Справа № 464/10155/14-а
Суддя: Борейко С. В.
Дата ухвалення: 2014-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

пр.№ 2-а/464/231/14
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.11.2014 року

м.Львів

Сихівський районний суд м.Львова в
особі судді Борейка С.В., розглянувши у
порядку письмового провадження
адміністративну справу за позовом
управління Пенсійного фонду України у
Галицькому районі м.Львова до
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Львівській області, третя особа
управління Державної казначейської
служби України у Сихівському районі
м.Львова Львівської області про
визнання протиправними дій державного
виконавця та скасування постанови про
відкриття виконавчого провадження, -

в с т а н о в и в:

позивач звернувся в суд із
позовною заявою до відповідача, в якій
просить: визнати протиправними дії
державного виконавця при винесенні
постанови про відкриття виконавчого
провадження ВП №44877013; скасувати
постанову державного виконавця про
відкриття виконавчого провадження ВП
№44877013, покликаючись на те, що
виконавчий лист має пред'являтися
центральному органу виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
казначейського обслуговування
бюджетних коштів та те що завершене
виконавче провадження, в якому
здійснено перерахунок пенсії, не може
бути розпочате.

У судове засідання представник
позивача не з'явився, подав суду заяву
про розгляд справи у його відсутності,
позовні вимоги підтримує та просить
задоволити.

У судове засідання представник
відповідача та третьої особи не
з'явились, хоча викликалися до суду,
причини неприбуття не повідомили. Тому,
згідно з вимогами ч.ч.2, 4 ст.128 КАС
України, суд вважає за можливе
розглядати справу у їх відсутності на
підставі наявних в справі доказів.

Тому, на підставі ч.6 ст.128 КАС України
справа розглядається в порядку
письмового провадження без фіксування
судового процесу технічними засобами
згідно з ч.1 ст.41 КАС України.

Дослідивши матеріали справи та
з'ясувавши її дійсні обставини, суддя
приходить до наступного висновку, з
огляду на таке.

29.07.2014 р. державним виконавцем
відділу ПВР УДВС ГУЮ у Львівській
області Романом Н.О. відкрито виконавче
провадження (ВП №44877013) з примусового
виконання виконавчого листа №2а-1871/11,
виданого 30.12.2013 Сихівським районним
судом м.Львова, про стягнення з
управління Пенсійного фонду України у
Галицькому районі м.Львова на користь
ОСОБА_2 6977,41 грн.

Закон України «Про виконавче
провадження» визначає умови і порядок
виконання рішень судів та інших
органів (посадових осіб), що відповідно
до закону підлягають примусовому
виконанню у разі невиконання їх у
добровільному порядку.

Згідно з ч.ч.1, 2 цього Закону примусове
виконання рішень покладається на
державну виконавчу службу, яка входить
до системи органів Міністерства
юстиції України. Примусове виконання
рішень здійснюють державні виконавці,
визначені Законом України «Про
державну виконавчу службу».

У відповідності до ч.1 ст.17 Закону
України «Про виконавче провадження»
примусове виконання рішень
здійснюється державною виконавчою
службою на підставі виконавчих
документів, визначених цим Законом. До
виконавчих документів цим Законом
віднесені, зокрема, виконавчі листи, що
видаються судами (п. 1 ч. 2 ст. 17 цього
Закону).

Разом з тим, Закон України «Про
гарантії держави щодо виконання
судових рішень» від 05.06.2012 р., який
набрав чинності 01.01.2013 р., встановлює
гарантії держави щодо виконання
судових рішень та виконавчих
документів, визначених Законом України
«Про виконавче провадження», та
особливості їх виконання.

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону
України «Про гарантії держави щодо
виконання судових рішень» держава
гарантує виконання рішення суду про
стягнення коштів та зобов'язання
вчинити певні дії щодо майна, боржником
за яким є, зокрема, державний орган.

За приписами ч.ч.1, 2 ст.3 вказаного
Закону виконання рішень суду про
стягнення коштів, боржником за якими є
державний орган, здійснюється
Державною казначейською службою
України в межах відповідних бюджетних
призначень шляхом списання коштів з
рахунків такого державного органу, а в
разі відсутності у зазначеного
державного органу відповідних
призначень - за рахунок коштів,
передбачених за бюджетною програмою
для забезпечення виконання рішень
суду.

Стягувач за рішенням суду про
стягнення коштів з державного органу
звертається до Державної
казначейської служби України у строки,
встановлені Законом України «Про
виконавче провадження», із заявою про
виконання рішення суду.

Разом із заявою стягувач подає до
Державної казначейської служби
України документи та відомості,
необхідні для перерахування коштів,
згідно з переліком, затвердженим
Кабінетом Міністрів України.

Крім того, п.3 Порядку виконання рішень
про стягнення коштів державного та
місцевих бюджетів або боржників № 845
від 03 серпня 2011 р. передбачено, що
рішення про стягнення коштів
державного та місцевих бюджетів або
боржників виконуються на підставі
виконавчих документів виключно
органами Казначейства у порядку
черговості надходження таких
документів (про стягнення коштів
державного та місцевих бюджетів - з
попереднім інформуванням Мінфіну, про
стягнення коштів боржників - у межах
відповідних бюджетних призначень,
наданих бюджетних асигнувань (залишків
коштів на рахунках підприємств,
установ, організацій).

Відповідно до матеріалів справи,
боржником за виконавчим листом №2а-1871/11
є управління Пенсійного фонду України
у Галицькому районі м.Львова.

Таким чином, примусове виконання
стягнення коштів з управління
Пенсійного фонду України у Галицькому
районі м.Львова, яке є державним
органом, починаючи з 01.01.2013 р., повинне
здійснюватись Державною казначейською
службою України, а в державного
виконавця відсутні правові підстави
для виконання такого виконавчого
документа.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції
України та ч.3 ст.2 КАС України органи
державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Згідно з вимогами ст.71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідно до ст.86 КАС України суд
оцінює докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

Таким чином, виходячи із заявлених
позовних вимог, системного аналізу
положень чинного законодавства
України та доказів зібраних у справі,
суд дійшов висновку, що позов підлягає
до задоволення та слід визнати
протиправними дії державного
виконавця при винесенні постанови про
відкриття виконавчого провадження від
29.09.2014 ВП №44877013, скасувавши останню.

На підставі ст.19 Конституції
України, Закону України «Про виконавче
провадження», Закону України «Про
гарантії держави щодо виконання
судових рішень» та керуючись ст.ст.2, 6, 9,
11, 17, 18, 70, 71, 86, 158-163 КАС України, -

п о с т а н о в и в :

позов управління Пенсійного фонду
України у Галицькому районі м.Львова до
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Львівській області, третя особа
управління Державної казначейської
служби України у Сихівському районі
м.Львова Львівської області про
визнання протиправними дій державного
виконавця та скасування постанови про
відкриття виконавчого провадження -
задовольнити.

Визнати протиправними дії державного
виконавця при винесенні постанови від
29.09.2014 про відкриття виконавчого
провадження ВП №44877013.

Скасувати постанову державного
виконавця від 29.09.2014 про відкриття
виконавчого провадження ВП №44877013.

Постанову може бути оскаржено, згідно
зі ст.186 КАС України, протягом 10 днів з
дня її проголошення шляхом подання
апеляційної скарги до Львівського
апеляційного адміністративного суду
через Сихівський районний суд м.Львова.
Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції. У разі
застосування судом ч.3 ст.160 цього
Кодексу, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом 10 днів з дня
отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили,
згідно зі ст.254 КАС України, після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку не було подано. У разі
подання апеляційної скарги постанова,
якщо її не скасовано, набирає законної
сили після повернення апеляційної
скарги, відмови у відкритті
апеляційного провадження або набрання
законної сили рішенням за наслідками
апеляційного провадження. Якщо строк
апеляційного оскарження буде
поновлено, то вважається, що постанова
суду не набрала законної сили.

Суддя

С.В.Борейко