Справа № 826/9424/14
Суддя: Амельохін В.В.
Дата ухвалення: 2014-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 листопада 2014 року 14:14
№ 826/9424/14
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі судді Амельохіна В.В.
розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу
за позовомТовариства з обмеженою
відповідальністю «Ант Япи»
доДержавної податкової інспекції у
Печерському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві,
Головного управління Міндоходів у м.
Києві провизнання протиправними та
скасування податкових повідомлень -
рішень від 09.04.2014р., ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Ант Япи» (далі по
тексту - позивач) звернулось з позовом
до Державної податкової інспекції у
Печерському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві (далі
по тексту - відповідач-1) та Головного
управління Міндоходів у м. Києві (далі
по тексту - відповідач-2) про визнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень - рішень від
визнання протиправним та скасування
рішення відповідача - 2 про розгляд
скарги від 17.06.2014р. №5388/10/26-15-10-06-15.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що оскаржувані рішення
прийняті протиправно, а тому
підлягають скасуванню.

В судовому засіданні представник
позивача підтримав позовні вимоги та
просив суд задовольнити позов в
повному обсязі.

Представник відповідачів проти
заявленого позову заперечив,
посилаючись на те, що оскаржувані
рішення прийняті правомірно.

В судовому засіданні 24.11.2014р. суд по
справі перейшов в письмове провадження
на підставі статті 128 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Розглянувши подані документи і
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, Окружний адміністративний суд
міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідачем проведено перевірку ТОВ
«Ант Япи» за результатами якої 28.03.2014р.
складено акт №279/26-55-22-08/35573003 про
результати документальної планової
виїзної перевірки з питань дотримання
вимог податкового законодавства при
здійсненні фінансово - господарських
взаємовідносин з ТОВ «РІП» () за період з 02.02.2010р. по 28.02.2014р.
(далі по тексту - Акт перевірки).

Актом перевірки встановлено порушення
п. 5.1, п.п. 5.3.9 статті 5 Закону України
«Про оподаткування прибутку
підприємств» ст. 134, п.п. 138.1.1, п. 138.2
статті 138, п. 139.1.9 статті 139 ПК України в
результаті чого позивачем занижено
податок на прибуток на суму 1 991 148грн., в
тому числі за 1 квартал 2011 року - 20 944грн.,
за півріччя 2012 року - 1 970 204грн., завищено
від'ємне значення об'єкта
оподаткування на суму 9 381 924грн., у тому
числі за 2-4 квартали 2011 року - 7 081 924грн.,
за 1 квартал 2012 року - 9 381 924грн.; п. 185.1
статті 185, п. 198.1, 198.3, 198.6 статті 198 ПК
України, що призвело до заниження ПДВ,
який підлягає нарахуванню та сплаті в
бюджет у березні 2011 року у сумі 16 755грн.

На підставі встановлених порушень
відповідачем 09.04.2014р. прийняті
податкові повідомлення - рішення
№8, яким за порушення п. 5.1, п.п. 5.3.9
статті 5 Закону України «Про
оподаткування прибутку підприємств»
ст. 134, п.п. 138.1.1, п. 138.2 статті 138, п. 139.1.9
статті 139 ПК України позивачу збільшено
суму грошового зобов'язання з податку
на прибуток у розмірі 2 483 700грн., у тому
числі основний платіж - 1 991 148грн. та
штрафні санкції - 492 552грн.; №8, яким
за порушення ст. 134, п.п. 138.1.1, п. 138.2
статті 138, п. 139.1.9 статті 139 ПК України
позивачу зменшено суму від'ємного
значення об'єкта оподаткування
податком на прибуток у розмірі 9 381
924грн. та №8, яким за порушення п.
185.1 статті 185, п. 198.1, 198.3, 198.6 статті 198 ПК
України позивачу збільшено суму
грошового зобов'язання з ПДВ у розмірі
16 756грн., у тому числі основний платіж - 16
755грн. та штрафні санкції - 1грн.

В порядку адміністративного
оскарження податкові повідомлення -
рішення залишені без змін (рішення
відповідача - 2 від 17.06.2014р.
№5388/10/26-15-10-06-15 про розгляд скарги).

Частиною 2 статті 19 Конституції України
передбачено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до частини третьої статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони: на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Судом встановлено, що в перевіряємому
періоді позивач мав відносини з ТОВ
«РІП».

Так, згідно Договору на виконання
підрядних робіт від 22.03.2011р. №22/03 (п.1.1_
та додаткових угод до нього від 07.04.2011р.,
від 05.05.2011р. та від 01.06.2011р. позивач
(Замовник) доручає, а ТОВ «РІП»
(Підрядник) у порядку та на умовах,
визначених цим Договором,
зобов'язується за завданням Замовника
виконати комплекс
будівельно-монтажних робіт (надалі за
текстом цього Договору - Роботи) на
об'єкті «Громадський центр» (надалі за
текстом цього Договору - «Об'єкт»), за
адресою: м. Київ, перетин просп.
Перемоги та вул. Борщагівської, а
Замовник зобов'язується прийняти
належним чином Роботи і оплатити їхню
вартість Підряднику на умовах,
визначених цим Договором. Згідно п.3.1.
цього договору вартість виконання
будівельних робіт становить 2054440,32 грн.,
в тому числі ПДВ 342406,72 грн. Пунктом 5.2
цього договору передбачено, що
передання Робіт Підрядником і
прийняття їх Замовником оформлюється
актом, який підписується обома
Сторонами. Згідно п.8.1. цей Договір
набирає чинності з моменту його
підписання і діє до повного виконання
Сторонами своїх зобов'язань за цим
Договором.

Згідно Додаткової угоди від 07.04.11
загальна сума Договору складає 2054440,32
грн., у т.ч. ПДВ - 342406,72 грн. Згідно
Додаткової угоди від 05.05.11 загальна
сума Договору складає 4908820,32 грн., у т.ч.
ПДВ - 818136,72 грн. Згідно Додаткової угоди
від 01.06.11 загальна сума Договору
складає 11358840,32 грн., у т.ч. ПДВ - 18931040,05
грн.

ТОВ «РІП» складено і видано: акти
приймання виконаних будівельних робіт
за формою КБ-2в, довідки про вартість
виконаних будівельних робіт та витрати
за формою КБ-3 (підписані невизначеною
особою та завірені печаткою ТОВ «РІП»)
та податкові накладні (скріплені
підписом директора ОСОБА_1 та печаткою
ТОВ«РІП»).

Розрахунки між ТОВ «АНТ ЯПИ» та ТОВ
«РІП» за надані послуги та товар
проводились у безготівковій формі.
Згідно платіжного доручення ТОВ «АНТ
ЯПИ» з розрахункового рахунку
№0173 відкритого у ПАТ «Кредит
Європа Банк» МФО 380366 перерахувало на
розрахункові рахунки ТОВ«РІП» грошові
кошти на загальну суму 11 358 840,32 грн.

Згідно ІС «Податковий блок», на дату
складання акту стан ТОВ «РІП» - 11
«припинено, але не знято з обліку».
Основний вид діяльності ТОВ «РІП»:
будівництво будівель.

Перевіркою встановлено відсутність
будь-якої інформації про наявні
складські приміщення, наявність
автомобільного чи іншого транспорту, а
також устаткування, що необхідне для
здійснення фінансово-господарської
діяльності ТОВ «РІП».

Інформації щодо чисельності працюючих
на ТОВ «РІП» відсутня.

Свідоцтво платника податків
анульовано 08.08.2011р.

Згідно акту ДПІ у Шевченківському
районі м. Києва невиїзної позапланової
перевірки ТОВ «РІП» від 08.08.11
№1803/23-03/32163147 за період з 01.03.11 по 31.05.11
встановлено порушення ТОВ «РІП».

Згідно акту ДПІ у Шевченківському
районі м. Києва невиїзної позапланової
перевірки ТОВ «РІП» від 07.09.11
№1984/23-03/32163147 за період з 01.06.11 по 31.07.11
встановлено порушення ТОВ «РІП».

Слідчим управлінням фінансових
розслідувань Головного управління
Міндоходів у м. Києві здійснюється
досудове розслідування у
кримінальному провадженні №0000004
від 09.01.14 внесеному до Єдиного реєстру
досудових розслідувань, за ознаками
кримінального правопорушення,
передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України.

Так, з матеріалів провадження
встановлено, що службові особи ТОВ
«Слов'янський двір» в період 2011 року, в
результаті формування схемного
податкового кредиту з ПДВ за рахунок
відображення операцій з транзитним
підприємством ТОВ «Альянс-Центр», яке в
свою чергу сформувало власний
податковий кредит від підприємств з
ознаками фіктивності ТОВ «Компанія
Авертус», ТОВ «РІП» та ТОВ «КПТ МІГ»,
ухилились від сплати податку на додану
вартість на загальну суму 3 873 426,00 грн.

Крім того, досудовим розслідуванням
встановлено, що послугами
«конвертаційного центру» скористалось
ТОВ «АНТ ЯПИ», яке в період
березня-червня 2011 року, відобразило
придбання ТМЦ (робіт, послуг) від
«фіктивного» ТОВ «РІП».

Керівника ТОВ «РІП» ОСОБА_1 Вироком
Шевченківського районного суду міста
Києва від 12.10.2012р. визнано винним у
скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст.
205, ч. 3 ст. 358 КК України.

На підставі викладеного, відповідач
дійшов висновку про не підтвердження
фактичного здійснення господарських
операцій з придбання позивачем товарів
(послуг) у ТОВ «РІП» та відповідно
відсутні об'єкти оподаткування
податком на додану вартість по
операціях з придбання з придбання
товарів (робіт, послуг) в розумінні ст.
185 ПК України, а також відсутнє право на
формування податкового кредиту по
операціях з придбання товарів (послуг)
у ТОВ «РІП».

Відповідно до листа Вищого
адміністративного суду України від
02.06.2011р. № 742/11/13-11, згідно з п.44.1 ст.44 ПК
України для цілей оподаткування
платники податків зобов'язані вести
облік доходів, витрат та інших
показників, пов'язаних з визначенням
об'єктів оподаткування та/або
податкових зобов'язань, на підставі
первинних документів, регістрів
бухгалтерського обліку, фінансової
звітності, інших документів, пов'язаних
з обчисленням і сплатою податків і
зборів, ведення яких передбачено
законодавством.

Платникам податків забороняється
формування показників податкової
звітності, митних декларацій на
підставі даних, не підтверджених
документами, що визначені абзацом
першим цього пункту.

Будь-які документи (у тому числі
договори, накладні, рахунки тощо) мають
силу первинних документів лише в разі
фактичного здійснення господарської
операції.

Статтею 2 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" від 16.07.99р. № 996-XIV
(із змінами та доповненнями) зазначено,
що сфера дії Закону поширюється на всіх
юридичних осіб створених відповідно до
законодавства України, незалежно від
їх організаційно-правових форм і форм
власності, які зобов'язані вести
бухгалтерський облік та подавати
фінансову звітність згідно з
законодавством.

Виходячи з вимог п.2 ст. 3 "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" бухгалтерський
облік є обов'язковим видом обліку, який
ведеться підприємством. Фінансова,
податкова, статистична та інші види
звітності, що використовують грошовий
вимірник, ґрунтуються на даних
бухгалтерського обліку.

Необхідність підтвердження
господарських операцій первинними
документами визначена п. 1.2 ст. 1, п. 2.1 ст.
2 Положення про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.95р. №88 і зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України від
05.06.95р. за №168/704, первинні документи:

- це письмові свідоцтва, що фіксують та
підтверджують господарські операції,
включаючи розпорядження та дозволи
адміністрації на їх проведення.

Статтею 9 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" від 16.07.99р. №996-XIV
(із змінами та доповненнями)
встановлено вимоги до первинних
документів, які є підставою для
бухгалтерського та податкового обліку.
Згідно з даною нормою, підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій. Первинні
документи повинні бути складені під
час здійснення господарської операції,
а якщо це неможливо - безпосередньо
після її закінчення. Дія контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.
Такі первинні документи повинні мати
обов'язкові реквізити: назву документа
(форми); дату і місце складання; назву
підприємства, від імені якого складено
документ; зміст та обсяг господарської
операції, одиницю виміру господарської
операції; посади осіб, відповідальних
за здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

Згідно з п. 2.4 Положення про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 24 травня 1995р. №88, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 5 червня
1995р. за №168/704 первинні документи (на
паперових і машинозчитуваних носіях
інформації) для надання їм юридичної
сили і доказовості повинні мати такі
обов'язкові реквізити; назва
підприємства, установи, від імені яких
складений документ, назва документа
(форми), код форми, дата і місце
складання, зміст господарської
операції та її вимірники (у
натуральному і вартісному виразі),
посади, прізвища і підписи осіб,
відповідальних за дозвіл та здійснення
господарської операції і складання
первинного документа.

Відповідно до п.2.15 та п.2.16
вищевказаного Положення забороняється
приймати до виконання первинні
документи на операції, що суперечать
законодавчим та нормативним актам.

Таким чином, для надання юридичної сили
і доказовості, первинні документи
повинні бути складені відповідно до
вимог чинного законодавства та не
порушувати публічний порядок,
встановлений Законом України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" від 16.07.99р. № 996-XIV
(із змінами та доповненнями).

Враховуючи вищевикладене, позивачем не
підтверджено фактичне здійснення
постачання, приймання-передачі та
оприбуткування товарно-матеріальних
цінностей по договірним
взаємовідносинам з вказаними
контрагентами.

Згідно з п. 138.2 статті 138 ПК України
витрати, які враховуються для
визначення об'єкта оподаткування,
визнаються на підставі первинних
документів, що підтверджують
здійснення платником податку витрат,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачено правилами ведення
бухгалтерського обліку, та інших
документів, встановлених розділом II
цього Кодексу.

У разі якщо платник податку
здійснює виробництво товарів,
виконання робіт, надання послуг з
довготривалим (більше одного року)
технологічним циклом виробництва за
умови, що договорами, укладеними на
виробництво таких товарів, виконання
робіт, надання послуг, не передбачено
поетапної їх здачі, до витрат звітного
податкового періоду включаються
витрати, пов'язані з виробництвом таких
товарів, виконанням робіт, наданням
послуг у цьому періоді.

Платник податку для визначення
об'єкта оподаткування має право на
врахування витрат, підтверджених
документами, що складені нерезидентами
відповідно до правил інших країн.

Згідно з п. 198.6 статті 198 Податкового
кодексу України не відносяться до
податкового кредиту суми податку,
сплаченого (нарахованого) у зв'язку з
придбанням товарів/послуг, не
підтверджені податковими накладними.

Пунктом 201.4 статті 201 Податкового
кодексу України передбачено, що
податкова накладна виписується у двох
примірниках у день виникнення
податкових зобов'язань продавця.
Оригінал податкової накладної
видається покупцю, копія залишається у
продавця товарів/послуг.

Відповідно до п. 201.6 статті 201
Податкового кодексу України податкова
накладна є податковим документом і
одночасно відображається у податкових
зобов'язаннях і реєстрі виданих
податкових накладних продавця та
реєстрі отриманих податкових
накладних покупця.

Згідно з п. 198.3 статті 198 Податкового
кодексу України податковий кредит
звітного періоду визначається
виходячи з договірної (контрактної)
вартості товарів/послуг, але не вище
рівня звичайних цін, визначених
відповідно до статті 39 цього Кодексу,
та складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку;

придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари/послуги та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду.

Таким чином, розмір податкового
зобов'язання продавця товарів (послуг)
по господарським операціям, проведеним
з кожним контрагентом - покупцем у
окремому звітному періоді, має
дорівнювати розміру податкового
кредиту такого покупця,
задекларованого за такий звітний
період, що передбачає відображення
покупцем отриманої податкової
накладної у реєстрі отриманих
податкових накладних цього звітного
періоду.

Згідно з п.п. 139.1.9 п. 139.1 статті 139 ПК
України не включаються до складу
витрат: витрати, не підтверджені
відповідними розрахунковими,
платіжними та іншими первинними
документами, обов'язковість ведення і
зберігання яких передбачена правилами
ведення бухгалтерського обліку та
нарахування податку.

Відповідно до листа Вищого
адміністративного суду України від
02.06.2011, № 742/11/13-11 "Щодо однакового
застосування адміністративними судами
окремих приписів Податкового кодексу
України та Кодексу адміністративного
судочинства України" будь-які
документи (у тому числі договори,
накладні, рахунки тощо) мають силу
первинних документів лише в разі
фактичного здійснення господарської
операції.

Якщо ж фактичного здійснення
господарської операції не було,
відповідні документи не можуть
вважатися первинними документами для
цілей ведення податкового обліку
навіть за наявності всіх формальних
реквізитів таких документів, що
передбачені чинним законодавством.

З урахуванням викладеного для
підтвердження даних податкового
обліку можуть братися до уваги лише ті
первинні документи, які складені в разі
фактичного здійснення господарської
операції.

Згідно зі статтею 1 Закону України від
16.07.99 N 996-XIV "Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні"
господарською операцією є дія або
подія, яка викликає зміни в структурі
активів та зобов'язань, власному
капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою
господарської операції є те, що вона
повинна спричиняти реальні зміни
майнового стану платника податків.

Вимога щодо реальних змін майнового
стану платника податків як обов'язкова
ознака господарської операції
кореспондує з нормами Податкового
кодексу України.

Так, згідно з пунктом 138.2 статті 138
Податкового кодексу України витрати,
які враховуються для визначення
об'єкта оподаткування, визнаються на
підставі первинних документів, що
підтверджують здійснення платником
податку витрат, обов'язковість ведення
і зберігання яких передбачено
правилами ведення бухгалтерського
обліку, та інших документів,
встановлених розділом II цього Кодексу.

Тобто необхідною умовою для віднесення
сплачених у ціні товарів (послуг) сум
податку на додану вартість є факт
придбання товарів та послуг із метою їх
використання в господарській
діяльності.

Таким чином, витрати для цілей
визначення об'єкта оподаткування
податком на прибуток, а також
податковий кредит для цілей визначення
об'єкта оподаткування податком на
додану вартість мають бути фактично
здійснені і підтверджені належним
чином складеними первинними
документами, що відображають
реальність господарської операції, яка
є підставою для формування податкового
обліку платника податків.

В ході розгляду справи судом
встановлено, що операції між позивачем
та ТОВ «РІП» не мали реального
характеру. Фактично перевіркою
встановлено документування операцій
по регістрах бухгалтерського обліку,
які стосуються лише факту
перерахування грошових коштів.
Контрагентом перераховувались кошти
без мети реального настання правових
наслідків, з метою зниження об'єкту
оподаткування, несплати податків, у
зв'язку з чим дії підприємства призвели
до втрат дохідної частини Державного
бюджету України.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що позивачем не доведена реальність
господарських операцій, оскільки не
підтверджується час здійснення
операції, відсутні трудові ресурси,
виробниче обладнання, транспортне та
торгівельне обладнання, а також
складені первинні документи не
відповідають вимогам встановленим
статтею 9 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні".

В судовому засідання в якості свідка
було допитано директора ТОВ «РІП»
ОСОБА_1, який повідомив, що будь-яких
бухгалтерських документів від ТОВ
«РІП» не підписував.

Надані для огляду в судовому засіданні
акти приймання виконаних будівельних
робіт № 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12 за
березень - червень 2011 року; локальні
кошториси №2-1-1; відомості ресурсів до
локальних кошторисів №2-1-1; Довідки про
вартість виконаних будівельних робіт
за березень - червень 2011 року, які були
підписані ОСОБА_1, останній повідомив,
що підписи схожі на його, проте, він
вказаних документів не підписував.

Слід зазначити, що хоча у Вироку
Шевченківського районного суду міста
Києва не дається оцінка відносин ТОВ
«РІП» з позивачем, ці обставини були
з'ясовані під час допиту ОСОБА_1

ОСОБА_1 повідомив суд, що підприємство
ТОВ «РІП» не створював, підписав
невідомі йому документи за грошову
винагороду. Будь - які інші
бухгалтерські документи після лютого
2011 року не підписував. Крім того, ОСОБА_1
повідомив суд, що на даний час працює
неофіційно будівельником.

Разом з тим, слід зазначити, що
позивачем не виконано вимог суду щодо
надання первинної документації на
підставі якої ТОВ «Ант Япи»
задекларовано податковий кредит з
податку на додану вартість по
взаємовідносинам з ТОВ «РІП».

Згідно з частиною першою статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Слід зазначити, що оскаржуване
позивачем рішення Головного
управління Міндоходів у м. Києві від
17.06.2014р. №5388/10/26-15-10-06-15 про розгляд
скарги не є рішенням суб'єкта владних
повноважень у розумінні статті 17 КАС
України, а тому не підлягає оскарженню
в порядку адміністративного
судочинства.

Отже, на підставі вищевикладеного
відповідач виконав покладений на нього
обов'язок щодо доказування
правомірності прийнятих ним
податкових повідомлень-рішень від
09.04.2014р. №8, №8 та №8, а
тому адміністративний позов
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Ант Япи» вважається
таким, що не підлягає задоволенню.

Оскільки судове рішення ухвалене
на користь суб'єкта владних
повноважень, судові витрати,
відповідно з частини другої статті 94
Кодексу адміністративного судочинства
України, відсутні.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 128, 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову Товариству
з обмеженою відповідальністю «Ант Япи»
відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції протягом десяти
днів за правилами, встановленими ст.
ст. 185-187 КАС України, шляхом подання
через суд першої інстанції апеляційної
скарги.

Повний текст постанови
виготовлений та підписаний 25.11.2014р.

Суддя
В.В. Амельохін