Справа № 826/16005/14
Суддя: Катющенко В.П.
Дата ухвалення: 2014-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 листопада 2014 року 10:25
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі головуючого судді
Катющенка В.П., за участю секретаря
судового засідання Савченко А.А.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу
За позовом Відкритого недержавного
пенсійного фонду «Резерв
Слобожанщини» до Фонду гарантування
вкладів фізичних осіб про визнання
бездіяльності протиправною,
зобов'язання вчинити певні дії
від позивача - Миронюк І.В.;
від відповідача - Кікалов В.С.
Відкритий недержавний пенсійний фонд
«Резерв Слобожанщини» (далі по тексту -
позивач, ВНПФ «Резерв Слобожанщини»)
звернувся до Окружного
адміністративного суду міста Києва з
позовом до Фонду гарантування вкладів
фізичних осіб (далі по тексту -
відповідач, Фонд), в якому просить суд:
визнати протиправною бездіяльність
Фонду щодо неповернення пенсійних
Публічному акціонерному товаристві
«Банк Форум» (далі - ПАТ «Банк Форм»)
згідно генерального договору
банківського вкладного (депозитного)
рахунку від 28.03.2013 №213 та договору
банківського вкладу (депозиту)
«Строковий» від 05.04.2013 №213/2; зобов'язати
Фонд повернути позивачу пенсійні
ПАТ «Банк Форум» згідно генерального
договору банківського вкладного
(депозитного) рахунку від 28.03.2013 №213 та
договору банківського вкладу
(депозиту) «Строковий» від 05.04.2013 №213/2.
В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що, беручи до уваги постанову
Правління Національного банку України
від 13.06.2014 №355 «Про відкликання
банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ
«Банк Форум» та відповідно прийняття
виконавчою дирекцією Фонду рішення від
16.06.2014 №49 про початок здійснення
процедури ліквідації ПАТ «Банк Форум»,
відповідач звернувся до уповноваженої
особи Фонду на тимчасову адміністрацію
із заявою щодо повернення пенсійних
розміщених у ПАТ «Банк Форум» шляхом їх
перерахування на поточний рахунок
Однак станом на момент звернення до
суду відповідачем зазначені кошти не
повернуті, при цьому, враховуючи, як
зазначено у позовній заяві, наявність
встановленої законодавством
імперативної заборони включення
пенсійних активів до ліквідаційної
маси банків та прямої заборони
виконувати будь-які зобов'язання
фінансової установи (банку) за рахунок
цих пенсійних активів, на переконання
позивача, заявлені ним вимоги є
Ухвалами Окружного адміністративного
суду міста Києва від 20.10.2014 відкрито
провадження у справі, закінчено
підготовче провадження та призначено
справу до судового розгляду в судовому
засіданні.

Представник позивача у судовому
засіданні 20.11.2014 позовні вимоги
підтримав у повному обсязі та просив їх
задовольнити, посилаючись на
обставини, викладені в позовній заяві.

Представник відповідача у судовому
засіданні 20.11.2014 року проти задоволення
позовних вимог заперечував з підстав,
викладених у письмових запереченнях на
позов, зазначаючи, що будь-які
відносини щодо пенсійних активів між
позивачем та Фондом відсутні, у зв'язку
з чим твердження позивача про відмову
Фонду у поверненні пенсійних активів є
безпідставним; учасники позивача не є
вкладниками ні в розумінні ЦК Україні,
ні в розумінні Закону України від 23.02.2012
№4452-VI «Про систему гарантування
вкладів фізичних осіб» (далі - Закон
№4452). Крім того, зазначав, що матеріали
справи не містять жодних доказів на
підтвердження укладення договорів на
користь фізичних осіб, а питання
повернення активів позивача Банком
повинно вирішуватись в порядку
господарського судочинства. Також
звертав увагу суду, що позивач до Фонду
з будь-якими заявами взагалі не
звертався.

В судовому засіданні 20.11.2014 судом
проголошено вступну та резолютивну
частину рішення.

Розглянувши подані сторонами
документи і матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд встановив наступне.

28.03.2013 між позивачем (Вкладник), від
імені та за рахунок якого виступило
Приватне акціонерне товариство
«Компанія з управління активами
«Національний резерв», та ПАТ «Банк
Форум» (Банк) укладено генеральний
договір банківського вкладного
(депозитного) рахунку №213, предметом
якого є відкриття банком вкладнику
вкладного (депозитного) рахунку і
розміщення на платній основі тимчасово
вільних коштів/банківських металів (п.
1.1 договору).

На підставі цього генерального
договору та за умови надання
вкладником документів, передбачених
чинним законодавством України, банк
відкриває вкладнику вкладний
(депозитний) рахунок №0775 (980) (далі
- депозитний рахунок) (п. 3.1 договору).

Відповідно до п. 4.1. вказаного договору
на підставі відповідного договору
депозиту вкладник здійснює переказ
грошових коштів / банківських металів
на депозитний рахунок у безготівковій
формі із свого реєстраційного рахунку,
який зазначений в розділі «Адреси,
Реквізити та підписи Сторін»
відповідного договору депозиту
протягом 3-х банківських днів з дня
підписання кожного депозитного
договору.

Згідно положень п. 4.3 цього договору,
повернення вкладу або його частини з
депозитного рахунку здійснюється
банком самостійно шляхом переказу в
безготівковій формі на реєстраційний
рахунок вкладника, який зазначено в
розділі «Адреси, реквізити та підписи
сторін» відповідного договору
депозиту за умови наявності
файлу-відповіді про відкриття
депозитного рахунку з відміткою про
взяття цього рахунку на облік органом
державної податкової служби.

Положеннями пункту 6.1.4 пункту 6.1
розділу 6 генерального договору
встановлено, що банк зобов'язаний при
умові, що майнові права по відповідному
договору депозиту не знаходяться у
заставі та (або) не обтяжені
зобов'язаннями, які виникають в силу
закону, і за наявності файлу - відповіді
про відкриття вкладного (депозитного)
рахунку з відмітною про взяття цього
рахунку на облік органом державної
податкової служби на вимогу вкладника
повернути вклад та сплатити проценти,
передбачені відповідним договором
депозиту.

Згідно пункту 9.1 генерального договору
усі зміни, доповнення до цього договору
є його невід'ємними частинами,
здійснюються в письмовій формі,
підписуються уповноваженими
представниками сторін.

На підставі вказаного генерального
договору 05.04.2013 вказаними сторонами
укладено договір банківського вкладу
(депозиту) «Строковий» №213/2, за умовами
п. 1 якого вкладник розміщує на
депозитному рахунку тимчасово вільні
грошові кошти в сумі 18000 грн. строком з
05.04.2013 по 04.04.2014 (далі - вклад). На суму
вкладу банком нараховуються і
виплачуються проценти в розмірі 20%
річних (п. 2 Договору).

Будь-яких положень щодо повернення
грошових коштів, розміщених на
депозитному рахунку, відмінних від
положень генерального договору
договір банківського вкладу (депозиту)
«Строковий» №213/2 не містить.

У зв'язку з прийняттям Національним
банком України 13 червня 2014 року
постанови №355 «Про відкликання
банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ
«Банк Форум», 17 червня 2014 року ПАТ
«Компанія з управління активами
«Національний резерв», яка діє від
імені позивача, звернулось до ПАТ «Банк
Форум» Уповноваженої особи Фонду на
тимчасову адміністрацію Соловйової
Н.А. із заявою № 230 про повернення
грошових коштів.

У відповідь на дану заяву
Уповноваженою особою Фонду Соловйовою
Н.А. листом від 14.07.2014 №4070-1/3.1
повідомлено, що ПАТ «Банк Форум» не
здійснює управління активами позивача
та не виконує функції його зберігача,
зважаючи на не укладення відповідних
договорів в порядку, передбаченому
Законом України «Про недержавне
пенсійне забезпечення» та, окрім цього,
зазначено про можливість задоволення
вимог позивача в порядку задоволення
вимог кредиторів, встановленому
Законом №4452.

Не погоджуючись із такою відповіддю та
вважаючи свої права порушеними,
позивач звернувся до суду з даним
позовом за їх захистом.

Вирішуючи спір, суд виходить з
наступного.

Правові, фінансові та організаційні
засади функціонування системи
гарантування вкладів фізичних осіб,
повноваження Фонду гарантування
вкладів фізичних осіб, порядок виплати
Фондом відшкодування за вкладами
встановлені Законом України «Про
систему гарантування вкладів фізичних
осіб» від 23.02.2012р. №4452-VI з наступними
змінами та доповненнями у редакції на
час виникнення спірних правовідносин
(далі - Закон №4452).

Відповідно до частини 1 статті 1 цього
Закону ним встановлюються правові,
фінансові та організаційні засади
функціонування системи гарантування
вкладів фізичних осіб, повноваження
Фонду гарантування вкладів фізичних
осіб (далі - Фонд), порядок виплати
Фондом відшкодування за вкладами, а
також регулюються відносини між
Фондом, банками, Національним банком
України, визначаються повноваження та
функції Фонду щодо виведення
неплатоспроможних банків з ринку і
ліквідації банків.

Положеннями статті 3 Закону №4452
закріплено, що Фонд є юридичною особою
публічного права, має відокремлене
майно, яке є об'єктом права державної
власності і перебуває у його
господарському віданні. Фонд є
суб'єктом управління майном,
самостійно володіє, користується і
розпоряджається належним майном,
вчиняючи стосовно нього будь-які дії,
що не суперечать законодавству та меті
діяльності Фонду.

Згідно частини 1 статті 4 цього Закону,
основним завданням Фонду є
забезпечення функціонування системи
гарантування вкладів фізичних осіб та
виведення неплатоспроможних банків з
ринку.

На виконання свого основного завдання
Фонд у порядку, передбаченому цим
Законом, здійснює, зокрема, заходи щодо
організації виплат відшкодувань за
вкладами в разі прийняття рішення про
відкликання банківської ліцензії та
ліквідацію банку.

Згідно статті 11 Закону №4452 управління
поточною діяльністю Фонду здійснює
Виконавча дирекція Фонду.

Виконавча дирекція Фонду складається з
п'яти членів. Рішення виконавчої
дирекції Фонду приймаються на
засіданнях простою більшістю голосів
за умови участі в засіданні не менше
ніж чотирьох членів виконавчої
дирекції.

Повноваження Виконавчої дирекції
Фонду закріплені у статті 12 названого
Закону.

Так, частиною 3 цієї статті закріплено,
що до повноважень Виконавчої дирекції
Фонду у сфері забезпечення
відшкодування коштів за вкладами
відноситься прийняття рішення про
відшкодування коштів за вкладами у
разі прийняття Національним банком
України рішення про відкликання
банківської ліцензії та ліквідацію
банку, а у сфері виведення
неплатоспроможних банків з ринку -
здійснює призначення та відсторонення
від виконання обов'язків уповноваженої
особи Фонду.

Положеннями пункту 2 частини 1 статті 14
Закону №4452 встановлено, що у
відносинах з державними органами,
Національним банком України, банками,
міжнародними організаціями, іншими
юридичними та фізичними особами від
імені Фонду діє Директор - розпорядник
Фонду.

Відповідно до положень статті 20 Закону
№4452 Закону Фонд є єдиним розпорядником
коштів, акумульованих у процесі його
діяльності.

Кошти Фонду не включаються до
Державного бюджету України, не
підлягають вилученню і можуть
використовуватися Фондом виключно для:
1) виплати гарантованої суми
відшкодування вкладникам коштів за
вкладами відповідно до цього Закону; 2)
покриття витрат, пов'язаних з
виконанням покладених на Фонд функцій
та повноважень, зокрема, пов'язаних з
процедурою виведення
неплатоспроможного банку з ринку, у
межах кошторису витрат Фонду,
затвердженого адміністративною радою
Фонду, у тому числі витрат Фонду,
передбачених пунктом 17 частини п'ятої
статті 12 цього Закону; 3) забезпечення
поточної діяльності Фонду, утримання
його апарату, розвитку його
матеріально-технічної бази в межах
кошторису витрат, затвердженого
адміністративною радою Фонду; 4)
надання фінансової підтримки
приймаючому банку; 5) надання позик
працівникам Фонду в межах кошторису
витрат, затвердженого
адміністративною радою Фонду, та у
порядку, передбаченому
нормативно-правовими актами Фонду; 6)
надання цільової позики для
авансування виплат вкладникам банку
відповідно до пункту 1 частини шостої
статті 36 цього Закону протягом дії
тимчасової адміністрації.

Згідно вимог статті 26 Закону №4452 Фонд
гарантує кожному вкладнику банку
відшкодування коштів за його вкладом.
Фонд відшкодовує кошти в розмірі
вкладу, включаючи відсотки, нараховані
на день прийняття рішення Національним
банком України про віднесення банку до
категорії неплатоспроможних та
початку процедури виведення Фондом
банку з ринку, але не більше суми
граничного розміру відшкодування
коштів за вкладами, встановленого на
дату прийняття такого рішення,
незалежно від кількості вкладів в
одному банку. Сума граничного розміру
відшкодування коштів за вкладами не
може бути меншою 200000 гривень.

Виконання зобов'язань Фонду перед
вкладниками здійснюється Фондом з
дотриманням вимог щодо найменших
витрат Фонду та збитків для вкладників
у спосіб, визначений цим Законом, у тому
числі шляхом передачі активів і
зобов'язань банку приймаючому банку,
продажу банку, створення перехідного
банку протягом дії тимчасової
адміністрації або виплати
відшкодування вкладникам після
ухвалення рішення про відкликання
банківської ліцензії та ліквідації
банку.

Виплата відшкодування здійснюється з
урахуванням сум, сплачених вкладнику
протягом дії тимчасової адміністрації
у банку.

Частиною 2 та 6 наведеної статті
закріплено, що вкладник набуває право
на одержання гарантованої суми
відшкодування коштів за вкладами за
рахунок коштів Фонду в межах
граничного розміру відшкодування
коштів за вкладами після прийняття
рішення про відкликання банківської
ліцензії та ліквідацію банку, а
завершує Фонд виплату гарантованих сум
відшкодування коштів за вкладами в
день внесення до Єдиного державного
реєстру юридичних осіб запису про
ліквідацію банку як юридичної особи.

Порядок визначення вкладників, які
мають право на відшкодування коштів за
вкладами врегульований положеннями
статті 27 Закону України від 23.02.2012р. №
4452.

Так, уповноважена особа Фонду протягом
трьох днів з дня прийняття рішення про
відкликання банківської ліцензії та
ліквідацію банку формує повний перелік
вкладників, в якому зазначає суму
відшкодування для кожного вкладника,
яка розраховується виходячи із
сукупного обсягу всіх його вкладів у
банку та нарахованих процентів та
інформацію про вкладника, яка має
забезпечувати його ідентифікацію
відповідно до законодавства.

Відповідно до частини 5 наведеної
статті протягом шести днів з дня
прийняття рішення про відкликання
банківської ліцензії та ліквідацію
банку виконавча дирекція Фонду
затверджує реєстр вкладників для
здійснення виплат відповідно до
наданого уповноваженою особою Фонду
переліку вкладників. Фонд публікує
оголошення про відшкодування коштів
вкладникам у газетах «Урядовий Кур'єр»,
«Голос України» та на своїй офіційній
сторінці в мережі Інтернет не пізніше
ніж через сім днів з дня прийняття
рішення про відкликання банківської
ліцензії та ліквідацію банку.

Аналіз наведених правових норм дає
підстави для висновку, що Фонд здійснює
відшкодування грошових коштів за
вкладами тільки за результатами
прийняття виконавчою дирекцією
рішення про затвердження реєстру
вкладників для здійснення виплат
відповідно до наданого уповноваженою
особою Фонду переліку вкладників, яке
підписує Директор - розпорядник Фонду.
За відсутності вкладника у зазначеному
реєстрі, підстави для проведення
виплат вкладнику банка у Фонду
відсутні.

Разом з тим, позивачем не надано
будь-яких доказів оскарження
відповідного рішення Фонду про
затвердження реєстру вкладників для
здійснення виплат.

Крім того, нормативно-правовим актом,
який визначає правові, економічні та
організаційні засади недержавного
пенсійного забезпечення в Україні та
регулює правовідносини, пов'язані з цим
видом діяльності, є Закон України «Про
недержавне пенсійне забезпечення» від
09.07.2003 №1057-ІV з наступними змінами та
доповненнями у відповідній редакції
(далі-Закон №1057).

Згідно частини 1 статті 2 Закону №1057
система недержавного пенсійного
забезпечення - це складова частина
системи накопичувального пенсійного
забезпечення, яка ґрунтується на
засадах добровільної участі фізичних
та юридичних осіб, крім випадків,
передбачених законами, у формуванні
пенсійних накопичень з метою отримання
учасниками недержавного пенсійного
забезпечення додаткових до
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування пенсійних
виплат.

При цьому суб'єктами недержавного
пенсійного забезпечення, зокрема, є
недержавні пенсійні фонди (частина 2
статті 2 Закону №1057).

Приписами статті 1 Закону №1057
передбачено, що недержавний пенсійний
фонд - це юридична особа, створена
відповідно до цього Закону, яка має
статус неприбуткової організації
(непідприємницького товариства),
функціонує та провадить діяльність
виключно з метою накопичення пенсійних
внесків на користь учасників
пенсійного фонду з подальшим
управлінням пенсійними активами, а
також здійснює пенсійні виплати
учасникам зазначеного фонду у
визначеному цим Законом порядку.

Відповідно до статті 48 наведеного
Закону пенсійні активи, що
накопичуються у пенсійному фонді,
можуть бути використані виключно для
цілей інвестиційної діяльності фонду,
виконання зобов'язань фонду перед його
учасниками та оплати витрат, пов'язаних
із здійсненням недержавного
пенсійного забезпечення. Використання
пенсійних активів для інших цілей
забороняється.

Згідно частини 1 статті 51 зазначеного
Закону сума пенсійних коштів усіх
учасників пенсійного фонду дорівнює
чистій вартості активів пенсійного
фонду.

Чиста вартість активів пенсійного
фонду - різниця між вартістю активів
пенсійного фонду на день проведення
підрахунку та сумою зобов'язань
пенсійного фонду, що підлягають
виконанню на день проведення
підрахунку (ст. 1 Закону №1057).

Частиною третьою статті 6 Закону №1057
закріплено, що активи пенсійного фонду
формуються за рахунок внесків до
пенсійного фонду (пенсійних внесків) та
інших надходжень до пенсійного фонду.

Враховуючи наведене а також позицію,
викладену в постанові Київського
апеляційного адміністративного суду
від 16 жовтня 2013 року та ухвалі Вищого
адміністративного суду України від 23
квітня 2014 року у справі №826/6309/13-а за
позовом Непідприємницького товариства
«Відкритий недержавний пенсійний фонд
«ВСІ» до Фонду гарантування вкладів
фізичних осіб, уповноваженої особи
Фонду гарантування вкладів фізичних
осіб на ліквідацію публічного
акціонерного товариства «Банк
"Таврика» Соловйової Наталії
Анатоліївни про визнання дій
протиправними, зобов'язання вчинити
дії, суд приходить до висновку, що
обов'язковою умовою для повернення
грошових коштів, розміщених в
банківській установі недержавним
пенсійним фондом, є встановлення факту
належності таких коштів до складу
пенсійних внесків учасників фонду.

Разом з тим, жодних доказів належності
коштів складу пенсійних внесків
учасників фонду позивачем суду не
надано.

Крім того, як вбачається з заяви №230 від
17.06.2014 про повернення грошових коштів
ПАТ «Компанія з управління активами
«Національний резерв» до ПАТ «Банк
Форум» Уповноваженої особи Фонду на
тимчасову адміністрацію Соловйової
Н.А., в порушення пункту 4.3 генерального
договору банківського вкладного
(депозитного) рахунку №213 від 28 березня
2013 року, вказує рахунок для повернення
коштів інший, ніж визначений умовами
цього договору.

Оскільки позивач під час розгляду
справи не надав документи на
підтвердження того, що грошові кошти у
сумі 18000,00 грн. зараховані на депозитний
рахунок є коштами ВНПФ «Резерв
Слобожанщини» та складають саме активи
пенсійного фонду, сформовані за
рахунок внесків до пенсійного фонду
(пенсійних внесків), зокрема, реєстр
фізичних осіб, на користь яких
позивачем укладено договір
банківського вкладу, в якому зазначено
прізвища та інші дані таких осіб,
розміри належних їм сум вкладу, суд
позбавлений можливості встановити
факт належності таких коштів до складу
пенсійних внесків учасників
пенсійного фонду, що свідчить про
недоведеність заявлених позовних
вимог.

З огляду на наведене, судом не
приймаються до уваги посилання
позивача на порушення відповідачем
вимог Закону № 4452 в частині не
повернення грошових коштів у сумі 18000,00
грн., як таких, що є вкладами саме
фізичних осіб - членів ВНПФ «Резерв
Слобожанщини».

Відповідно до частини 1 статті 11
Кодексу адміністративного судочинства
України розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюються
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

Згідно з частиною першою статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Згідно частини другої статті 94 Кодексу
адміністративного судочинства України
якщо судове рішення ухвалене на
користь сторони - суб'єкта владних
повноважень, суд присуджує з іншої
сторони всі здійснені нею
документально підтверджені судові
витрати, пов'язані із залученням
свідків та проведенням судових
експертиз.

Оскільки відповідачем свідки не
залучалися й судова експертиза не
проводилася, судові витрати з позивача
стягненню не підлягають.

Враховуючи наведене, суд приходить до
висновку про відсутність підстав для
задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 69-71, 94, 158-163, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, Окружний адміністративний суд
міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позову Відкритого
недержавного пенсійного фонду «Резерв
Слобожанщини» відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили
відповідно до частини першої статті 254
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції протягом десяти
днів за правилами, встановленими ст.
ст. 185-187 КАС України.

Суддя
В.П.
Катющенко