Справа № 826/6598/14
Суддя: Горбань Н.І.
Дата ухвалення: 2014-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/6598/14
Головуючий у 1-й інстанції: Костенко
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

25 листопада 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді:
Горбань Н.І.,

суддів:
Межевича М.В., Сорочка Є.О.,

при секретарі:
Драч М.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну скаргу
Державної податкової інспекції у
Дніпровському районі Головного
управління Міндоходів у місті Києві на
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 12.06.2014 року у
справі за її позовом до Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Універсальна девелоперська компанія»
про надання дозволу на реалізацію
описаних активів,-

В С Т А Н О В И Л А :

ДПІ у Дніпровському районі Головного
управління Міндоходів у місті Києві
звернулася до Окружного
адміністративного суду міста Києва з
адміністративним позовом до ТОВ
«Універсальна девелоперська компанія»
про надання дозволу на реалізацію
описаних активів у зв'язку з наявністю
у відповідача непогашеного
податкового боргу в загальному розмірі
295891,21 грн.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
12.06.2014 року в позові відмовлено.

Не погоджуючись з таким судовим
рішенням, ДПІ у Дніпровському районі
Головного управління Міндоходів у
місті Києві подала апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати незаконну, на її
думку, постанову суду першої інстанції
та постановити нову, якою задовольнити
позов. В своїй апеляційній скарзі
апелянт посилається на неповне
з'ясування всіх обставин, що мають
значення для вирішення справи,
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
незаконність, необґрунтованість та
необ'єктивність оскаржуваного рішення,
що є підставою для його скасування.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
учасників процесу, що з'явилися в
судове засідання, перевіривши
матеріали справи, доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
станом на 12.06.2014 у відповідача наявний
податковий борг в загальному розмірі
295891,21 грн., у т.ч.: з ПДВ - 75921,51 грн.; з
єдиного соціального внеску - 219969,70 грн.,
що підтверджується повідомленням ДПІ
від 12.06.2014 №12858/10/26-53-25-01-10.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції дійшов висновку, що
лише факт наявності у відповідача
непогашеного податкового боргу не є
достатньою підставою для задоволення
адміністративного позову, якщо
заявлені позивачем позовні вимоги не
відповідають конкретно визначеним ПК
матеріально-правовим способам
стягнення такого податкового боргу.

Колегія суддів погоджується з такою
думкою з огляду на наступне.

Згідно з п. 95.1 ст. 95 ПК
контролюючий орган здійснює за
платника податків і на користь держави
заходи щодо погашення податкового
боргу такого платника податків шляхом
стягнення коштів, які перебувають у
його власності, а в разі їх
недостатності - шляхом продажу майна
такого платника податків, яке
перебуває у податковій заставі.

Абзацом 2 п. 95.3 ст. 95 ПК передбачено, що
контролюючий орган звертається до суду
щодо надання дозволу на погашення
усієї суми податкового боргу за
рахунок майна платника податків, що
перебуває у податковій заставі.

Зміст абз. 2 п. 95.3 ст. 95 ПК визначає
повноваження контролюючого органу на
звернення до суду саме з вимогою про
надання дозволу на погашення усієї
суми податкового боргу за рахунок
майна платника податків, але не
передбачає права контролюючого органу
на звернення до суду з вимогою про
надання дозволу на реалізацію
описаного майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно із ст. 9 КАС України суд при
вирішенні справи керується принципом
законності, відповідно до якого суд
вирішує справи відповідно до
Конституції та законів України, а також
міжнародних договорів, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України.

Таким чином, суд першої інстанції
правомірно дійшов висновку, що
заявлений адміністративний позов не
відповідає вимогам абз. 2 п. 95.3 ст. 95 ПК, а
отже згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції
України та ст. 9 КАС України в суду
відсутні правові підстави для його
задоволення.

Щодо порушення позивачем вимог п. 95.2 ст.
95 ПК і пред'явленням позову до
закінчення 60-ти денного терміну з дня
направлення відповідачу податкової
вимоги від 25.04.2013 №1750-19, слід зазначити
наступне.

Згідно з п. 95.2 ст. 95 ПК стягнення коштів
та продаж майна платника податків
провадяться не раніше ніж через 60
календарних днів з дня надіслання
(вручення) такому платнику податкової
вимоги.

Згідно наявної у справі копії
повідомлення про вручення до поштового
відправлення №644, яким на адресу
відповідача надсилалася податкова
вимога від 25.04.2013 №1750-19, вказаний
поштовий лист відправлено 30.04.2013.

Також у справі наявна копія акта ДПІ
від 17.06.2013 №29 про неможливість вручення
податкової вимоги платнику податків, в
якому, серед інших, зазначено і
податкову вимогу від 25.04.2013 №1750-19, що
повернулася у зв'язку із закінченням
терміну зберігання.

З дня надіслання відповідачу
податкової вимоги від 25.04.2013 №1750-19
(30.04.2013) минув 60-денний термін, тому
відповідач вправі на здійснення
заходів щодо стягнення коштів та
продажу майна платника податків, що
спростовує твердження представника
відповідача про протилежне.

Враховуючи зазначене вище, суд першої
інстанції правомірно дійшов висновку
про відсутність підстав для
задоволення позову.

Підсумовуючи наведене, колегія суддів
приходить до висновку, що доводи,
викладені в апеляційній скарзі, не
знайшли свого підтвердження,
оскаржувана постанова прийнята судом
відповідно до норм матеріального та
процесуального права, а тому підстави
для задоволення апеляційної скарги
відсутні.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Доводи апелянта, які викладені в
апеляційній скарзі та проголошені в
судовому засіданні, не спростовують
рішення суду першої інстанції.

За таких підстав, апеляційну скаргу -
необхідно залишити без задоволення, а
постанову суду першої інстанції - без
змін.

Керуючись ст.ст.158, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, судова колегія -

У Х В А Л И Л А:

В задоволенні апеляційної скарги
Державної податкової інспекції у
Дніпровському районі Головного
управління Міндоходів у місті Києві -
відмовити.

Постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 12.06.2014 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів шляхом подачі
касаційної скарги до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя:
Н.І.Горбань

Судді:
М.В. Межевич

Є.О. Сорочко

Повний текст ухвали виготовлено 28.11.2014
року.

.

Головуючий суддя
Горбань Н.І.

Судді:
Межевич М.В.

Сорочко Є.О.