Справа № 459/4640/14-а
Суддя: Новосад М. Д.
Дата ухвалення: 2014-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 459/4640/14-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" листопада 2014 р. Червоноградський
міський суд Львівської області в
складі:

головуючого - судді
Новосада М.Д.

при секретарі
Смолій О.Я.

розглянувши у порядку скороченого
провадження відповідно до положень
ст.183-2 КАС України справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 в
інтересах ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного фонду України в м.
Червонограді Львівської області про
визнання неправомірною бездіяльність
та зобов'язання провести поновлення
виплати раніше призначеної пенсії,-

В С Т А
Н О В И В:

У жовтні 2014 року представник ОСОБА_2
звернувся до суду із вищевказаним
позовом. В обґрунтування позову
зазначав, що ОСОБА_2 є громадянином
України. 25.08.2014 р. він через свого
представника звернувся із письмовою
заявою до Управління ПФУ у м.
Червонограді про поновлення йому
раніше призначеної пенсії, яка була
припинена на підставі п.2 ч.1 ст.49, ст. 51
ЗУ «Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування, які передбачали,
що виплата пенсії припиняється на весь
час проживання пенсіонера за кордоном.
Однак дані положення визнані
неконституційними згідно рішення
Конституційного Суду України від 07.10.2009
року №25-рп/2009. З огляду на викладені
обставини вважає відмову відповідача в
поновленні здійснення йому пенсійних
виплат неправомірною, тому просив
поновити ОСОБА_2 виплату пенсії з 07
жовтня 2009 року.

У відповідності до положень ст.183-2 КАС
України сторони в судове засідання не
викликалися.

Представник відповідача подала до суду
заперечення, в яких посилається на те,
що ст. 44 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» від 9 липня 2003 року
встановлено порядок звернення за
призначенням (перерахунком) пенсії, а
саме: заява про призначення
(перерахунок) пенсії або про її
відстрочення та необхідні документи
подаються до територіального органу
Пенсійного фонду або до уповноваженого
органу чи уповноваженій осіб і в
порядку, визначеному управлінням
Пенсійного фонду за погодженням із
спеціально уповноваженим центральним
органом виконавчої влади у сфері праці
та соціальної політики, особисто або
через представника, який діє на
підставі виданої йому довіреності,
посвідченої нотаріально. Управлінням
ПФУ у м. Червонограді було розглянуто
заяву представника позивача від 25.08.2014
року, щодо поновлення виплати пенсії
ОСОБА_2, та прийнято рішення про відмову
в поновлені пенсії, та позивача було
повідомлено про, те, що заяву слід
подати особисто до Управління ПФУ у м.
Червонограді. Окрім цього зазначила,
що подана заява не відповідала вимогам
встановленого зразка. Також звертає
увагу на те, що позовна заява подана
представником позивача, але у справі не
надано оригіналу довіреності, а надана
лише його копія, окрім цього в останній
не вказані паспортні дані
представника. Просить у задоволені
позову відмовити.

Дослідивши матеріали справи у їх
сукупності, з'ясувавши дійсні
обставини справи, суд вирішив наступне.

Відповідно до ст. 8 КАС України при
вирішенні справи суд має керуватися
принципом верховенства права,
відповідно до якого, зокрема, людина, її
права та свободи визнаються найвищими
цінностями та визначають зміст і
спрямованість діяльності держави.

Крім того, згідно із ч. 1 ст. 9 КАС України
суд при вирішенні справи керується
принципом законності, відповідно до
якого органи державної влади, органи
місцевого самоврядування, їхні
посадові і службові особи зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_2 є
громадянином України, що
підтверджується ксерокопією
паспорта громадянина України для
виїзду за кордон.

20.06.1989 року позивачу була призначена
пенсія за віком на пільгових умовах за
списком №1. 31.01.1991 року виплата пенсії
припинена у зв'язку із виїздом позивача
за кордон.

У 25.08.2014 року представник позивача
ОСОБА_1 звернувся до відповідача із
заявою про поновлення виплати раніше
призначеної пенсії. Дана заява була
надіслана відповідачу рекомендованим
повідомленням 26.08.2014 року та отримана
відповідачем 02.09.2014 року.

Рішенням управління ПФУ у м.
Червонограді від 08.09.2014 р. в поновленні
виплати раніше призначеної пенсії
ОСОБА_2 відмовлено, та роз'яснено про
необхідність подання заяви про
поновлення пенсії особисто до
управління ПФУ у м. Червонограді.

Питання виплати пенсії особам, які
виїхали на постійне місце проживання
за кордон, регламентується Законом
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування».

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 Закону,
виплата пенсії за рішенням
територіальних органів пенсійного
фонду або за рішенням суду
припиняється на весь час проживання
пенсіонера за кордоном, якщо інше не
передбачено міжнародним договором
України, згода на обов'язковість якого
надана Верховною Радою України.

Згідно з положеннями ст. 51 Закону,
під час перебування за кордоном пенсія
виплачується в тому разі, якщо це
передбачено міжнародним договором
України, згода на обов'язковість якого
надана Верховною Радою України.

Разом з тим, рішенням Конституційного
Суду України № 25-рп/2009 від 07 жовтня 2009
року у справі за конституційним
поданням Верховного Суду України щодо
відповідності Конституції України
вищезазначених положень Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»
визнано такими, що не відповідають
Конституції України (є
неконституційними), положення до п.
2 ч. 1 ст. 49, другого речення ст. 51 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування».
Положення Закону, визнані
неконституційними, втрачають чинність
з дня ухвалення цього Рішення.

П.3 резолютивної частини Рішення КСУ
визначено звернути увагу Верховної
Ради України на необхідність
приведення у відповідність до
Конституції України положень інших
законів, які регламентують виплату
пенсій пенсіонерам, які постійно
проживають у державах, з якими Україною
не укладено відповідного договору, а
також прийняття закону про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, завданої фізичним або
юридичним особам актами і діями, що
визнані неконституційними.

Після прийняття Конституційним Судом
України рішення від 07.10.2009 року №
25-рп/2009 і на теперішній час інших
законів, які регламентують виплату
пенсій пенсіонерам, які постійно
проживають у державах, з якими Україною
не укладено відповідного договору, не
прийнято.

Таким чином, з прийняттям рішення
Конституційного Суду України від
07.10.2009р. виключена така підстава для
припинення пенсійних виплат, як
проживання пенсіонера за кордоном, що є
підставою для поновлення
конституційного права позивача на
виплату пенсій незалежно від місця
його постійного проживання і саме з 7
жовтня 2009 року порядок виплати пенсії
громадянам, які виїхали на постійне
місце проживання за кордон регулюється
нормами Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» з урахуванням Рішення КСУ
щодо неконституційності положень
п. 2 ч. 1 ст. 49, другого речення ст. 51
Закону.

При цьому, органи державної влади
повинні керуватися нормами
Конституції і законів України і не
можуть порушувати норми статті 22
Конституції України, які є нормами
прямої дії.

Тому, суд вважає, що з прийняттям
Рішення КСУ від 07.10.2009р. правові
підстави для припинення виплати пенсії
позивачу як громадянину, який проживає
за кордоном, відсутні, оскільки
саме наявність такого рішення є
безумовною підставою для
поновлення виплати пенсії саме з 7
жовтня 2009 року.

Крім того, правовідносини, що
виникають в процесі реалізації права
на виплату пенсії, основані на
принципі юридичної визначеності, що не
дозволяє державі посилатися на
відсутність певного нормативного акта,
який визначає механізм реалізації прав
та свобод громадян, закріплених у
конституційних та інших актах, тому суд
вважає безпідставним посилання
відповідача на відсутність механізму
для поновлення виплати пенсій
громадянам, які проживають за межами
України.

Право на соціальний захист громадян
України закріплено у статті 46
Конституції України, а також більш
конкретизоване у Законі України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Зокрема, ст. 46 Конституції України
закріплено право громадян на
соціальний захист, що включає право на
забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом. Це
право гарантується
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням за
рахунок страхових внесків громадян,
підприємств, установ і організацій, а
також бюджетних та інших джерел
соціального забезпечення; створенням
мережі державних, комунальних,
приватних закладів для догляду за
непрацездатними.

Органи державної влади повинні
керуватися нормами Конституції і
законів України і не можуть порушувати
норми статті 22 Конституції України, які
є нормами прямої дії.

Посилання представника відповідача на
те, що позивачу відмовлено у здійсненні
поновлення виплати пенсії у зв'язку із
тим, що заяву про поновлення виплати
пенсії подано заявником не особисто, а
через представника, судом до уваги не
приймаються, оскільки такі об'єктивно
спростовуються положеннями ч. 1 ст. 44 ЗУ
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», в якій
зазначено, що заява про призначення
(перерахунок) пенсії або про її
відстрочення та необхідні документи
подаються до територіального органу
Пенсійного фонду або до уповноваженого
ним органу чи уповноваженій особі в
порядку, визначеному правлінням
Пенсійного фонду за погодженням із
спеціально уповноваженим центральним
органом виконавчої влади у сфері праці
та соціальної політики, особисто або
через представника, який діє на
підставі виданої йому довіреності,
посвідченої нотаріально.

Крім цього, питання щодо подання та
оформлення документів для призначення
(перерахунку) пенсій відповідно до
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» врегульовано Порядком
подання та оформлення документів для
призначення (перерахунку) пенсій
відповідно до Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» затвердженого постановою
правління Пенсійного фонду України №
22-1 від 25.11.2005 року.

Пунктом 1 Порядку передбачено, що заява
про призначення пенсії непрацюючим
громадянам і членам їх сімей подається
заявником особисто або через
представника, який діє на підставі
виданої йому довіреності, посвідченої
нотаріально, безпосередньо до органу,
що призначає пенсію, за місцем
проживання (реєстрації), або законним
представником відповідно до
законодавства за місцем проживання
(реєстрації) заявника.

Також слід зазначити, що згідно із ч. 2
ст. 2 Закону України «Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні» реєстрація
міста проживання чи міста
перебування особи або її відсутність
не може бути умовою реалізації прав і
свобод, передбачених Конституцією,
законами чи міжнародними
договорами України або підставою для
їх обмеження.

Статтею 2 Протоколу № 4 Європейської
Конвенції про захист прав і основних
свобод людини, кожна людина має право
на вільне пересування і свободу вибору
місця проживання. Кожна людина має
право залишати будь-яку країну,
включаючи свою власну.

Отже, кожен громадянин України,
включаючи пенсіонерів, має право на
вибір місця свого проживання, зі
збереженням усіх конституційних прав.

Позивач, як громадянин України,
незалежно від країни свого проживання,
вправі користуватись усіма своїми
конституційними правами, у тому числі і
на пенсійне забезпечення, а тому за
відсутності законодавчих перешкод для
виплати пенсій відповідач
зобов'язаний відновити виплату пенсій
позивачу.

Враховуючи викладене, суд приходить
до висновку, що управління Пенсійного
фонду України в м. Червонограді
відповідно до наданих йому
законодавством України
повноважень, зобов'язане прийняти
відповідне рішення про поновлення та
виплату пенсії ОСОБА_2, починаючи з 7
жовтня 2009 року, з моменту визнання
положень закону неконституційними та
відновлення такого права, у зв'язку з
чим приходить до висновку про
наявність правових підстав для
задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 71, 86, 158-163, 167 КАС
України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Червонограді Львівської області про
визнання неправомірною бездіяльність
та зобов'язання провести поновлення
виплати раніше призначеної пенсії -
задовольнити.

Визнати дії управління Пенсійного
фонду України в м. Червонограді, якими
відмовлено ОСОБА_2 у поновленні виплати
раніше призначеної пенсії
неправомірними.

Зобов`язати управління Пенсійного
фонду України в м. Червонограді
поновити виплату раніше призначеної
пенсії ОСОБА_2 починаючи з 07 жовтня 2009
року з врахуванням перераунків та
індексу інфляції за весь час починаючи
з 07.10.2009 року відповідно до діючого
законодавства.

Апеляційна скарга може бути подана до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Червоноградський міський суд
Львівської області з одночасним
надісланням копії апеляційної скарги
особою, яка її подає, до суду
апеляційної інстанції, протягом десяти
днів з дня отримання копії постанови.

Суддя:
М.Д. Новосад