Справа № 810/370/14-а
Суддя: Харченко С.В.
Дата ухвалення: 2014-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 серпня 2014 року Справа № 810/370/14-а
Київський окружний адміністративний
суд у складі: головуючого - судді
Харченко С.В., розглянувши в порядку
письмового провадження
адміністративну справуза
позовомОСОБА_1доУправління
Держземагентства в Обухівському
районі Київської області, державного
кадастрового реєстратора Управління
Держземагентства в Обухівському
районі Київської області,треті особи:
Українська міська рада Обухівського
району Київської області, Державне
підприємство "Центр державного
земельного кадастру", ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5,провизнання дій
протиправними та зобов'язання вчинити
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
Управління Держземагентства в
Обухівському районі Київської області,
державного кадастрового реєстратора
Управління Держземагентства в
Обухівському районі Київської області,
треті особи: Українська міська рада
Обухівського району Київської області,
Державне підприємство "Центр
державного земельного кадастру",
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, про
визнання протиправними дій
відповідачів стосовно виключення з
Державного земельного кадастру
інформації про земельну ділянку за
включення до Державного земельного
кадастру інформації про земельні
ділянки за кадастровими номерами
відповідачів виключити з Державного
земельного кадастру інформацію про
земельні ділянки за кадастровими
інформацію про земельну ділянку за
В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначає, що у липні 2013 року він
дізнався про відсутність в Державному
земельному кадастрі відомостей про
належну йому на праві власності
земельну ділянку з кадастровим номером
Державного земельного кадастру
інформації про земельні ділянки за
публічній кадастровій карті у
відкритому доступі для перегляду в
мережі інтернет за адресою
Дії відповідачів, що виявились у
виключенні з Державного земельного
кадастру інформації про земельну
ділянку за кадастровим номером
земельного кадастру інформації про
земельні ділянки за кадастровими
вважає протиправними, у зв'язку з чим
звернувся до суду з даним
адміністративним позовом.
Представник Управління
Держземагентства в Обухівському
районі Київської області позов не
визнав, надав суду письмові
заперечення проти позову, в яких
зазначив, що державний кадастровий
реєстратор під час державної
реєстрації земельних ділянок з
діяв на підставі, в межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
законодавством України, у зв'язку з чим
позовні вимоги задоволенню не
У судовому засіданні, призначеному на 18
лютого 2014 року, представник позивача
підтримав позовні вимоги у повному
обсязі та просив суд позов
Представник Управління
Держземагентства в Обухівському
районі Київської області позов не
визнав, просив суд відмовити у
задоволенні позовних вимог з підстав,
викладених в письмових запереченнях.
Судом, з метою забезпечення всебічного
та об'єктивного вирішення справи, на
підставі частини другої статті 150
Кодексу адміністративного судочинства
України, оголошено у справі перерву до 7
березня 2014 року, яку в подальшому було
неодноразово продовжено.
У судове засідання, призначене на
08.08.2014, з'явився представник третьої
особи ОСОБА_2. Представники інших осіб,
які беруть участь у справі, у судове
засідання не з'явились, були своєчасно
та належним чином повідомлені про дату,
час та місце судового розгляду, про що
свідчать наявні в матеріалах справи
повідомлення про вручення
рекомендованих поштових відправлень
(т.3 а.с. 181-186) та дані on-line сервісу
"Відстеження пересилання поштових
відправлень" Українського державного
підприємства поштового зв'язку
"Укрпошта" (т.3 а.с. 188-190).
Матеріали справи містять клопотання
представників сторін про розгляд
справи за їх відсутності (т.3 а.с. 135-137, 163,
Відповідно до приписів частини шостої
статті 128 Кодексу адміністративного
судочинства України, якщо немає
перешкод для розгляду справи у
судовому засіданні, визначених цією
статтею, але прибули не всі особи, які
беруть участь у справі, хоча і були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового розгляду, суд має
право розглянути справу у письмовому
провадженні у разі відсутності потреби
заслухати свідка чи експерта.
Беручи до уваги ту обставину, що про
дату, час та місце судового розгляду
справи представники осіб, які беруть
участь у справі, повідомлені належним
чином, однак у судове засідання не
з'явились, враховуючи, що для розгляду і
вирішення даної справи відсутня
потреба у заслуховуванні свідків чи
експертів, судом прийнято рішення про
розгляд справи в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами та доказами.
Розглянувши матеріали справи, всебічно
і повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтується позов,
об'єктивно оцінивши докази, які мають
юридичне значення для розгляду справи
і вирішення спору по суті, суд дійшов
висновку про відсутність підстав для
задоволення адміністративного позову
з огляду на наступне.
Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_1 у жовтні 2012 року
набув право власності на земельну
ділянку з кадастровим номером
Зазначена обставина підтверджується
наявними в матеріалах справи копіями
договору купівлі-продажу від 24.10.2012 №
2603 (т.1. а.с. 11-12), відповідно до умов якого
приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу
посвідчено перехід права власності на
земельну ділянку від ОСОБА_6 до ОСОБА_1;
Державного акту на право власності на
земельну ділянку серії ЯЛ № 076360 (т.1 а.с.
13), який посвідчує право власності
ОСОБА_6 на земельну ділянку з
Державну реєстрацію речових прав
(права власності) позивача на нерухоме
майно - земельну ділянку з
проведено 16.08.2013, що підтверджується
даними витягу з Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно від
16.08.2013 № 8056669 (т. 1 а.с. 14).
Як зазначає позивач, у лютому 2013 року
він перевірив наявність інформації в
Державному земельному кадастрі про
власну земельну ділянку шляхом
інтернет (публічної кадастрової карти),
та введенням інформаційного запиту з
наявності інформації про земельну
ділянку позивач надав суду збережений
на власному комп'ютері та
роздрукований план земельної ділянки
(т. 1 а.с. 20-21). Натомість, ідентичний
запит у липні 2013 року виявив
відсутність відомостей про земельну
ділянку з кадастровим номером
кадастровій карті було відображено
земельні ділянки з кадастровими
надано суду збережений на власному
комп'ютері та роздрукований план, на
якому відображено зазначені земельні
ділянки (т. 1 а.с. 22-23).
На думку позивача, державну реєстрацію
земельних ділянок з кадастровими
вважає позивач, розташовані в межах
належної йому земельної ділянки
(інформація щодо якої була наявна в
Державному земельному кадастрі),
проведено відповідачами незаконно, у
зв'язку з чим звернувся до суду з даним
Надаючи правову оцінку відносинам, що
виникли між сторонами, суд виходить з
Правові, економічні та організаційні
основи діяльності у сфері Державного
земельного кадастру визначено Законом
України "Про Державний земельний
кадастр" від 07.07.2011 №
3613-VI (далі - Закон України № 3613-VI) та
прийнятими на його виконання
нормативно-правовими актами, що
регулюють порядок його ведення,
порядок складання кадастрових планів
земельних ділянок, порядок
інформаційної взаємодії між
кадастрами та інформаційними
Відповідно до статті 1 Закону України №
3613-VI, Державний земельний кадастр - це
єдина державна геоінформаційна
система відомостей про землі,
розташовані в межах державного кордону
України, їх цільове призначення,
обмеження у їх використанні, а також
дані про кількісну і якісну
характеристику земель, їх оцінку, про
розподіл земель між власниками і
Цією ж статтею встановлено, що
кадастровим номером земельної ділянки
є індивідуальна, що не повторюється на
всій території України, послідовність
цифр та знаків, яка присвоюється
земельній ділянці під час її державної
реєстрації і зберігається за нею
протягом усього часу існування.
Відповідно до частини першої статті 5
Закону України № 3613-VI, ведення
Державного земельного кадастру
здійснюється, зокрема, шляхом внесення
відомостей про об'єкти Державного
земельного кадастру.
Частиною першою статті 9 Закону України
№ 3613-VI (що діє з 01.01.2013) встановлено, що
внесення відомостей до Державного
земельного кадастру і надання таких
відомостей здійснюються державними
кадастровими реєстраторами
центрального органу виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
Державний кадастровий реєстратор
здійснює: реєстрацію заяв про внесення
відомостей до Державного земельного
кадастру, надання таких відомостей;
перевіряє відповідність поданих
документів вимогам законодавства;
формує поземельні книги на земельні
ділянки, вносить записи до них,
забезпечує зберігання таких книг;
здійснює внесення відомостей до
Державного земельного кадастру або
надає відмову у їх внесенні; присвоює
кадастрові номери земельним ділянкам;
надає відомості з Державного
земельного кадастру та відмову у їх
наданні; здійснює виправлення помилок
у Державному земельному кадастрі;
передає органам державної реєстрації
речових прав на нерухоме майно
відомості про земельні ділянки
(частина четверта статті 9 Закону
України № 3613-VI).
Згідно з приписами частини першої
статті 25 Закону України № 3613-VI,
Поземельна книга є документом
Державного земельного кадастру, який
містить такі відомості про земельну
ділянку: кадастровий номер; площу;
(адміністративно-територіальна
одиниця); склад угідь; цільове
призначення (категорія земель, вид
використання земельної ділянки в межах
певної категорії земель); нормативну
грошову оцінку; відомості про
обмеження у використанні земельної
ділянки; відомості про межі частини
земельної ділянки, на яку поширюється
дія сервітуту, договору суборенди
земельної ділянки; кадастровий план
земельної ділянки; дату державної
реєстрації земельної ділянки;
інформацію про документацію із
землеустрою, на підставі якої
здійснена державна реєстрація
земельної ділянки, а також внесені
зміни до цих відомостей; інформацію про
власників (користувачів) земельної
ділянки відповідно до даних про
зареєстровані речові права у
Державному реєстрі речових прав на
нерухоме майно; дані про бонітування
Частиною першою статті 16 Закону
України № 3613-VI встановлено, що
земельній ділянці, відомості про яку
внесені до Державного земельного
кадастру, присвоюється кадастровий
При цьому, пунктом 2 розділу VII
"Прикінцеві та перехідні положення"
Закону України № 3613-VI передбачено, що
земельні ділянки, право власності
(користування) на які виникло до 2004
року, вважаються сформованими
незалежно від присвоєння їм
кадастрового номера.
У разі, якщо відомості про зазначені
земельні ділянки не внесені до
Державного реєстру земель, їх державна
реєстрація здійснюється на підставі
технічної документації із землеустрою
щодо встановлення (відновлення) меж
земельної ділянки в натурі (на
місцевості) за заявою їх власників
(користувачів земельної ділянки
державної чи комунальної власності).
Що стосується земельних ділянок,
реєстрацію яких було проведено до
01.01.2013 в Державному реєстрі земель, то
пунктом 4 розділу VII "Прикінцеві та
перехідні положення" Закону України №
3613-VI встановлено, що у разі, якщо
земельні ділянки, обмеження (обтяження)
у їх використанні зареєстровані до
набрання чинності цим Законом у
Державному реєстрі земель, відомості
про такі земельні ділянки, обмеження
(обтяження) підлягають перенесенню до
Державного земельного кадастру в
автоматизованому порядку, без подання
заяв про це їх власниками,
користувачами та без стягнення плати
за таке перенесення.
Цим же Законом зобов'язано Кабінет
Міністрів України до 01.01.2013 забезпечити
створення єдиної інформаційної
системи Державного земельного
кадастру, внесення до неї відомостей
адміністративно-територіальних
одиниць, перенесення до неї записів про
державну реєстрацію земельних ділянок,
обмежень (обтяжень) у їх використанні,
зареєстрованих у Державному реєстрі
Як пояснив представник відповідача,
29.12.2012 відділом Держкомзему в м.
Українка Обухівського району
Київської області зареєстровано
перехід до позивача права власності на
земельну ділянку з кадастровим номером
чинного у грудні 2012 року Порядку
ведення Поземельної книги,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 09.09.2009 № 1021, заява
позивача про здійснення державної
реєстрації переходу права власності
разом із сканованими документами, що
підтверджують перехід права власності,
за допомогою програмного забезпечення
"Перехідна реєстраційна система"
передані до Київської обласної філії
Державного підприємства "Центр
державного земельного кадастру" для
внесення відомостей до Поземельної
книги в електронному вигляді.
З набранням чинності з 01.01.2013
положеннями Закону України № 3613-VI,
внесення до Державного земельного
кадастру інформації про права на
земельні ділянки, які виникли до 01.01.2013,
доручено Державному підприємству
"Центр державного земельного кадастру".
Відповідач наголошує на тому, що
відомості щодо земельної ділянки з
згідно програмного комплексу
"Національна кадастрова система", одним
з елементів якої є публічна кадастрова
карта, станом на серпень
Водночас, дії щодо вилучення
відомостей про цю земельну ділянку з
Державного земельного кадастру
державним реєстратором не вчинялись,
оскільки за відсутності відповідного
рішення ані законодавчо, ані технічно
таке видалення інформації є
неможливим.

При цьому, державний реєстратор
звернув увагу на те, що в силу приписів
частини шостої статті 16 та частини
десятої статті 24 Закону України № 3613-VI
кадастровий номер скасовується лише у
разі скасування державної реєстрації
земельної ділянки. Зміна власника чи
користувача земельної ділянки, зміна
відомостей про неї не є підставою для
скасування кадастрового номера.
Державна реєстрація земельної ділянки
скасовується Державним кадастровим
реєстратором, який здійснює таку
реєстрацію, у разі поділу чи об'єднання
земельних ділянок та у разі, якщо
протягом одного року з дня здійснення
державної реєстрації земельної
ділянки речове право на неї не
зареєстровано з вини заявника.

Статтею 35 Закону України № 3613-VI
визначено, що для актуалізованого
відображення у часі об'єктів
Державного земельного кадастру у межах
кадастрового кварталу, кадастрової
зони, у цілому в межах території
адміністративно-територіальної
одиниці (село, селище, місто, район,
область, ОСОБА_7 Крим) в електронній
(цифровій) формі ведеться кадастрова
карта (план).

При цьому, відповідно до приписів
статті 36 Закону України № 3613-VI,
юридичним та фізичним особам
забезпечується можливість анонімного
перегляду, копіювання та роздрукування
інформації Державного земельного
кадастру, що оприлюднюється на
офіційному веб-сайті центрального
органу виконавчої влади, що реалізує
державну політику у сфері земельних
відносин.

Цією ж статтею встановлено, що
відомості Державного земельного
кадастру, які зазначені у частині
першій статті 36 Закону України № 3613-VI,
підлягають оприлюдненню з моменту їх
внесення до Державного земельного
кадастру.

Частиною першою статті 38 Закону
України № 3613-VI передбачено, що
відомості Державного земельного
кадастру надаються державними
кадастровими реєстраторами у формі:
витягів з Державного земельного
кадастру про об'єкт Державного
земельного кадастру; довідок, що
містять узагальнену інформацію про
землі (території) за формою,
встановленою Порядком ведення
Державного земельного кадастру;
викопіювань з кадастрової карти (плану)
та іншої картографічної документації
Державного земельного кадастру.

Користування відомостями Державного
земельного кадастру може також
здійснюватися у формі надання доступу
до нього в режимі читання.

Як вбачається з матеріалів
адміністративної справи, як на
підставу звернення до суду позивач
вказує на вилучення відповідачами з
Державного земельного кадастру
відомостей про земельну ділянку з
кадастровим номером :02:011:0020. При
цьому, як зазначає позивач, наявність
інформації про цей об'єкт в Державному
земельному кадастрі станом на 25.02.2013
підтверджується скопійованими ним на
власний персональний комп'ютер та в
подальшому роздрукованими відомостями
з офіційного інтернет-ресурсу
http://www.map.dazru.gov.ua/kadastrova-karta.

Крім того, доказом виключення з
Державного земельного кадастру
інформації про земельну ділянку з
кадастровим номером :02:011:0020
позивач також вважає наявність станом
на 22.07.2013 на офіційному веб-сайті
Державного агентства земельних
ресурсів України інформації про
земельні ділянки за кадастровими
номерами :02:011:0022, :02:011:0023,
:02:011:0024 та :02:011:0025, що також
підтверджується роздрукованими ним
відомостями з сайту.

Оцінюючі повідомлені позивачем
обставини та подані ним документи на їх
підтвердження, суд враховує, що
досліджені в судовому засіданні
роздруківки мають ознаки зовнішнього
втручання та фотомонтажу (редагування).

Так судом встановлено, що
файл-роздруківка, на якій міститься
інформація про земельну ділянку з
кадастровим номером :02:011:0020,
створено 25.02.2013 о 13:42 та
змінено 22.07.2013 о 14:03 (а.с. 21). Натомість
файл-роздруківка, на якій відображено
інформацію про земельні ділянки за
кадастровими номерами :02:011:0022,
:02:011:0023, :02:011:0024 та
:02:011:0025, створено 22.07.2013 о 13:54 та
змінено 22.07.2013 о 14:01 (а.с.
23) - тобто має місце хронологічна
невідповідність подій обставинам, на
які посилається позивач.

Допитаний судом в якості свідка ОСОБА_8
повідомив, що в 2012-2013 роках представляв
інтереси ОСОБА_9 - власника земельної
ділянки з кадастровим номером
:02:011:0019, що за даними
землевпорядної документації межує з
земельною ділянкою, яка належить
позивачу. За поясненнями свідка, йому
відомо, що земельна ділянка з
кадастровим номером :02:011:0020 була
наявна в Державному земельному
кадастрі, проте дата внесення
відповідної інформації йому не відома.
Як на джерело власної обізнаності
ОСОБА_8 посилався на особистий
регулярний, протягом 2013 року, перегляд
офіційного веб-сайту Держземагенства
та роздруковані відомості публічної
кадастрової карти, отримані ним від
ОСОБА_10 При цьому, пояснень про
характер та зміст змін
файлів-роздруківок, що надані
позивачем, свідок ОСОБА_8 суду надати не
зміг.

Допитаний судом в якості свідка ОСОБА_10
повідомив, що на прохання ОСОБА_11
здійснював допомогу по оформленню
правочину з купівлі-продажу земельної
ділянки та перехід права власності від
ОСОБА_6 до позивача. Саме він, діючи як
уповноважена особа позивача, 09.08.2013
звертався до державного реєстратора
Реєстраційної служби Обухівського
міськрайонного управління юстиції
Київської області з метою реєстрації в
Державному реєстрі речових прав на
нерухоме майно права власності
ОСОБА_11 на земельну ділянку з
кадастровим номером :02:011:0020. Як
зазначає свідок, станом на лютий 2013
року інформація про земельну ділянку з
вказаним кадастровим номером була
наявна на публічній кадастровій карті,
в той час як на дату подання документів
до Реєстраційної служби Обухівського
міськрайонного управління юстиції
Київської області (серпень 2013 року)
йому достеменно було відомо про
відсутність інформації про земельну
ділянку в Державному земельному
кадастрі, адже саме він вносив
коригування до графічних файлів зі
збереженими на власному комп'ютері
роздруківками відомостей з публічної
кадастрової карти.

Згідно з частиною першою статті 11
Кодексу адміністративного судочинства
України, розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюються
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

Частиною першою статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення,
крім випадків, встановлених статтею 72
цього Кодексу, зокрема, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень, у яких обов'язок
доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо він
заперечує проти адміністративного
позову.

Частиною четвертою статті 70 цього
Кодексу встановлено, що обставини, які
за законом повинні бути підтверджені
певними засобами доказування, не
можуть підтверджуватися ніякими
іншими засобами доказування, крім
випадків, коли щодо таких обставин не
виникає спору.

Із пред'явлених позивачем суду доказів
неможливо встановити факт існування в
Державному земельному кадастрі
відомостей про земельну ділянку з
кадастровим номером :02:011:0020
станом на дату, коли ним було збережено
інформацію, що оприлюднюється на
офіційному веб-сайті Держземагенства,
на роздруківках відсутні посилання, що
дали б змогу встановити їх
приналежність до цього
інтернет-ресурсу.

Будь-яких інших визначених статтею 38
Закону України № 3613-VI документальних
відомостей з Державного земельного
кадастру, що свідчать про наявність на
вказану дату в Державному земельному
кадастрі інформації про земельну
ділянку за кадастровим номером
:02:011:0020, представником позивача
суду надано не було.

Водночас, матеріали справи містять
копію листа Управління
Держземагентства в Обухівському
районі Київської області від 15.08.2013 №
03-15/5844 (т. 2 а.с. 170), що направлено ним в
порядку інформаційного обміну
посадовій особі органу державної
реєстрації прав на її письмовий запит,
згідно з яким будь-яка інформація про
земельну ділянку з кадастровим номером
:02:011:0020 в програмному
забезпеченні Державного земельного
кадастру відсутня.

При оцінці свідчень свідка ОСОБА_10 суд
враховує його особу, обставини
наявності взаємозв'язку між ним і
позивачем - існування зацікавленості у
підтвердженні належного виконання
делегованих під час оформлення
документації повноважень, а також те,
що повідомлені ним відомості є
недостатніми для однозначного
висновку про внесення відомостей про
земельну ділянку з кадастровим номером
:02:011:0020 до Державного земельного
кадастру.

Відтак, суд зазначає, що позивачем не
доведено у належний спосіб факту
вилучення відомостей про земельну
ділянку з кадастровим номером
:02:011:0020 з Державного земельного
кадастру, а отже позовні вимоги
позивача про визнання протиправними
дій відповідачів, що виявились у
виключенні з Державного земельного
кадастру інформації про земельну
ділянку за кадастровим номером
:02:011:0020 задоволенню не підлягають.

Що стосується вимоги позивача про
визнання протиправними дій
відповідачів стосовно внесення до
Державного земельного кадастру
інформації про земельні ділянки за
кадастровими номерами :02:011:0022,
:02:011:0023, :02:011:0024 та
:02:011:0025 суд звертає увагу на
наступне.

Як встановлено судом, державну
реєстрацію земельних ділянок з
вказаними кадастровими номерами
проведено державним кадастровим
реєстратором у 2013 році на підставі
поданої власниками: ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5
технічної документації із землеустрою
щодо встановлення меж земельної
ділянки в натурі (на місцевості).
Правовстановлюючі документи на ці
земельні ділянки (державні акти на
право приватної власності на землю)
видані ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5 до 01.01.2004.

Як вже зазначалось судом вище, пунктом 2
розділу VII "Прикінцеві та перехідні
положення" Закону України № 3613-VI
передбачено, що земельні ділянки, право
власності (користування) на які виникло
до 2004 року, вважаються сформованими
незалежно від присвоєння їм
кадастрового номера. У разі, якщо
відомості про зазначені земельні
ділянки не внесені до Державного
реєстру земель, їх державна реєстрація
здійснюється на підставі технічної
документації із землеустрою щодо
встановлення (відновлення) меж
земельної ділянки в натурі (на
місцевості) за заявою їх власників
(користувачів земельної ділянки
державної чи комунальної власності).

Відповідно до частини шостої статті 24
Закону України № 3613-VI, підставою для
відмови у здійсненні державної
реєстрації земельної ділянки є:
розташування земельної ділянки на
території дії повноважень іншого
Державного кадастрового реєстратора;
подання заявником документів,
передбачених частиною четвертою цієї
статті, не в повному обсязі;
невідповідність поданих документів
вимогам законодавства; знаходження в
межах земельної ділянки, яку
передбачається зареєструвати, іншої
земельної ділянки або її частини.

Під час судового розгляду справи
представником позивача не надано суду
жодних належних та допустимих доказів
наявності у державного кадастрового
реєстратора на час розгляду заяв
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 підстав
для відмови у здійсненні державної
реєстрації земельних ділянок із
присвоєними кадастровими номерами
:02:011:0022, :02:011:0023, :02:011:0024
та :02:011:0025 на підставі розробленої
на їх замовлення технічної
документації із землеустрою щодо
встановлення меж земельної ділянки в
натурі (на місцевості), у зв'язку з чим
позовні вимоги позивача про визнання
протиправними дій відповідача
стосовно включення до Державного
земельного кадастру інформації про
вказані земельні ділянки є
безпідставними та такими, що не
підлягають задоволенню.

Позовні вимоги про зобов'язання
відповідачів виключити з Державного
земельного кадастру інформацію про
земельні ділянки за кадастровими
номерами :02:011:0022, :02:011:0023,
:02:011:0024, :02:011:0025 та поновити
інформацію про земельну ділянку за
кадастровим номером :02:011:0020
заявлено позивачем в якості похідних
від позовних вимог про визнання
протиправними дій стосовно виключення
з Державного земельного кадастру
інформації про земельну ділянку за
кадастровим номером :02:011:0020 та
включення до Державного земельного
кадастру інформації про земельні
ділянки за кадастровими номерами
:02:011:0022, :02:011:0023, :02:011:0024
та :02:011:0025, а тому відмова у
задоволенні первинних вимог є
підставою для відмови у задоволенні і
похідних від них вимог.

За таких обставин, виходячи з меж
заявлених позовних вимог, системного
аналізу положень чинного
законодавства України та матеріалів
справи, суд дійшов висновку про
відсутність підстав для задоволення
адміністративного позову.

Відповідно до частини другої статті 94
Кодексу адміністративного судочинства
України, якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони - суб'єкта владних
повноважень, суд присуджує з іншої
сторони всі здійснені нею
документально підтверджені судові
витрати, пов'язані із залученням
свідків та проведенням судових
експертиз.

Оскільки спір вирішено на користь
суб'єкта владних повноважень, а доказів
понесення ним інших витрат, пов'язаних
з розглядом справи суду не надано,
судові витрати стягненню з позивача не
підлягають.

Керуючись статтями 69, 70, 71, 128, 158-163, 167, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного
позову, - відмовити.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо скаргу не було подано в
установлені строки.

У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається до
Київського апеляційного
адміністративного суду через
Київський окружний адміністративний
суд протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя
Харченко С.В.