Справа № 2а-1970/260/12
Суддя: Донець О.Є.
Дата ухвалення: 2014-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2014 року
м. Київ К/800/53576/14

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого
Донця О.Є.,

суддів:
Логвиненка А.О.,

Мороза В.Ф.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу Державної
фінансової інспекції в Тернопільській
області на постанову Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 11.03.2014 року у справі за позовом
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в Лановецькому та
Шумському районах Тернопільської
області до Державної фінансової
інспекції в Тернопільській області про
визнання протиправною та скасування
вимоги,

в с т а н о в и л а:

У січні 2012 року Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в Лановецькому та
Шумському районах Тернопільської
області звернулося до Тернопільського
окружного адміністративного суду з
позовом до Державної фінансової
інспекції в Тернопільській області про
визнання протиправною та скасування
вимоги.

Постановою Тернопільського окружного
адміністративного суду від 27.02.2012 року
у задоволенні позовних вимог
Відділенню виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в Лановецькому та
Шумському районах Тернопільської
області було відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 11.03.2014 року
апеляційну скаргу Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в Лановецькому та
Шумському районах Тернопільської
області було задоволено. Постанову
Тернопільського окружного
адміністративного суду від 27.02.2012 року -
скасовано та ухвалено нову постанову,
якою позовні вимоги Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в Лановецькому та
Шумському районах Тернопільської
області до Державної фінансової
інспекції в Тернопільській області
було задоволено. Визнано протиправною
та скасовано вимогу Кременецької
міжрайонної державної фінансової
інспекції від 11.01.2012 року № 19-19-13-14/48
«Про усунення виявлених недоліків
ревізії цільового та законного
використання коштів Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у відділенні
виконавчої дирекції у соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в Лановецькому та
Шумському районах Тернопільської
області».

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 22.05.2014 року касаційну
скаргу Державної фінансової інспекції
в Тернопільській області було
задоволено. Постанову Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 11.03.2014 року - скасовано та залишено в
силі постанову Тернопільського
окружного адміністративного суду
адміністративного суду від 27.02.2012 року.

Постановою Верховного Суду України від
30.09.2014 року задоволено заяву
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в Лановецькому та
Шумському районах Тернопільської
області про перегляд судового рішення.
Ухвалу Вищого адміністративного суду
України від 22.05.2014 року - скасовано, а
справу направлено на новий касаційний
розгляд.

У касаційній скарзі Державна фінансова
інспекція в Тернопільській області, не
погоджуючись з рішенням суду
апеляційної інстанції, посилаючись на
допущені судом порушення норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати постанову
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 11.03.2014 року
та залишити в силі постанову
Тернопільського окружного
адміністративного суду від 27.02.2012 року.

Заслухавши доповідь судді - доповідача,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга Державної фінансової інспекції
в Тернопільській області задоволенню
не підлягає, оскільки рішення суду
апеляційної інстанції постановлено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, правова оцінка
обставинам у справі дана вірно, а
доводи касаційної скарги є
необґрунтованими і не надають підстав,
які передбачені статтями 225 - 229 Кодексу
адміністративного судочинства України
для зміни чи скасування судового
рішення.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що за наслідками
проведеної Контрольно-ревізійним
відділом в Лановецькому районі ревізії
цільового та законного використання
коштів Фонду соціального страхування
від нещасних випадків на виробництві
та професійних захворювань України у
відділенні виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в Лановецькому та
Шумському районах Тернопільської
області за період з 01.07.2010 року по 30.09.2011
року складено акт 19.12.2011 року
№ 26-22/47.

В акті ревізії зафіксовано, що
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в Лановецькому та
Шумському районах Тернопільської
області допустило порушення пункту 5
Порядку проведення індексації
грошових доходів населення,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078,
а саме: внаслідок невірного визначення
базового місяця Фонд недонарахував
індексацію щомісячних страхових
виплат потерпілим особам та особам, які
мають на це право в загальній сумі 168862,33
грн. Так, у звіті форми № 2-2 «Звіт про
виконання кошторису доходів і видатків
установи» касові та фактичні видатки
за КЕКВ 1343.5 «Щомісячна грошова сума у
разі часткової чи повної втрати
працездатності, що компенсує
відповідну частину втраченого
заробітку потерпілого» занижено в 2008
році на суму 12774,74 грн., 2009 році на суму
34531,25 грн., 2010 році на суму 54613,90 грн., 9
міс. 2011 року на суму 66942,44 грн., що є
порушенням пункту 1 статті 3 Закону
України «Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні».

З метою усунення виявлених під час
ревізії порушень законодавства,
відповідно до пункту 7 статті 10 Закону
України «Про державну
контрольно-ревізійну службу в
Україні», Кременецька міжрайонна
державна фінансова інспекція
направила Фонду викладені у листі від
11.01.2012 року №19-19-13-14/48 вимоги щодо
проведення донарахування та виплати
індексації щомісячних страхових
виплат потерпілим особам та особам, які
мають на це право, в сумі 168862,33 грн.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що
Фонд безпідставно не взяв за базові
місяці для проведення індексації ті
місяці, коли збільшення грошових
доходів населення перевищило розмір
нарахованої індексації. Крім того, суд
зазначив, що інспекція вправі
здійснювати перевірку
фінансово-господарської діяльності
Фонду, в тому числі і питання
правильності проведення індексації.

Скасувавши рішення суду першої
інстанції та ухваливши рішення про
задоволення позовних вимог, суд
апеляційної інстанції виходив з того,
що має місце перевищення повноважень
зі сторони державної фінансової
інспекції в Тернопільській області.

Відповідно до частини 1 статті 2 Закону
України «Про державну
контрольно-ревізійну службу в
Україні», головним завданням
державної контрольно-ревізійної
служби є здійснення державного
фінансового контролю за використанням
і збереженням державних фінансових
ресурсів, необоротних та інших активів,
правильністю визначення потреби в
бюджетних коштах та взяття зобов'язань,
ефективним використанням коштів і
майна, станом і достовірністю
бухгалтерського обліку і фінансової
звітності в міністерствах та інших
органах виконавчої влади, в державних
фондах, у бюджетних установах і у
суб'єктів господарювання державного
сектору економіки, а також на
підприємствах і в організаціях, які
отримують (отримували в періоді, який
перевіряється) кошти з бюджетів усіх
рівнів та державних фондів або
використовують (використовували у
періоді, який перевіряється) державне
чи комунальне майно, виконанням
місцевих бюджетів, розроблення
пропозицій щодо усунення виявлених
недоліків і порушень та запобігання їм
у подальшому.

Пункт 7 статті 10 Закону України «Про
державну контрольно-ревізійну службу в
Україні» закріплює право
контролюючого органу пред'являти
керівникам та іншим службовим особам
підконтрольних установ, що
ревізуються, вимоги щодо усунення
виявлених порушень законодавства з
питань збереження і використання
державної власності та фінансів.

Процедуру здійснення державного
нагляду у сфері загальнообов'язкового
державного соціального страхування
від нещасного випадку на виробництві
та професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності
врегульовано Порядком здійснення
державного нагляду у сфері
загальнообов'язкового державного
соціального страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 26.11.2003 року № 1845.

За правилами пункту 2 Порядку
здійснення державного нагляду у сфері
загальнообов'язкового державного
соціального страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності, державний нагляд у
сфері соціального страхування від
нещасного випадку здійснюють Мінпраці,
Держпромгірнагляд, Держфінінспекція
та їхні територіальні органи.

Мінпраці є головним органом у системі
органів державного нагляду щодо
забезпечення здійснення державного
нагляду за додержанням Фондом
законодавства про страхування від
нещасного випадку.

Згідно із абзацом 1 пункту 3 Порядку
здійснення державного нагляду у сфері
загальнообов'язкового державного
соціального страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності, контроль за
додержанням страхувальниками
законодавства про страхування від
нещасного випадку здійснюється
органами державного нагляду
відповідно до законодавства та їх
компетенції.

Відповідно до пункту 14 Порядку
здійснення державного нагляду у сфері
загальнообов'язкового державного
соціального страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності, у разі виявлення під
час перевірки порушень законодавства
про страхування від нещасного випадку
посадові особи органів державного
нагляду відповідно до компетенції:

- надають посадовим особам
виконавчої дирекції Фонду або її
робочого органу обов'язкові до
виконання подання щодо усунення
порушень;

- порушують перед правлінням,
виконавчою дирекцією Фонду та її
робочим органом питання про
притягнення до відповідальності та про
невідповідність займаній посаді осіб,
які допустили ці порушення;

- у разі потреби надсилають
матеріали перевірки органам
прокуратури для вирішення питань щодо
притягнення до кримінальної
відповідальності осіб, які допустили
порушення;

- подають Фонду пропозиції щодо
скасування рішень правління,
виконавчої дирекції Фонду та її
робочих органів, прийнятих з
порушенням законодавства, а також щодо
відкликання членів правління Фонду,
які не виконують своїх обов'язків;

- у разі потреби порушують питання
про скликання позачергового засідання
правління Фонду;

- вживають інших заходів до
усунення порушень відповідно до
законодавства та компетенції.

Пунктом 8 Порядку здійснення
державного нагляду у сфері
загальнообов'язкового державного
соціального страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності передбачено, що до
компетенції Держфінінспекції по
нагляду у сфері соціального
страхування віднесено перевірку
фінансової діяльності виконавчої
дирекції Фонду та її робочих органів, а
саме:

- перерахування, облік і цільове
використання страхових коштів,
матеріальних цінностей, їх збереження,
стан і достовірність бухгалтерського
обліку та фінансової звітності;

- розміщення тимчасово вільних
коштів, у тому числі резерву коштів
Фонду;

- використання і збереження
державного та комунального майна, в
тому числі переданого в користування.

Головним органом у системі органів
державного нагляду щодо забезпечення
здійснення державного нагляду за
додержанням Фондом законодавства про
страхування від нещасного випадку є
Мінпраці.

Саме до його компетенції пунктом 6
Порядку здійснення державного нагляду
у сфері загальнообов'язкового
державного соціального страхування
від нещасного випадку на виробництві
та професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності
віднесено перевірку питань додержання
встановленого порядку щодо:

- управління страхуванням від
нещасних випадків;

- здійснення страхування від
нещасних випадків та проведення
реєстрації страхувальників;

- розрахунку розміру, збирання та
акумулювання страхових внесків
страхувальників, у тому числі щодо
обґрунтованості встановлення знижки
до страхових внесків (за низький рівень
травматизму, професійної
захворюваності та належний стан
охорони праці) чи надбавки (за високий
рівень травматизму, професійної
захворюваності та неналежний стан
охорони праці) страхувальників;

- здійснення застрахованим та
особам, які перебувають на їх
утриманні, страхових виплат і надання
соціальних послуг;

- виконання обов'язків, пов'язаних
з координацією страхової діяльності.

За змістом частини 6 статті 2
Закону України «Про державну
контрольно-ревізійну службу в
Україні», порядок проведення
Держфінінспекцією державного
фінансового аудиту та інспектування
встановлюється Кабінетом Міністрів
України.

Процедуру проведення інспектування в
міністерствах та інших органах
виконавчої влади, державних фондах,
бюджетних установах і у суб'єктів
господарювання державного сектору
економіки, а також на підприємствах і в
організаціях, які отримують
(отримували в період, який
перевіряється) кошти з бюджетів усіх
рівнів та державних фондів або
використовують (використовували у
період, який перевіряється) державне чи
комунальне майно, а на підставі рішення
суду - в інших суб'єктів господарювання
визначено Порядком проведення
інспектування державною
контрольно-ревізійною службою,
затвердженим постановою Кабінету
Міністрів України від 20.04.2006 року № 550.

Так, за правилами пунктів 45, 46 Порядку
проведення інспектування державною
контрольно-ревізійною службою, у міру
виявлення ревізією порушень
законодавства посадові особи органу
державної контрольно-ревізійної
служби, не чекаючи закінчення ревізії,
мають право усно рекомендувати
керівникам об'єкта контролю
невідкладно вжити заходів для їх
усунення та запобігання у подальшому.

Якщо ж вжитими в період ревізії
заходами не забезпечено повне усунення
виявлених порушень, контролюючим
органом у строк не пізніше ніж 10
робочих днів після реєстрації акта
ревізії, а у разі надходження
заперечень (зауважень) до нього - не
пізніше ніж 3 робочих дні після
надіслання висновків на такі
заперечення (зауваження) надсилається
об'єкту контролю письмова вимога щодо
усунення виявлених ревізією порушень
законодавства із зазначенням строку
зворотного інформування.

Разом із тим пунктом 19 Порядку
проведення інспектування державною
контрольно-ревізійною службою
встановлено, що якщо під час ревізії
виявлено факти порушення
законодавства, вжиття заходів щодо
яких не належить до компетенції
контролюючого органу (зокрема, з питань
обігу готівки, валютних операцій,
формування об'єкта та/або бази
оподаткування, ціноутворення,
управління державним майном,
дотримання антимонопольного
законодавства та інших), посадові особи
контролюючого органу невідкладно
письмово повідомляють про це керівнику
контролюючого органу чи його
заступнику, які забезпечують
інформування відповідних державних
органів про такі факти.

З огляду на встановлене у статті 10
Закону України «Про державну
контрольно-ревізійну службу в Україні»
право Держфінінспекції пред'являти
вимоги щодо усунення виявлених
порушень законодавства лише з питань
збереження і використання державної
власності та фінансів, колегія суддів
Вищого адміністративного суду України
дійшла висновку про відсутність у
Держфінінспекції повноважень заявляти
вимогу про усунення виявлених у ході
ревізії цільового та законного
використання коштів Фонду порушень
порядку індексації страхових виплат
шляхом перерахунку і донарахування сум
індексації.

Аналогічна правова позиція викладена в
постанові Верховного Суду України від
24.06.2014 року у справі № 21-220а14за позовом
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України у Зборівському та
Козівському районах Тернопільської
області до державної фінансової
інспекції в Тернопільській області
(правонаступник - тернопільська
об'єднана державна фінансова
інспекція) про визнання протиправною
та скасування вимоги.

Відповідно до статті 2442 Кодексу
адміністративного судочинства
України, рішення Верховного Суду
України, прийняте за результатами
розгляду заяви про перегляд судового
рішення з мотивів неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах, є обов'язковим для
всіх суб'єктів владних повноважень, які
застосовують у своїй діяльності
нормативно-правовий акт, що містить
зазначені норми права, та для всіх
судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

За таких обставин, колегія суддів
приходить до висновку про те, що
рішення суду апеляційної інстанцій є
законними і не підлягає скасуванню,
оскільки суд, всебічно перевіривши
обставини справи, вирішив спір у
відповідності з нормами матеріального
права, що підлягають застосуванню до
даних правовідносин; в ньому повно
відображені обставини, що мають
значення для справи, висновки суду щодо
встановлених обставин і правові
наслідки є правильними, а доводи
касаційної скарги їх не спростовують.

Відповідно до частини 1 статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції
перевіряє правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, правової оцінки обставин у
справі і не може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Керуючись статтями 220, 2201, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Державної фінансової
інспекції в Тернопільській області -
залишити без задоволення, а постанову
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 11.03.2014 року
у справі за позовом Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в Лановецькому та
Шумському районах Тернопільської
області до Державної фінансової
інспекції в Тернопільській області про
визнання протиправною та скасування
вимоги - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
О.Є. Донець

А.О. Логвиненко

В.Ф. Мороз