Справа № 826/15578/14
Суддя: Кротюк О.В.
Дата ухвалення: 2014-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 листопада 2014 року 15:29 №
За позовомДержавної пробірної служби
УкраїнидоВідділу державної виконавчої
служби Солом'янського районного
управління юстиції у м. Києвіпро
скасування постанови
Суддя: Кротюк О.В.
судового засідання: Шевченко Я.В.
Обставини справи:
Державна пробірна служба України
звернулася до Окружного
адміністративного суду міста Києва з
адміністративним позовом до Відділу
державної виконавчої служби
Солом'янського районного управління
юстиції у м. Києві про скасування
постанови про відмову у відкритті
виконавчого провадження ВП №44749018 від
16.09.2014 року (далі - Постанова).
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
оскаржуване рішення прийнято з
порушенням норм Закону України "Про
виконавче провадження».
Згідно пояснень позивача,
зафіксованих у журналі судового
засідання від 12.11.2014 року, позивач
просив не розглядати вимоги пункту 3
прохальної частини позовної заяви.
Відповідач позовні вимоги не визнає,
просить відмовити в задоволенні
адміністративного позову повністю,
оскільки оскаржувані дії та рішення
вчинено відповідно до Закону України
"Про виконавче провадження".
Розглянувши подані позивачем та
відповідачем документи і матеріали,
всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, Окружний адміністративний суд
16.09.2014року Відділом державної
виконавчої служби було винесено
постанову ВП№44749018 про відмову у
відкритті виконавчого провадження
згідно п.8 ч.1 ст.26 ЗУ «Про виконавче
Вказана відмова обґрунтована тим, що у
резолютивній частині рішення адреса
ТОВ «Кокон» відрізняється від
відомостей про боржника, що
унеможливлює його ідентифікацію та
повне фактичне виконання рішення суду.
Позовні вимоги мотивовані тим, що
підстава про відмову у відкритті
виконавчого провадження є
неправомірною, оскільки у
відповідності до п.1 ст.34 ЗУ «Про
виконавче провадження» у разі якщо
резолютивна частина рішення, викладена
у виконавчому документі, є
незрозумілою, державний виконавець,
зокрема, має право звернутися до суду,
який видав виконавчий документ, із
заявою про роз'яснення відповідного
рішення чи змісту документу.

Стаття 161 КАС України встановлює, що під
час прийняття постанови суд вирішує,
зокрема:

1) чи мали місце обставини, якими
обґрунтовувалися вимоги та
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані, які мають
значення для вирішення справи, та
докази на їх підтвердження.

Згідно положень статті 86 КАС України
суд оцінює докази, які є у справі, за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні. Ніякі докази не мають для
суду наперед встановленої сили. Суд
оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

Вирішуючи спір по суті суд виходить з
наступного.

Закон України "Про виконавче
провадження" від 21 квітня 1999 року N 606-XIV
визначає умови і порядок виконання
рішень судів та інших органів
(посадових осіб), що відповідно до
закону підлягають примусовому
виконанню у разі невиконання їх у
добровільному порядку.

Згідно ст. 7 Закону України «Про
державну виконавчу службу» працівник
органу державної виконавчої служби
зобов'язаний сумлінно виконувати
службові обов'язки, не допускати в
своїй діяльності порушення прав
громадян та юридичних осіб,
гарантованихКонституцією України,
законами України.

Статтею 18 Закону України Закону
України "Про виконавче провадження" 21
квітня 1999 року N 606-XIV, встановлено
вимоги до виконавчого документа,
повинен містити:

1) назва і дата видачі документа,
найменування органу, прізвище та
ініціали посадової особи, що його
видали;

2) дата прийняття і номер рішення,
згідно з яким видано документ;

3) повне найменування (для
юридичних осіб) або ім'я (прізвища,
власне ім'я та по батькові) (для
фізичних осіб) стягувача і боржника, їх
місцезнаходження для юридичних осіб)
або місце проживання чи перебування
(для фізичних осіб), ідентифікаційний
код суб'єкта господарської діяльності
стягувача та боржника (для юридичних
осіб), індивідуальний ідентифікаційний
номер стягувача та боржника (для
фізичних осіб - платників податків) або
номер і серія паспорта стягувача та
боржника для фізичних осіб - громадян
України, які через свої релігійні або
інші переконання відмовилися від
прийняття ідентифікаційного номера,
офіційно повідомили про це
відповідні органи державної влади та
мають відмітку в паспорті громадянина
України, а також інші дані, якщо вони
відомі суду чи іншому органу, що видав
виконавчий документ, які
ідентифікують стягувача та боржника чи
можуть сприяти примусовому
виконанню, зокрема, дата народження
боржника та його місце роботи
(для фізичних осіб), місцезнаходження
майна боржника, рахунки стягувача та
боржника

тощо;

4) резолютивна частина рішення;

5) дата набрання законної
(юридичної) сили рішенням;

6) строк пред'явлення виконавчого
документа до виконання.

Частиною 1 ст.20 закону «Про виконавче
провадження» передбачено, що виконавчі
дії провадяться державним виконавцем
за місцем проживання, перебування,
роботи боржника або за
місцезнаходженням його майна. У разі
якщо боржник є юридичною особою, то
виконання провадиться за
місцезнаходженням його постійно
діючого органу або майна. Право вибору
місця виконання між кількома органами
державної виконавчої служби, що можуть
вчиняти виконавчі дії з виконання
рішення на території, на яку
поширюються їх функції, належить
стягувачу.

Наведене вище свідчить про наявність
підстав для скасування Постанови,
оскільки з неї не вбачається,
передбачених законом обставин, які
виключають здійснення виконавчого
провадження.

Суд дійшов висновку, що державний
виконавець в межах передбачених
Законом повинен був спочатку відкрити
виконавче провадження та на підставі
ст.20 ЗУ «Про виконавче провадження»
перевірити, яка із зазначених судом
адрес відноситься до їх юрисдикції.

У разі встановлення того, що боржник
знаходиться в іншому місці на підставі
п.10 ч.1 ст. 49 ЗУ «Про виконавче
провадження» закінчити виконавче
провадження у зв'язку з направлення
виконавчого документа за належністю до
іншого відділу державної виконавчої
служби.

Керуючись ст. 9, 71, 159, 163, 181 КАС України,
Окружний адміністративний суд міста
Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Позовні вимоги задовольнити.

2.Постанову головного державного
виконавця Відділу державної
виконавчої служби Солом'янського
районного управління юстиції у м. Києві
Штойка Л.Р. ВП№44749018 від 16.09.2014року про
відмову у відкритті виконавчого
провадження скасувати.

Постанова набирає законної сили в
порядку і строки, встановлені ст. 254 КАС
України. Постанова може бути оскаржена
до Київського апеляційного
адміністративного суду шляхом подання
апеляційної скарги в порядку і строки,
встановлені ст.186 КАС України.

Суддя
О.В. Кротюк

Повний текст постанови виготовлено та
підписано 17.11.2014.