Справа № 820/17776/14
Суддя: Єгупенко В.В.
Дата ухвалення: 2014-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Єгупенко В.В., розглянувши у порядку письмового провадження в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом

Державної податкової інспекції у Московському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області

до

Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві,

Товариства з обмеженою відповідальністю "Підприємство Оіл Брідж", третя особа Реєстраційна служба Харківського міського управління юстиції,

про

скасування державної реєстрації змін до установчих документів юридичної особи ,

В С Т А Н О В И В:

У судове засідання, призначене на 03.12.2014 року представник позивача не прибув, надавши при цьому клопотання з проханням розглядати справу в порядку письмового провадження.

Відповідачі та третя особа про час, дату та місце судового засідання повідомлені належним чином відповідно до приписів процесуального законодавства у судове засідання не прибули, про причини неявки суд не повідомили, заяв про розгляд справи у відсутності їх представників не дали.

До суду повернувся конверт з позначкою "за закінченням терміну зберігання", тобто судова повістка не вручена відповідачу з незалежних від суду підстав.

Також від представника третьої особи через канцелярію суду надійшли заперечення на позов, в яких зокрема зазначено, що державна реєстрації змін до установчих документів підприємства була проведена реєстраційною службою Сєвєродонецького міського управління юстиції в Луганській області, а у зв'язку зі зняттям ТОВ "Підприємства ОілБрідж" з обліку останнього та поставленням на облік реєстраційною службою Харківського міського управління юстиції реєстраційна справа була передана до відповідного реєстраційного органу та її матеріали не містять заборон на проведення реєстраційних дій так само як і судових рішень про визнання недійсною державної реєстрації юридичної особи або про визнання неправомірними дій державного реєстратора стосовно проведення реєстраційних дій відносно цього підприємства.

Враховуючи положення ч.4 ст.122 КАС України, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін, за наявними в ній доказами, в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Таким чином, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, дійшов висновку відмову в задоволенні позовних вимог з огляду на наступне.

Із врахуванням проведених заходів щодо встановлення місцезнаходження юридичної особи та складених за їх наслідками документів податковим органом винесено повідомлення №1189/10/20-34-18-02-30 від 12.03.2014 року про відсутність юридичної особи за місцезнаходженням за ф. № 18-ОПП.(а.с.12)

Державним реєстратором на виконання вимог ст.19 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців внесено запис про відсутність юридичної особи за вказаною адресою ( а.с.8-11).

Надаючи правову оцінку таким правовідносинам, суд керується наступними приписами норм чинного законодавства.

Відносини, які виникають у сфері державної реєстрації юридичних осіб, а також фізичних осіб - підприємців регулюються Законом України “Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб –підприємців” №755-IV від 15.05.2003 року (далі – Закон України №755-IV).

Відповідно до ст.1 вищезазначеного Закону встановлено, що єдиний державний реєстр юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (далі - Єдиний державний реєстр) - автоматизована система збирання, накопичення, захисту, обліку та надання інформації про юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців; місцезнаходження юридичної особи - адреса органу або особи, які відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступають від її імені (далі - виконавчий орган).

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України №755-IV, державна реєстрація юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців - засвідчення факту створення або припинення юридичної особи, засвідчення факту набуття або позбавлення статусу підприємця фізичною особою, а також вчинення інших реєстраційних дій, які передбачені цим Законом, шляхом внесення відповідних записів до Єдиного державного реєстру.

Згідно з ч.3 ст.4 Закону України №755-IV зміни до установчих документів юридичної особи, а також зміна прізвища та/або імені, та/або по батькові (далі - імені) або місця проживання фізичної особи - підприємця підлягають обов'язковій державній реєстрації шляхом внесення відповідних змін до записів Єдиного державного реєстру в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ч.1 ст.6 Закону України №755-IV державний реєстратор на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці: проводить державну реєстрацію змін до установчих документів юридичних осіб та державну реєстрацію зміни імені або місця проживання фізичних осіб - підприємців;

Відповідно до частин 1, 2, 4, 6 статті 14 Закону України №755-IV передача реєстраційних справ здійснюється в разі: зміни місцезнаходження юридичної особи, зміни місця проживання фізичної особи - підприємця, якщо нове місцезнаходження юридичної особи або місце проживання фізичної особи - підприємця розташоване на території іншої адміністративно-територіальної одиниці; утворення, зміни меж або ліквідації адміністративно-територіальної одиниці.; передача реєстраційних справ у випадку, який передбачено абзацом другим частини першої цієї статті, здійснюється на підставі державної реєстрації відповідних змін до установчих документів юридичної особи або державної реєстрації зміни місця проживання фізичної особи – підприємця; передача реєстраційних справ у випадку, який передбачено абзацом третім частини першої цієї статті, здійснюється лише на підставі відповідного рішення органу, який наділений відповідними повноваженнями. Державний реєстратор, який отримав реєстраційну справу, зобов'язаний протягом десяти робочих днів з дати її прийому повідомити поштовим відправленням юридичну особу або фізичну особу - підприємця про зміну місцезнаходження реєстраційної справи та внести до Єдиного державного реєстру запис про зміну місцезнаходження реєстраційної справи.; за наявності підстави, що передбачена абзацом другим частини першої цієї статті, державний реєстратор протягом десяти робочих днів з дати державної реєстрації зміни місцезнаходження юридичної особи, зміни місця проживання фізичної особи - підприємця зобов'язаний надіслати поштовим відправленням за описом реєстраційну справу державному реєстратору за новим місцезнаходженням юридичної особи або за новим місцем проживання фізичної особи - підприємця.

Статтею 29 Закону України №755-IV визначений перелік документів, які юридична особа повинна подати (надіслати рекомендованим листом з описом вкладення) для державної реєстрації змін до установчих документів. Частиною 7 вказаної статті передбачено, що державному реєстратору забороняється вимагати документи для проведення державної реєстрації змін до установчих документів юридичної особи, якщо вони не передбачені частинами першою - шостою цієї статті..

Згідно ч.3 ст.8 Закону України №755-IV установчі документи (установчий акт, статут або засновницький договір, положення) юридичної особи повинні містити відомості, передбачені законом. Відповідальність за відповідність установчих документів законодавству несуть засновники (учасники) юридичної особи.

Проведення державної реєстрації змін до установчих документів юридичної особи здійснюється за процедурами, передбаченими частинами першою - п'ятою статті 25 та частинами другою-третьою статті 27 цього Закону для проведення державної реєстрації юридичної особи.

Пунктом 67.2 статті 67 Податкового кодексу України передбачено, що органи державної податкової служби в установленому законом порядку мають право звертатися до суду про винесення судового рішення щодо скасування державної реєстрації змін саме до установчих документів.

Стаття 31 Закону визначає вичерпні підстави для скасування державної реєстрації змін до установчих документів юридичної особи: у разі постановлення судового рішення щодо скасування рішення засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу про внесення змін до установчих документів юридичної особи, або про визнання повністю або частково недійсними змін до установчих документів юридичної особи суд у день набрання законної сили судовим рішенням надсилає його державному реєстратору для внесення запису про судове рішення щодо скасування державної реєстрації змін до установчих документів юридичної особи. Державний реєстратор у строк, що не перевищує двох робочих днів з дати надходження судового рішення щодо скасування державної реєстрації змін до установчих документів юридичної особи, вносить до Єдиного державного реєстру запис щодо скасування державної реєстрації змін до установчих документів юридичної особи, якщо інше не встановлено судовим рішенням, та в той же день повідомляє органи статистики, державної податкової служби, Пенсійного фонду України про внесення такого запису.

З положень вказаної норми права чітко слідує, що орган державної податкової служби України наділений законодавцем повноваженням на звернення до суду з позовом саме стосовно скасування державної реєстрації змін до установчих документів.

Також, суд звертає увагу, що державний реєстратор не встановлює прав і обов'язків для суб'єктів господарювання і не проводить реєстраційні дії від власного імені. Права і обов'язки сторони набувають на підставі рішення власника, а реєстраційні дії проводяться державним реєстратором тільки після прийняття відповідного рішення власника і доданих до нього правовстановлюючих документів.

Відповідно до ч.2 ст.81 Цивільного кодексу України юридична особа приватного права створюється на підставі установчих документів відповідно до статті 87 цього Кодексу.

Аналізуючи норми Цивільного кодексу України, суд приходить до висновку про те, що положення ст.87 ЦК України, які визначають порядок складання і затвердження установчих документів та положення ст.88 ЦК України, які встановлюють вимоги до змісту установчих документів, не передбачають внесення до статуту суб’єкта господарювання відомостей про місцезнаходження цього суб’єкта.

Приписи ст.57 Господарського кодексу України також не містять вимог про включення до змісту установчих документів, якими в розумінні наведеної норми права є рішення про утворення або засновницький договір, а у випадках, передбачених законом, статут (положення) суб'єкта господарювання, відомостей про місцезнаходження суб’єкта господарювання.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про те, що внесення змін місцезнаходження відповідача не пов’язано із внесенням змін до установчих документів даної особи, в зв’язку з чим внесений державним реєстратором до ЄДРПОУ запис про внесення змін до відомостей про місцезнаходження реєстрації відповідача не є реєстрацією змін до установчих документів, а наведені позивачем обставини, в обґрунтування своєї правової позиції, не є підставою для скасування державної реєстрації змін до установчих документів підприємства, визначених ст. 31 Закону України №755-IV.

Частиною 1 статті 71 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення

Суд зазначає, що позивачем під час розгляду справи не було надано жодних доказів на підтвердження того, що в установчих документах відповідача були проведені зміни, а по-друге, податковим органом не було надано доказів того, що реєстраційні записи містять недостовірну інформацію, оскільки факт складання довідки про встановлення місцезнаходження юридичної особи не може розцінюватися як недостовірна інформація.

Крім того, суд вважає за необхідне наголосити, що контролюючим органом жодних дій з приводу встановлення місцезнаходження відповідача (розшук боржника та ін.) проведено не було.

Окрім того, суд звертає увагу на питання стосовно повноважень податкового органу по встановленню та використанню інформації щодо місцезнаходження платників податків та зазначає наступне.

Порядок встановлення податковими органами місцезнаходження (місця проживання) платників податків визначено розділом ХІІ Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого Наказом Мінфін України від 09.12.2011 № 1588 (далі по тексту - Порядок). Відповідно до п.12.2 Порядку, підрозділом органу державної податкової служби може здійснюватись перевірка місцезнаходження (місця проживання) платника податків. За наслідками перевірки складається акт перевірки місцезнаходження платника податків. Якщо встановлено відсутність платника податків за його місцезнаходженням (місцем проживання), то проводиться робота із з'ясування фактичного місця розташування

(місцезнаходження, місця проживання) платника податків, відповідальних та пов'язаних осіб.

Пунктом 12.4 Порядку передбачено, що щодо кожного платника податків, стосовно якого виявлено відсутність його за місцезнаходженням (місцем проживання) та нез'ясоване його фактичне місцезнаходження (місце проживання), підрозділ органу державної податкової служби, який з'ясував зазначений факт, готує та передає підрозділам податкової міліції запит на встановлення місцезнаходження (місця проживання) платника податків за встановленою формою.

Відповідно до п.12.5 Порядку, якщо за результатами заходів щодо встановлення фактичного місцезнаходження юридичної особи підрозділами податкової міліції буде підтверджено відсутність такої особи за місцезнаходженням або встановлено, що фактичне місцезнаходження юридичної особи не відповідає зареєстрованому місцезнаходженню, керівник (заступник керівника) органу державної податкової служби приймає рішення про направлення до відповідного державного реєстратора повідомлення про відсутність юридичної особи за місцезнаходженням за ф. N 18-ОПП (додаток 24) для вжиття заходів, передбачених частиною дванадцятою статті 19 Закону. Копія повідомлення підшивається до реєстраційної частини облікової справи платника податків. Про направлення такого повідомлення вноситься запис до журналу обліку повідомлень про відсутність юридичної особи за місцезнаходженням за ф. N 19-ОПП (додаток 25).

Вказані норми кореспондують з приписами статті 19 Закону України “Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців”, відповідно до якої у разі надходження державному реєстратору від органу доходів і зборів повідомлення встановленого зразка про відсутність юридичної особи за її місцезнаходженням державний реєстратор зобов'язаний надіслати поштовим відправленням протягом п'яти робочих днів з дати надходження зазначеного повідомлення юридичній особі повідомлення щодо необхідності подання державному реєстратору реєстраційної картки.

У разі неподання юридичною особою протягом місяця з дати надходження їй відповідного повідомлення реєстраційної картки про підтвердження відомостей про юридичну особу державний реєстратор повинен внести до Єдиного державного реєстру запис про відсутність підтвердження зазначених відомостей датою, яка встановлена для чергового подання реєстраційної картки про підтвердження відомостей про юридичну особу. Якщо державному реєстратору повернуто поштове відправлення, державний реєстратор повинен внести до Єдиного державного реєстру запис про відсутність юридичної особи за її місцезнаходженням.

З вищезазначеного вбачається, що нормами чинного законодавства чітко встановлено порядок взаємодії органів податкової служби (в тому числі їх структурних підрозділів - податкової міліції) з органами Реєстраційної служби з питань встановлення місцезнаходження (місця проживання) платників податків.

Суд зазначає, що нормами чинного законодавства чітко визначене право податкового органу за відповідних умов направляти до відповідного державного реєстратора повідомлення про відсутність юридичної особи за місцезнаходженням.

На виконання наведених вимог законодавства державним реєстратором до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців внесено запис про відсутність юридичної особи за вказаною адресою.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов’язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Отже, дії по внесенню змін до відомостей, які містяться в Єдиному державному реєстрі щодо відповідача про зміну місцезнаходження, здійснені державними реєстраторами відповідно до вимог чинного законодавства.

Зважаючи на встановлені у справі обставини та, з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про необґрунтованість заявлених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 9, 11, 94, 128, 159, 160– 163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову Державної податкової інспекції у Московському районі м.Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області до Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві, Товариства з обмеженою відповідальністю «Підприємство Оіл Брідж», третя особа - Реєстраційна служба Харківського міського управління юстиції про скасування державної реєстрації змін до установчих документів юридичної особи - відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня її проголошення, у разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Єгупенко В.В.