Справа № 395/1659/14-а
Суддя: Забуранний Р. А.
Дата ухвалення: 2014-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №
Провадження № 2-а/395/31/2014
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2014 року
м. Новомиргород

Новомиргородський районний суд
Кіровоградської області в складі:

головуючого судді
Забуранного Р.А.

при секретарі
Таран С.М.

за участю представника
позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Новомиргороді
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_2 до сільського голови
Петроострівської сільської ради
Новомиргородського району
Кіровоградської області Єфіменко Т.М.
про визнання дій сільського голови
незаконними та зобов'язання вчинити
певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До суду з позовом звернувся
ОСОБА_2 до сільського голови
Петроострівської сільської ради
Новомиргородського району
Кіровоградської області Єфіменко Т.М.
про визнання дій сільського голови
незаконними та зобов'язання вчинити
певні дії.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_2
вказав, що він, маючи достатній досвід
роботи в сільськогосподарському
господарстві, з метою реалізації свого
права наданого державою та
закріпленого ст.13,14,42 Конституції
України та в порядку передбаченому ЗУ
«Про фермерське господарство», ст.
17,31,122,123,134 Земельного Кодексу України
та ЗУ «Про місцеві Державні
адміністрації», звернувся з
відповідною заявою та необхідними
документами до Новомиргородської
районної Державної адміністрації, про
надання дозволу на створення
фермерського господарства та надання
дозволу на розробку проекту відведення
земельної ділянки для створення
фермерського господарства.

За результатами розгляду його заяви
Новомиргородська РДА 04 жовтня 2012 року
надала йому право створити фермерське
господарство та надала дозвіл на
оренду земельної ділянки (з місцем
розташування та площею вказаною в
додатках до заяви) за певних умов, а
саме в разі замовлення та погодження з
відповідними службами проекту щодо
відведення земельної ділянки
(Розпорядження голови РДА №546-р від 04
жовтня 2012 року).

На підставі наданого права ним було
укладено відповідний Договір з
Державним підприємством
«Кіровоградський науково-дослідний та
проектний інститут землеустрою» з
метою розробки відповідної
землевпорядної документації (Договір
№15596 від 01.11.2013 року).

Вказаний Проект «землеустрою щодо
відведення земельної ділянки із земель
державної власності (землі запасу) в
оренду строком на 15 років громадянину
ОСОБА_2 для ведення фермерського
господарства на території
Петроострівської сільської ради
Новомиргородського району
Кіровоградської області» був
розроблений 08.04.2013 року та поданий на
погодження відповідними службами в
порядку передбаченому ст. 186-1
Земельного кодексу України.

Вказаний проект відведення було
погоджено 22 квітня 2013 року (Висновок
«Про погодження проекту землеустрою
щодо відведення земельної ділянки»
№2016/01-07 від 22.04.2013 року).

Вказаний проект землеустрою
відповідає вимогам передбаченим ст.50
ЗУ «Про землеустрій».

Грунти земельної ділянки представлені
чорноземами типовими і відповідно до
ст.150 ЗК України - не відносяться до
особливо цінних.

Зазначений проект відведення
земельної ділянки, відповідно до ст.9 ЗУ
«Про державну експертизу
землевпорядної документації» не
підлягає обов'язковій державній
експертизі.

На виконання приписів норм
законодавства, з метою визначення
ступеню забруднення земельної ділянки,
для укладення договору оренди
земельної ділянки ним було замовлено
відповідний агрохімічний паспорт.

Для формування земельної ділянки,
внесення вичерпних даних про неї до
поземельної книги та з метою в
подальшому чіткого визначення суми
договору оренди та орендної плати, в
червні 2013 року ним було замовлено
Державному підприємству
Кіровоградський науково-дослідний та
проектний інститут землеустрою»
розроблення нормативної грошової
оцінки земельної ділянки (Договір № 4582
від 31.05.2013 року).

Технічна документація по нормативній
грошовій оцінці земельної ділянки була
виготовлена та надана для подальшого
затвердження Новомиргородською
районною радою 12.06.2013 року.

Діючи на підставі ст.23 ЗУ «Про оцінку
земель» - Новомиргородська районна
рада Кіровоградської області
затвердила технічну документацію щодо
визначення нормативної грошової
оцінки даної земельної ділянки.

Бажаючи набути визначеного за ним
права на створення фермерського
господарства та укласти відповідний
договір оренди земельної ділянки,
відповідно до ст.12 ЗК України 10.11.2014
року вказаний проект було направлено
на погодження до Петроострівської
сільської ради Новомиргородського
району Кіровоградської області.

Сільський голова Петроострівської
сільської ради Єфіменко Т.М., в
порушенні норм ЗУ «Про місцеве
самоврядування» та ст. 12 ЗК України не
винесла дане питання на розгляд сесії
сільської ради та самостійно надала
відповідь згідно з якою відмовила йому
в погодженні проекту землеустрою (Лист
№270 від 11.11.2014 року).

Вказані дії сільського голови Єфіменко
Т.М. є незаконними та такими, а рішення
таким, що прийняте з перевищенням
відповідних владних повноважень
наданих ЗУ «Про місцеве
самоврядування».

Посилаючись на норми чинного
законодавства, просив суд визнати
протиправними дії Петроострівського
сільського голови Новомиргородського
району Єфіменко Т.М. та зобов'язати
Петроострівського сільського голову
Новомиргородського району Єфіменко
Т.М. подати на розгляд Петроострівської
сільської ради клопотання ОСОБА_2 щодо
погодження Проекту «землеустрою щодо
відведення земельної ділянки із земель
державної власності (землі запасу) в
оренду строком на 15 років громадянину
ОСОБА_2 для ведення фермерського
господарства на території
Петроострівської сільської ради
Новомиргородського району
Кіровоградської області».

Представник позивача в судовому
засіданні повністю підтримав позовні
вимоги позивача та просив суд
задовольнити позов.

Позивач в судове засідання не з'явився,
про місце та час розгляду у справі був
повідомлений у встановленому законом
порядку, будь - яких заяв та клопотань
до суду не надіслав.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, до суду направив
відзив на позов у відповідності до
якого категорично не погоджується з
доводами позивача вважає, що відсутні
підстави для задоволення позову ОСОБА_2
та просить суд відмовити у задоволенні
позову та розглянути справу без його
участі.

За таких обставин, суд вважає за
можливе слухати справу без участі
позивача, оскільки його інтереси в
судовому засіданні представляє його
представник у відповідності до
нотаріально посвідченого доручення та
від представника відповідача надійшла
відповідне письмове клопотання про
розгляд у справи без його участі на що
представник позивача у ході судового
розгляду у справі не заперечував.

Вислухавши вказані пояснення та
вивчивши всі письмові матеріали
справи, суд прийшов до висновку, що
позов не підлягає задоволенню за
такими обставинами.

У відповідності до статті 13
Конституції України земля, її надра,
атмосферне повітря, водні та інші
природні ресурси, які знаходяться в
межах території України, природні
ресурси її континентального шельфу,
виключної (морської) економічної зони є
об'єктами права власності Українського
народу. Від імені Українського народу
права власника здійснюють органи
державної влади та органи місцевого
самоврядування в межах, визначених
цією Конституцією.

Кожен громадянин має право
користуватися природними об'єктами
права власності народу відповідно до
закону.

Статтею 42 Конституції України
встановлено, що кожен має право на
підприємницьку діяльність, яка не
заборонена законом.

Конституцією України кожній людині
гарантовано право звернутись до суду
для захисту своїх конституційних прав
і свобод. Конституція має найвищу
юридичну силу, а її норми є нормами
прямої дії. Це зобов'язує суди при
розгляді конкретних справ керуватись
насамперед нормами Конституції
України.

Суд безпосередньо застосовує
Конституцію у разі:

1) коли зі змісту норм Конституції
не випливає необхідність додаткової
регламентації її положень законом;

2) коли закон, який був чинним до
введення в дію Конституції чи
прийнятий після цього, суперечить їй;

3) коли правовідносини, що
розглядаються судом, законом України
не врегульовано, а нормативно-правовий
акт, прийнятий Верховною Радою або
Радою міністрів Автономної Республіки
Крим, суперечить Конституції України;

4) коли укази Президента України,
які внаслідок їх нормативно-правового
характеру підлягають застосуванню
судами при вирішенні конкретних
судових справ, суперечать Конституції
України.

Якщо зі змісту
конституційної норми випливає
необхідність додаткової регламентації
її положень законом, суд при розгляді
справи повинен застосувати тільки той
закон, який грунтується на Конституції
і не суперечить їй.

Питання пов'язані з правом на створення
фермерського господарства, та зайняття
підприємницькою діяльністю
фермерським господарством,
регулюються нормами спеціального
нормативного акту, а саме законом
України «Про фермерське господарство»
зі змінами та доповненнями (далі Закон).

Частиною 1 статті 1 вказаного
Закону встановлено, що - фермерське
господарство є формою підприємницької
діяльності громадян із створенням
юридичної особи, які виявили бажання
виробляти товарну
сільськогосподарську продукцію,
займатися її переробкою та реалізацією
з метою отримання прибутку на
земельних ділянках, наданих їм для
ведення фермерського господарства,
відповідно до закону.

Статтею 5 Закону визначено, що
право на створення фермерського
господарства має кожний дієздатний
громадянин України, який досяг
18-річного віку та виявив бажання
створити фермерське господарство.

У відповідності до ч. 1,2 ст.7 Закону
для отримання (придбання) у власність
або в оренду земельної ділянки
державної власності з метою ведення
фермерського господарства громадяни
звертаються до відповідної районної
державної адміністрації. Для отримання
у власність або в оренду земельної
ділянки із земель комунальної
власності з метою ведення фермерського
господарства громадяни звертаються до
місцевої ради.

У заяві зазначаються: бажаний
розмір і місце розташування ділянки,
кількість членів фермерського
господарства та наявність у них права
на безоплатне одержання земельних
ділянок у власність, обґрунтування
розмірів земельної ділянки з
урахуванням перспектив діяльності
фермерського господарства. До заяви
додаються документи, що підтверджують
досвід роботи у сільському
господарстві або наявність освіти,
здобутої в аграрному навчальному
закладі.

Перелік документів, що
підтверджують досвід роботи у
сільському господарстві,
затверджується Кабінетом Міністрів
України за поданням центрального
органу виконавчої влади, що забезпечує
формування державної аграрної
політики

Заяву громадянина про надання
земельної ділянки у власність або в
оренду районна або міська державні
адміністрації або орган місцевого
самоврядування розглядають у місячний
строк і в разі її задоволення дають
згоду на підготовку землевпорядною
організацією проекту відведення
земельної ділянки.

Виходячи з аналізу вказаної норми
закони можна зробити висновок про те,
що кожний дієздатний громадянин
України, який досяг 18-річного віку може
створити фермерське господарство, але
тільки при наявності у нього
достатнього досвіду роботи в
сільському господарстві.

Право на створення фермерського
господарство набувається особою за
результатами розгляду відповідної
заяви поданої до органів влади
вказаних у ст.7 Закону, з моменту
прийняття вказаними органами
відповідних рішень.

В судовому засіданні безспірно
встановлено, що у відповідності до
вищевказаних норм Закону позивач по
справі ОСОБА_2, реалізуючи своє
конституційне право, 28.09.2012 року
звернувся до Новомиргородської
районної державної адміністрації
Кіровоградської області з клопотанням
про надання йому в оренду терміном на 15
років земельну ділянку, площею 43,49 га.
ріллі для ведення фермерського
господарства із земель державної
власності , що перебувають у запасі за
межами населеного пункту на території
Петроострівської сільської ради
Новомиргородського району
Кіровоградської області, оскільки має
досвід в сільському господарстві, що
підтверджується письмовою заявою
позивача до голови Новомиргородської
РДА та копією трудової книжки ОСОБА_2 у
відповідності до якої починаючи з 2000
року він працює керівником
сільськогосподарського підприємства.

Відповідно до ч.4 ст.11 ЦК України - у
випадках, встановлених актами
цивільного законодавства, цивільні
права та обов'язки виникають
безпосередньо з актів органів
державної влади.

Статтею 6 Закону України «Про
місцеві державні адміністрації» (зі
змінами та доповненнями) визначено, що
на виконання Конституції України,
законів України, актів Президента
України, актів Кабінету Міністрів
України, міністерств та інших
центральних органів виконавчої влади,
які відповідно до закону забезпечують
нормативно-правове регулювання
власних і делегованих повноважень,
голова місцевої державної
адміністрації в межах своїх
повноважень видає розпорядження, а
керівники структурних підрозділів -
накази.

Розпорядження голів
місцевих державних адміністрацій,
прийняті в межах їх компетенції, є
обов'язковими для виконання на
відповідній території всіма органами,
підприємствами, установами та
організаціями, посадовими особами та
громадянами.

Акти місцевих державних
адміністрацій, які відповідно до
закону є регуляторними актами,
розробляються, розглядаються,
приймаються та оприлюднюються з
урахуванням вимог Закону України "Про
засади державної регуляторної
політики у сфері господарської
діяльності".

З аналізу норм передбачених ст.5,
ч.1,2 ст.7 Закону України «Про фермерське
господарство», ч.4 ст.11 ЦК України та ст.6
Закону України «Про місцеві Державні
адміністрації» - право на створення
фермерського господарства виникає у
фізичної особи з дня видання головою
місцевої Державної адміністрації
відповідного Розпорядження щодо
задоволення заяви фізичної особи на
створення фермерського господарства
та надання згоди на підготовку
землевпорядною організацією проекту
відведення земельної ділянки.

Розпорядження голови місцевої
Державної адміністрації про
задоволення заяви фізичної особи на
створення фермерського господарства
та надання згоди на підготовку
землевпорядною організацією проекту
відведення земельної ділянки є єдиним
документом, що встановлює за
громадянином право на створення
фермерського господарства.

В судовому засіданні безспірно
встановлено, що за наслідками розгляду
заяви ОСОБА_2 головою
Новомиргородської районної державної
адміністрації Кіровоградської області
винесено Розпорядження
Новомиргородської районної державної
адміністрації Кіровоградської області
за №546-р від 02 жовтня 2012 року, що
підтверджується копією вказаного
розпорядження, яке на думку суду і є
документом, що засвідчує факт набуття
громадянином ОСОБА_2 права на створення
фермерського господарства.

Відносини пов'язані з наданням
громадянам земельних ділянок
регулюються Земельним Кодексом
України, Законами України «Про
землеустрій», «Про державну експертизу
землевпорядної документації», «Про
оцінку земель» тощо.

Представником позивача для
огляду наданий Проект «Землеустрою
щодо відведення земельної ділянки із
земель державної власності (землі
запасу) в оренду строком на 15 років
громадянину ОСОБА_2 для ведення
фермерського господарства на
території Петроострівської сільської
ради Новомиргородського району
Кіровоградської області», який
безпосередньо оглянутий у ході
судового розгляду у справі.

Судом в судовому засіданні
беззаперечно встановлено, що даний
проект землеустрою за змістом та
складом відповідає вимогам
встановленим законом до документації
такого виду (ст.50 Закону України «Про
землеустрій»), його було погоджено в
порядку передбаченому ст. 123, 186-1
Земельного кодексу України.

Відповідно до п. 1ч. 1 ст. 150
Земельного кодексу України- до
особливо цінних земель відносяться:

а) у складі земель
сільськогосподарського призначення:
чорноземи нееродовані несолонцюваті
на лесових породах; лучно-чорноземні
незасолені несолонцюваті суглинкові
ґрунти; темно-сірі опідзолені ґрунти та
чорноземи опідзолені на лесах і
глеюваті; бурі гірсько-лісові та
дерново-буроземні глибокі і середньо
глибокі ґрунти; дерново-підзолисті
суглинкові ґрунти; коричневі ґрунти
Південного узбережжя Криму, дернові
глибокі ґрунти Закарпаття;»

Аналіз норм Земельного кодексу
України дає підстави стверджувати, що
закріплений перелік є вичерпним та не
підлягає розширеному тлумаченню.

Виходячи переліку земель які
відносяться до особливо цінних
відповідно до ч.1 ст.150 Земельного
кодексу України та з якісних
характеристик грунтів вказаних в
Проекті «Землеустрою щодо відведення
земельної ділянки із земель державної
власності (землі запасу) в оренду
строком на 15 років громадянину ОСОБА_2
для ведення фермерського господарства
на території Петроострівської
сільської ради Новомиргородського
району Кіровоградської області», суд
приходить до безспірного висновку про
те, що земельна ділянка яка надається
позивачу не відноситься до особливо
цінних земель.

Відповідно до ст.9 Закону України
«Про державну експертизу
землевпорядної документації» -
обов'язковій державній експертизі
підлягають:

-загальнодержавні й регіональні
(республіканські) програми
використання та охорони земель;

-схеми землеустрою і
техніко-економічні обґрунтування
використання та охорони земель
адміністративно-територіальних
одиниць;

-проекти землеустрою щодо
встановлення (зміни) меж
адміністративно-територіальних
одиниць;

-проекти землеустрою щодо
організації і встановлення меж
територій природно-заповідного фонду
та іншого природоохоронного
призначення, оздоровчого,
рекреаційного та історико-культурного
призначення;

-проекти землеустрою щодо
відведення земельних ділянок особливо
цінних земель, земель
лісогосподарського призначення, а
також земель водного фонду,
природоохоронного, оздоровчого,
рекреаційного та історико-культурного
призначення;

-проекти землеустрою, що
забезпечують еколого-економічне
обґрунтування сівозміни та
впорядкування угідь;

-проекти землеустрою щодо
впорядкування території населених
пунктів;

-проекти землеустрою щодо
створення нових та впорядкування
існуючих землеволодінь і
землекористувань;

-технічна документація з
бонітування ґрунтів, нормативної
грошової оцінки земельних ділянок.

На підставі викладеного,
враховуючи відповідні пояснення
представника позивача судом безспірно
встановлено, що земельна ділянка, яка
передається позивачу для ведення
фермерського господарства не
відноситься до особливо цінних земель
і проходження процедури обов'язкової
експертизи проекту «землеустрою щодо
відведення земельної ділянки із земель
державної власності (землі запасу) в
оренду строком на 15 років громадянину
ОСОБА_2 для ведення фермерського
господарства на території
Петроострівської сільської ради
Новомиргородського району
Кіровоградської області» в даному
випадку законом не передбачено.

У відповідності до рішення
двадцятої сесії шостого скликання
Новомиргородської районної ради
Кіровоградської області за № 286 від 09
серпня 2013 року затверджено технічну
документацію з нормативно грошової
оцінки земельної ділянки, розміром
43,4877, де замовником виступає ОСОБА_2,
розробник технічної документації (за
межами населеного пункту), ДП
«Кіровоградський науково-дослідний та
проектний інститут землеустрою», умови
надання земельної ділянки - оренда 15
років, розміщена на території
Петроострівської сільської ради
Новомиргородського району
Кіровоградської області, категорія
земель - землі сільськогосподарського
призначення, цільове призначення - для
ведення фермерського господарства,
оцінка земельної ділянки - 1088998 гривень,
станом на 01.01.2013 року.

У відповідності до п. 5 Постанови
Пленуму Верховного суду України №9 від
01 листопада 1996 року «Про застосування
Конституції України при здійсненні
правосуддя» вказано на те, що - судам
необхідно виходити з того, що
нормативно-правові акти будь-якого
державного чи іншого органу (акти
Президента України, постанови
Верховної Ради України, постанови і
розпорядження Кабінету Міністрів
України, нормативно-правові акти
Верховної Ради Автономної Республіки
Крим чи рішення Ради міністрів
Автономної Республіки Крим, акти
органів місцевого самоврядування,
накази та інструкції міністерств і
відомств, накази керівників
підприємств, установ та організацій
тощо) підлягають оцінці на
відповідність як Конституції, так і
закону.

Оцінюючи Розпорядження
Новомиргородської районної державної
адміністрації Кіровоградської області
№546-р від 02 жовтня 2012 року, суд дійшов
висновку про те, що вимога яка
міститься в п.3 вказаного Розпорядження
щодо можливості подання погодженого
проекту землеустрою на затвердження
відповідному органу державної влади
тільки після проходження процедури
державної експертизи землевпорядної
документації таким, що не відповідає
нормам закону та прийнята з порушенням
ч.2 ст.19 Конституції України.

Так, відповідно до п.6 ст.123
Земельного кодексу України
передбачено, що відповідний орган
виконавчої влади або орган місцевого
самоврядування у двотижневий строк з
дня отримання проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки, а в разі
необхідності здійснення обов'язкової
державної експертизи землевпорядної
документації згідно із законом - після
отримання позитивного висновку такої
експертизи приймає рішення про надання
земельної ділянки у користування.

Позивач в судовому засіданні
надав докази того, що земельна ділянка
площею 43,4877 на території
Петроострівської сільської ради
Новомиргородського району
кіровоградської області була
сформована та набула статусу об'єкта
права вказаному в ст. 79-1 ЗК України. З
даних які містяться в Публічній
кадастровій карті земельній ділянці
визначено кадастровий №:02:000:9025.

Виходячи з норм передбачених ст.
123,150,186-1 Земельного Кодексу України,
позивач набув відповідного права на
земельну ділянку з кадастровим номером
№:02:000:9025 для ведення фермерського
господарства площею 43,4877 га.
розташовану на території
Петроострівської сільської ради
Новомиргородського району
Кіровоградської області.

Реалізація встановленого права
відбувається на підставі п.6 ст.123
Земельного кодексу України шляхом
подання на затвердження, органу
державної влади встановленому ст.122
вищевказаного Кодексу, відповідного
погодженого проекту землеустрою з
подальшим укладенням договору оренди
земельної ділянки.

Питання пов'язані із здійсненням
повноважень органами місцевого
самоврядування в галузі земельних
відносин регулюються Конституцією
України, Земельним кодексом України,
Законом України «Про місцеве
самоврядування в Україні» тощо.

Відповідно до ст. 1 Закону України
«Про місцеве самоврядування в Україні»
:

- територіальна громада - жителі,
об'єднані постійним проживанням у
межах села, селища, міста, що є
самостійними
адміністративно-територіальними
одиницями, або добровільне об'єднання
жителів кількох сіл, що мають єдиний
адміністративний центр;

- адміністративно-територіальна
одиниця - область, район, місто, район у
місті, селище, село;

- представницький орган місцевого
самоврядування - виборний орган (рада),
який складається з депутатів і
відповідно до закону наділяється
правом представляти інтереси
територіальної громади і приймати від
її імені рішення.

Статтею 142 Конституції України
встановлено, що - матеріальною основою
місцевого самоврядування є рухоме і не
рухоме майно, доходи місцевих бюджетів,
інші кошти, земля, природні ресурси, що
є у власності територіальних громад
сіл, селищ, міст, районів у містах, а
також об'єкти їхньої спільної
власності, що перебувають в управлінні
районних і обласних рад.

Відповідно до п.3,4 Прикінцевих та
перехідних положень Закону України
«Про внесення змін до деяких
законодавчих актів України щодо
розмежування земель державної та
комунальної власності» (зі змінами та
доповненнями) - землями комунальної
власності відповідних територіальних
громад вважаються:

а) земельні ділянки:

на яких розташовані будівлі, споруди,
інші об'єкти нерухомого майна
комунальної власності відповідної
територіальної громади;

які перебувають у постійному
користуванні органів місцевого
самоврядування, комунальних
підприємств, установ, організацій;

б) всі інші землі, розташовані в межах
відповідних населених пунктів, крім
земельних ділянок приватної власності
та земельних ділянок, зазначених у
підпунктах "а" і "б" пункту 4 цього
розділу.

У державній власності
залишаються:

а) розташовані в межах населених
пунктів земельні ділянки:

на яких розташовані будівлі, споруди,
інші об'єкти нерухомого майна
державної власності;

які перебувають у постійному
користуванні органів державної влади,
державних підприємств, установ,
організацій, Національної академії
наук України, державних галузевих
академій наук;

які належать до земель оборони;

б) земельні ділянки, що
використовуються Чорноморським флотом
Російської Федерації на території
України на підставі міжнародних
договорів, згода на обов'язковість яких
надана Верховною Радою України;

в) землі зон відчуження та безумовного
(обов'язкового) відселення, що зазнали
радіоактивного забруднення внаслідок
Чорнобильської катастрофи;

г) усі інші землі, розташовані за межами
населених пунктів, крім земельних
ділянок приватної власності та
земельних ділянок, зазначених у
підпункті "а" пункту 3 цього розділу.

Згідно зі ст.12 Земельного кодексу
України сільські ради в межах наданих
повноважень розглядають питання щодо
регулювання земельних відносин
виключно по відношенню до земель, що
перебувають у комунальній власності
відповідної територіальної громади.

Виходячи з того, що земельна
ділянка яка надається позивачу є
державною власністю, розгляд питання
про погодження сесією
Петроострівської сільської ради
Новомиргородського району
Кіровоградської області даної
технічної документації виходить за
рамки повноважень наданих
відповідному органу місцевого
самоврядування законом.

Опираючись на вище викладені
норми законодавства, суд приходить до
безсумнівного висновку висновку про
те, що голова Петроострівської
сільської ради Новомиргородського
району Кіровоградської області
Єфіменко Т.М. не мала законних підстав
та повноважень винести на розгляд
сесії ради питання, яке не входить до
компетенції сільської ради.

Відмова в задоволенні заяви
ОСОБА_2 щодо розгляду питання
погодження технічної документації із
землеустрою на сесії Петроострівської
сільської ради Новомиргородського
району кіровоградської області є
вмотивованою та такою, що не входить в
протиріччя з діючим законодавством
України.

Отже, позивачем у ході судового
розгляду у справі не доведено, яким
чином відмова голови Петроострівської
сільської ради Новомиргородського
району Кіровоградської області ця
відмова порушила його права та
обов'язки.

Аналіз вищевикладеного,
безсумнівно переконує суд у
необхідності відмовити у задоволенні
позовних вимог позивача.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст.
158-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_2 до сільського голови
Петроострівської сільської ради
Новомиргородського району
Кіровоградської області Єфіменко Т.М.
про визнання дій сільського голови
незаконними та зобов'язання вчинити
певні дії - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Новомиргородський районний суд
Кіровоградської області на протязі
десяти днів з дня її проголошення.

Суддя:
Р. А. Забуранний

копія

Справа № 395/1659/14-а

Провадження № 2-а/395/31/2014

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2014 року
м. Новомиргород

Новомиргородський районний суд
Кіровоградської області в складі:

головуючого судді
Забуранного Р.А.

при секретарі
Таран С.М.

за участю представника
позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Новомиргороді
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_2 до сільського голови
Петроострівської сільської ради
Новомиргородського району
Кіровоградської області Єфіменко Т.М.
про визнання дій сільського голови
незаконними та зобов'язання вчинити
певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До суду з позовом звернувся
ОСОБА_2 до сільського голови
Петроострівської сільської ради
Новомиргородського району
Кіровоградської області Єфіменко Т.М.
про визнання дій сільського голови
незаконними та зобов'язання вчинити
певні дії.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_2
вказав, що він, маючи достатній досвід
роботи в сільськогосподарському
господарстві, з метою реалізації свого
права наданого державою та
закріпленого ст.13,14,42 Конституції
України та в порядку передбаченому ЗУ
«Про фермерське господарство», ст.
17,31,122,123,134 Земельного Кодексу України
та ЗУ «Про місцеві Державні
адміністрації», звернувся з
відповідною заявою та необхідними
документами до Новомиргородської
районної Державної адміністрації, про
надання дозволу на створення
фермерського господарства та надання
дозволу на розробку проекту відведення
земельної ділянки для створення
фермерського господарства.

За результатами розгляду його заяви
Новомиргородська РДА 04 жовтня 2012 року
надала йому право створити фермерське
господарство та надала дозвіл на
оренду земельної ділянки (з місцем
розташування та площею вказаною в
додатках до заяви) за певних умов, а
саме в разі замовлення та погодження з
відповідними службами проекту щодо
відведення земельної ділянки
(Розпорядження голови РДА №546-р від 04
жовтня 2012 року).

На підставі наданого права ним було
укладено відповідний Договір з
Державним підприємством
«Кіровоградський науково-дослідний та
проектний інститут землеустрою» з
метою розробки відповідної
землевпорядної документації (Договір
№15596 від 01.11.2013 року).

Вказаний Проект «землеустрою щодо
відведення земельної ділянки із земель
державної власності (землі запасу) в
оренду строком на 15 років громадянину
ОСОБА_2 для ведення фермерського
господарства на території
Петроострівської сільської ради
Новомиргородського району
Кіровоградської області» був
розроблений 08.04.2013 року та поданий на
погодження відповідними службами в
порядку передбаченому ст. 186-1
Земельного кодексу України.

Вказаний проект відведення було
погоджено 22 квітня 2013 року (Висновок
«Про погодження проекту землеустрою
щодо відведення земельної ділянки»
№2016/01-07 від 22.04.2013 року).

Вказаний проект землеустрою
відповідає вимогам передбаченим ст.50
ЗУ «Про землеустрій».

Грунти земельної ділянки представлені
чорноземами типовими і відповідно до
ст.150 ЗК України - не відносяться до
особливо цінних.

Зазначений проект відведення
земельної ділянки, відповідно до ст.9 ЗУ
«Про державну експертизу
землевпорядної документації» не
підлягає обов'язковій державній
експертизі.

На виконання приписів норм
законодавства, з метою визначення
ступеню забруднення земельної ділянки,
для укладення договору оренди
земельної ділянки ним було замовлено
відповідний агрохімічний паспорт.

Для формування земельної ділянки,
внесення вичерпних даних про неї до
поземельної книги та з метою в
подальшому чіткого визначення суми
договору оренди та орендної плати, в
червні 2013 року ним було замовлено
Державному підприємству
Кіровоградський науково-дослідний та
проектний інститут землеустрою»
розроблення нормативної грошової
оцінки земельної ділянки (Договір № 4582
від 31.05.2013 року).

Технічна документація по нормативній
грошовій оцінці земельної ділянки була
виготовлена та надана для подальшого
затвердження Новомиргородською
районною радою 12.06.2013 року.

Діючи на підставі ст.23 ЗУ «Про оцінку
земель» - Новомиргородська районна
рада Кіровоградської області
затвердила технічну документацію щодо
визначення нормативної грошової
оцінки даної земельної ділянки.

Бажаючи набути визначеного за ним
права на створення фермерського
господарства та укласти відповідний
договір оренди земельної ділянки,
відповідно до ст.12 ЗК України 10.11.2014
року вказаний проект було направлено
на погодження до Петроострівської
сільської ради Новомиргородського
району Кіровоградської області.

Сільський голова Петроострівської
сільської ради Єфіменко Т.М., в
порушенні норм ЗУ «Про місцеве
самоврядування» та ст. 12 ЗК України не
винесла дане питання на розгляд сесії
сільської ради та самостійно надала
відповідь згідно з якою відмовила йому
в погодженні проекту землеустрою (Лист
№270 від 11.11.2014 року).

Вказані дії сільського голови Єфіменко
Т.М. є незаконними та такими, а рішення
таким, що прийняте з перевищенням
відповідних владних повноважень
наданих ЗУ «Про місцеве
самоврядування».

Посилаючись на норми чинного
законодавства, просив суд визнати
протиправними дії Петроострівського
сільського голови Новомиргородського
району Єфіменко Т.М. та зобов'язати
Петроострівського сільського голову
Новомиргородського району Єфіменко
Т.М. подати на розгляд Петроострівської
сільської ради клопотання ОСОБА_2 щодо
погодження Проекту «землеустрою щодо
відведення земельної ділянки із земель
державної власності (землі запасу) в
оренду строком на 15 років громадянину
ОСОБА_2 для ведення фермерського
господарства на території
Петроострівської сільської ради
Новомиргородського району
Кіровоградської області».

Представник позивача в судовому
засіданні повністю підтримав позовні
вимоги позивача та просив суд
задовольнити позов.

Позивач в судове засідання не з'явився,
про місце та час розгляду у справі був
повідомлений у встановленому законом
порядку, будь - яких заяв та клопотань
до суду не надіслав.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, до суду направив
відзив на позов у відповідності до
якого категорично не погоджується з
доводами позивача вважає, що відсутні
підстави для задоволення позову ОСОБА_2
та просить суд відмовити у задоволенні
позову та розглянути справу без його
участі.

За таких обставин, суд вважає за
можливе слухати справу без участі
позивача, оскільки його інтереси в
судовому засіданні представляє його
представник у відповідності до
нотаріально посвідченого доручення та
від представника відповідача надійшла
відповідне письмове клопотання про
розгляд у справи без його участі на що
представник позивача у ході судового
розгляду у справі не заперечував.

Вислухавши вказані пояснення та
вивчивши всі письмові матеріали
справи, суд прийшов до висновку, що
позов не підлягає задоволенню за
такими обставинами.

У відповідності до статті 13
Конституції України земля, її надра,
атмосферне повітря, водні та інші
природні ресурси, які знаходяться в
межах території України, природні
ресурси її континентального шельфу,
виключної (морської) економічної зони є
об'єктами права власності Українського
народу. Від імені Українського народу
права власника здійснюють органи
державної влади та органи місцевого
самоврядування в межах, визначених
цією Конституцією.

Кожен громадянин має право
користуватися природними об'єктами
права власності народу відповідно до
закону.

Статтею 42 Конституції України
встановлено, що кожен має право на
підприємницьку діяльність, яка не
заборонена законом.

Конституцією України кожній людині
гарантовано право звернутись до суду
для захисту своїх конституційних прав
і свобод. Конституція має найвищу
юридичну силу, а її норми є нормами
прямої дії. Це зобов'язує суди при
розгляді конкретних справ керуватись
насамперед нормами Конституції
України.

Суд безпосередньо застосовує
Конституцію у разі:

1) коли зі змісту норм Конституції
не випливає необхідність додаткової
регламентації її положень законом;

2) коли закон, який був чинним до
введення в дію Конституції чи
прийнятий після цього, суперечить їй;

3) коли правовідносини, що
розглядаються судом, законом України
не врегульовано, а нормативно-правовий
акт, прийнятий Верховною Радою або
Радою міністрів Автономної Республіки
Крим, суперечить Конституції України;

4) коли укази Президента України,
які внаслідок їх нормативно-правового
характеру підлягають застосуванню
судами при вирішенні конкретних
судових справ, суперечать Конституції
України.

Якщо зі змісту
конституційної норми випливає
необхідність додаткової регламентації
її положень законом, суд при розгляді
справи повинен застосувати тільки той
закон, який грунтується на Конституції
і не суперечить їй.

Питання пов'язані з правом на створення
фермерського господарства, та зайняття
підприємницькою діяльністю
фермерським господарством,
регулюються нормами спеціального
нормативного акту, а саме законом
України «Про фермерське господарство»
зі змінами та доповненнями (далі Закон).

Частиною 1 статті 1 вказаного
Закону встановлено, що - фермерське
господарство є формою підприємницької
діяльності громадян із створенням
юридичної особи, які виявили бажання
виробляти товарну
сільськогосподарську продукцію,
займатися її переробкою та реалізацією
з метою отримання прибутку на
земельних ділянках, наданих їм для
ведення фермерського господарства,
відповідно до закону.

Статтею 5 Закону визначено, що
право на створення фермерського
господарства має кожний дієздатний
громадянин України, який досяг
18-річного віку та виявив бажання
створити фермерське господарство.

У відповідності до ч. 1,2 ст.7 Закону
для отримання (придбання) у власність
або в оренду земельної ділянки
державної власності з метою ведення
фермерського господарства громадяни
звертаються до відповідної районної
державної адміністрації. Для отримання
у власність або в оренду земельної
ділянки із земель комунальної
власності з метою ведення фермерського
господарства громадяни звертаються до
місцевої ради.

У заяві зазначаються: бажаний
розмір і місце розташування ділянки,
кількість членів фермерського
господарства та наявність у них права
на безоплатне одержання земельних
ділянок у власність, обґрунтування
розмірів земельної ділянки з
урахуванням перспектив діяльності
фермерського господарства. До заяви
додаються документи, що підтверджують
досвід роботи у сільському
господарстві або наявність освіти,
здобутої в аграрному навчальному
закладі.

Перелік документів, що
підтверджують досвід роботи у
сільському господарстві,
затверджується Кабінетом Міністрів
України за поданням центрального
органу виконавчої влади, що забезпечує
формування державної аграрної
політики

Заяву громадянина про надання
земельної ділянки у власність або в
оренду районна або міська державні
адміністрації або орган місцевого
самоврядування розглядають у місячний
строк і в разі її задоволення дають
згоду на підготовку землевпорядною
організацією проекту відведення
земельної ділянки.

Виходячи з аналізу вказаної норми
закони можна зробити висновок про те,
що кожний дієздатний громадянин
України, який досяг 18-річного віку може
створити фермерське господарство, але
тільки при наявності у нього
достатнього досвіду роботи в
сільському господарстві.

Право на створення фермерського
господарство набувається особою за
результатами розгляду відповідної
заяви поданої до органів влади
вказаних у ст.7 Закону, з моменту
прийняття вказаними органами
відповідних рішень.

В судовому засіданні безспірно
встановлено, що у відповідності до
вищевказаних норм Закону позивач по
справі ОСОБА_2, реалізуючи своє
конституційне право, 28.09.2012 року
звернувся до Новомиргородської
районної державної адміністрації
Кіровоградської області з клопотанням
про надання йому в оренду терміном на 15
років земельну ділянку, площею 43,49 га.
ріллі для ведення фермерського
господарства із земель державної
власності , що перебувають у запасі за
межами населеного пункту на території
Петроострівської сільської ради
Новомиргородського району
Кіровоградської області, оскільки має
досвід в сільському господарстві, що
підтверджується письмовою заявою
позивача до голови Новомиргородської
РДА та копією трудової книжки ОСОБА_2 у
відповідності до якої починаючи з 2000
року він працює керівником
сільськогосподарського підприємства.

Відповідно до ч.4 ст.11 ЦК України - у
випадках, встановлених актами
цивільного законодавства, цивільні
права та обов'язки виникають
безпосередньо з актів органів
державної влади.

Статтею 6 Закону України «Про
місцеві державні адміністрації» (зі
змінами та доповненнями) визначено, що
на виконання Конституції України,
законів України, актів Президента
України, актів Кабінету Міністрів
України, міністерств та інших
центральних органів виконавчої влади,
які відповідно до закону забезпечують
нормативно-правове регулювання
власних і делегованих повноважень,
голова місцевої державної
адміністрації в межах своїх
повноважень видає розпорядження, а
керівники структурних підрозділів -
накази.

Розпорядження голів
місцевих державних адміністрацій,
прийняті в межах їх компетенції, є
обов'язковими для виконання на
відповідній території всіма органами,
підприємствами, установами та
організаціями, посадовими особами та
громадянами.

Акти місцевих державних
адміністрацій, які відповідно до
закону є регуляторними актами,
розробляються, розглядаються,
приймаються та оприлюднюються з
урахуванням вимог Закону України "Про
засади державної регуляторної
політики у сфері господарської
діяльності".

З аналізу норм передбачених ст.5,
ч.1,2 ст.7 Закону України «Про фермерське
господарство», ч.4 ст.11 ЦК України та ст.6
Закону України «Про місцеві Державні
адміністрації» - право на створення
фермерського господарства виникає у
фізичної особи з дня видання головою
місцевої Державної адміністрації
відповідного Розпорядження щодо
задоволення заяви фізичної особи на
створення фермерського господарства
та надання згоди на підготовку
землевпорядною організацією проекту
відведення земельної ділянки.

Розпорядження голови місцевої
Державної адміністрації про
задоволення заяви фізичної особи на
створення фермерського господарства
та надання згоди на підготовку
землевпорядною організацією проекту
відведення земельної ділянки є єдиним
документом, що встановлює за
громадянином право на створення
фермерського господарства.

В судовому засіданні безспірно
встановлено, що за наслідками розгляду
заяви ОСОБА_2 головою
Новомиргородської районної державної
адміністрації Кіровоградської області
винесено Розпорядження
Новомиргородської районної державної
адміністрації Кіровоградської області
за №546-р від 02 жовтня 2012 року, що
підтверджується копією вказаного
розпорядження, яке на думку суду і є
документом, що засвідчує факт набуття
громадянином ОСОБА_2 права на створення
фермерського господарства.

Відносини пов'язані з наданням
громадянам земельних ділянок
регулюються Земельним Кодексом
України, Законами України «Про
землеустрій», «Про державну експертизу
землевпорядної документації», «Про
оцінку земель» тощо.

Представником позивача для
огляду наданий Проект «Землеустрою
щодо відведення земельної ділянки із
земель державної власності (землі
запасу) в оренду строком на 15 років
громадянину ОСОБА_2 для ведення
фермерського господарства на
території Петроострівської сільської
ради Новомиргородського району
Кіровоградської області», який
безпосередньо оглянутий у ході
судового розгляду у справі.

Судом в судовому засіданні
беззаперечно встановлено, що даний
проект землеустрою за змістом та
складом відповідає вимогам
встановленим законом до документації
такого виду (ст.50 Закону України «Про
землеустрій»), його було погоджено в
порядку передбаченому ст. 123, 186-1
Земельного кодексу України.

Відповідно до п. 1ч. 1 ст. 150
Земельного кодексу України- до
особливо цінних земель відносяться:

а) у складі земель
сільськогосподарського призначення:
чорноземи нееродовані несолонцюваті
на лесових породах; лучно-чорноземні
незасолені несолонцюваті суглинкові
ґрунти; темно-сірі опідзолені ґрунти та
чорноземи опідзолені на лесах і
глеюваті; бурі гірсько-лісові та
дерново-буроземні глибокі і середньо
глибокі ґрунти; дерново-підзолисті
суглинкові ґрунти; коричневі ґрунти
Південного узбережжя Криму, дернові
глибокі ґрунти Закарпаття;»

Аналіз норм Земельного кодексу
України дає підстави стверджувати, що
закріплений перелік є вичерпним та не
підлягає розширеному тлумаченню.

Виходячи переліку земель які
відносяться до особливо цінних
відповідно до ч.1 ст.150 Земельного
кодексу України та з якісних
характеристик грунтів вказаних в
Проекті «Землеустрою щодо відведення
земельної ділянки із земель державної
власності (землі запасу) в оренду
строком на 15 років громадянину ОСОБА_2
для ведення фермерського господарства
на території Петроострівської
сільської ради Новомиргородського
району Кіровоградської області», суд
приходить до безспірного висновку про
те, що земельна ділянка яка надається
позивачу не відноситься до особливо
цінних земель.

Відповідно до ст.9 Закону України
«Про державну експертизу
землевпорядної документації» -
обов'язковій державній експертизі
підлягають:

-загальнодержавні й регіональні
(республіканські) програми
використання та охорони земель;

-схеми землеустрою і
техніко-економічні обґрунтування
використання та охорони земель
адміністративно-територіальних
одиниць;

-проекти землеустрою щодо
встановлення (зміни) меж
адміністративно-територіальних
одиниць;

-проекти землеустрою щодо
організації і встановлення меж
територій природно-заповідного фонду
та іншого природоохоронного
призначення, оздоровчого,
рекреаційного та історико-культурного
призначення;

-проекти землеустрою щодо
відведення земельних ділянок особливо
цінних земель, земель
лісогосподарського призначення, а
також земель водного фонду,
природоохоронного, оздоровчого,
рекреаційного та історико-культурного
призначення;

-проекти землеустрою, що
забезпечують еколого-економічне
обґрунтування сівозміни та
впорядкування угідь;

-проекти землеустрою щодо
впорядкування території населених
пунктів;

-проекти землеустрою щодо
створення нових та впорядкування
існуючих землеволодінь і
землекористувань;

-технічна документація з
бонітування ґрунтів, нормативної
грошової оцінки земельних ділянок.

На підставі викладеного,
враховуючи відповідні пояснення
представника позивача судом безспірно
встановлено, що земельна ділянка, яка
передається позивачу для ведення
фермерського господарства не
відноситься до особливо цінних земель
і проходження процедури обов'язкової
експертизи проекту «землеустрою щодо
відведення земельної ділянки із земель
державної власності (землі запасу) в
оренду строком на 15 років громадянину
ОСОБА_2 для ведення фермерського
господарства на території
Петроострівської сільської ради
Новомиргородського району
Кіровоградської області» в даному
випадку законом не передбачено.

У відповідності до рішення
двадцятої сесії шостого скликання
Новомиргородської районної ради
Кіровоградської області за № 286 від 09
серпня 2013 року затверджено технічну
документацію з нормативно грошової
оцінки земельної ділянки, розміром
43,4877, де замовником виступає ОСОБА_2,
розробник технічної документації (за
межами населеного пункту), ДП
«Кіровоградський науково-дослідний та
проектний інститут землеустрою», умови
надання земельної ділянки - оренда 15
років, розміщена на території
Петроострівської сільської ради
Новомиргородського району
Кіровоградської області, категорія
земель - землі сільськогосподарського
призначення, цільове призначення - для
ведення фермерського господарства,
оцінка земельної ділянки - 1088998 гривень,
станом на 01.01.2013 року.

У відповідності до п. 5 Постанови
Пленуму Верховного суду України №9 від
01 листопада 1996 року «Про застосування
Конституції України при здійсненні
правосуддя» вказано на те, що - судам
необхідно виходити з того, що
нормативно-правові акти будь-якого
державного чи іншого органу (акти
Президента України, постанови
Верховної Ради України, постанови і
розпорядження Кабінету Міністрів
України, нормативно-правові акти
Верховної Ради Автономної Республіки
Крим чи рішення Ради міністрів
Автономної Республіки Крим, акти
органів місцевого самоврядування,
накази та інструкції міністерств і
відомств, накази керівників
підприємств, установ та організацій
тощо) підлягають оцінці на
відповідність як Конституції, так і
закону.

Оцінюючи Розпорядження
Новомиргородської районної державної
адміністрації Кіровоградської області
№546-р від 02 жовтня 2012 року, суд дійшов
висновку про те, що вимога яка
міститься в п.3 вказаного Розпорядження
щодо можливості подання погодженого
проекту землеустрою на затвердження
відповідному органу державної влади
тільки після проходження процедури
державної експертизи землевпорядної
документації таким, що не відповідає
нормам закону та прийнята з порушенням
ч.2 ст.19 Конституції України.

Так, відповідно до п.6 ст.123
Земельного кодексу України
передбачено, що відповідний орган
виконавчої влади або орган місцевого
самоврядування у двотижневий строк з
дня отримання проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки, а в разі
необхідності здійснення обов'язкової
державної експертизи землевпорядної
документації згідно із законом - після
отримання позитивного висновку такої
експертизи приймає рішення про надання
земельної ділянки у користування.

Позивач в судовому засіданні
надав докази того, що земельна ділянка
площею 43,4877 на території
Петроострівської сільської ради
Новомиргородського району
кіровоградської області була
сформована та набула статусу об'єкта
права вказаному в ст. 79-1 ЗК України. З
даних які містяться в Публічній
кадастровій карті земельній ділянці
визначено кадастровий №:02:000:9025.

Виходячи з норм передбачених ст.
123,150,186-1 Земельного Кодексу України,
позивач набув відповідного права на
земельну ділянку з кадастровим номером
№:02:000:9025 для ведення фермерського
господарства площею 43,4877 га.
розташовану на території
Петроострівської сільської ради
Новомиргородського району
Кіровоградської області.

Реалізація встановленого права
відбувається на підставі п.6 ст.123
Земельного кодексу України шляхом
подання на затвердження, органу
державної влади встановленому ст.122
вищевказаного Кодексу, відповідного
погодженого проекту землеустрою з
подальшим укладенням договору оренди
земельної ділянки.

Питання пов'язані із здійсненням
повноважень органами місцевого
самоврядування в галузі земельних
відносин регулюються Конституцією
України, Земельним кодексом України,
Законом України «Про місцеве
самоврядування в Україні» тощо.

Відповідно до ст. 1 Закону України
«Про місцеве самоврядування в Україні»
:

- територіальна громада - жителі,
об'єднані постійним проживанням у
межах села, селища, міста, що є
самостійними
адміністративно-територіальними
одиницями, або добровільне об'єднання
жителів кількох сіл, що мають єдиний
адміністративний центр;

- адміністративно-територіальна
одиниця - область, район, місто, район у
місті, селище, село;

- представницький орган місцевого
самоврядування - виборний орган (рада),
який складається з депутатів і
відповідно до закону наділяється
правом представляти інтереси
територіальної громади і приймати від
її імені рішення.

Статтею 142 Конституції України
встановлено, що - матеріальною основою
місцевого самоврядування є рухоме і не
рухоме майно, доходи місцевих бюджетів,
інші кошти, земля, природні ресурси, що
є у власності територіальних громад
сіл, селищ, міст, районів у містах, а
також об'єкти їхньої спільної
власності, що перебувають в управлінні
районних і обласних рад.

Відповідно до п.3,4 Прикінцевих та
перехідних положень Закону України
«Про внесення змін до деяких
законодавчих актів України щодо
розмежування земель державної та
комунальної власності» (зі змінами та
доповненнями) - землями комунальної
власності відповідних територіальних
громад вважаються:

а) земельні ділянки:

на яких розташовані будівлі, споруди,
інші об'єкти нерухомого майна
комунальної власності відповідної
територіальної громади;

які перебувають у постійному
користуванні органів місцевого
самоврядування, комунальних
підприємств, установ, організацій;

б) всі інші землі, розташовані в межах
відповідних населених пунктів, крім
земельних ділянок приватної власності
та земельних ділянок, зазначених у
підпунктах "а" і "б" пункту 4 цього
розділу.

У державній власності
залишаються:

а) розташовані в межах населених
пунктів земельні ділянки:

на яких розташовані будівлі, споруди,
інші об'єкти нерухомого майна
державної власності;

які перебувають у постійному
користуванні органів державної влади,
державних підприємств, установ,
організацій, Національної академії
наук України, державних галузевих
академій наук;

які належать до земель оборони;

б) земельні ділянки, що
використовуються Чорноморським флотом
Російської Федерації на території
України на підставі міжнародних
договорів, згода на обов'язковість яких
надана Верховною Радою України;

в) землі зон відчуження та безумовного
(обов'язкового) відселення, що зазнали
радіоактивного забруднення внаслідок
Чорнобильської катастрофи;

г) усі інші землі, розташовані за межами
населених пунктів, крім земельних
ділянок приватної власності та
земельних ділянок, зазначених у
підпункті "а" пункту 3 цього розділу.

Згідно зі ст.12 Земельного кодексу
України сільські ради в межах наданих
повноважень розглядають питання щодо
регулювання земельних відносин
виключно по відношенню до земель, що
перебувають у комунальній власності
відповідної територіальної громади.

Виходячи з того, що земельна
ділянка яка надається позивачу є
державною власністю, розгляд питання
про погодження сесією
Петроострівської сільської ради
Новомиргородського району
Кіровоградської області даної
технічної документації виходить за
рамки повноважень наданих
відповідному органу місцевого
самоврядування законом.

Опираючись на вище викладені
норми законодавства, суд приходить до
безсумнівного висновку висновку про
те, що голова Петроострівської
сільської ради Новомиргородського
району Кіровоградської області
Єфіменко Т.М. не мала законних підстав
та повноважень винести на розгляд
сесії ради питання, яке не входить до
компетенції сільської ради.

Відмова в задоволенні заяви
ОСОБА_2 щодо розгляду питання
погодження технічної документації із
землеустрою на сесії Петроострівської
сільської ради Новомиргородського
району кіровоградської області є
вмотивованою та такою, що не входить в
протиріччя з діючим законодавством
України.

Отже, позивачем у ході судового
розгляду у справі не доведено, яким
чином відмова голови Петроострівської
сільської ради Новомиргородського
району Кіровоградської області ця
відмова порушила його права та
обов'язки.

Аналіз вищевикладеного,
безсумнівно переконує суд у
необхідності відмовити у задоволенні
позовних вимог позивача.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст.
158-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_2 до сільського голови
Петроострівської сільської ради
Новомиргородського району
Кіровоградської області Єфіменко Т.М.
про визнання дій сільського голови
незаконними та зобов'язання вчинити
певні дії - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Новомиргородський районний суд
Кіровоградської області на протязі
десяти днів з дня її проголошення.

Суддя
підпис

з оригіналом згідно

Суддя:
Р. А. Забуранний