Справа № 2а-16645/10/2070
Суддя: Ланченко Л.В.
Дата ухвалення: 2014-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2014 року м. Київ
К/9991/71523/11

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

головуючого Ланченко Л.В.

суддів Лосєва А.М.

Пилипчук Н.Г.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу

Лозівської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Харківській
області

на постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 21.06.2011 та
ухвалу Харківського апеляційного
адміністративного суду від 18.10.2011

у справі №2а-16645/10/2070

за позовом Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_2

до Лозівської ОДПІ Харківської області

про скасування податкового
повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 21.06.2011,
залишеною без змін ухвалою
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 18.10.2011,
позов задоволено. Скасовано податкові
повідомлення-рішення №/0 від
10.12.2010 про визначення суми податкового
зобов?язання по податку на додану
вартість у загальному розмірі 346706 грн.,
у т.ч. за основним платежем 231137 грн. та
за штрафними (фінансовими) санкціями
115569 грн., та №/0 від 10.12.2010 про
визначення суми податкового
зобов?язання з податку з доходів від
підприємницької діяльності у
загальному розмірі 128179,7 грн.

У справі відкрито касаційне
провадження за касаційною скаргою
відповідача, у якій ставиться питання
про скасування рішення суду першої та
апеляційної інстанції та прийняття
нового рішення про відмову в позові, з
підстав невірного застосування норм
матеріального права.

Перевіривши під час попереднього
судового засідання повноту
встановлення обставин справи та
правильність їх юридичної оцінки в
судових рішеннях, в межах доводів
касаційної скарги, колегія суддів
дійшла висновку, що касаційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
такого.

Відповідачем проведено документальну
планову виїзну перевірку з питань
дотримання позивачем вимог
податкового, валютного та іншого
законодавства за період з 01.10.2008 по
30.06.2010, за результатами якої складено
акт №1096/17-213/НОМЕР_1 від 25.11.2010.

За висновками акта перевірки позивачем
допущено порушення:

- пп. 7.3.1 п.7.3 ст.7 Закону України від
03.04.1997р. № 168/97-ВР «Про податок на додану
вартість» в результаті чого
встановлено заниження ПДВ всього у
сумі 231137 грн., у тому числі ІУ кв.2008 року
в сумі 129141 грн., за І кв.2009 року в сумі 54434
грн., за II кв.2009 року в сумі 39300 грн., за III
кв.2009 року в сумі 1000 грн., за ІУ кв.2009
року в сумі 4000 грн., за І кв.2010 року в
сумі 1994 грн. Та за II кв.2010 року в сумі 1268
грн.;

- пп. 4.2.8, п.4.2 ст.4, пп.8.1.3 п.8.1 ст.8, п.19.1 ст. 19
Закону України «Про податок з доходів
фізичних осіб» від 22.05.2003 року №889-ІУ (зі
змінами та доповненнями) та розділу IV
ст. 13 Декрету Кабінету Міністрів
України «Про прибутковий податок з
громадян» №13-92 від 26.12.1992 (зі змінами та
доповненнями), внаслідок чого занижено
податок з доходів фізичних осіб від
підприємницької діяльності у сумі
128179,70 грн.;

- абз.5 ч. б ст.128 Господарського Кодексу
України, ст.3 Порядку ведення обліку
доходів та витрат, затвердженого
Наказом ДПА України №490 від 16.10.2003,
зареєстрований в Мін'юсті 29.10.2003 №988/8309,
та п.5 Порядку ведення обліку доходів та
витрат, затвердженого постановою КМУ
від 26.09.2001 за №1269, платником не
реєструвалася та не велася Книга
обліку доходів та витрат.

На підставі акта перевірки прийняті
податкові повідомлення-рішення:
№/0 від 10.12.2010, яким позивачу
визначено суму податкового
зобов'язання по податку на додану
вартість у загальному розмірі 346706 грн.,
у т.ч. за основним платежем - 231137 грн., за
штрафними (фінансовими) санкціями 115569
грн. та № /0 від 10.12.2010, яким
позивачу визначено суму податкового
зобов'язання по податку з доходів від
підприємницької діяльності у розмірі
128179,7 грн.

Податковий орган обумовлює заниження
позивачем податкових зобов'язань з
податку з доходів фізичних осіб та
податку на додану вартість,
перевищенням граничного обсягу
виручки, встановленого у ст. 1 Указу
Президента України «Про спрощену
систему оподаткування, обліку та
звітності суб'єктів малого
підприємництва», що дозволяв
перебувати на спрощеній системі
оподаткування, обліку та звітності, у
ІУ кварталі 2008 року внаслідок
перерахування ЗАТ «Лозівський
молочний завод» 552729,37 грн. за договором
доручення №01/01-08/1 від 01.01.2008.

Як вбачається зі встановлених судами
обставин, сума грошових коштів, яка
віднесена податковим органом до складу
виручки від реалізації товарів,
одержана позивачем у межах здійснення
діяльності із закупівлі молока у
населення згідно з договорами
доручення №01/01-08/1 від 01.01.2008 із ЗАТ
«Лозівський молочний завод», №17/03 від
17.03.2009 із ТОВ «МолАгро», б/н від 01.12.2008 із
АТЗТ «Борівський молокозавод». За цими
договорами позивач (повірений) взяв на
себе зобов'язання організувати
збирання молока від імені та за рахунок
довірителів.

Суд касаційної інстанції не вбачає
порушень судом першої та апеляційної
інстанції норм матеріального права, на
які посилається податкова інспекція в
касаційній скарзі.

Зі статті 3 Указу Президента України
«Про спрощену систему оподаткування,
обліку та звітності суб'єктів малого
підприємництва» від 03.07.1998 р. № 727/98
випливає, що об'єктом оподаткування
єдиним податком є сума виручки від
реалізації продукції (товарів, робіт,
послуг).

Згідно з ч. 3 ст. 1 Указу Президента
України «Про спрощену систему
оподаткування, обліку та звітності
суб'єктів малого підприємництва» від
03.07.1998 № 727/98 виручкою від реалізації
продукції (товарів, робіт, послуг)
вважається сума, фактично отримана
суб'єктом підприємницької діяльності
на розрахунковий рахунок або (та) в касу
за здійснення операцій з продажу
продукції (товарів, робіт, послуг).

Отже, обсяг виручки підприємця, що є
платником єдиного податку і здійснює
свою діяльність як комерційний
представник за договором доручення,
складається лише із сум винагороди, яка
у періоді, що перевірявся, не
перевищила визначеного Указом № 727/98
граничного розміру. Операції з
передачі позивачем коштів продавцям
молока (населенню) та отримання від них
товару (молока) не є операціями з
реалізацією позивачем товару,
внаслідок яких отримується виручка, а
такі кошти не є доходами, одержаними за
звітний податковий період фізичною
особою - суб'єктом підприємницької
діяльності від продажу ним товарів
(надання послуг, виконання робіт) у
межах його підприємницької діяльності.

Враховуючи викладене, суди попередніх
інстанцій дійшли правильного висновку
про відсутність правових підстав для
віднесення таких коштів до виручки
позивача в розумінні ст. 1 Указу
Президента України «Про спрощену
систему оподаткування, обліку та
звітності суб'єктів малого
підприємництва» від 03.07.1998 № 727/98.

Своєю чергою, при дотриманні платником
єдиного податку граничного розміру
виручки у останнього не виникає
обов'язку переходу у наступному
податковому періоді на загальну
систему оподаткування, при якій такий
суб'єкт позбавляється права
застосовувати положення ст. 6 Указу
Президента України «Про спрощену
систему оподаткування, обліку та
звітності суб'єктів малого
підприємництва» від 03.07.1998 № 727/98, а
також реєструватись платником податку
на додану вартість.

Таке застосування норм матеріального
права відповідає практиці Верховного
Суду України викладеній в постанові
від 17.09.2013 за позовом суб'єкта
підприємницької діяльності-фізичної
особи Н.Г.Пилипчук до Іллінецької
міжрайонної державної податкової
інспекції Вінницької області про
визнання протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень.

За встановлених обставин, підстав для
задоволення касаційної скарги та
скасування рішення суду першої та
апеляційної інстанції не вбачається.

Керуючись ст. ст. 220-1, 223, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Лозівської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Харківській області відхилити, а
постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 21.06.2011 та
ухвалу Харківського апеляційного
адміністративного суду від 18.10.2011
залишити без змін.

Ухвала вступає в законну силу з моменту
проголошення. Заява про перегляд
судового рішення в адміністративній
справі Верховним Судом України може
бути подана з підстав, в порядку та у
строки встановлені ст.ст.236-238 КАС
України.

Головуючий
Л.В.Ланченко

Судді
А.М.Лосєв

ОСОБА_1