Справа № 2014/2а-6257/11
Суддя: Подобайло З.Г.
Дата ухвалення: 2013-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2013 р.Справа №
2014/2а-6257/11Колегія суддів Харківського
апеляційного адміністративного суду у
складі

Головуючого судді: Подобайло З.Г.

Суддів: Мельнікової Л.В. , Григорова А.М.

Розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Управління Пенсійного фонду
України в Зміївському районі
Харківської області на постанову
Зміївського районного суду
Харківської області від 16.08.2011р. по
справі № 2014/2а-6257/11

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду
України в Зміївському районі
Харківської області

про стягнення недоплаченої щомісячної
державної соціальної допомоги "Дітям
війни",

ВСТАНОВИЛА:

13.07.11 р. позивач звернувся до суду з
вищезазначеним адміністративним
позовом.

За результатами розгляду справи в
порядку скороченого провадження
постановою Зміївського районного суду
Харківської області від 16.08.2011 року
задоволено частково позов. Визнано дії
Управління Пенсійного фонду України в
Зміївському районі Харківської
області щодо невиконання з 01.01.2011 року
по 22.07.2011 року вимог Закону України "Про
соціальний захист дітей війни"
протиправними. Зобов'язано Управління
Пенсійного фонду України в Зміївському
районі Харківської області здійснити
нарахування доплати до пенсії позивачу
з підвищенням її на 30% мінімальної
пенсії за віком як дитині війни із
розміру, встановленого ч.1 ст. 28 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" за
період з 01.01.2011 року по 22.07.2011 року
включно з врахуванням фактично
виплачених сум. В іншій частині
позовних вимог відмовлено.

Відповідач, не погодившись з
постановою суду першої інстанції,
подав апеляційну скаргу, в якій просить
оскаржувану постанову скасувати та
прийняти нову постанову, якою
відмовити позивачу в задоволенні
позову повністю.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги відповідач посилається на
неврегульованість на законодавчому
рівні механізму та умов виплати
допомоги особам, які мають статус
"дитина війни", прийняття оскаржуваної
постанови з порушенням норм бюджетного
законодавства України та ст.28 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування", що
призвело до неправильного вирішення
справи.

Суд апеляційної інстанції , відповідно
до вимог ч. 1 п. 2 ст. 197 КАС України,
розглядає дану справу в порядку
письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши суддю
доповідача, перевіривши рішення суду
першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню, з
наступних підстав.

Судом першої інстанції обґрунтовано
встановлено, що позивач відповідно до
ст.1 Закону України "Про соціальний
захист дітей війни" є дитиною війни та
за приписами ст.6 цього закону має право
на отримання підвищення до пенсії в
розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Задовольняючи частково позов, суд
першої інстанції правильно застосував
до спірних правовідносин норми
матеріального права надавши перевагу
ст.6 Закону України "Про соціальний
захист дітей війни" над постановою
Кабінету Міністрів України від 28
травня 2008 р. за № 530 "Про деякі питання
соціального захисту окремих категорій
громадян", як нормативно-правовому
акту, що має вищу юридичну силу. Також
судом правильно визначено розмір
мінімальної пенсії за віком, виходячи
із приписів ч.1 ст. 28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", оскільки іншими законами
такий розмір не врегульовано.

Між тим, при ухваленні рішення судом
було допущено порушення норм
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач звернувся до суду з позовом
13.07.2011 року із вимогами щодо захисту
його порушених прав, що мали місце з
13.01.2011 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 КАС України
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами.

Згідно ч.2 ст. 99 КАС України (в редакції
яка діяла до 30.07.2010 року) для звернення
до адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи
встановлювався річний строк, який, якщо
не встановлено інше, обчислюється з
дня, коли особа дізналася або повинна
була дізнатися про порушення своїх
прав, свобод чи інтересів.

30.07.2010 року Законом України «Про
судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010
року зазначений строк звернення з
позовом до адміністративного суду було
скорочено до шести місяців.

Таким чином, перебіг шестимісячного
строку розпочався з 30.07.2010 року,
оскільки до цієї дати для звернення до
суду з позовом було встановлено один
рік та позивач не був обізнаний про
його скорочення.

Колегія суддів, виходячи з наведеного,
вважає необхідним застосувати до
спірних правовідносин ч.2 ст.99 КАС
України, яка діяла до 30.07.2010 року,
виходячи з принципу юридичної
визначеності та на підставі рішення
Європейського суду з прав людини від
28.03.2006 року по справі «Мельник проти
України» (заява №23436/03).

Отже, враховуючи дату звернення
позивача до суду, шестимісячний строк
на звернення до суду з позовом та
період за який позивач просить суд
захистити його права, колегія суддів
приходить до висновку, що права
позивача підлягають захисту з 13.01.11
року.

Відповідно до ч.1 ст. 100 КАС України
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд за заявою особи, яка його подала, не
знайде підстав для поновлення строку,
про що постановляється ухвала.

Приймаючи рішення про поновлення
позивачу строку на звернення до суду з
позовом суд першої інстанції не навів
підстав для його поновлення.

З матеріалів справи таких підстав не
вбачається. Доказів поважності
пропуску строку на звернення до суду з
позовом позивачем не надано.

Виходячи із зазначених обставин
справи, колегія суддів вважає, що судом
при ухваленні рішення було порушено
приписи ст.ст.99, 100 КАС України, що
призвело до частково необґрунтованого
задоволення позову.

Таким чином, колегія суддів дійшла
висновку, що через порушення судом норм
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи,
постанова суду першої інстанції в
частині задоволення позовних вимог по
12.01.11 року підлягає скасуванню, з
прийняттям ухвали про залишення цієї
частини позовної заяви без розгляду.

В іншій частині постанова першої
інстанції про задоволення позовних
вимог з 13.01.11 року з врахуванням раніше
виплачених сум відповідно положень ст.
200 КАС України підлягає залишенню без
змін, підстави для її скасування
відсутні, відповідно доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків рішення суду першої
інстанції.

Керуючись ст.ст. 99, 100, 160, 167, 195, 197 п. 4 ст.
198, 200, 203, 205, 206 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління
пенсійного Фонду України в Лозівському
районі Харківської області -
задовольнити частково.

Постанову Зміївського районного суду
Харківської області від 16.08.2011 року
скасувати в частині задоволення позову
ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду
України в Зміївському районі
Харківської області про визнання
протиправною бездіяльності
відповідача по невиконанню приписів
ст. 6 Закону України "Про соціальний
захист дітей війни", що призвело до
порушення прав позивача на своєчасне
нарахування та отримання підвищення до
пенсії за період з 01.01.2011 року по 12.01.2011
року .

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
Зміївському районі Харківської
області про визнання протиправною
бездіяльності відповідача по
невиконанню приписів ст. 6 Закону
України "Про соціальний захист дітей
війни", що призвело до порушення прав
позивача на своєчасне нарахування та
отримання підвищення до пенсії за
період з 01.01.2011 року по 12.01.2011 року -
залишити без розгляду.

В іншій частині постанову Зміївського
районного суду Харківської області від
16.08.2011року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя (підпис)Подобайло
З.Г.Судді (підпис) (підпис) Мельнікова
Л.В. Григоров А.М.

ЗГІДНО З ОРИГІНАЛОМ: Подобайло З.Г.