Справа № 542/1651/14-а
Суддя: Івко В. М.
Дата ухвалення: 2014-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2014 року
Справа № 542/1651/14-а

2а/542/153/14

Новосанжарський районний суд
Полтавської області в складі:
головуючого судді - Івка В.М.,

при секретарі -Зимівець Ю.А.,

з участю - позивача -ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в залі суду, в смт. Нові
Санжари, вул. Леніна, 32,
Полтавської області, справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
інспектора ДПС ГУ МВС України в
Полтавській області старшини міліції
Нечай Романа Івановича, про скасування
постанови у справі про адміністративне
правопорушення, -

встановив:

Позивач прохає визнати протиправною
та скасувати постанову серії ПС1 № 682585
у справі про адміністративне
правопорушення від 30.09.2014 року.

В судовому засіданні позивач
підтримав позовні вимоги, надав
відповідні пояснення щодо цього.

Відповідач надав письмові заперечення
щодо позову та диск з відеозаписом з
місця події.

Заслухавши пояснення позивача,
дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку про відмову в
позові, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України, у
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень, адміністративні суди,
зокрема перевіряють, чи прийняті
(вчинені) вони на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Згідно ст. 71 ч. 2 КАС України, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень, обов'язок щодо
доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності
покладається на відповідача,якщо він
заперечує проти адміністративного
позову.

Крім того, законом не заборонено і
надання позивачем доказів на
обґрунтування своїх позовних вимог.

Судом встановлено, що постановою
відповідача від 30.09.2014 року серії ПС1
№682585, позивача притягнуто до
адміністративної відповідальності,
передбаченої ст. 122 ч. 1 КпАП України, у
виді штрафу в розмірі 255 гривень, за
порушення вимог дорожнього знаку 3.34
«Правил дорожнього руху України
«Зупинку заборонено».

В обґрунтування незаконних дій
відповідача, у позовній заяві позивач
посилається на те, що:

- 30.09.2014 року службовим автомобілем
«Мерседес Бенс» д.н.з. НОМЕР_1, він
здійснив вимушену зупинку біля
магазину в м. Полтава по вул.
Грушевського, 6, для розвантаження
товару та перевірки справності
автомобіля, оскільки на дошці приладів
загорівся датчик перевищення гранично
допустимої температури охолоджуваної
рідини двигуна і під час зупинки ним
був увімкнений покажчик аварійної
зупинки, та що аварійної ситуації на
проїжджій частині він не створював;

- дорожній знак 3.34 ПДР України
«Зупинку заборонено» забороняє
зупинку та стоянку транспортних
засобів, крім таксі, що здійснює
посадку або висадку пасажирів
(розвантаження чи завантаження
вантажу), а його автомобіль і
призначений саме для перевезення
різного роду вантажів та має
відповідні розпізнавальні знаки, однак
ІДПС не звернув на це уваги.

В судовому засіданні позивач
додатково пояснив також що, рухаючись
по вул. Грушевського, з метою доставки
вантажу до торгових точок,він
розвернувся і зупинився на протилежній
стороні вулиці, оскільки не було
вільних місць для паркування

Як убачається з його пояснень у
протоколі про адміністративне
правопорушення серії АБ2 №573148 від
30.09.2014 року, дорожній знак «Зупинку
заборонено» він не бачив, так як знак
знаходився дальше, і він до нього не
доїхав, розвернувшись перед ним.

Однак вищезазначені твердження
позивача спростовуються запереченнями
наданими відповідачем, зокрема
відеозаписом місця події, згідно ст. 251
КпАП України.

Із змісту відеозапису слідує, що
зазначений автомобіль, яким керував
позивач, знаходився у межах дії
дорожнього знаку 3.34 «Зупинку
заборонено», у вказаному в протоколі
про адміністративне правопорушення
місці, без включеної аварійної
сигналізації.

Крім того, на протилежній стороні
дороги, де знаходяться торгові точки,
були вільні парковочні місця.

Суд вважає також такими,що
заслуговують на увагу,посилання у
запереченнях відповідача проти позову,
і на той факт що, автомобіль позивача не
є автомобілем - таксі, а тому на нього не
поширюється виключення, вказані в
опису дорожнього знаку 3.34 розділу 33
«Дорожні знаки» ПДР України.

Керуючись ст. ст. 7-11, 71, 160-163, 171-2 КАС
України, суд,-

постановив:

В позові відмовити повністю.

Постанова є остаточною і оскарженню не
підлягає.

Суддя (підпис)

З оригіналом вірно

Суддя Новосанжарського районного суду

Полтавської області
В.М. Івко