Справа № 2а-153/2009
Суддя: Большакова О.О.
Дата ухвалення: 2014-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

06 листопада 2014 року Справа №
9104/183291/12

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі :

головуючого судді
Большакової О.О.,

суддів
Глушка І.В., Пліша М.А.,

з участю секретаря судового засідання
Баранкевич А.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
управління праці та соціального
захисту населення Самбірської
районної державної адміністрації
Львівської області на постанову
Самбірського міськрайонного суду
Львівської області від 29 грудня 2009 року
у справі за позовом ОСОБА_1 до
управління праці та соціального
захисту населення Самбірської
районної державної адміністрації
Львівської області про стягнення
виплат сім'ям з дітьми,

В С Т А Н О В И В :

25 березня 2009 року ОСОБА_1 звернулася до
Самбірського міськрайонного суду
Львівської області з позовом до
управління праці та соціального
захисту населення Самбірської
районної державної адміністрації
Львівської області про визнання
протиправною бездіяльність,
зобов'язання призначити одноразову
допомогу при народженні дитини у сумі,
кратній 22,6 розміру прожиткового
мінімуму для дітей віком до 6 років, в
розмірі 10463,80 грн., стягнення
недоотриманої різниці одноразової
допомоги при народженні дитини в сумі
1963,80 грн., зобов'язання призначити
допомогу по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку,
починаючи з 06.08.2007 року по 29.09.2010 року
щомісячно у розмірі прожиткового
мінімуму для дітей до 6 років, діючого
на момент призначення такої допомоги,
стягнення недоотриманої у 2007 році суми
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку у
розмірі 1595,46 грн., стягнення
недоотриманої у 2008 році суми допомоги
по догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку у розмірі 4753,80 грн..

Постановою Самбірського
міськрайонного суду Львівської
області від 29 грудня 2009 року позов
задоволено частково, визнано
протиправною бездіяльність управління
праці та соціального захисту населення
Самбірської районної державної
адміністрації Львівської області щодо
відмови виплатити ОСОБА_1 допомогу по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку відповідно до вимог ст.
15 Закону України «Про державну
допомогу сім'ям з дітьми» у редакції
від 22 березня 2001 року, зобов'язано
управління праці та соціального
захисту населення Самбірської
районної державної адміністрації
Львівської області провести
нарахування та виплатити ОСОБА_1
допомогу по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку з 9
липня 2007 року по 31 грудня 2007 року
включно у розмірі встановленого
законом прожиткового мінімуму для
дітей віком до шести років на підставі
ст. 15 Закону України «Про державну
допомогу сім'ям з дітьми», у решті
частини позовних вимог відмовлено за
безпідставністю.

Не погоджуючись з таким рішенням суду
першої інстанції управління праці та
соціального захисту населення
Самбірської районної державної
адміністрації Львівської області
оскаржило його в апеляційному порядку,
вважає, що постанова є незаконною і
необгрунтованою, оскільки при її
винесенні не враховані аргументовані
заперечення відповідача та мали місце
порушення норм матеріального та
процессуального права, просить
скасувати її, та прийняти нову
постанову, якою повністю відмовити у
задоволенні позовних вимог.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що
управління праці та соціального
захисту населення Самбірської
районної державної адміністрації є
бюджетною організацією, а тому
соціальні виплати проводить
відповідно до законів України «Про
державний бюджет України» та рішень
про місцеві бюджети на відповідні роки.
Відповідно до ст. 4 Закону України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми»,
покриття витрат, пов'язаних із
введенням в дію цього Закону
здійснюється за рахунок коштів
державного бюджету у вигляді субвенцій
до місцевих бюджетів, а тому
правовідносини, які виникають при
призначенні та виплаті допомоги по
догляді за дитиною до досягнення нею
трирічного віку є бюджетними
відносинами в змісті ст.4 Бюджетного
кодексу України. Статтею 7 Бюджетного
кодексу України передбачено принцип
цільового використання. Бюджетні кошти
використовуються на цілі, визначені
бюджетними призначеннями. Згідно
статті 23 Бюджетного кодексу України
будь-які бюджетні зобов'язання та
платежі з бюджету можна здійснювати
лише за наявності відповідного
бюджетного призначення. З цього
випливає, що здійснення виплат у
розмірах яких вимагає позивач при
відсутності відповідних бюджетних
призначень буде кваліфікуватись як
нецільове використання бюджетних
коштів, що в свою чергу відповідно до ч.
1 ст. 119 Бюджетного кодексу України
тягне за собою зменшення асигнувань
розпорядникам бюджетних коштів на суму
коштів, що витрачені не за цільовим
призначенням, і притягненням винних
осіб до кримінальної відповідальності.

У разі, якщо застосування пільг,
компенсацій та гарантій для пільгових
категорій громадян, у тому числі
виплата соціальних допомог потребує
фінансування за рахунок коштів
державного бюджету України, його
обсяги не можуть визначатись будь-яким
іншим законом, крім законну «Про
державний бюджет України». До того ж
при визначенні таких обсягів повинні
враховуватись вимоги статті 95
Конституції України щодо
справедливого і неупередженого
розподілу суспільного багатства між
громадянами і територіальними
громадами та збалансованості бюджету
України (частини 1,2 статті 95), тобто усі
суспільні потреби, які тягнуть за собою
видатки з Державного бюджету України,
мають бути задоволені виходячи з
фінансових можливостей держави.

В судовому засіданні ОСОБА_1 заперечила
проти доводів апеляційної скарги,
просила залишити рішення суду першої
інстанції без змін.

Перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги у їх сукупності,
колегія суддів приходить до
переконання, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено, що позивач є матір'ю
малолітньої дитини ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 8),
перебувала на обліку управління праці
та соціального захисту населення
Самбірської районної державної
адміністрації Львівської області та
отримувала виплати допомоги по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції,
стосовно задоволення позовних вимог
щодо періоду за 2007 рік, однак
розглядаючи спір судом першої
інстанції не взято до уваги те, що
позивач є застрахованою особою та
перебувла у відпустці по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку, що підтверджується наявною в
матеріалах справи довідкою № 13 (а.с. 10).

Відповідно до п. 2 постанови Кабінету
Міністрів України «Деякі питання
призначення і виплати допомоги сім'ям з
дітьми» від 11 січня 2007 року № 13 (в
редакції постанови Кабінету Міністрів
України від 11 липня 2007 року № 900 «Про
внесення змін до порядків,
затверджених постановами Кабінету
Міністрів України від 27 грудня 2001 р. №
1751 та від 11 січня 2007 р. № 13) передбачено,
що на виконання статті 56 Закону України
«Про Державний бюджет України на 2007
рік» допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку особам,
не застрахованим у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування,
призначається та виплачується з метою
створення належних умов для
повноцінного утримання та виховання
дитини з урахуванням таких
особливостей: допомога призначається у
розмірі, що дорівнює різниці між 50
відсотками прожиткового мінімуму,
встановленого для працездатних осіб,
та середньомісячним сукупним доходом
сім'ї з розрахунку на одну особу за
попередні шість місяців, але не менше 90
гривень (мінімальний розмір).
Відповідно до статті 8 Конституції
України в Україні визнається і діє
принцип верховенства права.
Конституція України має найвищу
юридичну силу. Закони та інші
нормативно-правові акти приймаються на
основі Конституції України і повинні
відповідати їй. Пунктом 1 частини 1
статті 92 Конституції України
передбачено, що виключно законами
України визначаються права і свободи
людини і громадянина, гарантії їх прав
і свобод.

Рішенням Конституційного Суду України
№ 6-рп/2007 від 09.07.2007 року у справі № 1-29/2007
про соціальні гарантії громадян були
визнані такими, що не відповідають
Конституції України (є
неконституційними), статті 56, 71 Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2007 рік». Рішення Конституційного
Суду України є обов'язковими до
виконання на території України,
остаточними, не можуть бути оскаржені
та мають преюдиціальне значення для
судів загальної юрисдикції при
розгляді ними позовів у зв'язку з
правовідносинами, які виникли
внаслідок дії положень статей
зазначених законів, що визнані
неконституційними.

Отже, з 09.07.2007 року була відновлена дія
статті 15 Закону України «Про державну
допомогу сім'ям з дітьми», за якою
допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
надається у розмірі встановленого
законом прожиткового мінімуму для
дітей віком до 6 років.

Оскільки в суді першої інстанції
відповідачем по справі не заявлено
клопотання про застосування до спірних
правовідносин річного строку
звернення до суду, передбаченого ст.99
КАС України (в редакції чинній на час
виникнення спірних правовідносин та
вирішення справи судом першої
інстанції), колегія суддів приходить до
висновку, що позовні вимоги за період з
06.08.2007 року до 31.12.2007 року підлягають
задоволенню.

Разом з тим, колегія суддів не
погоджується з висновками суду першої
інстанції щодо відмови в задоволенні
позовних вимог в частині зобов'язання
відповідача провести нарахування та
виплату позивачу допомоги по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку за 2008-2010 роки з
наступних підстав.

З 01.01.2007 року згідно постанови Кабінету
Міністрів України від 16.01.2007 р. № 32
«Питання виплати застрахованим особам
допомоги при народженні дитини та по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку» та наказу
Міністерства праці та соціальної
політики від 06.12.2006 року № 453 «Про
передачу функцій призначення та
виплати допомоги при народженні дитини
та по догляду за дитиною до досягнення
нею трирічного віку застрахованим
особам від страхувальників та робочих
органів виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності та його
відділень органам праці та соціального
захисту населення» повноваження
робочих органів виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності та
його відділень з призначення та
виплати допомоги при народженні дитини
та по догляду за дитиною до досягнення
нею трирічного віку, які передбачені
Законом України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування в зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» передані органам праці та
соціального захисту населення.

Згідно Конституції України, Закону
України «Про державні соціальні
стандарти та державні соціальні
гарантії» від 05.10.2000 року № 2017-III,
позивач наділена державою певним
правовим статусом, який включає в себе
й право на додаткові елементи
соціального захисту, зокрема право на
отримання допомоги по догляду за
дитиною.

Наділивши осіб зазначеною соціальною
гарантією, держава таким чином взяла на
себе публічне зобов'язання забезпечити
належний матеріальний рівень осіб, які
мають дітей віком до трьох років.

Тобто, між позивачем і державою
встановлено певний правовий зв'язок у
визначеній сфері життєдіяльності, який
характеризується наявністю
зобов'язання держави забезпечити
соціальний захист громадяни України, в
сім'ях яких виховуються та проживають
неповнолітні діти.

Відповідно до ст. 44 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування в зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням» (в
редакції, яка діяла до 01.01.2008 року) -
надалі Закон № 2240-III, встановлено, що
така допомога надається щомісяця з дня
надання відпустки для догляду за
дитиною по день її закінчення, але не
більше як по день досягнення дитиною
трирічного віку включно.

До 1 січня 2008 року - дати набрання
чинності Законом України від 28 грудня
2007 № 107-VI «Про Державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» -
правовідносини щодо виплати допомоги
регулювалися Законом України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми»
(Закон № 2811-ХІІ), дія якого
поширювалася на осіб, не застрахованих
в системі загальнообов'язкового
державного соціального страхування
(стаття 13) та Законом № 2240-III, який
поширював свою дію на застрахованих у
зазначеній системі осіб. Розмір
допомоги також визначався цими
Законами. Зокрема, статтею 43 Закону №
2240-III було передбачено, що допомога по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку надається
застрахованій особі у розмірі, що
встановлюється правлінням Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності, але не менше
розміру прожиткового мінімуму,
встановленого законом.

Пунктами 23, 25 розділу ІІ Закону № 107-VI
були внесені відповідні зміни до
Закону № 2811-ХІІ та Закону № 2240-III.
Зокрема, змінами до статті 13 Закону №
2811-ХІІ його дію поширено на
застрахованих осіб, а із Закону № 2240-III
було виключено статті 40-44.

Конституційний Суд України рішенням
від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 визнав
неконституційними низку положень
Закону № 107-VI, в тому числі й пункт 25
розділу II Закону № 107-VI щодо виключення
статей 40-44 Закону № 2240-III.

Пунктом 2 розділу ІІІ Закону № 107-VI було
передбачено, що розділ II цього Закону
діє до 31 грудня 2008 року.

Таким чином, з часу проголошення
Рішення № 10-рп/2008 Конституційним Судом
України відновили свою дію
вищезазначені положення Закону № 2240-III,
а з 1 січня 2009 року - статті 13, 15 Закону №
2811-ХІІ.

Статтею 46 Закону України від 26 грудня
2008 № 835-VI "Про Державний бюджет України
на 2009 рік" та статтею 45 Закону України
від 27 квітня 2010 року № 2154-VI "Про
Державний бюджет України на 2010 рік"
(далі - Закон № 2154-VI) передбачено, що у
2009, 2010 роках допомога при народженні
дитини та по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
відповідно до Закону № 2240-ІІІ
призначається і здійснюється в
розмірах і порядку, визначених
Кабінетом Міністрів України.

Порядок призначення і виплати
державної допомоги сім'ям з дітьми був
затверджений постановою Кабінету
Міністрів України 27 грудня 2001 року № 1751
саме на виконання Закону № 2811-ХІІ
(пункт 1). Новий акт уряду на виконання
статті 45 Закону № 2154-VI не приймався.

Розміри і порядок виплати допомоги
відповідно до Закону № 2240-III на
виконання статті 45 Закону № 2154-VI
Кабінетом Міністрів України не
визначалися.

Відповідно до частини 3 статті 8 КАС
України, фізичним та юридичним особам
для захисту порушених прав
гарантується звернення до
адміністративного суду для захисту
прав і свобод людини і громадянина
безпосередньо на підставі Конституції
України.

З огляду на викладене, колегія суддів
приходить до висновку, що відмова у
здійсненні перерахунку допомоги
заподіяна протиправною бездіяльністю
відповідача, повинна бути нарахована
та виплачена позивачу за період з 22.05.2008
року до 29.05.2010 року у розмірі
встановленого прожиткового мінімуму
для дітей віком до 6-ти років.

Щодо одноразової допомоги при
народженні позивачем дитини, то суд
апеляційної інстанції зазначає про
вірність розміру отриманої позивачем
допомоги виходячи із наступних
міркувань.

Відповідно до статті 12 Закону України
"Про державну допомогу сім'ям з дітьми"
допомога при народженні дитини
надається у сумі, кратній 22,6 розміру
прожиткового мінімуму для дітей віком
до 6 років, встановленого на день
народження дитини. Виплата допомоги
здійснюється одноразово у
дев'ятикратному розмірі прожиткового
мінімуму при народженні дитини, решта -
протягом наступних 12 місяців у порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
України.

Пунктом 14 статті 71 Закону України "Про
Державний бюджет України на 2007 рік" від
19 грудня 2006 року № 489-V дію статті 12
Закону України "Про державну допомогу
сім'ям з дітьми" було зупинено на 2007 рік.

Згідно з положеннями абзаців першого
та другого частини другої статті 56
Закону України "Про державний бюджет
України на 2007 рік" допомога при
народженні дитини відповідно до Закону
України "Про державну допомогу сім'ям з
дітьми" та Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням" здійснюється за рахунок
коштів відповідної субвенції з
державного бюджету місцевим бюджетам у
розмірі 8500 гривень. Виплата допомоги
здійснюється одноразово при
народженні дитини в сумі 3400 гривень,
решта - протягом наступних 12 місяців
рівними частинами у порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
України.

Рішенням Конституційного Суду України
від 9 липня 2007 року № 6-рп/2007 визнано
такими, що не відповідають Конституції
України, лише пункт 14 статті 71 "Про
Державний бюджет України на 2007 рік"
щодо зупинення дії статті 12 Закону
України "Про державну допомогу сім'ям з
дітьми" на 2007 рік.

Отже, застосуванню підлягав розмір
допомоги при народженні дитини,
встановлений абзацом другим частини
другої статті 56 Закону України "Про
Державний бюджет України на 2007 рік",
оскільки зазначена норма Закону була
чинною протягом 2007 року та
Конституційним Судом України такою, що
не відповідає Конституції України, не
визнавалась.

Колегія суддів також вважає за
необхідне зазначити про те, що
відсутність бюджетного фінансування
на виплату допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку у розмірі, визначеному ст. 43 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування в
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими похованням» не може бути
причиною невиконання відповідним
суб'єктом владних повноважень
покладених на нього зобов'язань,
оскільки реалізація особою права, що
пов'язане з отриманням бюджетних
коштів, яке базується на спеціальних та
чинних на час виникнення спірних
правовідносин нормативно-правових
актах національного законодавства, не
може бути поставлена у залежність від
бюджетних асигнувань (рішення
Європейського суду з прав людини у
справі "Кечко проти України").

З огляду на викладене, колегія суддів
приходить до висновку про
обґрунтованість позовних вимог за
період з 22.05.2008 року до 29.05.2010 року.

З врахуванням вище наведеного судова
колегія вважає, що доводи апеляційної
скарги являються суттєвими і складають
підстави для висновку про неправильне
застосування судом першої інстанції
норм матеріального права, які призвели
до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. 160, ст. 196, п. 3 ч. 1 ст. 198, ст.
202, ст. 205, ст. 207, ст. 254 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу управління праці та
соціального захисту населення
Самбірської районної державної
адміністрації Львівської області -
задовольнити частково, постанову
Самбірського міськрайонного суду
Львівської області від 29 грудня 2009 року
у справі № 2а-153/09, - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позов
ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати дії управління праці та
соціального захисту населення
Самбірської районної державної
адміністрації Львівської області щодо
призначення ОСОБА_1 допомоги по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку у розмірі нижчому за
встановлений законом розмір
неправомірними.

Зобов'язати управління праці та
соціального захисту населення
Самбірської районної державної
адміністрації Львівської області
здійснити перерахунок та виплату
ОСОБА_1 щомісячну державну допомогу по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку за період з 06.08.2007 року
по 31.12.2007 року, з 22.05.2008 року по 29.05.2010
року в розмірі, що встановлюється
правлінням Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності, але не менше розміру
прожиткового мінімуму, встановленого
законом, відповідно до ст. 43 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими народженням та
похованням» та з врахуванням
виплачених сум.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Постанова набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів з дня
складання у повному обсязі шляхом
подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя
О.О. Большакова

Судді
І.В. Глушко

М.А. Пліш

Повний текст постанови виготовлено 11
листопада 2014 року