Справа № 826/1211/14
Суддя: Стрелець Т.Г.
Дата ухвалення: 2014-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2014 року
м. Київ К/800/32693/14

К/800/34025/14

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого судді: суддів: Стрелець
Т.Г., Голяшкіна О.В., Зайця В.С.,
розглянувши в попередньому судовому
засіданні касаційні скарги Київської
міжрегіональної митниці Міндоходів та
Головного управління Державної
казначейської служби України в м. Києві

на постанову Київського
апеляційного адміністративного суду
від 29 травня 2014 року

у справі № 826/1211/14

за позовом Дочірнього
підприємства "Артек"

до Київської
міжрегіональної митниці Міндоходів,
Головного управління Державної
казначейської служби України в м. Києві

про визнання протиправним
дій, -

ВСТАНОВИЛА:

В лютому 2014 року Дочірнє підприємство
«Артек» звернулось з позовом до
Київської міжрегіональної митниці
Міндоходів та Головного управління
Державної казначейської служби
України в м. Києві про визнання
протиправними дії митниці щодо відмови
у поверненні коштів, надмірно внесених
до бюджету при митному оформленні
товару відповідно до рішення про
коригування митної вартості товару №
100270000/2013/300214/2 від 28.02.2013р. та стягнення з
Державного бюджету України на користь
позивача суму надмірно сплачених до
бюджету митних платежів по
ВМД № 100270000/2013/300214/2 від
28.02.2013р. у розмірі 44 164,74грн.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 24
березня 2014 року в задоволенні позовних
вимог у справі № 826/1211/14, відмовлено.

Постановою Київського апеляційного
адміністративного суду від 29 травня 2014
року у справі № 826/1211/14 постанову
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 24 березня 2014 року скасовано,
якою позов задоволено.

Не погоджуючись з рішенням суду
апеляційної інстанції, Київська
міжрегіональна митниця Міндоходів та
Головне управління Державної
казначейської служби України в м. Києві
звернулись до Вищого
адміністративного суду України з
касаційними скаргами, в яких,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального права, просять
вищевказане рішення скасувати та
прийняти нове, яким в задоволенні
позову відмовити.

Дочірньє підприємство "Артек" подало до
Вищого адміністративного суду України
заперечення на касаційні скарги, в
якому наголошувало на відповідності
судового рішення обставинам справи та
вимогам законодавства України, просить
залишити касаційні скарги без
задоволення, судове рішення - без змін.

Справу розглянуто в попередньому
судовому засіданні з врахуванням
повноважень суду, встановлених
частиною 3 статті 2201 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши і обговоривши доводи
касаційних скарг та заперечень на неї,
перевіривши правильність застосування
судами норм матеріального та
процесуального права і наданої ними
правової оцінки обставин у справі,
дослідивши матеріали справи, колегія
суддів дійшла висновку, що касаційні
скарги не підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Судами встановлено, що постановою
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 09.07.2013 року, яка
залишена без змін ухвалою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 06.11.2013 року по справі №826/6222/13-а від
09.07.2013 року за позовом ДП «Артек» до
Київської міжрегіональної митниці
Міндоходів про скасування рішення,
позов задоволено частково. Визнано
протиправним та скасовано рішення про
коригування митної вартості товару
№100270000/2013/300214/2 від 28.02.2013 року. Стягнуто
з Державного бюджету України на
користь Дочірнього підприємства
"Артек" судові витрати у відсотковому
співвідношенні, пропорційно до
задоволених позовних вимог, в розмірі
34,41 грн. за рахунок бюджетних
асигнувань Київської регіональної
митниці. В іншій частині позовних вимог
відмовлено.

Позивач, 25.12.2013 року на підставі
судового рішення від 09.07.2013 року
звернувся із заявою № 228 до
Київської міжрегіональної митниці
Міндоходів про повернення митних та
інших платежів надмірно сплачених до
бюджету в розмірі 39 491,35грн. (ввізне
мито, яке було сплачено відповідно до
коригування здійсненого митним
органом; рішення №100270000/2013/300214/2 від
28.02.2013 р.) - 34 898,72 грн. (ввізне
мито, яке мало бути сплачено при
визначенні митної вартості, заявлено
декларантом) = 4592,63грн. (різниця, яка
підлягає поверненню); 196850,7грн. (ПДВ, яке
було сплачено відповідно до
коригування здійсненого митним
органом; рішення №100270000/2013/300214/2 від
28.02.2013р.) - 157278,59грн. (ПДВ, яке
мало бути сплачено при визначенні
митної вартості, заявленої
декларантом) = 39572,11грн. (різниця,
яка підлягає поверненню).

Листом від 08.01.2014 року № 85/1/26-70-52-02
Київська міжрегіональна митниця
Міндоходів повідомила про відсутність
правових підстав для повернення коштів
з Державного бюджету України, оскільки
позовні вимоги щодо повернення
позивачеві грошових коштів та щодо
визнання їх надмірно сплаченими при
здійсненому митному оформленні не
заявлялися.

Переглядаючи судове рішення суду
апеляційної інстанції, з урахуванням
доводів касаційних скарг, колегія
суддів Вищого адміністративного суду
України виходить з наступного.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 301 Митного
кодексу України (в редакції, що діяла
від 05.07.2012 року) повернення помилково
та/або надміру сплачених сум митних
платежів здійснюється відповідно до
Бюджетного та Податкового кодексів
України.

У разі виявлення факту помилкової
та/або надмірної сплати митних
платежів митний орган не пізніше
одного місяця з дня виявлення такого
факту зобов'язаний повідомити платника
податків про суми надміру сплачених
митних платежів.

Помилково та/або надміру зараховані до
державного бюджету суми митних
платежів повертаються з державного
бюджету в порядку, визначеному
центральним органом виконавчої влади,
що забезпечує формування та реалізує
державну політику у сфері фінансів.

Згідно пп. 41.1.2 п. 41.1 ст. 41 Податкового
кодексу України контролюючими
органами є митні органи - щодо мита,
акцизного податку, податку на додану
вартість, інших податків, які
відповідно до податкового
законодавства справляються у разі
ввезення (пересилання) товарів і
предметів на митну територію України
або територію вільної митної зони або
вивезення (пересилання) товарів і
предметів з митної території України
або території вільної митної зони.

За приписами ст. 43 Податкового кодексу
України помилково та/або надміру
сплачені суми грошового зобов'язання
підлягають поверненню платнику
відповідно до цієї статті та статті 301
Митного кодексу України, крім випадків
наявності у такого платника
податкового боргу.

У разі наявності у платника податків
податкового боргу, повернення
помилково та/або надміру сплаченої
суми грошового зобов'язання на
поточний рахунок такого платника
податків в установі банку або шляхом
повернення готівковими коштами за
чеком, у разі відсутності у платника
податків рахунку в банку, проводиться
лише після повного погашення такого
податкового боргу платником податків.

Обов'язковою умовою для здійснення
повернення сум грошового зобов'язання
є подання платником податків заяви про
таке повернення (крім повернення
надміру утриманих (сплачених) сум
податку з доходів фізичних осіб, які
розраховуються органом державної
податкової служби на підставі поданої
платником податків податкової
декларації за звітний календарний рік
шляхом проведення перерахунку за
загальним річним оподатковуваним
доходом платника податку) протягом 1095
днів від дня виникнення помилково
та/або надміру сплаченої суми.

Зазначені вище норми права дають
підстави для задоволення позовних
вимог та, відповідно, повернення
надмірно сплачених позивачем митних
платежів.

Згідно пункту 2 розділу ІІ Порядку
повернення платникам податків коштів,
що обліковуються на відповідних
рахунках митного органу як
передоплата, і митних та інших
платежів, помилково та/або надмірно
сплачених до бюджету, контроль за
справлянням яких здійснюється митними
органами, затвердженого наказом
Державної митної служби України від 20
липня 2007 року N 618 та зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 25 вересня
2007 року за N 1097/14364 (далі по тексту
Порядок), для повернення цих коштів
платником податків подається до
митного органу заява довільної форми,
підписана керівником і головним
бухгалтером суб'єкта господарської
діяльності або фізичною особою. У заяві
зазначаються причини повернення
коштів, реквізити фінансової установи,
ідентифікаційний код за Єдиним
державним реєстром підприємств та
організацій України (далі - ЄДРПОУ)
платника - юридичної особи або
прізвище, ім'я та по батькові й
ідентифікаційний номер за Державним
реєстром фізичних осіб - платників
податків та інших обов'язкових
платежів (далі - ДРФО) (за наявності)
платника - фізичної особи. У заяві
визначається напрям зарахування
коштів: а) на рахунок платника податків,
відкритий у фінансовій установі; б) на
банківський рахунок 2603 для виплати
коштів платникам готівкою, якщо такі
кошти вносилися готівкою.

Судом вірно вказано, що позивач
звертався до митного органу із заявою
про повернення надмірно сплачених
коштів № 228 від 25.12.2013 року.

Як вбачається з матеріалів справи,
листом № 85/1/26-70-52-02 від 08.01.2014 року
митний орган повідомив позивача про
відсутність правових підстав для
повернення коштів з Державного бюджету
України, оскільки позовні вимоги щодо
повернення позивачеві грошових коштів
та щодо визнання їх надмірно
сплаченими при здійсненому митному
оформленні не заявлялися.

Митниця за результатом розгляду заяви
позивача № 228 від 25.12.2013 року надала
відповідь листом, яким ДП «Артек»
відмовлено у поверненні коштів з
Державного бюджету України.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України вважає
необґрунтованими твердження Митниці
та Головного управління Державної
казначейської служби України в м. Києві
в касаційних скаргах про правомірність
відмови в задоволенні заяви ДП «Артек»
зважаючи на наступне.

Згідно частин 1, 3 статті 265 Митного
кодексу України, митний орган здійснює
контроль правильності визначення
митної вартості товарів згідно з
положеннями цього Кодексу. У разі
виникнення у митного органу сумніву
щодо правильності визначення
декларантом митної вартості, він своїм
рішенням має право зобов'язати
останнього визначити митну вартість
іншим способом, ніж він використав для
її визначення.

З положень статей 265, 266 Митного кодексу
України та Порядку здійснення контролю
за правильністю визначення митної
вартості товарів, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 09.04.2008 року № 339 (чинного на час
виникнення спірних відносин)
вбачається, що питання контролю
правильності обчислення декларантом
митної вартості, як і визначення методу
її обчислення у встановленому законом
порядку в разі виникнення
обґрунтованого сумніву, відносяться до
виключної компетенції митних органів.

Відмовляючи у поверненні ДП «Артек»
надмірно сплаченого податку на додану
вартість митний орган фактично
позбавляє позивача у праві
користування та розпорядження своєю
власністю, що, враховуючи норми
міжнародного права, є свавільним
втручанням публічних органів
державної влади у майнові права.

Крім того, відповідно до статті 1
Першого Протоколу до Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод, кожна фізична або юридична
особа має право мирно володіти своїм
майном. Ніхто не може бути позбавлений
своєї власності інакше як в інтересах
суспільства і на умовах, передбачених
законом і загальними принципами
міжнародного права.

Стаття 1 Першого протоколу, яка
спрямована на захист особи від
будь-якого посягання держави на право
володіння своїм майном, також
зобов'язує державу вживати деякі
необхідні заходи, спрямовані на захист
права власності.

Втручання у майнові права є незаконним,
з огляду на цілі статті 1 Першого
Протоколу до Конвенції про захист прав
людини і основоположних свобод.

Стосовно посилання касатора на
відсутність у справі № 826/6222/13-а вимоги
про повернення підприємству з
Державного бюджету грошових коштів та
щодо визнання їх надмірно сплаченими
при здійсненому митному оформленні,
колегія суддів виходить з наступного.

В разі, якщо б позивач заявив вимогу про
стягнення з державного бюджету
надмірно сплачених сум платежів в
межах справи №826/6222/13-а, це призвело до
порушення порядку повернення надмірно
сплачених платежів.

Аналогічна правова позиція викладена в
постанові Верховного суду України від
17.12.2013 року.

Таким чином, суд апеляційної інстанції
дійшов висновку про задоволення
позовних вимог із дотриманням норм
діючого законодавства та з повним,
достовірним, неупередженим і
об'єктивним з'ясуванням всіх обставин
справи.

Згідно частини 3 статті 220-1 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції
відхиляє касаційну скаргу і залишає
рішення без змін, якщо відсутні
підстави для скасування судового
рішення.

З огляду на наведене, колегія суддів
вважає, що рішення суду апеляційної
інстанції підлягає залишенню без змін.

Керуючись статтями 220, 2201, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Касаційні скарги Київської
міжрегіональної митниці Міндоходів та
Головного управління Державної
казначейської служби України в м. Києві
- відхилити.

Постанову Київського апеляційного
адміністративного суду від 29 травня 2014
року у справі № 826/1211/14 -
залишити без змін.

Ухвала може бути переглянута Верховним
Судом України з підстав, у строки та у
порядку, передбачені статтями 237, 238, 239-1
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Судді