Справа № 826/16668/14
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2014-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Келеберди В.І. при секретарі судового засідання Віруцькій О.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "НВП "Екопроф"

до

Служби безпеки України

про

визнання протиправними вимог

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що запити про надання інформації, які не стосуються розслідування кримінальних справ, можуть стосуватися тільки отримання відомостей необхідних для забезпечення безпеки. Проте оскаржені вимоги не містять посилання на кримінальну справи та не містять обґрунтування яким саме чином документи по взаємовідносинам позивача з іншими суб’єктами господарювання мають відношення для забезпечення державної безпеки України, отже такі вимоги на думку позивача скеровано з перевищенням компетенції та є протиправними.

Відповідач – Служба безпеки України – заперечував проти задоволення позовних вимог з підстав викладених у письмових запереченнях, які долучено до матеріалів справи, з яких вбачається, що оскаржені вимоги винесено у межах компетенції визначеної Законами України «Про Службу безпеки України», «Про оперативно-розшукову діяльність», «Про контр розвідувальну діяльність», «Про організаційно-правові основи боротьби з організованою злочинністю».

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд м. Києва,

ВСТАНОВИВ:

Спірні правовідносини врегульовано Законами України «Про Службу безпеки України», «Про оперативно-розшукову діяльність», «Про контр розвідувальну діяльність», «Про організаційно-правові основи боротьби з організованою злочинністю», «Про контр розвідувальну діяльність».

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про Службу безпеки України» Служба безпеки України - державний правоохоронний орган спеціального призначення, який забезпечує державну безпеку України.

Статтею 2 Закону України «Про Службу безпеки України» на Службу безпеки України покладається у межах визначеної законодавством компетенції захист державного суверенітету, конституційного ладу, територіальної цілісності, економічного, науково-технічного і оборонного потенціалу України, законних інтересів держави та прав громадян від розвідувально-підривної діяльності іноземних спеціальних служб, посягань з боку окремих організацій, груп та осіб, а також забезпечення охорони державної таємниці.

До завдань Служби безпеки України також входить попередження, виявлення, припинення та розкриття злочинів проти миру і безпеки людства, тероризму, корупції та організованої злочинної діяльності у сфері управління і економіки та інших протиправних дій, які безпосередньо створюють загрозу життєво важливим інтересам України.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 25 Службі безпеки України, її органам і співробітникам для виконання покладених на них обов'язків надається право: одержувати на письмовий запит керівника відповідного органу Служби безпеки України від міністерств, державних комітетів, інших відомств, підприємств, установ, організацій, військових частин, громадян та їх об'єднань дані і відомості, необхідні для забезпечення державної безпеки України, а також користуватись з цією метою службовою документацією і звітністю. У разі проведення заходів щодо боротьби з тероризмом і фінансуванням терористичної діяльності Служба безпеки України, її органи і співробітники мають також право: одержувати в установленому законом порядку на письмову вимогу керівника органу або оперативного підрозділу Служби безпеки України від органів доходів і зборів, фінансових та інших установ, підприємств, організацій (незалежно від форми власності) інформацію і документи про операції, стан рахунків і руху коштів на них за конкретний проміжок часу (з розшифруванням сум, дати призначення та контрагента платежу), вклади, внутрішньо- та зовнішньоекономічні угоди, а також завірені копії документів, на підставі яких було відкрито рахунок конкретної юридичної або фізичної особи. Отримання від банків відомості, яка містить банківську таємницю, здійснюється у порядку та обсязі, встановлених Законом України "Про банки і банківську діяльність". Документи та інформація повинні бути подані негайно, а якщо це неможливо - не пізніш як протягом 10 діб (п. 1 ч. 2 ст. 25 згадуваного Закону).

Статтею 6 Закону України «Про контр розвідувальну діяльність» визначено, що підставами для проведення контррозвідувальної діяльності є: виконання визначених законом завдань щодо: контррозвідувального забезпечення економічного, інформаційного, науково-технічного потенціалу, оборонно-промислового і транспортного комплексів та їх об'єктів, національної системи зв'язку, Збройних Сил України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань, військово-технічного співробітництва, дотримання міжнародних режимів нерозповсюдження, а також закордонних дипломатичних установ України і безпеки громадян України за кордоном; інформаційно-аналітичного забезпечення органів державної влади (щодо загроз державній безпеці України).

Згідно із ч. 2 ст. 7 Закону України «Про контр розвідувальну діяльність» для виконання визначених законом завдань та за наявності підстав, передбачених статтею 6 цього Закону, в ході контррозвідувальної діяльності органи, підрозділи та співробітники Служби безпеки України мають право, зокрема, витребовувати, збирати і вивчати, за наявності визначених законом підстав, документи та відомості, що характеризують діяльність підприємств, установ, організацій, а також спосіб життя окремих осіб, джерела і розміри їх доходів для попередження і припинення розвідувальних, терористичних та інших протиправних посягань на державну безпеку України.

З системного аналізу викладеного вбачається, що з метою виконання покладених на СБ України завдань, за наявності підстав визначених ст. 6 Закону України «Про контр розвідувальну діяльність» відповідач наділений правом витребовувати, збирати і вивчати, документи та відомості, що характеризують діяльність підприємств, установ, організацій.

Отже, відповідач наділений повноваженнями щодо витребування копій матеріалів щодо укладання та виконання договору від 01.10.2011 №335 укладеного між ТОВ «НВП «Екопроф» та ДП «Львівській борнетанковий ремонтний завод» про підготовку до реалізації на зовнішньому ринку комплекту нормативно-технічної та проектної документації для капітального ремонту танку Т-72 та повідомлення найменування технічних засобів, на яких виконувались роботи з підготовки до реалізації на зовнішньому ринку комплекту нормативно-технічної ат проектної документації для капітального ремонту танку Т-72.

Законодавство містить наступні підстави та вимоги до форми запиту, відповідно до якого органи, підрозділи та співробітники СБУ мають право витребовувати копії документів, зокрема:

- при здійсненні заходів із забезпечення державної безпеки та по боротьбі з тероризмом і фінансуванням терористичної діяльності (п. З ч. 1 ст. 25, п. 1 ч. 2 ст. 25 Закону про СБУ), а також при здійсненні заходів боротьби з організованою злочинністю спеціальними підрозділами по боротьбі з організованою злочинністю Служби безпеки України (п/п. "б" п. 2 ст. 12 Закону України "Про організаційно-правові основи боротьби з організованою злочинністю") - письмова форма запиту;

- при здійсненні оперативно-розшукової діяльності (п. 4 ч. 1 ст. 8 Закону про ОРД) - ухвала слідчого судді;

- при здійсненні контррозвідувальної діяльності (п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону про КРД), а також при здійсненні досудового розслідування в рамках кримінального провадження (ст. 93 КПК України) - форма запиту не визначена, водночас, практика реалізації зазначених положень свідчить про витребовування копій документів на запити, виконані у письмовій формі.

Такі запити суб'єктам підприємницької діяльності про витребовування копій документів, з посиланням на вищевказані норми законів, підписуються, зокрема, при виконанні завдань контррозвідувальної діяльності: у Центральному управлінні СБУ - Головою СБУ, його першими заступниками та заступниками, керівниками функціональних підрозділів Центрального управління СБУ, їх першими заступниками і заступниками (ст 8 Закону України «Про контр розвідувальну діяльність». Обов’язковим є посилання у запитах на норми чинного законодавства, що передбачається право органів та підрозділів СБ України.

Щодо твердження позивача про обов’язок відповідача зазначати у вимозі на отримання копій документів інше, крім нормативного, обґрунтування необхідності отримання витребуваної інформації, суд зазначає, що відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 8 Закону України «про державну таємницю» відомості за окремими показниками про зміст, форми, методи, організаційні положення, оперативну тактику здійснення органами СБ України контр розвідувальної діяльності, а також відомості про організацію, завдання, результати оперативно-розшукової, контр розвідувальної чи розвідувальної діяльності становлять державну таємницю, що унеможливлює зазначення такої інформації у вимогах на отримання інформації.

Також, суд вважає безпідставним посилання позивача на порушення відповідачем при оформленні оскаржуваних вимог Типової інструкції з діловодства у центральних органах виконавчої влади, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих органах виконавчої влади, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2011 №1242, оскільки СБ України не є центральним органом виконавчої влади.

З огляду на викладене, оскаржені вимоги винесено уповноваженою особою, в межах наданої компетенції з дотриманням способу прийняття.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Звернення до суду є способом захисту порушених суб'єктивних прав, а не способом відновлення законності та правопорядку у публічних правовідносинах.

Об'єктом судового захисту є права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб. Для розкриття цих категорій необхідно звернути увагу на Рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням 50 народних депутатів України щодо офіційного тлумачення окремих положень частини першої статті 4 ЦПК України (справа про охоронюваний законом інтерес) від 1 грудня 2004 року N 18-рп/2004 (справа N 1-10/2004). Системний аналіз, який провів Конституційний Суд України, свідчить, що поняття "охоронюваний законом інтерес" у всіх випадках вживання його у законах України у логічно-смисловому зв'язку з поняттям "права" має один і той же зміст.

З урахуванням наведених вище міркувань Конституційний Суд України вирішив, що поняття "охоронюваний законом інтерес" треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об'єктивного і прямо не опосередкований у суб'єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

Позивачем у не доведено порушення відповідачем при прийняття оскаржених вимог прав, інтересів та свобод позивача.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень обов’язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов ТОВ «НВП «Екопроф» не підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 69, 70, 71, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити в задоволенні позовних вимог.

Постанова набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.І. Келеберда

Повний текст постанови виготовлено 24.11.2014