Справа № 697/2828/14-а
Суддя: Хорошун О. В.
Дата ухвалення: 2014-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 697/2828/14-а
провадження № 2-а/697/169/2014
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.11.2014 р. м. Канів

Суддя Канівського міськрайонного суду
Черкаської області Хорошун О.В.
розглянувши у порядку скороченого
провадження справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
управління Пенсійного фонду України в
м. Каневі та Канівському районі про
визнання неправомірними дій,
зобов'язання перерахування та виплати
недосплачених сум пенсії, -

ВСТАНОВИВ:

До суду звернулася ОСОБА_1 з
адміністративним позовом до
управління Пенсійного фонду України в
м. Каневі та Канівському районі
Черкаської області про визнання
неправомірними дій, зобов'язання
перерахування та виплати
недосплачених сум пенсії Свій позов
вона мотивує тим, що вона є інвалідом ІІ
групи із числа осіб, які постраждали
від наслідків на Чорнобильській АЕС, 1
категорії. Вважає, що відповідач
нараховує і виплачує їй пенсію у
неналежному розмірі, що не відповідає
вимогам ст.ст.39,50,54,67 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи». Просив суд
визнати протиправною бездіяльність
управління Пенсійного Фонду України в
м.Каневі та Канівському районі
починаючи з 01 січня 2014 року, щодо
відмови їй у здійсненні перерахунку
пенсії у відповідності до вимог ч. 4 ст.
54 Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, що
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» по другій групі
інвалідності, у розмірі восьми
мінімальних пенсій за віком та
додаткової пенсії у розмірі 75 % від
мінімальної пенсії за віком, доплати до
пенсії у розмірі мінімальної
заробітної плати. Зобов'язати
управління Пенсійного Фонду України в
м.Каневі та Канівському районі
здійснити, починаючи з 01.01.2014 року,
перерахунок пенсії та нарахувати їй
пенсію у відповідності до вимог ч. 4 ст.
54 Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, що
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» по другій групі
інвалідності, у розмірі восьми
мінімальних пенсій за віком та
провести її виплату. Зобов'язати
управління Пенсійного Фонду України в
м.Каневі та Канівському районі
здійснити, починаючи з 01.01.2014 року,
нарахування їй додаткової пенсії, як
інваліду другої групи внаслідок
Чорнобильської катастрофи, у
відповідності до вимог ст. 50 Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян, що постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
у розмірі 75 % від мінімальної пенсії за
віком та провести її виплату.
Зобов'язати управління Пенсійного
Фонду України в м.Каневі та Канівському
районі здійснити, починаючи з 01.01.2014
року, нарахування їй у відповідності до
вимог ст. 39 Закону України «Про статус
та соціальний захист громадян, що
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» доплати до пенсії як
непрацюючому пенсіонеру, який постійно
проживає в зоні радіологічного
контролю в розмірі мінімальної
заробітної плати.

Ухвалою судді від 17.11.2014 року відкрито
скорочене провадження. Копія ухвали
направлена сторонам. Відповідачем в
установлений строк не надано
заперечення на позов.

Суддя, оцінивши повідомленні позивачем
обставини, вважає їх достатніми для
прийняття рішення та в порядку,
передбаченому ст. 183-2 ч.4 КАС України без
виклику сторін в скороченому
провадженні.

Судом встановлено, що позивач є
постраждалою особою внаслідок аварії
на ЧАЕС 1 категорії та інвалідом ІІ
групи, внаслідок захворювання, яке
пов'язане з наслідками аварії на
Чорнобильській АЕС. Зазначене
підтверджується поданими доказами,
зокрема, копією посвідчення серії
НОМЕР_1 виданого 08.12.2008р. (а.с.7)

Перебуваючи на обліку у відповідача,
позивач звернувся із вимогою про
здійснення перерахунку пенсії
відповідно до розмірів, визначених
ст.ст.39, 50, 54,67 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Однак, листом відповідача від 29.10.14р. №
173/Л.10 у проведенні перерахунку йому
було відмовлено. Зокрема, свою позицію
відповідач обґрунтував тим, що
нарахування та виплата пенсії позивача
проводиться у розмірах, визначених
постановами Уряду України.

Надаючи правову оцінку позовним
вимогам необхідно зазначити наступне.

Виходячи із змісту ст. 50 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», особам,
віднесеним до категорії 1,
призначається щомісячна додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у
розмірах: - інвалідам II групи - 75
процентів мінімальної пенсії за віком.

Також, ч. 4 ст. 54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»
передбачено, що в усіх випадках розміри
пенсій для інвалідів, щодо яких
встановлено зв'язок з Чорнобильською
катастрофою, не можуть бути нижчими: по
ІI групі інвалідності - 8 мінімальних
пенсій за віком.

Особами, які мають право на доплату,
визначену статтею 39 Закону про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, та з урахуванням статусу
яких диференційовано розміри доплати,
є громадяни, у тому числі пенсіонери,
які працюють на територіях
радіоактивного забруднення,
непрацюючі пенсіонери, які проживають
на цих територіях, студенти, які там
навчаються, громадяни, які працюють у
зоні відчуження, а також у зоні
безумовного (обов'язкового) відселення
після повного відселення жителів.

Відповідно до п. 17 ч. 1 с. 87 Бюджетного
кодексу України, до видатків, що
здійснюються з Державного бюджету
України (з урахуванням особливостей,
визначених пунктом 5 частини другої
статті 67-1 цього Кодексу), належать
видатки на державні програми з
ліквідації наслідків Чорнобильської
катастрофи, охорони навколишнього
природного середовища та ядерної
безпеки, запобігання виникненню та
ліквідації надзвичайних ситуацій та
наслідків стихійного лиха.

Згідно до абз. 8 п. 4 мотивувальної
частини Рішення Конституційного Суду
України від 25.01.2012 року № 3-рп/2012
нормативно-правові акти Кабінету
Міністрів України, якими регулюються
бюджетні відносини, зокрема питання
соціального захисту за рахунок коштів
Державного бюджету України, є
складовою бюджетного законодавства
відповідно до пункту 5 частини першої
статті 4 Бюджетного кодексу України.
Отже, суди загальної юрисдикції
України під час вирішення справ щодо
соціального захисту прав громадян
повинні застосовувати
нормативно-правові акти Кабінету
Міністрів України, прийняті на
підставі і на виконання Бюджетного
кодексу України, інших законів України,
в тому числі закону про Державний
бюджет України на відповідний рік.

Статтею 63 Закону України «Про статусі і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» передбачено, що
фінансування витрат, пов'язаних з
реалізацією цього Закону, здійснюється
за рахунок коштів державного бюджету,
коштів, які враховуються при
визначенні міжбюджетних трансфертів,
та інших джерел, не заборонених
законодавством.

Починаючи з 01.01.2014 р., Закон України «Про
державний бюджет України на 2014 рік» від
16.01.2014 р. в редакції Закону України від
06.07.2014 р. №1534-18 не містить жодної норми,
яка б обмежувала у 2014 р. пряме
застосування Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», зокрема
ст. ст. 50, 54 вказаного Закону.

Проте, Законом України «Про державний
бюджет України на 2014 рік» від 16.01.2014 р. в
редакції Закону України від 03.08.2014 р.
№1622-18, встановлено, що норми і
положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50,
51, 52 та 54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» застосовуються у порядку
та розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України, виходячи з наявних
фінансових ресурсів бюджетів усіх
рівнів, бюджету Пенсійного фонду
України та бюджетів інших фондів
загальнообов'язкового державного
соціального страхування на 2014 рік.

Суд вважає за необхідне звернути увагу,
що вказана норма діє з 16.08.2014 року.

Таким чином, з 16.08.2014 року, розміри
пенсій передбачених ст. ст.39,50, 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
обмежується вимогами Закону України
«Про державний бюджет України на 2014
рік» в редакції Закону України від
03.08.2014 р. №1622-18.

Отже, виходячи з пріоритетності
законів над підзаконними актами,
колегія суддів вважає, що за період з
01.01.2014 року по 15.08.2014 року позивач має
право на нарахування, перерахунок та
виплату щомісячної додаткової пенсії
за шкоду, заподіяну здоров'ю у розмірі
75% мінімальної пенсії за віком
відповідно до ст. 50 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» та
основної пенсії в розмірі 8 мінімальних
пенсій за віком згідно ст. 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
і доплати до пенсії як непрацюючому
пенсіонеру, який постійно проживає в
зоні радіологічного контролю в розмірі
мінімальної заробітної плати згідно
ст. 39 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Таким чином, дії відповідача щодо
відмови в проведені перерахунку та
виплати щомісячної додаткової пенсії
за шкоду, заподіяну здоров'ю у розмірі
75% мінімальної пенсії за віком
відповідно до ст. 50 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» та
основної пенсії в розмірі 8 мінімальних
пенсій за віком згідно ст. 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
за період з 01.01.2014 року по 15.08.2014 року - є
протиправними.

Відповідно до статті 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах
щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, в адміністративних справах
про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Дослідивши обставини справи,
проаналізувавши вищезазначені правові
норми, суд приходить до висновку, що
викладені в позовній заяві вимоги
позивача є обґрунтованими та
підлягають задоволенню

Враховуючи викладене, керуючись ст. 22, 46
Конституції України, 39,50,54,67 Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
ст.ст. 11, 69-71, 99, 100, 122, 160, 162, 183-2, 186,256 КАС
України, суд. -

ПОСТАНОВИВ :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
Управління пенсійного фонду України у
м.Каневі та Канівському районі
Черкаської області про визнання дій та
бездіяльності незаконними і
неправомірними та зобов'язати вчинити
певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії управління
Пенсійного Фонду України в м.Каневі та
Канівському районі починаючи з 01 січня
2014 року, щодо відмови у здійсненні
ОСОБА_1 перерахунку пенсії у
відповідності до вимог ч. 4 ст. 54 Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян, що постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
по другій групі інвалідності, у розмірі
восьми мінімальних пенсій за віком та
додаткової пенсії у розмірі 75 % від
мінімальної пенсії за віком, доплати до
пенсії у розмірі мінімальної
заробітної плати з 01.01.2014р. до 15.08.2014р.

Зобов'язати управління Пенсійного
Фонду України в м.Каневі та Канівському
районі здійснити, починаючи з 01.01.2014
року по 15.08.2014р., перерахунок пенсії та
нарахувати ОСОБА_1 пенсію у
відповідності до вимог ч. 4 ст. 54 Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян, що постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
по другій групі інвалідності, у розмірі
восьми мінімальних пенсій за віком та
провести її виплату.

Зобов'язати управління Пенсійного
Фонду України в м.Каневі та Канівському
районі здійснити, починаючи з 01.01.2014
року до 15.08.2014р., нарахування ОСОБА_1
додаткової пенсії, як інваліду другої
групи внаслідок Чорнобильської
катастрофи, у відповідності до вимог
ст. 50 Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, що
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» у розмірі 75 % від
мінімальної пенсії за віком та
провести її виплату.

Зобов'язати управління Пенсійного
Фонду України в м.Каневі та Канівському
районі здійснити, починаючи з 01.01.2014
року до 15.08.2014р., нарахування ОСОБА_1 у
відповідності до вимог ст. 39 Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян, що постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
доплати до пенсії як непрацюючому
пенсіонеру, який постійно проживає в
зоні радіологічного контролю в розмірі
мінімальної заробітної плати.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення.

Уразі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя
О . В . Хорошун