Справа № 826/16231/14
Суддя: Клочкова Н.В.
Дата ухвалення: 2014-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 11/424
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(в порядку письмового провадження)

м. Київ

18 листопада 2014 року 09:00
№ 826/16231/14

Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі судді Клочкової Н.В.,
розглянувши у порядку письмового
провадження адміністративну справу

за позовом Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 до Державної податкової
інспекції у Деснянському районі
Головного управління Міндоходів у
місті Києві про визнання протиправним
та скасування податкового
повідомлення-рішення в частині, В С Т А
Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі
- позивач) звернувся до Окружного
адміністративного суду міста Києва з
позовом до державної податкової
інспекції у Деснянському районі
Головного управління Міндоходів у
місті Києві (далі - відповідач) про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення - рішення від
18.03.2014 № в частині збільшення
суми грошового зобов'язання в розмірі
10158,80 грн.

Ухвалою Окружного адміністративного
суду міста Києва від 24.10.2014 відкрито
провадження в адміністративній справі
№ 826/16231/14.

Ухвалою Окружного адміністративного
суду міста Києва від 24.10.2014 закінчено
підготовче провадження та призначено
справу до судового розгляду.

10 листопада 2014 року до Окружного
адміністративного суду міста Києва
надійшло клопотання від позивача про
розгляд справи в порядку письмового
провадження.

В судове засідання 12.11.2014 позивач та
представник відповідача не з'явилися, а
тому відповідно до ч. 1 ст. 41 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі - КАС України), через неявку всіх
осіб, які беруть участь фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалось.

Крім того, згідно ч. 6 ст. 128 Кодексу
адміністративного судочинства України
якщо немає перешкод для розгляду
справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
суд має право розглянути справу у
письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
чи експерта.

Враховуючи положення ч. 6 ст. 128 Кодексу
адміністративного судочинства
України, беручи до уваги відсутність
потреби заслухати свідка чи експерта, в
судовому засіданні 12.11.2014 суд ухвалив
перейти до розгляду справи в
письмовому провадженні.

Розглянувши подані документи і
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, Окружний адміністративний суд
міста Києва, встановив.

На підставі наказу відповідача № 208 від
12.02.2014, згідно пп. 78.1.2 п. 78.1 ст. 78
Податкового кодексу України (далі - ПК
України) була проведена документальна
позапланова виїзна перевірка
дотримання вимог податкового,
валютного та іншого законодавства
фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1
(РНОКПП НОМЕР_2) за період з 01.10.2011 по
31.12.2013, за результатом якої складено акт
перевірки від 26.02.2014 № 622/26-52-17-01 (т. 1, арк.
7-27).

Відповідачем за результатами
перевірки встановлені порушення
податкового законодавства:

- п. 10 ст. 3 Закону України "Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг" від 06.07.1995 № 265/95-ВР - ФОП ОСОБА_1
не надано до перевірки контрольні
стрічки по реєстраторам розрахункових
операцій за період, що перевірявся, у
зв'язку з незабезпеченням зберігання;

- п. 1 ст. 3 Закону України "Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг" - ФОП ОСОБА_1 проведено
розрахункову операцію у готівковій
сумі без застосування реєстратора
розрахункових операцій у 2013 році на
суму 4955,00 грн.;

- п. 9 ст. 3 Закону України "Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг" - ФОП ОСОБА_1 не забезпечено
зберігання та не надано до перевірки
щоденні фіскальні звітні чеки, за
період, що перевірявся;

- пп. 267.1.1 «а» п. 267.1, пп. 267.4.6 п. 267.4 ст. 267
Податкового кодексу України (далі - ПК
України) - ФОП ОСОБА_1 здійснювалася
торгівельна діяльність без придбання
торгових патентів, згідно звітів РРО,
розрахунки проводилися у готівковій
формі, вид діяльності у сфері
роздрібної торгівлі у пункті продажу -
павільйони, за адресами: АДРЕСА_1 (4
павільйони), з 01.01.2011 по 31.12.2013 та
АДРЕСА_2, з 01.01.2011 по 31.12.2013.

На підставі складеного акту перевірки
від 26.02.2014 № 622/26-52-17-01 податковим
органом винесене податкове
повідомлення-рішення від 18.03.2014 №
, яким застосовано суму штрафних
(фінансових) санкцій в розмірі 136555,20
грн. (т. 1, арк. 30).

Таким чином, ДПІ у Деснянському районі
Головного управління Міндоходів у м.
Києві за порушення вимог ст. 267 ПК
України, оскільки, ФОП ОСОБА_1
здійснював торгівельну діяльність у
готівковій формі в сфері роздрібної
торгівлі у пунктах продажу (магазинах),
без придбання торгових патентів у
періоді, що перевірявся, застосувала до
позивача штрафні (фінансові) санкції в
розмірі 136555,20 грн. (68277,60 грн. х 2), в тому
числі по періодах:

- з 01.01.2011 по 31.12.2011 - 20325,60 грн. (вартість
торгового патенту) - 40651,20 (штраф, згідно
п. 125.1 пп. « 2» ст. 125 ПК України:
гр.6=(гр.4хгр.5)х2);

- з 01.01.2012 по 31.12.2012 - 23176,80 грн. (вартість
торгового патенту) - 46353,60 (штраф, згідно
п. 125.1 пп. « 2» ст. 125 ПК України:
гр.6=(гр.4хгр.5)х2);

- з 01.01.2013 по 31.12.2013 - 24775,20 грн. (вартість
торгового патенту) - 49550,40 (штраф, згідно
п. 125.1 пп. « 2» ст. 125 ПК України:
гр.6=(гр.4хгр.5)х2).

Однак, ФОП ОСОБА_1 не погоджується з
такою позицією податкового органу та
прийнятим податковим повідомленням -
рішенням від 26.02.2014 № 622/26-52-17-01, оскільки
вважає, що штрафна санкція за січень 2011
року (1693,80 грн.), лютий 2011 року (1693,80 грн.)
та 18 днів березня 2011 року (1693,80 грн. : 31
день = 983,50 грн.) на загальну суму 4371,10
грн., згідно ст. 102 ПК України,
застосована до позивача за граничними
строками застосування штрафних
санкцій за порушення податкового
законодавства.

Крім того, як вбачається з позовної
заяви, ФОП ОСОБА_1 зазначає, що штрафні
санкції за порушення податкового
законодавства за період з 01 січня 2011
року по 30 червня 2011 року застосовується
у розмірі не більше 1 гривні за кожне
порушення, згідно п. 7 підрозділу 10
розділу Х ПК України.

Таким чином, ФОП ОСОБА_1 вважає, що
порушення вимог ст. 267 ПК України
відноситься до порушення податкового
законодавства, а тому штрафна санкція
за період з 01 січня 2011 року по 30 червня
2011 року на суму 10162,80 грн. (1693,83 грн. х 6
міс.) застосована до позивача з
порушенням вимог ст. 102 та п. 7
підрозділу 10 розділу Х ПК України.

У зв'язку з чим, ФОП ОСОБА_1 вважає, що
штрафні санкції за період з 01 січня 2011
року по 30 червня 2011 року на суму 10158,80
грн. (10162,80 грн. - 1 грн. - 1 грн. - 1 грн. - 1
грн.) застосовані до позивача
протиправно, а тому звернувся з
відповідним позовом до суду.

Оцінюючи подані сторонами докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді всіх обставин
справи в їх сукупності, та враховуючи,
що кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
суд прийшов до переконання про
задоволення позовних вимог виходячи з
наступних міркувань.

Відносини, що виникають у сфері
справляння податків і зборів, зокрема,
визначає вичерпний перелік податків та
зборів, що справляються в Україні, та
порядок їх адміністрування, платників
податків та зборів, їх права та
обов'язки, компетенцію контролюючих
органів, повноваження і обов'язки їх
посадових осіб під час здійснення
податкового контролю, а також
відповідальність за порушення
податкового законодавства регулюються
Податковим кодексом України.

Згідно пп. 267.1.1 «а» п. 267.1 ст. 267 ПК
України, платниками збору є суб'єкти
господарювання (юридичні особи та
фізичні особи - підприємці), їх
відокремлені підрозділи, які отримують
в установленому цією статтею порядку
торгові патенти та провадять такі види
підприємницької діяльності:
торговельна діяльність у пунктах
продажу товарів.

Відповідно до пп. 267.3.1 п. 267.3 ст. 267 ПК
України, ставка збору за провадження
торговельної діяльності та діяльності
з надання платних послуг
встановлюється сільськими, селищними
та міськими радами (далі у цьому пункті
- органами місцевого самоврядування) з
розрахунку на календарний місяць у
відповідному розмірі від мінімальної
заробітної плати, установленої законом
на 1 січня календарного року (далі -
мінімальна заробітна плата),
визначеному цим пунктом, з урахуванням
місцезнаходження пункту продажу
товарів та асортименту товарів, пункту
з надання платних послуг та виду
платних послуг.

Згідно пп. 267.4.6 п. 267.4 ст. 267 ПК України,
для провадження торговельної
діяльності, діяльності з надання
платних послуг та діяльності з
торгівлі валютними цінностями торгові
патенти придбаються окремо для кожного
пункту продажу товарів, пункту з
надання платних послуг, пункту обміну
іноземної валюти.

Крім того, згідно п. 125.1 ст. 125 ПК України,
суб'єкти господарювання, що проводять
торговельну діяльність, здійснюють
торгівлю готівковими валютними
цінностями, діяльність у сфері розваг
та надають платні послуги: за
здійснення діяльності, передбаченої
статтею 267 цього Кодексу, без отримання
відповідних торгових патентів або з
порушенням порядку використання
торгового патенту, передбаченого
підпунктами 267.6.4 - 267.6.6 пункту 267.6 статті
267 цього Кодексу (крім діяльності у
сфері розваг), сплачують штраф у
подвійному розмірі збору за весь
період здійснення такої діяльності,
але не менше подвійного його розміру за
один місяць.

Проте, пунктом 102.1 ст. 102 ПК України
закріплено, що контролюючий орган, крім
випадків, визначених пунктом 102.2 цієї
статті, має право самостійно визначити
суму грошових зобов'язань платника
податків у випадках, визначених цим
Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня,
що настає за останнім днем граничного
строку подання податкової декларації
та/або граничного строку сплати
грошових зобов'язань, нарахованих
контролюючим органом, а якщо така
податкова декларація була надана
пізніше, - за днем її фактичного
подання. Якщо протягом зазначеного
строку контролюючий орган не визначає
суму грошових зобов'язань, платник
податків вважається вільним від такого
грошового зобов'язання, а спір стосовно
такої декларації та/або податкового
повідомлення не підлягає розгляду в
адміністративному або судовому
порядку.

Крім того, згідно п. 7 підрозділу 10
розділу ХХ ПК України, штрафні санкції
за порушення податкового
законодавства за період з 1 січня по 30
червня 2011 року застосовуються у
розмірі не більше 1 гривні за кожне
порушення.

Як вбачається з матеріалів справи, ФОП
ОСОБА_1 порушив вимоги ст. 267 ПК України,
оскільки, здійснював торгівельну
діяльність у готівковій формі в сфері
роздрібної торгівлі у пунктах продажу
(магазинах), без придбання торгових
патентів.

Проте, судом було встановлено, що ДПІ у
Деснянському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві
застосувала до позивача штрафні
(фінансові) санкції за період з 01.01.2011 по
31.12.2013 без врахування положень ст. 102 та
п. 7 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України,
що стало наслідком протиправного
нарахування ФОП ОСОБА_1 штрафних
санкцій на суму 10158,80 грн.

Як вбачається з матеріалів справи та
було встановлено судом, відповідач
протиправно донарахував ФОП ОСОБА_1
податкове зобов'язання та штрафні
санкції за січень 2011 року, лютий 2011 року
та 18 днів березня 2011 року, оскільки,
відповідно до ст. 102 ПК України,
контролюючий орган має право
самостійно визначити суму грошових
зобов'язань платника податків не
пізніше закінчення 1095 дня, якщо
протягом зазначеного строку
контролюючий орган не визначає суму
грошових зобов'язань, платник податків
вважається вільним від такого
грошового зобов'язання.

Таким чином, суд погоджується з
позицією позивача, що штрафна санкція
за січень 2011 року (1693,80 грн.), лютий 2011
року (1693,80 грн.) та 18 днів березня 2011 року
(1693,80 грн. : 31 день = 983,50 грн.) на загальну
суму 4371,10 грн. була застосована до
позивача за граничними строками
застосування штрафних санкцій за
порушення податкового законодавства,
як це передбачено ст. 102 ПК України, а
тому ФОП ОСОБА_1 вважається вільним від
грошового зобов'язання за вище
наведений період.

Крім того, ДПІ у Деснянському районі
Головного управління Міндоходів у м.
Києві при визначенні позивачеві
розміру штрафної санкції не
застосувала положення п. 7 підрозділу 10
розділу ХХ ПК України, згідно якого
штрафні санкції за порушення
податкового законодавства за період з 1
січня по 30 червня 2011 року
застосовуються у розмірі не більше 1
гривні за кожне порушення.

Таким чином, суд дійшов висновку, що ДПІ
у Деснянському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві
протиправно застосувала до ФОП ОСОБА_1
штрафні санкції на суму 10158,80 грн. (10162,80
грн. - 1 грн. - 1 грн. - 1 грн. - 1 грн.) в період
з 01 січня 2011 року по 30 червня 2011 року.

З огляду на викладене, суд приходить до
висновку про обґрунтованість позовної
вимоги щодо визнання протиправним та
скасування податкового повідомлення -
рішення від 18.03.2014 № в частині
збільшення суми грошового зобов'язання
в розмірі 10158,80 грн.

Відповідно до ст.19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Частиною 1 ст. 9 КАС України встановлено,
що суд при вирішенні справи керується
принципом законності, відповідно до
якого органи державної влади, органи
місцевого самоврядування, їхні
посадові і службові особи зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Відповідно до положень ч.1 ст.11 КАС
України, розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюються
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

Частиною 1 ст. 71 КАС України
передбачено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення,
крім випадків, встановлених статтею 72
цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 72 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Статтею 159 КАС України встановлено, що
судове рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яке
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Беручи до уваги вищенаведене в
сукупності, проаналізувавши матеріали
справи та надані сторонами докази, суд
дійшов висновку, що позовні вимоги є
обґрунтованими, а, відтак, такими, що
підлягають задоволенню.

Згідно зі ст. 94 КАС України, якщо судове
рішення ухвалене на користь сторони,
яка не є суб'єктом владних повноважень,
суд присуджує всі здійснені нею
документально підтверджені судові
витрати з Державного бюджету України
(або відповідного місцевого бюджету,
якщо іншою стороною був орган
місцевого самоврядування, його
посадова чи службова особа).

Керуючись ст.ст. 2, 69-71, 94, 158-163, 167, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, Окружний адміністративний суд
міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
державної податкової інспекції у
Деснянському районі Головного
управління Міндоходів у місті Києві
від 18.03.2014 № в частині збільшення
суми грошового зобов'язання в розмірі
10158,80 грн. (десять тисяч сто п'ятдесят
вісім грн. 80 коп.).

3. Присудити з Державного бюджету
України на користь фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2)
понесені судові витрати в розмірі 182,70
грн. (сто вісімдесят дві грн. 70 коп.).

Постанова набирає законної сили згідно
ст. 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, після закінчення
строку на апеляційне оскарження,
встановленого Кодексом
адміністративного судочинства
України, якщо постанова не оскаржена в
апеляційному порядку. У разі подання
апеляційної скарги судове рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції протягом десяти
днів за правилами, встановленими ст.ст.
185-187 Кодексу адміністративного
судочинства України, шляхом подання
через суд першої інстанції апеляційної
скарги.

Суддя
Н.В. Клочкова