Справа № 2506/5280/12 (2а/2506/1431/12)
Суддя: Ситников О.Ф.
Дата ухвалення: 2014-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"18" листопада 2014 р. м.
Київ К/800/14641/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Ситникова О.Ф.(суддя-доповідач),

Малиніна В.В.,

Швеця В.В.,

розглянувши в письмовому провадженні
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_4 до Деснянського відділу
державної виконавчої служби
Чернігівського міського управління
юстиції про визнання дій
неправомірними та скасування
постанови про закінчення виконавчого
провадження за касаційною скаргою
Деснянського відділу державної
виконавчої служби Чернігівського
міського управління юстиції на
постанову Деснянського районного суду
м. Чернігова від 17 вересня 2012 року та
ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 13 лютого 2013
року, -

в с т а н о в и в :

02 липня 2012 року ОСОБА_4 звернулась до
Деснянського районного суду м.
Чернігова з адміністративним позовом
до Деснянського відділу державної
виконавчої служби Чернігівського
міського управління юстиції про
визнання дій заступника начальника
Деснянського відділу державної
виконавчої служби Чернігівського
міського управління юстиції
неправомірними та скасувати постанову
про закінчення провадження від 28
травня 2012 року.

Постановою Деснянського районного
суду м. Чернігова від 17 вересня 2012 року
позовні вимоги задоволено.

Ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 13 лютого 2013
року залишено без змін постанову
Деснянського районного суду м.
Чернігова від 17 вересня 2012 року.

Не погоджуючись з судовими рішення
судів першої та апеляційної інстанцій,
Деснянський відділ державної
виконавчої служби Чернігівського
міського управління юстиції звернувся
до суду з касаційною скаргою, в якій
просить скасувати рішення судів
попередніх інстанцій та ухвалити нове,
яким відмовити в задоволенні позовних
вимог, посилаючись на порушення норм
матеріального права, що призвело до
ухвалення незаконних судових рішень.

Заслухавши доповідача, перевіривши
доводи касаційної скарги, матеріали
справи, колегія суддів, в межах ст. 220
КАС України, вважає, що касаційна
скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлені наступні обставини.

Деснянським районним судом м.
Чернігова 11 листопада 2011 року,
розглянуто справу за позовом ОСОБА_4 до
Управління Пенсійного фонду України в
Деснянському районі про перерахунок та
виплату пенсії.

На підставі вказаної постанови суду, за
заявою позивача, 21 листопада 2011 року
судом було видано виконавчий лист №
2-а/2506/19407/11 року, який знаходився на
примусовому виконанні у Деснянському
відділі державної виконавчої служби
Чернігівського міського управління
юстиції.

28 травня 2012 року заступником
начальника Деснянського відділу
державної виконавчої служби
Чернігівського міського управління
юстиції Шило Т.О. винесено постанову
про закінчення виконавчого
провадження, з підстав встановлених
пунктом 11 частини 1 статті 49, ст. 50
Закону України «Про виконавче
провадження». В мотивувальній частині
вказаної постанови зазначено, що
нараховано 180 грн. 17 коп. В частині
здійснення виплат не можливо виконати
рішення без участі боржника.

Не погоджуючись з вказаним рішенням
Відділу державної виконавчої служби,
позивач звернувся до суду.

Вирішуючи спір в частині позовних
вимог щодо правомірності прийнятих
відповідачем вказаного рішення, щодо
закінчення виконавчого провадження
від 28 травня 2012 року, Деснянський
районний суд м. Чернігова, з яким
погодився апеляційний суд дійшли
висновку, що при прийнятті рішення
Відділом державної виконавчої служби,
не дотримано вимог Закону України "Про
виконавче провадження", а тому
постанова є незаконною та такою, що
підлягає скасуванню.

Проте, перевіривши матеріали справи,
суд касаційної інстанції не
погоджується з таким висновком суду
попередніх інстанції, так як позивачем
порушений строк звернення до суду,
встановлений ч.2 ст. 181 КАС України.

Учасники виконавчого провадження (крім
державного виконавця) та особи, які
залучаються до проведення виконавчих
дій, мають право звернутися до
адміністративного суду із позовною
заявою, якщо вважають, що рішенням, дією
або бездіяльністю державного
виконавця чи іншої посадової особи
державної виконавчої служби порушено
їхні права, свободи чи інтереси, а також
якщо законом не встановлено інший
порядок судового оскарження рішень,
дій чи бездіяльності таких осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 КАС України
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з ч.2 ст. 181 КАС України позовну
заяву може бути подано до суду у
десятиденний строк з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення її прав, свобод чи
інтересів.

Як вбачається з матеріалів справи, 02
липня 2012 року позивач звернувся до суду
з вказаним позовом про скасування
постанови державного виконавця від 28
травня 2012 року про закінчення
виконавчого провадження.

Згідно приписів ч. 1 ст. 100 КАС України,
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд на підставі позовної заяви та
доданих до неї матеріалів не знайде
підстав для визнання причин пропуску
строку звернення до адміністративного
суду поважними, про що постановляється
ухвала.

Із змісту позовної заяви не вбачається,
що позивач просив поновити пропущений
строк звернення до суду. Вирішуючи спір
поза межами десятиденного строку
звернення до суду, суди попередніх
інстанції не звернули уваги на приписи
ст.181 КАС України та передчасно дійшли
висновку про відмову у задоволенні
позову.

Тому, у разі порушення цього строку
слід застосовувати приписи статті 100
КАС України, за якими адміністративний
позов, поданий після закінчення
строків, установлених законом,
залишається без розгляду, якщо суд на
підставі позовної заяви та доданих до
неї матеріалів не знайде підстав для
визнання причин пропуску строку
звернення до адміністративного суду
поважними, про що постановляється
ухвала.

Отже, з урахуванням відсутності
поважних причин пропуску строку
звернення до суду з даним позовом, суд
касаційної інстанції, вважає що судами
попередніх інстанцій помилково не
застосовані наслідки пропуску строку
звернення до суду, передбачені ч. 1 ст. 100
Кодексу адміністративного судочинства
України (чинного на час звернення до
суду) або не встановлені підстави для
поновлення пропущеного строку.

Частиною 2 статті 5 Кодексу
адміністративного судочинства України
визначено, що провадження в
адміністративних справах здійснюється
відповідно до закону, чинного на час
вчинення окремої процесуальної дії,
розгляду і вирішення справи.

З урахуванням порушень, встановлених
ст. ст. 99, 100, 181 Кодексу
адміністративного судочинства
України, постанова Деснянського
районного суду м. Чернігова від 17
вересня 2012 року та ухвала Київського
апеляційного адміністративного суду
від 13 лютого 2013 підлягають скасуванню
з направленням справи на новий судовий
розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 222, 227, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України,-

УХВАЛИВ :

Касаційну скаргу Деснянського відділу
державної виконавчої служби
Чернігівського міського управління
юстиції задовольнити частково.

Постанову Деснянського районного суду
м. Чернігова від 17 вересня 2012 року та
ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 13 лютого 2013
року скасувати, а справу направити на
новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі та
оскарженню не підлягає.

Судді О.Ф.
Ситников

В.В.
Малинін

В.В. Швець