Справа № 2а-2815/12/2070
Суддя: Нечитайло О.М.
Дата ухвалення: 2014-10-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 жовтня 2014 року
м. Київ К/9991/60872/12

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії
суддів:Головуючий:Нечитайло
О.М.Судді:Ланченко Л.В. Пилипчук
Н.Г.,розглянувши у попередньому
судовому засіданнікасаційну скаргу
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4

на постанову Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 04.09.2012 р.

у справі №2-а-2815/12/2070

за позовом Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_4

до Державної податкової інспекції у
Московському районі м. Харкова
Харківської області Державної
податкової служби

про визнання дій протиправними,

ВСТАНОВИВ :

Фізична особа-підприємець ОСОБА_4 (далі
- позивач) звернувся до суду з позовом
до Державної податкової інспекції у
Московському районі м. Харкова
Харківської області Державної
податкової служби (далі - відповідач)
про визнання дій протиправними.

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 16.05.2012 р.
задоволено позовні вимоги позивача,
визнано протиправними дії податкової
інспекції щодо відмови у видачі
фізичній особі - підприємцю свідоцтва
платника єдиного податку згідно
повідомлення від 13.02.2012 р. №2011/10117-121 за
заявою від 20.01.2012 р. та зобов'язано
видати свідоцтво платника єдиного
податку згідно поданої заяви про
застосування спрощеної системи
оподаткування.

Постановою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 04.09.2012 р.
скасовано рішення суду першої
інстанції та прийнято нове, яким у
задоволенні позовних вимог відмовлено.

Вважаючи, що рішення суду апеляційної
інстанції прийняте з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
позивач звернувся до Вищого
адміністративного суду України із
касаційною скаргою, в якій просить його
скасувати та залишити в силі рішення
суду першої інстанції.

Відповідач на адресу суду касаційної
інстанції надіслав письмові
заперечення на касаційну скаргу
позивача, за змістом яких просив
касаційну скаргу залишити без
задоволення, а рішення суду
апеляційної інстанції - без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 220 КАС України, суд
касаційної інстанції перевіряє
правильність застосування судами
першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі і не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні та вирішувати питання
про достовірність того чи іншого
доказу.

Судами першої та апеляційної інстанцій
встановлені такі фактичні обставини
справи.

Позивач зареєстрований в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців з 28.01.2011 р.,
перебуває на обліку як платник податку
у відповідача та здійснює
підприємницьку діяльність згідно з
КВЕД «Роздрібна торгівля годинниками
та ювелірними виробами».

20.01.2012 р. позивач звернувся до
контролюючого органу з заявою про
застосування спрощеної системи
оподаткування із застосуванням ставки
податку 20 відсотків (2 група) за обраним
видом підприємницької діяльності.

Листом від 13.02.2012 р. №2011/10117-121
відповідач відмовив позивачу у видачі
свідоцтва платника єдиного податку,
посилаючись на п.п.291.5.1 п.291.5 ст.291
Податкового кодексу України, з огляду
на відсутність законних підстав для
видачі свідоцтва платника єдиного
податку, оскільки в заяві зазначений
вид діяльності, який не може
здійснюватись суб'єктами
господарювання - платниками єдиного
внеску.

Не погоджуючись з відмовою податкового
органу у видачі свідоцтва платника
єдиного податку позивач звернувся до
суду з даним позовом.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
розглянувши та обговоривши доводи,
наведені у касаційній скарзі,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів Вищого адміністративного суду
України дійшла висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
огляду на наступне.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог, суд апеляційної інстанції
виходив з того, що торгівля ювелірними
виробами із дорогоцінних металів
відноситься до торгівлі дорогоцінними
металами, в отже підпадає під
обмеження, встановлені п.п. 281.5.1 п. 291.5
ст. 291 Податкового кодексу України, з
огляду на що відповідач з передбачених
законом підстав обґрунтовано відмовив
позивачу у видачі свідоцтва про сплату
єдиного податку та застосування
спрощеної системи оподаткування.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суджу України
погоджується з такими висновками суду
апеляційної інстанції з огляду на
наступне.

Відповідно до ст. 291 Податкового
кодексу України, спрощена система
оподаткування, обліку та звітності -
особливий механізм справляння
податків і зборів, що встановлює заміну
сплати окремих податків і зборів,
встановлених пунктом 297.1 статті 297
цього Кодексу, на сплату єдиного
податку в порядку та на умовах,
визначених цією главою, з одночасним
веденням спрощеного обліку та
звітності.

Згідно п.п. 4 п.п. 281.5.1 п. 291.5 ст. 291
Податкового кодексу України, не можуть
бути платниками єдиного податку
суб'єкти господарювання суб'єкти
господарювання (юридичні особи та
фізичні особи - підприємці), які
здійснюють видобуток, виробництво,
реалізацію дорогоцінних металів і
дорогоцінного каміння, у тому числі
органогенного утворення (крім
виробництва, постачання, продажу
(реалізації) ювелірних та побутових
виробів з дорогоцінних металів,
дорогоцінного каміння, дорогоцінного
каміння органогенного утворення та
напівдорогоцінного каміння.

Спеціальним законом, який здійснює
державне регулювання видобутку,
виробництва, використання, зберігання
дорогоцінних металів і дорогоцінного
каміння та контролю за операціями з
ними, є Закон України «Про державне
регулювання видобутку, виробництва і
використання дорогоцінних металів і
дорогоцінного каміння та контроль за
операціями з ними».

У розумінні п.п. 1, 2 ст. 1 цього Закону
ювелірні вироби підпадають під
визначення «дорогоцінні метали» чи
«дорогоцінне каміння».

Відповідно до ч. 2 ст. 14 цього Закону
правила торгівлі дорогоцінними
металами (крім банківських металів) і
дорогоцінним камінням, дорогоцінним
камінням органогенного утворення та
напівдорогоцінним камінням у сирому та
обробленому вигляді і виробами з них,
що належать суб'єктам підприємницької
діяльності на праві власності,
встановлюються Кабінетом міністрів
України.

Поняття виробу з дорогоцінного металу
наведене в Інструкції про здійснення
державного експертно-пробірного
контролю за якістю дорогоцінних
металів, вставок дорогоцінного
каміння, виробів з них та матеріалів, що
містять дорогоцінні метали та вставки
дорогоцінного каміння, затвердженій
наказом Міністерства фінансів України
від 20.10.1999 р. № 244.

Згідно з п. 1.5 вказаної Інструкції
виробом з дорогоцінного металу є
будь-який ювелірний (побутовий) виріб,
виготовлений із сплавів дорогоцінних
металів - золота, срібла, платини,
паладію, який використовується як
прикраси або предмети побуту.

Таким чином, спеціальний Закон у галузі
контролю за операціями з цінними
металами відносить ювелірні вироби до
дорогоцінних металів та, відповідно,
торгівлю ювелірними виробами - до
торгівлі дорогоцінними металами.

За наведених обставин, колегія суддів
дійшла висновку про правомірність та
обґрунтованість відмови позивачу, як
особі, яка здійснює торгівлю
ювелірними виробами, у видачі
свідоцтва платника єдиного податку.

Мотивація та докази, наведені у
касаційній скарзі, не дають
адміністративному суду касаційної
інстанції підстав для постановлення
висновків, які б спростовували правову
позицію суду попередньої інстанції.

Отже, колегія суддів вважає, що в межах
касаційної скарги порушень судом
апеляційної інстанції норм
матеріального права при вирішенні цієї
справи не допущено. Правова оцінка
обставин у справі дана правильно, а
тому касаційну скаргу слід відхилити, а
оскаржуване судове рішення - залишити
без змін.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 210-231 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_4 залишити без
задоволення.

2. Постанову Харківського апеляційного
адміністративного суду від 04.09.2012 р. у
справі №2-а-2815/12/2070 залишити без змін.

3. Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути переглянута з підстав,
встановлених статтею 237 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя:Нечитайло О.М.
Судді:Ланченко Л.В. Пилипчук Н.Г.