Справа № К/9991/12408/11-С
Суддя: Мойсюк М.І.
Дата ухвалення: 2014-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2014 року
м. Київ К/9991/12408/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Іваненко Я.Л.,
Мойсюка М.І., Тракало В.В.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом Дочірньої
компанії «Укртрансгаз» Національної
акціонерної компанії «Нафтогаз
України» до Територіального
управління Головної державної
інспекції на автомобільному
транспорті в Житомирській області про
визнання протиправною та скасування
постанови, за касаційною скаргою
Дочірньої компанії «Укртрансгаз»
Національної акціонерної компанії
«Нафтогаз України» на постанову
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 8 грудня 2010 року та
ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 17 лютого 2011
року, -

у с т а н о в и л а :

У жовтні 2010 року Дочірня компанія
«Укртрансгаз» Національної
акціонерної компанії «Нафтогаз
України» (далі - Компанія) звернулася з
позовом до Територіального управління
Головної державної інспекції на
автомобільному транспорті в
Житомирській області (далі - Інспекція)
про визнання протиправними дій та
скасування постанови про застосування
фінансових санкцій у вигляді штрафу і
розмірі 680 грн., за порушення вимог
статті 60 Закону України «Про
автомобільний транспорт» № 2344 від 5
квітня 2001 року (далі Закон № 2344-ІІІ).

В обґрунтування позову Компанія
зазначала, що Закону № 2344-ІІІ не
порушувала, фінансові санкції
відповідачами застосовано
протиправно, а тому просила про
задоволення позову.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
8 грудня 2010 року, залишено без змін
ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 17 лютого 2011
року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі позивач,
посилаючись на неправильне
застосування судами норм
матеріального і порушення норм
процесуального права, просить ухвалені
ними судові рішення скасувати та
задовольнити позов.

Заслухавши доповідача, перевіривши
доводи касаційної скарги, матеріали
справи колегія суддів, в межах статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України, дійшла висновку про
відхиленні скарги з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог, суди на підставі наявних у
справі даних встановили і правильно
виходили з того, що згідно вимог статей
34, 60 Закону № 2344-ІІІ до Компанії
правомірно застосовано фінансові
санкції.

Так, суди встановили, що при здійсненні
перевірки дотримання вимог
законодавства про автомобільний
транспорт, Інспекцією було виявлено
факт порушення Управлінням
магістральних газопроводів вимог
статті 34 Закону № 2344-ІІІ.
Зокрема, під час здійснення
пасажирських перевезень у водія
вказаного підприємства був наявний
дорожній лист зі штампом медичного
працівника не встановленого зразка. У
зв'язку з виявленим порушенням
винесено відповідний Припис про
усунення порушення законодавства про
автомобільний транспорт, який
підприємством залишено без
задоволення. Внаслідок невиконання
даного Припису Інспекцією винесено
спірну постанову, якою до Управління
магістральних газопроводів
застосовано фінансові санкції в
розмірі 680 грн. на підстав статті 60
Закону № 2344-ІІІ.

Як встановлено судами та
підтверджується матеріалами справи
Управління магістральних газопроводів
за своєю організаційно-правовою формою
було філією «Львівтрансгаз» Дочірньої
компанії «Уктртансгаз» Національної
акціонерної компанії «Нафтогаз
України». На час винесення спірної
постанови вказане управління є
ліквідованим.

Правовідносини сторін регулюються
Законом № 2344-ІІІ та Порядком
здійснення державного контролю на
автомобільному транспорті,
затвердженим Постановою Кабінету
Міністрів України від 8 листопада 2006
року № 1567 (далі Порядок № 1567).

Так, за приписами статті 18 Закону №
2344-ІІІ з метою організації безпечної
праці та ефективного контролю за
роботою водіїв транспортних засобів
автомобільні перевізники зобов'язані
здійснювати організацію та
контроль за своєчасним проходженням
водіями медичного огляду,
забезпечувати їх
санітарно-побутовими приміщеннями й
обладнанням.

Частиною 1 абзацами 1 та 4 статті 34
Закону № 2344-ІІІ визначено, що
автомобільний перевізник повинен
виконувати вимоги цього Закону та
інших законодавчих
нормативно-правових актів України у
сфері перевезення пасажирів та/чи
вантажів, та забезпечувати проведення
медичного контролю стану здоров'я

водіїв.

Суди правильно виходили з вимог п.1.4, 5.1
та 5.3 Положення про медичний огляд
кандидатів у водії та водіїв
транспортних засобів, затвердженого
Наказом Міністерства охорони здоров'я
України та? Міністерства внутрішніх
справ України від 5 червня 2000 року №
124/345, яким визначається обов'язок та
порядок щозмінного передрейсового та
післярейсового медичного огляду
водіями транспортних засобів
підприємств, установ та організацій
усіх форм власності.

Згідно вимог пункту 31 Порядку №
1567 за результатами розгляду справи
про порушення керівник органу
державного контролю або його заступник
за наявності підстав виносить припис
щодо усунення порушень
законодавства про автомобільний
транспорт. Припис підлягає
обов'язковому виконанню в зазначений у
ньому строк.

За змістом частини 1 статті 60 Закону №
2344-ІІІ невиконання перевізниками або
їхніми представниками приписів
органів державного контролю щодо
усунення порушень транспортного
законодавства - штраф у розмірі сорока
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян.

Отже суди дійшли правильного висновку,
що відповідач, як суб'єкт владних
повноважень, в межах наданої йому
компетенції, за наслідками перевірки
правильності здійснення пасажирських
перевезень правомірно застосував до
позивача фінансові санкції, що
відповідає вимогам Закону № 2344-ІІІ,
Порядку № 1567 і обставинам справи.
Тому постанова про застосування щодо
позивача фінансових санкцій є законною
і підстав для її скасування не має.

Отже, рішення судів відповідають
дійсним обставинам справи та нормам
матеріального і процесуального права,
доводи касаційної скарги їх висновків
не спростовують, а тому підстав для
скасування судових рішень колегія
суддів не вбачає.

За правилами частини першої статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанцій
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись статтями 223, 224, 231 Кодексу
адміністративного судочинства України
колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Дочірньої
компанії «Укртрансгаз» Національної
акціонерної компанії «Нафтогаз
України» відхилити, а постанову
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 8 грудня 2010 року та
ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 17 лютого 2011
року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
Я.Л. Іваненко

М.І. Мойсюк

В.В. Тракало