Справа № 813/6862/14
Суддя: Сакалош Володимир Миколайович
Дата ухвалення: 2014-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
про відмову в скасуванні заходів
забезпечення адміністративного
24 листопада 2014 року
Справа № 813/6862/14
Львівський окружний адміністративний
суд в складі:
головуючого судді - Сакалоша В.М.,
за участю секретаря судового засідання
представника позивача - ОСОБА_1,
відповідача - Бірака Є.В.,
представника третьої особи 2 - Грень
розглянувши у м. Львові у відкритому
судовому засіданні заяву представника
Публічного акціонерного товариства
"Оксі Банк" про скасування заходів
забезпечення позову вжитих відповідно
до ухвали Львівського окружного
адміністративного суду про
забезпечення адміністративного позову
від 10.10.2014 року по справі № 813/6862/14 за
позовом ОСОБА_5 до Державного
реєстратора прав на нерухоме майно
Реєстраційної служби Львівського
міського управління юстиції Бірака
Євгенія Васильовича, за участю третіх
осіб, які не заявляють самостійних
вимог на предмет спору - ОСОБА_6 та
Публічного акціонерного товариства
"Оксі Банк" про визнання протиправним
рішення, -

в с т а н о в и в:

Позивачем, ОСОБА_5 подано 07.10.2014 року до
Львівського окружного
адміністративного суду позов про
визнання протиправним рішення
державного реєстратора прав на
нерухоме майно Реєстраційної служби
Львівського міського управління
юстиції Бірака Євгенія Васильовича від
27.05.2014 року за № 13363241 про відмову в
державній реєстрації прав та їх
обтяжень ОСОБА_5.

Ухвалою від 08.10.2014 року провадження у
справі відкрито.

Позивачем разом з позовною заявою було
подано клопотання про забезпечення
позову, відповідно до якого позивач
просить суд вжити заходи забезпечення
позову шляхом заборони державним
реєстраторам прав на нерухоме майно
Державної реєстраційної служби чи
будь-яким іншим третім особам вчиняти
будь-які дії пов'язані з державною
реєстрацією (перереєстрацією)
будь-яких прав, в тому числі права
власності на житловий будинок, який
розташований за адресою АДРЕСА_1,
реєстраційний номер 25208687, земельну
ділянку площею 0,150 га, яка розташована
за адресою АДРЕСА_1, цільове
призначення - будівництво і
обслуговування житлового будинку та
господарських будівель, кадастровий
номер :08:003:0024 та земельну ділянку
площею 0,100 га, яка розташована за
адресою АДРЕСА_1, цільове призначення -
особисте селянське господарство,
кадастровий номер :08:003:0025.

Ухвалою суду від 10.10.2014 року клопотання
позивача про вжиття заходів
забезпечення позову задоволено,
заборонено державним реєстраторам
прав на нерухоме майно органів
державної реєстрації речових прав на
нерухоме майно (державної
реєстраційної служби) чи будь-яким
іншим третім особам, а саме нотаріусам,
які в день вчинення відповідних
нотаріальних дій виступають як
реєстратори речових прав на нерухоме
майно, вчиняти будь-які дії пов'язані з
державною реєстрацією
(перереєстрацією) будь-яких прав, в тому
числі права власності на житловий
будинок, який розташований за адресою
АДРЕСА_1, реєстраційний номер 25208687,
земельну ділянку площею 0,150 га, яка
розташована за адресою АДРЕСА_1,
цільове призначення - будівництво і
обслуговування житлового будинку та
господарських будівель, кадастровий
номер :08:003:0024 та земельну ділянку
площею 0,100 га, яка розташована за
адресою АДРЕСА_1, цільове призначення -
особисте селянське господарство,
кадастровий номер :08:003:0025 до
ухвалення рішення в адміністративній
справі № 813/6862/14. Ухвалу про вжиття
заходів забезпечення
адміністративного позову допущено до
негайного виконання.

В судовому засіданні 12.11.2014 року судом
залучено в якості третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору на стороні відповідача Публічне
акціонерне товариство "Оксі Банк".

Не погоджуючись із вжитими заходами
забезпечення адміністративного позову
18.11.2014 року представником третьої
особи, яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору на стороні
відповідача Публічного акціонерного
товариства "Оксі Банк" подано заяву вх.
№ 40356 про скасування ухвали
Львівського окружного
адмсіністративного суду про
забезпечення адміністративного позову
від 10.10.2014 року по справі № 813/6862/14.

В обґрунтування заяви покликається на
те, що 01.08.2011р. між ПАТ «ОКСІ БАНК» та
позичальником ТзОВ «АБВ ТЕХНІКА» було
укладено Кредитний договір з
відкриттям невідновлюваної кредитної
лінії №32/11-НВКЛ (далі - Кредитний
договір) згідно з яким Кредитодавець
надає грошові кошти (відкриває
невідновлювану кредитну лінію)
Позичальнику в розмірі 7 200 000,00 (Сім
мільйонів двісті тисяч гривень 00 коп.) в
строк з 01 серпня 2011 р. по 31 липня 2014 р. на
поповнення обігових коштів, а
Позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити 20% річних, а також
комісії на умовах, передбачених
Кредитним договором.

В якості забезпечення виконання умов
Кредитного договору 01.08.2011 р. між ПАТ
«ОКСІ БАНК» (Іпотекодержатель) та
ОСОБА_6 (Іпотекодавець-Майновий
поручитель) укладено Договір іпотеки,
посвідчений ОСОБА_8, приватним
нотаріусом Львівського міського
нотаріального округу за р. №3733, згідно
з яким в забезпечення виконання
зобов'язань ТзОВ «АБВ ТЕХНІКА» по
Кредитному договору, ОСОБА_6 передала в
іпотеку ПАТ «ОКСІ БАНК» наступне майно:

будинок, який знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1, загальною площею становить 785,7
кв.м.;

земельну ділянку площею 0,1500 га, що
розташована в АДРЕСА_1, цільове
призначення - будівництво і
обслуговування житлового будинку та
господарських будівель, кадастровий
номер: :08:003:0024;

земельну ділянку площею 0,1000 га, що
розташована в АДРЕСА_1, цільове
призначення - ведення особистого
селянського господарства, кадастровий
номер: :08:003:0025.

Дані договори іпотеки підписувались
ОСОБА_9, яка діяла від імені ОСОБА_6 на
підставі довіреності від 29.07.2011р.,
посвідченої приватним нотаріусом
Ялтинського міського нотаріального
округу Автономної республіки Крим
ОСОБА_10 та зареєстрованої в реєстрі за
№1432. Також були накладенні заборони на
відчуження на підставі договору
іпотеки на вищезазначені будинок та
земельні ділянки.

Позичальник ТзОВ «АБВ Техніка»
положення Кредитного договору не
виконував, отриманий кредит та
відсотки за користування кредитом у
вказані терміни не сплачував. Відтак,
виникла заборгованість в сумі 5 931 845,59
грн. (П'ять мільйонів дев'ятсот тридцять
одна тисяча вісімсот сорок п'ять
гривень 59 коп.).

Відповідно до п. 3.1.4 Договору іпотеки
Іпотекодержатель має право у випадку
невиконання Іпотекодавцем - майновим
поручителем та/або Позичальником
зобов'язань за цим та/або за Кредитним
договором звернути стягнення на
Предмет іпотеки, реалізувати його
відповідно до розділу 5 цього Договору,
та за рахунок вирученої від реалізації
Предмета іпотеки суми переважно перед
іншими кредиторами задовольнити в
повному обсязі свою вимогу, що
визначена на момент фактичного
задоволення, включаючи повернення суми
кредиту, сплату процентів, неустойки,
відшкодування збитків, завданих
порушенням зобов'язання, необхідних
витрат на утримання переданого в
іпотеку, а також витрат, пов'язаних з
реалізацією Предмета іпотеки.

18.02.2014 року Шевченківським районним
судом м. Львова ухвалено рішення, яким
визнано недійсними договори
купівлі-продажу житлового будинку з
відповідними господарськими будівлями
й спорудами та земельних ділянок, які
перебували в іпотеці ПАТ «ОКСІ БАНК» по
вищевказаному договору іпотеки. Дане
рішення було оскаржене ПАТ «ОКСІ БАНК»
до апеляційної інстанції. Рішенням
Апеляційного суду Львівської області
від 02.06.2014р. рішення Шевченківського
районного суду м. Львова було скасоване
у частині задоволення зустрічного
позову та ухвалено нове рішення, яким
було відмовлено в задоволенні
зустрічного позову ОСОБА_5 до ОСОБА_6, з
участю третіх осіб: приватного
нотаріуса Львівського міського
нотаріального округу ОСОБА_11,
приватного нотаріуса Львівського
міського нотаріального округу ОСОБА_12.
про визнання недійсними договорів
купівлі-продажу житлового будинку та
земельних ділянок, визнання права
власності на житлове приміщення та
земельні ділянки.

У зв'язку з вищенаведеним ПАТ «ОКСІ
БАНК» просить скасувати заходи
забезпечення адміністративного
позову.

Позивач проти заяви ПАТ «ОКСІ БАНК»
заперечив повністю, подав до суду
заперечення в яких зазначив, що
скасування заходів забезпечення
позову до вирішення даного спору по
суті зумовить звернення стягнення на
спірне нерухоме майно в позасудовому
порядку та, як наслідок, позбавлення
права на житло неповнолітніх дітей, які
перебувають на утриманні ОСОБА_5 та
проживають разом з нею у житловому
будинку за адресою: АДРЕСА_1. Також
зазначає, що обґрунтування щодо
скасування заходів забезпечення
позову фактично стосуються заперечень
по суті позовних вимог та не
спростовують обставини, на підставі
яких були вжиті заходи забезпечення
позову. Просить в задоволенні заяви
відмовити.

Розглядаючи зазначене клопотання ПАТ
«ОКСІ БАНК» про скасування заходів
забезпечення позову суд виходив з
наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 КАС України, суд
за клопотанням позивача або з власної
ініціативи може постановити ухвалу про
вжиття заходів забезпечення
адміністративного позову, якщо існує
очевидна небезпека заподіяння шкоди
правам, свободам та інтересам позивача
до ухвалення рішення в
адміністративній справі, або захист
цих прав, свобод та інтересів стане
неможливим без вжиття таких заходів,
або для їх відновлення необхідно буде
докласти значних зусиль та витрат, а
також якщо очевидними є ознаки
протиправності рішення, дії чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень.

Адміністративний позов, крім способу,
встановленого частиною третьою цієї
статті, може бути забезпечено
забороною вчиняти певні дії (ч. 4 ст.117
КАС України).

Згідно з ч. 2 ст. 118 КАС України
відповідач або інша особа, яка бере
участь у справі, у будь-який час має
право заявити клопотання про заміну
одного способу забезпечення
адміністративного позову іншим або
скасування заходів забезпечення
адміністративного позову.

Конституцією України кожному
гарантується право на житло (ст. 47);
права батьків та дітей на користування
житлом, яке є власність когось із них,
встановлюється законом (ст. 176 СК
України); власник житлового будинку,
квартири має право використовувати
помешкання для власного проживання,
проживання членів своєї сім'ї, інших
осіб (ст.383 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем
проживання фізичної особи є житловий
будинок, квартира, інше приміщення,
придатне для проживання в ньому
(гуртожиток, готель тощо), у
відповідному населеному пункті, в
якому фізична особа проживає постійно,
переважно або тимчасово.

Відповідно до ч. 7 ст. 7 СК України дитина
має бути забезпечена можливістю
здійснення її прав, установлених
Конституцією України, Конвенцією про
права дитини, іншими міжнародними
договорами України, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України.

Згідно з нормами Закону України
„Про свободу пересування та вільний
вибір місця проживання в Україні"
місцем проживання неповнолітніх дітей
є місце проживання їх батьків або
одного із них.

Відповідно до ч. 3 ст. 17 Закону України
«Про охорону дитинства» батьки або
особи, які їх замінюють, не мають права
без дозволу органів опіки і піклування
укладати договори, які підлягають
нотаріальному посвідченню або
спеціальній реєстрації, відмовлятися
від належних дитині майнових прав,
здійснювати розподіл, обмін,
відчуження житла, зобов'язуватися від
імені дитини порукою, видавати
письмові зобов'язання.

Відповідно до ст.12 Закону України «Про
основи соціального захисту бездомних
громадян та безпритульних дітей» для
здійснення будь-яких правочинів
стосовно нерухомого майна, право
власності на яке, або право
користування яким, мають діти, потрібна
попередня згода органів опіки та
піклування.

Одним із правочинів, які не можуть
вчиняти батьки без дозволу органів
опіки та піклування відповідно до ст. 177
Сімейного кодексу України є відмова
від майнових прав дитини, до яких
відноситься, зокрема, і право
користуватися жилим приміщенням,
оскільки відповідно до частин 2 та 3 ст.
18 Закону України «Про охорону
дитинства» діти - члени сім'ї наймача
або власника житлового приміщення
мають право користуватися займаним
приміщенням нарівні з власником або
наймачем.

Відповідно до ч.6 ст.203 ЦК України
правочин, що вчиняється батьками
(усиновлювачами), не може суперечити
правам та інтересам їхніх малолітніх,
неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Згідно з ч. 2 ст. 215 ЦК України недійсним
є правочин, якщо його недійсність
встановлена законом (нікчемний
правочин). У цьому разі визнання такого
правочину недійсним судом не
вимагається.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 з 1998 року
по даний час проживає у будинку, за
адресою: АДРЕСА_1, користується
прибудинковою територією, допоміжними
спорудами та земельними ділянками
(відповідна довідка Брюховицької
селищної ради знаходиться в матеріалах
справи). На утриманні позивача
перебувають неповнолітні діти: ОСОБА_13,
ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_3
(внучка ОСОБА_5 від першого шлюбу) та
ОСОБА_15, ІНФОРМАЦІЯ_2 (внучка ОСОБА_5 від
першого шлюбу). Чоловік позивача -
ОСОБА_16 повністю утримував сім'ю,
ОСОБА_5 була безробітна, займалася
вихованням дітей та веденням спільного
господарства. Після вбивства чоловіка
весь тягар утримання дітей перейшов до
позивача.

Як вбачається із матеріалів справи та
не спростовується самим заявником ПАТ
«ОКСІ БАНК» будинок в якому проживає
ОСОБА_5 з неповнолітніми дітьми
перебуває в іпотеці і у відповідності
до п. 3.1.4 Договору іпотеки ПАТ «ОКСІ
БАНК» має право у випадку невиконання
Іпотекодавцем - майновим поручителем
та/або позичальником зобов'язань за цим
та/або за Кредитним договором звернути
стягнення на предмет іпотеки,
реалізувати його відповідно до розділу
5 цього договору, та за рахунок
вирученої від реалізації предмета
іпотеки суми переважно перед іншими
кредиторами задовольнити в повному
обсязі свою вимогу, що визначена на
момент фактичного задоволення,
включаючи повернення суми кредиту,
сплату процентів, неустойки,
відшкодування збитків, завданих
порушенням зобов'язання, необхідних
витрат на утримання переданого в
іпотеку, а також витрат, пов'язаних з
реалізацією предмета іпотеки.

Таким чином, наявність в єдиному
реєстрі заборон відчуження нерухомого
майна інформації про зареєстроване
обтяження (іпотеку) надасть можливість
органам державної реєстрації речових
прав на нерухоме майно у разі
пред'явлення ПАТ «ОКСІ БАНК» договору
іпотеки в будь-який час, зареєструвати
право власності на майно позивача за
третіми особами.

Крім цього, суд звертає увагу на те, що
викладені в заяві про скасування
заходів забезпечення позову обставини
стосуються безпосередньо заперечень
по суті позовних вимог та не
спростовують обставини, на підставі
яких були вжиті заходи забезпечення
позову.

У зв'язку з вищенаведеним, суд
приходить до висновку, що до вирішення
спору по суті, надалі існує реальна
загроза звернення стягнення ПАТ „ОКСІ
БАНК" на будинок в якому проживає
позивач разом з неповнолітніми дітьми
та їх виселення із займаного
будинковолодіння, а тому задовольняти
заяву ПАТ «ОКСІ БАНК» про скасування
заходів забезпечення позову суд не
вбачає підстав.

Керуючись ст. ст. 117, 118 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

у х в а л и в:

В задоволені заяви про скасування
заходів забезпечення позову вжитих
відповідно до ухвали Львівського
окружного адміністративного суду від
10.10.2014 року по справі № 813/6862/14 за
позовом ОСОБА_5 до Державного
реєстратора прав на нерухоме майно
Реєстраційної служби Львівського
міського управління юстиції Бірака
Євгенія Васильовича, за участю третіх
осіб, які не заявляють самостійних
вимог на предмет спору - ОСОБА_6 та
Публічного акціонерного товариства
"Оксі Банк" про визнання протиправним
рішення - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Львівського
апеляційного адміністративного суду.
Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом
п'яти днів з дня отримання її копії.

Ухвала набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги. У разі подання апеляційної
скарги ухвала, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Повний текст ухвали виготовлено 26
листопада 2014 року.

Суддя
Сакалош В.М.