлених розділом II
Витрати, що формують собівартість
реалізованих товарів, виконаних робіт,
наданих послуг, крім нерозподільних
постійних загальновиробничих витрат,
які включаються до складу собівартості
реалізованої продукції в періоді їх
виникнення, визнаються витратами того
звітного періоду, в якому визнано
доходи від реалізації таких товарів,
виконаних робіт, наданих послуг (п. 138.4
ст. 138 ПК України).
Відповідно до пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 ПК
України не включаються до витрат
витрати, не підтверджені відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими
первинними документами, обов'язковість
ведення і зберігання яких передбачена
правилами ведення бухгалтерського
обліку та нарахування податку.
Відповідно до п. 198.1 ст. 198 ПК України,
право на віднесення сум податку до
податкового кредиту виникає, зокрема, у
разі здійснення операцій з придбання
або виготовлення товарів (у тому числі
в разі їх ввезення на митну територію
Відповідно до п. 198.2 ст. 198 ПК України,
датою виникнення права платника
податку на віднесення сум податку до
податкового кредиту вважається дата
тієї події, що відбулася раніше: дата
списання коштів з банківського рахунка
платника податку на оплату
товарів/послуг; дата отримання
платником податку товарів/послуг, що
підтверджено податковою накладною.
Відповідно до п. 198.6 ст. 198 ПК України не
відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними (або підтверджені
податковими накладними, оформленими з
порушенням вимог статті 201 цього
Кодексу) чи не підтверджені митними
деклараціями, іншими документами,
передбаченими пунктом 201.11 статті 201
Враховуючи підстави позову та
заперечень, в частині заниження ПДВ,
спір виник щодо реальності
господарської операцій з виконання
будівельних робіт (послуг), придбання
будівельних матеріалів.
В акті перевірки від 12.08.2014 року №
305/22-10/32408191 податковий орган доводить
безтоварність цих господарських
операцій, і як наслідок порушення
податкового законодавства, лише з
підстав покликання на обставини, які
стосуються фінансово-господарської та
внутрішньої діяльності ТОВ «Девен
Альянс», ТОВ «Укрметалтрейдінг», ТОВ
«Тенза Ліга», ТОВ «Лейт Біз».
Такими доводами відповідача є наступні
акти про неможливість проведення
зустрічних перевірок контрагентів
- акт ДПІ у Печерському районі м. Києва
«Про неможливість проведення
зустрічної звірки Товариства з
обмеженою відповідальністю «Тенза
господарських відносин з платниками за
період діяльності з 01.04.2013 року по 31.03.2014
року» від 08.05.2014 року № 1280/26-55-22-07/38703983;
- акт ДПІ у Печерському районі м. Києва
«Про неможливість проведення
зустрічної звірки Товариства з
обмеженою відповідальністю «Лейт Біз»
господарських відносин з платниками за
період діяльності з 01.12.2013 року по 01.03.2014
року» від 29.05.2014 року №1512/26-55-22-08/38749616;
- акт ДПІ в Оболонському районі
Головного управління Міндоходів у м.
Києві «Про неможливість проведення
зустрічної звірки ТОВ
«Укрметалтрейдінг» щодо підтвердження
господарських відносин з платниками за
період 01.10.2013 року по 31.10.2013 року від
21.11.2013 року № 720/26-54-22-02/38398399.
Як вбачається з акту перевірки від
12.08.2014 року № 305/22-10/32408191: «Згідно
автоматизованого співставлення
податкових зобов'язань та податкового
кредиту в розрізі контрагентів на
рівні ДПА України» рахується
розбіжність між сумою податкового
зобов'язання ТОВ «Тенза Ліга» та сумою
податкового кредиту ПрАТ «БЦ
«Підзамче» за листопад 2013 року в сумі 51
003,34 грн. Розбіжність виникла за рахунок
реалізації акта ДПІ у Печерському
районі м. Києва «Про неможливість
проведення зустрічної звірки
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Тенза Ліга» () щодо підтвердження господарських
відносин з платниками за період
діяльності з 01.04.2013 року по 31.03.2014 року
від 08.05.2014 року № 1280/26-55-22-07/38703983, тобто
відповідач дійшов такого висновку не у
зв'язку з порушенням норм податкового
законодавства ПрАТ «Бізнес-центр
«Підзамче», а лише з підстави наявності
акта «Про неможливість проведення
зустрічної звірки Товариства з
обмеженою відповідальністю «Тенза
господарських відносин з платниками
В той же час, судом з матеріалів справи
встановлено, що постановою Київського
апеляційного адміністративного суду у
справі №826/6922/14 від 14.08.2014 року за
наслідками апеляційного оскарження
постанови Окружного адміністративного
суду міста Києва від 26.06.2014 року, серед
іншого, дії ДПІ у Печерському районі
Головного управління Міндоходів у м.
Києві, що виразилися у проведенні
зустрічної звірки ТОВ «Тенза Ліга» (код
оформлені Актом № 1280/26-55-22-07/38703938 від
08.05.2014 «Про неможливість проведення
зустрічної звірки Товариства з
обмеженою відповідальністю «Тенза
підтвердження господарських відносин
з платниками за період діяльності з
01.04.2013 року по 31.03.2014 року, визнано
протиправними. В решті позовних вимог
контрагента позивача ТОВ «Тенза Ліга»,
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 26.06.2014 року,
Київським апеляційним
адміністративним судом залишено без
змін, а саме: зокрема як вбачається зі
змісту постанови Окружного
адміністративного суду міста Києва від
26.06.2014 року, судом зобов'язано Державну
податкову інспекцію у Печерському
районі Головного управління
Міністерства доходів і зборів України
у місті Києві вилучити з інформаційної
системи "Податковий блок" інформацію,
внесену на підставі акта
№1280/26-55-22-07/38703938 від 08.05.2014 року «Про
неможливість проведення зустрічної
звірки Товариства з обмеженою
відповідальністю «Тенза Ліга»(код
господарських відносин з платниками за
період діяльності з 01.04.2013 по 31.03.2014
року». Також зобов'язано ДПІ у
Печерському районі Головного
управління Міністерства доходів і
зборів України у місті Києві відновити
в інформаційній системі "Податковий
блок" показники податкових зобов'язань
та податкового кредиту з податку на
додану вартість, задекларовані
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Тенза Ліга" у
податкових деклараціях з податку на
додану вартість за період діяльності з
01.04.2013 року по 31.03.2014 року. Як вбачається
з даного судового рішення, то Окружним
адміністративним судом м. Києва, ДПІ у
Печерському районі Головного
управління Міндоходів у місті Києві
встановлено строк у п'ять днів з дня
набрання постановою законної сили для
подання звіту про виконання постанови.
Відповідно до ч. 3 ст. 254 КАС України, у
разі подання апеляційної скарги на
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті виконавчого провадження, або
набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.
Постанова або ухвала суду апеляційної
чи касаційної інстанції за наслідками
перегляду, постанова ВСУ набирають
законної сили з моменту проголошення, а
якщо їх було прийнято у письмовому
провадженні - через п'ять днів після
направлення їх копій особам, які беруть
участь у справі.

На підставі наведеного, постанова
Київського окружного
адміністративного суду від 26.06.2014 року
набрала законної сили 14.08.2014 року, а з
огляду на викладене, станом на дату
винесення оскаржуваного податкового
повідомлення-рішення № від 04.09.2014
року інформація щодо ТОВ «Тенза Ліга»
на виконання наведеного вище судового
рішення мала б бути вилученою з
інформаційної системи "Податковий
блок", як така, що внесена на підставі
акта № 1280/2655-22-07/38703938 «Про неможливість
проведення зустрічної звірки
Товариства обмеженою відповідальністю
«Тенза Ліга» () щодо
підтвердження господарських відносин
з платниками за період діяльності з
01.04.2013 року по 31.03.2014 року» (акт від 08.05.2014
року).

Відтак, станом на дату винесення
податкового повідомлення рішення,
підстави для його винесення, що
базувалися на інформації, отриманій
згідно акта №1280/26-55-22-07/38703938 від «Про
неможливість проведення зустрічної
звірки Товариства з обмеженою
відповідальністю «Тенза Ліга»
(код) щодо підтвердження
господарських відносин з платниками за
період діяльності з 01.04.2013 року по 31.03.2014
року» були відсутніми, оскільки дії
податкового органу визнано
протиправними щодо складення такого
акту.

Щодо висновків відповідача про
наявність порушень податкового
законодавства позивача з його
контрагентом ТОВ «Укрметалтрейдінг»
суд зазначає наступне.

В акті перевірки позивача зазначено, що
згідно з даними «Системи
автоматизованого співставлення
податкових зобов'язань та податкового
кредити в розрізі контрагентів на
рівні ДПА України рахується
розбіжність між сумою податкового
зобов'язання ТОВ «Укрметалтрейдінг» та
сумою податкового кредиту ПАТ «БЦ
«Підзамче» за жовтень в сумі 64 148 грн.
дана розбіжність виникла за рахунок
реалізації акта ДПІ в Оболонському
районі Головного управління
Міндоходів у м. Києві «Про неможливість
проведення зустрічної звірки ТОВ
«Укрметалтрейдінг» щодо підтвердження
господарських відносин з платниками за
період 01.10.2013 року по 31.10.2013 року від
21.11.2013 року № 720/26-54-22-02/38398399».

Постановою Київського апеляційного
адміністративного суду від 25.09.2014 року
дії ДПІ у Оболонському районі м. Києва
Головного управління Міндоходів у м.
Києві по вжиттю заходів, направлених на
проведення зустрічної звірки
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Укрметалтрейдінг»,
за результатом якої складено акт №
720/26-54-22-02/38398399 від 21.11.2013 року «Про
неможливість проведення зустрічної
звірки Товариства з обмеженою
відповідальністю «Укрметалтрейдінг»
(код за ), щодо підтвердження
господарських відносин з платниками
податків за період 01.10.2013 року по 31.10.2013
року» визнано протиправними та
зобов'язано ДПІ у Оболонському районі
м. Києва Головного управління
Міндоходів у м. Києві вилучити з
автоматизованої системи «Результати
співставлення податкових зобов'зань та
податкового кредиту в розрізі
контрагентів на рівні Державної
податкової адміністрації України»
інформацію, внесену на підставі акту №
720/26-54-22-02/38398399 від 21.11.2013 року «Про
неможливість проведення зустрічної
звірки Товариства з обмеженою
відповідальністю «Укрметалтрейдінг»
(код за ), щодо підтвердження
господарських відносин з платниками
податків за період 01.10.2013 року по 31.10.2013
року».

На підставі наведеного, суд дійшов
висновку, що вказані висновки акту №
720/26-54-22-02/38398399 від 21.11.2013 року «Про
неможливість проведення зустрічної
звірки Товариства з обмеженою
відповідальністю «Укрметалтрейдінг»
(код за ) не можуть слугувати
підставою для висновку про завищення
позивачем податкового кредиту з ПДВ за
жовтень 2013 року на суму 64 148 грн, як такі
що виникли у зв'язку з реалізацією акту
перевірки, дії по складенню якого
визнано судом протиправними.

Виходячи з вимог Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" обґрунтування
відображення господарських операцій в
податковому обліку здійснюється на
підставі даних бухгалтерського обліку.

Статтею 1 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" визначено, що
господарська операція - це дія або
подія, що викликає зміни у структурі
активів і зобов'язань, власному
капіталі підприємства.

Із положень ч. 1, 3 ст. 9 вказаного Закону
вбачається, що бухгалтерський облік
полягає, зокрема, у складанні та
прийнятті до обліку первинних
документів, які фіксують факти
здійснення господарських операцій,
складенні на їх підставі зведених
облікових документів, систематизація
інформації первинних документів на
рахунках бухгалтерського обліку в
регістрах синтетичного та
аналітичного обліку шляхом подвійного
запису їх на взаємопов'язаних рахунках
бухгалтерського обліку. Первинні
документи повинні бути складені під
час здійснення господарської операції,
а якщо це неможливо - безпосередньо
після її закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.
Первинні та зведені облікові документи
можуть бути складені на паперових або
машинних носіях і повинні мати такі
обов'язкові реквізити: назву документа
(форми); дату і місце складання; назву
підприємства, від імені якого складено
документ; зміст та обсяг господарської
операції, одиницю виміру господарської
операції; посади осіб, відповідальних
за здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

Відтак, господарські операції повинні
підтверджуватися належними первинними
документами і лише ті документи, які
відповідають зазначеним вище вимогам,
можуть бути визнані допустимими
засобами доказування відповідної
господарської операції.

Долучені до матеріалів справи копії
первинних документів за своїм змістом
та оформленням в повній мірі
підтверджують факт проведених ПАТ
"Бізнес-центр "Підзамче" господарських
операцій з ТОВ «Укрметалтрейдінг», ТОВ
«Тенза Ліга», та зокрема з контрагентом
ТОВ «Лейт Біз». З досліджених судом
договорів, актів виконаних робіт,
розрахункових документів (банківських
виписок), податкових накладних,
платіжних доручень, не вбачається їх
невідповідності вимогам, встановлених
ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні", та в цілому долучені
позивачем докази повністю
відображають зміст та перебіг
господарських операцій позивача, а
також їх вартісні показники.

Щодо фактів порушення контрагентами
позивача податкового законодавства, то
суд відзначає, що один платник податків
не несе і не може нести
відповідальності за іншого платника,
навіть, якщо вони перебували між собою
у господарських взаємовідносинах.
Висновки про відсутність будь-яких
умов для здійснення
фінансово-господарської діяльності
отримані з аналізу податкової
звітності, які податковим органом і не
перевірялись і однозначно не доведені
навіть актами. В основу акту перевірки
позивача лягли акти про неможливість
перевірки контрагентів позивача, дії ж
по складанню котрих судом визнані
протиправними. Відсутність
контрагентів за зареєстрованим
місцезнаходження також не може бути
підставою для встановлення
відсутності вчинення дій по операції
купівлі-продажу, та наданню/отриманню
послуг, та більш того, таке твердження
відповідача суд вважає
необґрунтованим, оскільки доказом
такої відсутності може слугувати запис
у Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців про
відсутність юридичної особи за
місцезнаходженням, а не акт
податкового органу про неможливість
проведення зустрічної звірки цього
контрагента.

Отже, причини, за яких складено акт про
неможливість проведення зустрічних
перевірок, жодним чином не стосуються
та не впливають на договірні
зобов'язання, що виникли між ними.

Суд звертає увагу на те, що Податковий
кодекс України не ставить в залежність
право на включення сум сплаченого ПДВ
до податкового кредиту від податкового
обліку (стану) інших осіб і фактичної
сплати контрагентом податку до
бюджету. Якщо контрагент позивача не
виконав свого зобов'язання по сплаті
податку до бюджету, то це тягне
відповідальність та негативні
наслідки саме щодо контрагента
позивача.

Відтак, позивач за жодних умов не
повинен нести відповідальності за
виконання своїми контрагентами
обов'язків платників податків. Платник
податку на додану вартість не має
обов'язку та повноважень здійснювати
контроль за дотриманням контрагентами
вимог законодавства щодо здійснення
господарської діяльності та
дотримання вимог податкового
законодавства.

Чинне законодавство України не ставить
в залежність виникнення у платника ПДВ
права на податковий кредит від
дотримання вимог податкового
законодавства іншим суб'єктом
господарювання. Аналогічна правова
позиція викладена в постанові
Верховного суду України від 31.01.2011 року
у справі № 21-47а10.

Судом також враховуються рішення
Європейського суду з прав людини у
справах Інтерсплав проти України (2007
рік, заява № 803/02), «Булвес» АД проти
Болгарії (2009 рік, заява № 3991/03) і Бізнес
Супорт Центр проти Болгарії (2010 рік,
заява № 6689/03), які відповідно до ч. 1 ст. 17
Закону України «Про виконання рішень
та застосування практики
Європейського суду з прав людини»
підлягають застосуванню судами як
джерела права, у яких визначено, що
платника податку не може бути
позбавлено права на бюджетне
відшкодування ПДВ за відсутності
доказів того, що його було залучено до
протиправної діяльності, пов'язаної з
незаконним отриманням бюджетного
відшкодування; при цьому платник ПДВ не
повинен нести відповідальність за
зловживання, вчинені його
постачальниками, якщо платник ПДВ не
знав про такі зловживання і не міг про
них знати.

Суд, вирішуючи спір по суті, також
зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС
України в адміністративних справах
про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

При цьому, вирішуючи з урахуванням
наведених вище обставин та норм
законодавства спір по суті, суд
виходить також з того, що при
дослідженні факту здійснення
господарської операції оцінці
підлягають відносини безпосередньо
між учасниками тієї операції, на
підставі якої сформовані дані
податкового обліку, на що звертає увагу
у своєму роз'ясненні ВАС України від
02.06.2011 року № 742/11/13-11.

Оскаржуване рішення оцінюється судом,
виходячи з доведеності з боку
податкового органу тих обставин
(фактичних підстав) і норм права
(юридичних підстав), які наведені
податковим органом в акті перевірки, що
забезпечує дотримання принципу
правової визначеності при вирішенні
спірних взаємовідносин.

В даному випадку, як приходить до
висновку суд, відповідач, в порядку
виконання обов'язку визначеного ч. 2 ст.
71 КАС України, та з урахуванням
приписів ч. 1 ст. 138 КАС України (щодо
предмету доказування), не довів
належними та допустимими доказами
наявності обставин, які б свідчили про
порушення позивачем податкового
законодавства, наявність яких би
призводила до невизнання права
позивача на формування спірних сум
податкових вигод, а відтак ДПІ не
довела законності та обґрунтованості
оскаржуваного рішення.

Доводи, покладені податковим органом в
основу висновків Акту перевірки та
оскаржуваного рішення, є доволі
гіпотетичними та неприпустимо
спрощеними, висновки ДПІ по суті
ґрунтуються на припущеннях та
недоведених обставинах, які, до того ж,
не забезпечені логічним зв'язком між
собою, з огляду на що висновки Акту
перевірки не можуть бути підставою для
висновків про порушення позивачем
податкового законодавства за
відносинами із зазначеним
контрагентом та підставою для
прийняття спірного рішення.

Стаття 19 Конституції встановлює, що
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією
та законами України.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

У даному випадку, заперечуючи проти
адміністративного позову, ДПІ у
Личаківському районі не надало суду
належних доказів на підтвердження
правомірності та обґрунтованості
прийняття оскаржуваного позивачем
податкового повідомлення-рішення.

З огляду на припис зазначеної норми
процесуального права при розгляді
судом спору щодо правомірності рішення
органу державної податкової служби,
яким платнику податків відмовлено у
наданні податкових вигод, зокрема, яким
платнику податків збільшено суму
грошового зобов'язання, презюмується
добросовісність платника податків,
якщо зазначеним органом не доведено
інше.

Згідно ст. ст. 49, 70 КАС України, сторони
зобов'язані добросовісно
користуватися належними їм
процесуальними правами, а відтак
зобов'язані обґрунтовувати належність
та допустимість доказів для
підтвердження своїх вимог або
заперечень, що відповідачем зроблено
не було.

Суд оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності. Докази подані
позивачем переконують в
обґрунтованості позовних вимог.

Оцінюючи надані і досліджені в
судовому засіданні докази, суд дійшов
висновку, що надані позивачем для
перевірки первинні документи
підтверджують правомірність
формування податкового кредиту з
податку на додану вартість. Наведені
відповідачем аргументи є
безпідставними і такими, що
ґрунтуються на припущеннях. Відтак,
презумпції правомірності правочину,
добросовісності платника податку та
достовірності документів у
встановленому законом порядку
відповідачем не спростовані.

Таким чином, позовні вимоги приватного
акціонерного товариства "Бізнес-центр
"Підзамче" до Державної податкової
інспекції у Личаківському районі м.
Львова Головного управління
Міндоходів у Львівській області про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення від
04.09.2014 року № , підтверджені
належними та допустимими доказами та
підлягають задоволенню повністю.

Судові витрати відповідно до ст. 94 КАС
України слід стягнути на користь
позивача з Державного бюджету України.

Керуючись ст. ст. 4, 7-11, 14, 69-72, 86, 87, 94, 158-163,
167 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд

п о с т а н
о в и в :

Адміністративний позов задовольнити
повністю.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення,
прийняте Державною податковою
інспекцією у Личаківському районі м.
Львова Головного управління
Міндоходів у Львівській області від
04.09.2014 року № .

Стягнути з Державного бюджету України
на користь приватного акціонерного
товариства "Бізнес-центр "Підзамче" (79024,
м. Львів, вул. Б.Хмельницького, 176, ) судові витрати у розмірі
455,25 грн (чотириста п'ятдесят п'ять грн. 25
коп.)

Постанова може бути оскаржена до
Львівського апеляційного
адміністративного суду. Апеляційна
скарга подається до адміністративного
суду апеляційної інстанції через суд
першої інстанції, який ухвалив
оскаржуване судове рішення. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції. Апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання повного тексту
постанови.

Постанова набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо таку скаргу не
було подано.

Повний текст постанови складено
та підписано 21.11.2014 року.

Суддя
Сидор Н.Т.