Справа № 813/6394/13-а
Суддя: Шавель Р.М.
Дата ухвалення: 2014-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

26 листопада 2014 року Справа №
876/12631/13

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду в
складі:

головуючого судді Шавеля Р.М.,

суддів Костіва М.В. та
Савицької Н.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження у м.Львові апеляційну
скаргу Приватного акціонерного
товариства «Видавництво «Вільна
Україна» Корпоративного підприємства
ДАК «Укрвидавполіграфія» на постанову
Львівського окружного
адміністративного суду від 30.09.2013р. в
адміністративній справі за позовом
Управління Пенсійного фонду України у
Франківському районі м.Львова до
Приватного акціонерного товариства
«Видавництво «Вільна Україна»
Корпоративного підприємства ДАК
«Укрвидавполіграфія» про стягнення
заборгованості по невідшкодованих
витратах на виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах, -

В С Т А Н О В И Л А:

15.08.2013р. позивач Управління Пенсійного
фонду України у Франківському районі
м.Львова звернувся до суду з
адміністративним позовом, в якому
просив стягнути з відповідача
Приватного акціонерного товариства
/ПАТ/ «Видавництво «Вільна Україна»
Корпоративного підприємства ДАК
«Укрвидавполіграфія» на його користь
5639 грн. 28 коп. заборгованості по
відшкодуванню фактичних витрат на
виплату і доставку пільгових пенсій
(а.с.3-4).

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 30.09.2013р.
заявлений позов задоволено; стягнуто з
відповідача ПАТ «Видавництво «Вільна
Україна» на користь пенсійного органу
заборгованість з відшкодування
фактичних витрат на виплату і доставку
пільгових пенсій, призначених
відповідно до ч.2 Прикінцевих положень
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» в частині пенсій,
призначених відповідно до пунктів «а»
та «б»-«з» ст.13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення», у розмірі 5639
грн. 28 коп. (а.с.48-51).

Не погодившись із винесеним судовим
рішенням, його оскаржив відповідач ПАТ
«Видавництво «Вільна Україна», який
покликаючись на неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи, порушення судом норм
матеріального права, що призвело до
неправильного вирішення справи,
просить постанову суду скасувати та
прийняти нове рішення, яким у
задоволенні заявленого позову
відмовити за безпідставністю (а.с.54-55).

В обґрунтування своїх апеляційних
вимог покликається на те, що доводи
пенсійного органу про наявність боргу
у відповідача спростовуються
платіжними дорученнями № 383 від
18.06.2013р., № 448 від 18.06.2013р. про сплату суми
боргу. Також позивачем не скеровано
підприємству повідомлення, в якому
міститься інформація про суми
розподілу сплачених за червень 2013 року
коштів.

Особи, які беруть участь у справі, в
судове засідання на виклик суду не
з'явилися, а відтак на підставі п.2 ч.1
ст.197 КАС України суд прийшов до
висновку про можливість розгляду
справи в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача по справі,
перевіривши матеріали справи та
апеляційну скаргу в межах наведених у
ній доводів, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга
підлягає до задоволення, з наступних
підстав.

Як слідує з матеріалів справи,
відповідач ПАТ «Видавництво «Вільна
Україна» зареєстрований в Управлінні
Пенсійного фонду України у
Франківському районі м.Львова та
відповідно до вимог ст.15 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» є платником
страхових внесків (а.с.11-14).

Заявлений позов стосується стягнення з
відповідача сум фактичних витрат на
виплату і доставку пенсій, призначених
відповідно до п.п.«б»-«з» ст.13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»,
колишнім працівникам ПАТ «Видавництво
«Вільна Україна» ОСОБА_3, ОСОБА_4 (за
Списком № 1), ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 (за
Списком № 2), при цьому заборгованість
відповідача перед пенсійним органом за
червень 2013 року склала 5639 грн. 28 коп.
(а.с.5-10).

Із матеріалів справи слідує, що
впродовж червня 2013 року пенсійним
органом було нараховано та виплачено
вказаним у розрахунках особам (ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7) пільгові
пенсії на загальну суму 5639 грн. 28 коп.,
що підтверджується копіями скерованих
відповідачу Розрахунків фактичних
витрат на виплату і доставку пенсій,
призначених відповідно до ч.2
Прикінцевих положень Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», в частині
пенсій, призначених відповідно до
п.п.«б»-«з» ст.13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» (а.с.6-10), даними
картки особового рахунку по
відшкодуванню фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій
за Списками №№ 1 і 2 (а.с.28-29).

За змістом п.2 Прикінцевих положень
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» (в редакції, чинній на
момент виникнення спірних
правовідносин) пенсійне забезпечення
застрахованих осіб, які працювали або
працюють на підземних роботах, роботах
з особливо шкідливими й важкими
умовами праці за списком № 1 та на інших
роботах із шкідливими і важкими
умовами праці за списком № 2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджених Кабінетом
Міністрів України, та за результатами
атестації робочих місць, на посадах, що
дають право на призначення пенсії за
віком на пільгових умовах або за
вислугу років, які відповідно до
законодавства, що діяло раніше, мали
право на пенсію на пільгових умовах або
за вислугу років, здійснюється згідно з
окремим законодавчим актом через
професійні та корпоративні фонди. До
запровадження пенсійного забезпечення
через такі фонди особам, зазначеним в
абзаці першому цього пункту, пенсії
призначаються за нормами Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» в разі
досягнення пенсійного віку та
наявності трудового стажу,
передбаченого Законом України «Про
пенсійне забезпечення». У цьому
випадку розміри пенсій визначаються
відповідно до ст.27 та з урахуванням
норм ст.28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування». При цьому зберігається
порядок покриття витрат на виплату і
доставку цих пенсій, що діяв до
набрання чинності цим Законом.

За правилами абз.4 пп.1 п.2 Прикінцевих
положень Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» підприємства та
організації з коштів, призначених на
оплату праці, вносять до Пенсійного
фонду України плату, що покриває
фактичні витрати на виплату і доставку
пенсій особам, які були зайняті повний
робочий день на підземних роботах, на
роботах з особливо шкідливими й
важкими умовами праці за списком № 1,
починаючи з дня набрання чинності цим
Законом, у розмірі 20 відсотків з
наступним збільшенням її щороку на 10
відсотків до 100-відсоткового розміру
відшкодування фактичних витрат на
виплату і доставку цих пенсій до
набуття права на пенсію за віком
відповідно до цього Закону.

В абзаці п'ятому цього ж підпункту
зазначено, що виплата пенсій особам,
які були безпосередньо зайняті повний
робочий день на підземних роботах
(включаючи особовий склад
гірничорятувальних частин) з видобутку
вугілля, сланцю, руди та інших корисних
копалин, на будівництві шахт та
рудників, за списком робіт і професій,
затвердженим Кабінетом Міністрів
України, та особам, пенсії яким
призначені відповідно до пунктів «в» -
«е» та «ж» ст.13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення», здійснюється
до 1 січня 2005 року за рахунок коштів
Пенсійного фонду України, а з 1 січня 2005
року - за рахунок коштів Державного
бюджету України до досягнення
пенсійного віку, передбаченого ст.26
цього Закону.

Аналіз наведених положень дає підстави
для висновку про те, що витрати на
виплату та доставку пенсій особам, які
були зайняті на роботах за списками №№
1 і 2, покриваються підприємствами та
організаціями.

Винятком із цього правила є лише
порядок покриття витрат на виплату та
доставку пенсій особам, що були
безпосередньо зайняті повний робочий
день на підземних роботах (включаючи
особовий склад гірничорятувальних
частин) з видобутку вугілля, сланцю,
руди та інших корисних копалин, на
будівництві шахт та рудників за
списком робіт і професій, затвердженим
Кабінетом Міністрів України, оскільки
за змістом абз.5 пп.1 п.2 Прикінцевих
положень Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» виплата пенсій таким
особам здійснюється до 1 січня 2005 року
за рахунок коштів Пенсійного фонду
України, а з 1 січня 2005 року - за рахунок
коштів Державного бюджету України до
досягнення пенсійного віку,
передбаченого статтею 26 цього Закону,
то і витрати на виплату та доставку
пільгових пенсій покриваються за
рахунок Пенсійного фонду та Державного
бюджету України відповідно.

Аналіз положень п.2 Прикінцевих
положень Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» у контексті ст.14 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»
дає підстави для висновку про те, що
порядок за якого витрати на доставку
пільгових пенсій покриваються до 1
січня 2005 року за рахунок коштів
Пенсійного фонду України, а з 1 січня 2005
року - за рахунок коштів Державного
бюджету України, стосується лише
витрат на виплату та доставку пенсій,
призначених особам на підставі ст.14
Закону України «Про пенсійне
забезпечення».

Звідси, висновок суду першої інстанції
про обов'язок відповідача відшкодувати
пенсійному органу витрати на виплату
та доставку пенсій, які призначені
працівникам підприємства відповідно
до пунктів «б»-«з» ч.1 ст.13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»,
ґрунтується на правильному
застосуванні норм матеріального права.

Також позивачем дотримані вимоги
Інструкції про порядок обчислення і
сплати страхувальниками та
застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного Фонду
України, затв. постановою правління
Пенсійного Фонду України № 21-1 від
19.12.2003р. (в редакції, чинній на момент
виникнення спірних правовідносин),
оскільки пенсійний орган скерував на
адресу відповідача відповідні
розрахунки фактичних витрат на виплату
і доставку пенсій, що були отримані
відповідачем 07.06.2013р. (а.с.6).

Скеровані на адресу відповідача
розрахунки-повідомлення складені за
формою додатка 6, затвердженого п.6.4
зазначеної Інструкції, яка є
нормативно-правовим актом в розумінні
ст.117 Конституції України.

Вказані розрахунки не оскаржувалися
відповідачем, що сторонами не
заперечується.

Разом з тим, під час розгляду справи
відповідачем були надані суду докази
сплати розглядуваної заборгованості
по фактичних витратах на виплату і
доставку пенсій, призначених
відповідно до п.п.«б»-«з» ст.13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення».

Зокрема, відповідно до наданого
платіжного доручення № 448 від 18.06.2013р.
відповідачем сплачено пенсійному
органу грошові кошти в розмірі 5639 грн. 28
коп. з призначенням платежу
«відшкодування виплачених пільгових
пенсій згідно повідомлення № 216 від
03.06.2013р.» (а.с.22).

Згідно матеріалів справи слідує,
що сплачені відповідачем кошти були в
порядку ст.106 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», п.10.11 Інструкції про
порядок обчислення і сплати
страхувальниками та застрахованими
особами внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування до
Пенсійного фонду України, затв.
постановою правління Пенсійного фонду
України № 21-1 від 19.12.2003р., зараховані у
погашення боргу за минулі періоди.

Між тим, вказане зарахування
коштів не можна вважати правомірним,
оскільки згідно з п.6 ст.7 Закону України
«Про Національний банк України»
Національний банк України визначає
систему, порядок і форми платежів.

Пунктом 1.7 Інструкції про безготівкові
розрахунки в Україні в національній
валюті, затв. постановою Правління
Національного банку України № 22 від
21.01.2004р., кошти з рахунків клієнтів
банки списують лише за дорученнями
власників цих рахунків (включаючи
договірне списання коштів згідно з
главою 6 цієї Інструкції) або на
підставі платіжних вимог стягувачів у
разі примусового списання коштів
згідно з главою 5 цієї Інструкції. При
цьому, згідно з п.3.8 зазначеної
Інструкції реквізит «призначення
платежу» платіжного доручення
заповнюється платником так, щоб
надавати повну інформацію про платіж
та документи, на підставі яких
здійснюється перерахування коштів
отримувачу. Повноту інформації
визначає платник з урахуванням вимог
законодавства України. Платник
відповідає за дані, що зазначені в
реквізиті платіжного доручення
«Призначення платежу». Банк перевіряє
заповнення цього реквізиту на
відповідність установленим вимогам
лише за зовнішніми ознаками.

Із наведеного випливає, що право
визначати призначення платежу
відповідно до чинного законодавства
України належить виключно платнику.

За таких умов платежі для покриття
пільгових пенсій слід вважати
зарахованими саме за той період, який
визначений платником у призначенні
платежу.

Відповідач під час розгляду справи та в
поданій апеляційній скарзі не навів
положень чинного законодавства, які б
дозволяли органам Пенсійного фонду
України змінювати призначення платежу,
самостійно визначеного платником.

При цьому, покликання на положення ч.5
ст.106 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» є помилковим, оскільки
вона втратила чинність з 01.01.2011р. згідно
із Законом України «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування».

Також згідно приписів п.10.11 Інструкції
про порядок обчислення і сплати
страхувальниками та застрахованими
особами внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування до
Пенсійного фонду України, затв.
постановою правління Пенсійного фонду
України № 21-1 від 19.12.2003р., у разі, коли
страхувальник має несплачені суми
недоїмки, пені та фінансових санкцій та
здійснює сплату поточних сум страхових
внесків, ці суми зараховуються шляхом
перерозподілу такої сплаченої суми в
рахунок сплати недоїмки, пені та
фінансових санкцій у порядку
календарної черговості їх виникнення.

При цьому протягом п'яти робочих днів
після закінчення базового звітного
місяця орган Пенсійного фонду складає
повідомлення, у якому міститься
інформація про суми розподілу
сплачених коштів, за формою згідно з
додатком 22 цієї Інструкції, яке
надсилається (вручається) такому
платнику. При цьому корінець
повідомлення залишається в органі
Пенсійного фонду.

Повідомлення вважається надісланим
(врученим) платнику, якщо його передано
посадовій особі юридичної особи або
фізичній особі - суб'єкту
підприємницької діяльності, адвокату,
приватному нотаріусу, під підпис або
надіслано листом з повідомленням про
вручення. Дата відправлення
проставляється на корінці
повідомлення.

З урахуванням наведеного, наведені
норми стосуються лише сум недоїмки,
пені та фінансових санкцій (а не
відшкодування витрат Пенсійного фонду
України на виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах); також
докази скерування повідомлення, у
якому міститься інформація про суми
розподілу сплачених коштів, пенсійним
органом не надано.

Таким чином, у позивача відсутні
повноваження щодо зміни призначення
платежу, самостійно визначеного
платником у платіжному дорученні про
сплату коштів на відшкодування витрат
на виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах.

Також у розглядуваному випадку
відповідачем надані достовірні докази
погашення заборгованості товариства
перед пенсійним органом за червень 2013
року на суму 5639 грн. 28 коп.

Оцінюючи в сукупності обставини
справи, виходячи з вищевказаних
положень нормативно-правових актів,
колегія суддів приходить до
переконливого висновку про те, що
заявлений позов є безпідставним, а тому
не підлягає до задоволення з
вищевикладених мотивів.

З огляду на вищевикладене, доводи
апеляційної скарги є суттєвими і
складають підстави для висновку про
неповне з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи, порушення
судом першої інстанції норм
матеріального права, що призвело до
неправильного вирішення справи, через
що постанова суду підлягає скасуванню
з прийняттям нової постанови про
відмову у задоволенні заявленого
позову, з вищевикладених мотивів.

Керуючись ст.ст.94, 160, 195-197, п.3 ч.1 ст.198,
п.п.1, 4 ч.1 ст.202, ч.2 ст.205, ст.ст.207, 254 КАС
України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Приватного
акціонерного товариства «Видавництво
«Вільна Україна» Корпоративного
підприємства ДАК «Укрвидавполіграфія»
задоволити.

Постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 30.09.2013р.
скасувати та прийняти нову постанову,
якою в задоволенні позову Управління
Пенсійного фонду України у
Франківському районі м.Львова до
Приватного акціонерного товариства
«Видавництво «Вільна Україна»
Корпоративного підприємства ДАК
«Укрвидавполіграфія» про стягнення
заборгованості по невідшкодованих
витратах на виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах, -
відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копій особам, які беруть
участь у справі, та може бути оскаржена
у касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
адміністративного суду касаційної
інстанції протягом двадцяти днів з дня
набрання постановою законної сили.

Головуючий суддя:
Р.М.Шавель

Судді:
М.В.Костів

Н.В.Савицька