Справа № 361/9784/13-а
Суддя: Шурко О.І.
Дата ухвалення: 2014-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
361/9784/13-а Головуючий у
1-й інстанції: Білик Г.О.
Суддя-доповідач: Шурко О.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

27 листопада 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого
Шурка О.І.,

суддів
Василенка Я.М., Степанюка А.Г.,

при секретарі
Дешко В.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Княжицької сільської ради
Броварського району Київської області
на постанову Броварського
міськрайонного суду Київської області
від 25 червня 2014 р. у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Княжицької сільської ради
Броварського району Київської області
про визнання протиправними дій
суб'єкта владних повноважень та
зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Броварського
міськрайонного суду Київської області
від 25 червня 2014 року адміністративний
позов задоволено.

Не погоджуючись з таким судовим
рішенням, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить апеляційну
інстанцію скасувати незаконну, на його
думку, постанову суду першої інстанції
та постановити нову про відмову в
задоволенні позовних вимог.

Апелянт посилається на незаконність,
необ'єктивність та необґрунтованість
оскаржуваного рішення,
невідповідність висновків суду
дійсним обставинам справи, порушення
судом норм матеріального та
процесуального права, що є на його
переконання підставою для скасування
судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Як вірно встановлено судом першої
інстанції, позивач звернувся до
Княжицької сільської ради
Броварського району Київської області
з клопотанням та доданими до нього
графічними матеріалами про виділення
їй земельної ділянки в межах с. Княжичі,
Броварського району Київської області
для будівництва і обслуговування
житлового будинку.

Однак, рішенням Княжицької сільської
ради Броварського району Київської
області їй було відмовлено у виділенні
земельної ділянки.

Вважаючи таке рішення відповідача
протиправним, позивач звернулась до
суду із адміністративним позовом, в
якому просила визнати дії відповідача
щодо відмови в задоволенні клопотання
протиправними, та зобов'язати повторно
розглянути питання про виділення їй
земельної ділянки для ведення
садівництва.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції мотивував своє
рішення тим, що відповідачем
відмовлено в задоволенні клопотання з
підстав, які не передбачені чинним
законодавством. Зобов'язано Княжицьку
сільську раду Броварського району
Київської області винести на засідання
чергової сесії Княжицької сільської
ради Броварського району Київської
області та розглянути подане позивачем
клопотання.

Колегія суддів не може погодитись у
повній мірі із таким висновком суду
першої інстанції, з огляду на наступне.

Так, з сукупного аналізу ч. 6, 7 ст. 118
Земельного кодексу України громадяни,
зацікавлені в одержанні безоплатно у
власність земельної ділянки із земель
державної або комунальної власності
для ведення фермерського господарства,
ведення особистого селянського
господарства, ведення садівництва,
будівництва та обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд (присадибної ділянки),
індивідуального дачного будівництва,
будівництва індивідуальних гаражів у
межах норм безоплатної приватизації,
подають клопотання до відповідного
органу виконавчої влади або органу
місцевого самоврядування, який передає
земельні ділянки державної чи
комунальної власності у власність
відповідно до повноважень, визначених
ст. 122 цього Кодексу. У клопотанні
зазначаються цільове призначення
земельної ділянки та її орієнтовні
розміри. До клопотання додаються
викопіювання з кадастрової карти
(плану) або інші графічні матеріали, на
яких зазначено бажане місце
розташування земельної ділянки,
погодження землекористувача (у разі
вилучення земельної ділянки, що
перебуває у користуванні інших осіб) та
документи, що підтверджують досвід
роботи у сільському господарстві або
наявність освіти, здобутої в аграрному
навчальному закладі (у разі надання
земельної ділянки для ведення
фермерського господарства).

Згідно ст. 122 цього кодексу, сільські,
селищні, міські ради передають
земельні ділянки у власність або у
користування із земель комунальної
власності відповідних територіальних
громад для всіх потреб.

Відповідний орган виконавчої влади або
орган місцевого самоврядування, який
передає земельні ділянки державної чи
комунальної власності у власність
відповідно до повноважень, визначених
ст. 122 цього Кодексу розглядає
клопотання у місячний строк і дає
дозвіл на розроблення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки або надає мотивовану відмову у
його наданні. Підставою відмови у
наданні такого дозволу може бути лише
невідповідність місця розташування
об'єкта вимогам законів, прийнятих
відповідно до них нормативно-правових
актів, генеральних планів населених
пунктів та іншої містобудівної
документації, схем землеустрою і
техніко-економічних обґрунтувань
використання та охорони земель
адміністративно-територіальних
одиниць, проектів землеустрою щодо
впорядкування територій населених
пунктів, затверджених у встановленому
законом порядку.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні»
виключно на пленарних засіданнях
сільської, селищної, міської ради
вирішуються такі питання як вирішення
відповідно до закону питань
регулювання земельних відносин.

Як вбачається з матеріалів справи, на
21-й сесії Княжицької сільської ради
Броварського району Київської області
6 скликання, яка відбулася 06.09.2013 року, у
задоволенні клопотання позивача про
виділення їй земельної ділянки
відмовлено з підстав не передбачених
законом, з посиланням на відсутність
земельних ділянок, що могли б
безоплатно передаватись у власність
юридичним та фізичним особам.

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку, що судом першої інстанції
було прийнято вірне рішення щодо
задоволення позовних вимог в частині
визнання протиправними дій, оскільки
відповідачем порушено норми чинного
законодавства.

Однак, колегія суддів не може
погодитись із висновком суду першої
інстанції щодо зобов'язання
відповідача винести на засідання
чергової сесії Княжицької сільської
ради Броварського району Київської
області та розглянути подане позивачем
клопотання, оскільки питання щодо
винесення на чергову сесію розгляду
клопотання є дискреційними
повноваженнями Княжицької сільської
ради.

Адміністративний суд, перевіряючи
рішення, дію чи бездіяльність суб'єкта
владних повноважень на відповідність
закріпленим ч. 3 ст. 2 КАС України
критеріям, не втручається у дискрецію
(вільний розсуд) суб'єкта владних
повноважень поза межами перевірки за
названими критеріями. Завдання
адміністративного судочинства полягає
не у забезпеченні ефективності
державного управління, а в
гарантуванні дотримання вимог права,
інакше було б порушено принцип
розподілу влади.

Єдиним критерієм здійснення
правосуддя є право. Тому завданням
адміністративного судочинства завжди
є контроль легальності. Перевірка
доцільності переступає компетенцію
адміністративного суду і виходить за
межі завдання адміністративного
судочинства.

Отже, під дискреційним повноваженням
суд розуміє таке повноваження, яке
надає певний ступінь свободи
адміністративному органу при
прийнятті рішення, тобто, коли у межах,
які визначені законом,
адміністративний орган має можливість
самостійно (на власний розсуд) вибрати
один з кількох варіантів рішення.

Одночасно, апеляційна інстанція
зазначає, що суди не вправі втручатися
в діяльність державних органів та
органів місцевого самоврядування при
здійсненні ними функцій та
повноважень, визначених
законодавством, не вправі переймати на
себе функції суб'єктів владних
повноважень, оскільки чинним
законодавством України суди не
наділені правом створювати норми
права, а наділені лише компетенцією
перевіряти уже створені норми права на
їх відповідність вищестоящим в
ієрархії нормативно-правовим актам.

Суб'єкти владних повноважень
застосовують надані їм в межах закону
повноваження на власний розсуд, без
необхідності узгодження у будь-якій
формі своїх дій з іншими суб'єктами
(дискреційні повноваження). Втручання в
дискреційні повноваження суб'єкта
влади виходить за межі завдань
адміністративного судочинства.

Таким чином, суди не вправі
зобов'язувати суб'єктів владних
повноважень чи їх посадових осіб
приймати (видавати, створювати) певні
нормативно-правові чи інші рішення.

Відповідно до п. 1 частини першої ст. 201
Кодексу адміністративного судочинства
України, підставами для зміни
постанови або ухвали суду першої
інстанції є правильне по суті
вирішення справи чи питання, але із
помилковим застосуванням норм
матеріального чи процесуального права.

В зв'язку з вищевикладеним, колегія
суддів дійшла висновку, що судом першої
інстанції правильно вирішено справу по
суті, але із помилковим застосуванням
норм процесуального права.

Згідно із частиною десятою ст. 183-2
Кодексу адміністративного судочинства
України, у разі оскарження в
апеляційному порядку постанови,
прийнятої у скороченому провадженні,
судове рішення апеляційної інстанції
по такій справі є остаточним і
оскарженню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 159, 160, 195, 196, 198, 201, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Княжицької
сільської ради Броварського району
Київської області - задовольнити
частково.

Постанову Броварського міськрайонного
суду Київської області від 25 червня 2014
року - змінити, виклавши абзац
четвертий резолютивної частини
наступним чином.

Зобов'язати Княжицьку сільську раду
Броварського району Київської області
повторно розглянути подане ОСОБА_2
клопотання про передачу їй у власність
земельної ділянки орієнтованою площею
0,25 га, розташованої в межах села
Княжичі Броварського району Київської
області для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд.

В решті постанову Броварського
міськрайонного суду Київської області
від 25 червня 2014 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів в
касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя

Судді

Головуючий суддя

Шурко О.І.

Судді:

Василенко Я.М.

Степанюк А.Г.