Справа № 826/15093/14
Суддя: Клочкова Н.В.
Дата ухвалення: 2014-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 11/391
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(в порядку письмового провадження)

м. Київ

18 листопада 2014 року 10:00
№ 826/15093/14

Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі: головуючого судді
Клочкової Н.В., суддів Саніна Б.В.,
Скочок Т.О., розглянувши в порядку
письмового провадження
адміністративну справу

за позовом Приватного підприємства
"АТТ-Магнит" до 1) Державної податкової
інспекції у Подільському районі
Головного управління Міндоходів у м.
Києві 2) Державної фіскальної служби
України про визнання протиправними дій
та бездіяльності, зобов'язання вчинити
дії, В С Т А Н О В И В:

Приватне підприємство "АТТ-МАГНИТ"
(далі - позивач) звернулося до Окружного
адміністративного суду міста Києва з
позовом до державної податкової
інспекції у Подільському районі
Головного управління Міндоходів у м.
Києві (далі - відповідач-1), Державної
фіскальної служби України (далі -
відповідач-2) з наступними позовними
вимогами:

- визнати протиправною дії
(бездіяльність) ДПІ у Подільському
районі Головного управління
Міндоходів і зборів у м. Києві щодо
відмови в прийнятті у реєстрації
податкової накладної від 05.09.2014 року №
90, яка була направлена приватним
підприємством "АТТ-МАГНИТ" як
електронний документ для внесення до
Єдиного реєстру податкових накладних;

- зобов'язати державну податкову
інспекцію у Подільському районі
Головного управління Міндоходів у м.
Києві розблокувати подачу звітності в
електронному вигляді приватного
підприємства "АТТ-МАГНИТ";

- зобов'язати державну податкову
інспекцію у Подільському районі
Головного управління Міндоходів у м.
Києві прийняти податкову накладну №90
від.05.09.2014 року, яка була направлена
приватним підприємством "АТТ-МАГНИТ" та
визнати зазначену податкову накладну
зареєстрованою датою (операційним
днем) направлення її як електронного
документу для реєстрації у Єдиному
державному реєстрі.

Ухвалою Окружного адміністративного
суду міста Києва від 07.10.2014 року
відкрито провадження в
адміністративній справі № 826/15093/14.

Ухвалою Окружного адміністративного
суду міста Києва від 07.10.2014 закінчено
підготовче провадження в
адміністративній справі № 826/15093/14 і
призначено справу до судового
розгляду.

В судовому засіданні 12.11.2014 представник
позивача підтримала позовні вимоги з
підстав, викладених у позовній заяві,
та просила задовольнити позов у
повному обсязі.

Представник відповідача-1 в судовому
засіданні позовні вимоги не визнав та
просив відмовити у задоволенні позову
з підстав, викладених у запереченнях до
адміністративного позову.

Представник відповідача-2 у судове
засідання не з'явився, хоча був
повідомлений про дату, час та місце
судового засідання по справі.

Згідно ч. 6 ст. 128 Кодексу
адміністративного судочинства України
якщо немає перешкод для розгляду
справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
суд має право розглянути справу у
письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
чи експерта.

Враховуючи положення ч. 6 ст. 128 Кодексу
адміністративного судочинства
України, беручи до уваги відсутність
потреби заслухати свідка чи експерта, в
судовому засіданні 12.11.2014 суд ухвалив
перейти до розгляду справи в
письмовому провадженні.

Розглянувши подані документи і
матеріали, заслухавши пояснення
представників сторін, всебічно і повно
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтується позов, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, Окружний
адміністративний суд міста Києва
встановив наступне.

Приватне підприємство "АТТ-МАГНИТ" є
юридичною особою та перебуває на
обліку в ДПІ у Подільському р-ні ГУ
Міндоходів у м. Києві.

Як вбачається з матеріалів справи, між
приватним підприємством "АТТ-МАГНИТ" та
ДПІ у Подільському р-ні ГУ Міндоходів у
м. Києві було укладено договір № 220620141
від 22.06.2014 про визнання електронних
документів.

У зв'язку з чим, з метою реєстрації
податкової накладної від 05.09.2014 № 90 (т. 1,
арк.25) в Єдиному реєстрі податкових
накладних приватне підприємство
"АТТ-МАГНИТ" 11.09.2014 направило в
електронному вигляді вказану
податкову накладну.

Проте, як вбачається з квитанцій № 1 (т.
1, арк. 26), відповідачем-2 не прийнято
вказану податкову накладну приватного
підприємства "АТТ-МАГНИТ" у зв'язку з
виявленою помилкою - для платника
податків заборонено прийом звітності
по електронній пошті, можливо
відсутній договір з МДЗУ.

Відтак, позивач вважає протиправними
(бездіяльність) ДПІ у Подільському
районі Головного управління
Міндоходів і зборів у м. Києві щодо
відмови в прийнятті у реєстрації
податкової накладної від 05.09.2014 року №
90, яка була направлена приватним
підприємством "АТТ-МАГНИТ" як
електронний документ для внесення до
Єдиного реєстру податкових накладних,
а тому звернувся до суду з даним
позовом.

Оцінюючи подані сторонами докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді всіх обставин
справи в їх сукупності, та враховуючи,
що кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
суд прийшов до переконання про відмову
у задоволенні позовних вимог виходячи
з наступних підстав.

Відносини, що виникають у сфері
справляння податків і зборів, зокрема,
визначає вичерпний перелік податків та
зборів, що справляються в Україні, та
порядок їх адміністрування, платників
податків та зборів, їх права та
обов'язки, компетенцію контролюючих
органів, повноваження і обов'язки їх
посадових осіб під час здійснення
податкового контролю, а також
відповідальність за порушення
податкового законодавства регулюються
Податковим кодексом України.

Згідно п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу
України (далі - ПК України), платник
податку зобов'язаний надати покупцю
(отримувачу) на його вимогу підписану
уповноваженою платником особою та
скріплену печаткою (за наявності)
податкову накладну, складену за
вибором покупця (отримувача) в один з
таких способів:

а) у паперовому вигляді;

б) в електронній формі з дотриманням
умови щодо реєстрації у порядку,
визначеному законодавством,
електронного підпису уповноваженої
платником особи та умови реєстрації
податкової накладної у Єдиному реєстрі
податкових накладних. У такому разі
складання податкової накладної у
паперовому вигляді не є обов'язковим.

У податковій накладній зазначаються в
окремих рядках такі обов'язкові
реквізити:

а) порядковий номер податкової
накладної;

б) дата виписування податкової
накладної;

в) повна або скорочена назва, зазначена
у статутних документах юридичної особи
або прізвище, ім'я та по батькові
фізичної особи, зареєстрованої як
платник податку на додану вартість, -
продавця товарів/послуг;

г) податковий номер платника податку
(продавця та покупця);

ґ) місцезнаходження юридичної особи -
продавця або податкова адреса фізичної
особи - продавця, зареєстрованої як
платник податку;

д) повна або скорочена назва, зазначена
у статутних документах юридичної особи
або прізвище, ім'я та по батькові
фізичної особи, зареєстрованої як
платник податку на додану вартість, -
покупця (отримувача) товарів/послуг;

е) опис (номенклатура) товарів/послуг та
їх кількість, обсяг;

є) ціна постачання без урахування
податку;

ж) ставка податку та відповідна сума
податку в цифровому значенні;

з) загальна сума коштів, що підлягають
сплаті з урахуванням податку;

и) вид цивільно-правового договору;

і) код товару згідно з УКТ ЗЕД (для
підакцизних товарів та товарів,
ввезених на митну територію України).

Відповідно до п. 201.10 ст. 201 ПК України
при здійсненні операцій з постачання
товарів/послуг платник податку -
продавець товарів/послуг зобов'язаний
надати покупцю податкову накладну та
зареєструвати її в Єдиному реєстрі
податкових накладних.

Підтвердженням продавцю про прийняття
його податкової накладної та/або
розрахунку коригування до Єдиного
реєстру податкових накладних є
квитанція в електронному вигляді у
текстовому форматі, яка надсилається
протягом операційного дня.

Датою та часом надання податкової
накладної та/або розрахунку
коригування в електронному вигляді до
центрального органу виконавчої влади,
що реалізує державну податкову
політику, є дата та час, зафіксовані у
квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні
та/або розрахунки коригування
сформовано з порушенням вимог,
передбачених відповідно пунктом 201.1
статті 201 та/або пунктом 192.1 статті 192
цього Кодексу, протягом операційного
дня продавцю надсилається квитанція в
електронному вигляді у текстовому
форматі про неприйняття їх в
електронному вигляді із зазначенням
причин.

Таким чином, ПК України чітко
визначено, що повноваженнями щодо
реєстрації податкових накладних, а
також відмови у їх реєстрації
наділений центральний орган
виконавчої влади, що реалізує державну
податкову політику, тобто Державна
фіскальна служба України.

Проте, як вбачається з позовної заяви,
позивачем заявлені позовні вимоги до
державної податкової інспекції у
Подільському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві, яка не
вчиняла жодних дій щодо реєстрації або
відмови у реєстрації податкової
накладної від 05.09.2014 року № 90, яка була
направлена приватним підприємством
"АТТ-МАГНИТ" як електронний документ
для внесення до Єдиного реєстру
податкових накладних, оскільки,
відповідач-1 не наділений відповідними
повноваженнями.

Крім того, п. 1 Порядку ведення Єдиного
реєстру податкових накладних,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України № 1246 від 29.12.2010 (далі -
Порядок № 1246), передбачено, що цей
Порядок визначає механізм внесення
відомостей, що містяться у податковій
накладній та/або розрахунку
коригування кількісних і вартісних
показників до неї (далі - податкова
накладна та/або розрахунок
коригування), до Єдиного реєстру
податкових накладних (далі - Реєстр)
платників податку на додану вартість -
продавців товарів (послуг), звіряння
даних, що містяться у виданих платникам
такого податку - покупцям товарів
(послуг) податковій накладній та
розрахунку коригування з відомостями,
які містяться у Реєстрі.

Згідно п. 7 та п. 8 Порядку № 1246 після
надходження податкової накладної
та/або розрахунку коригування в
електронній формі до Державної
податкової служби здійснюється їх
розшифрування, перевіряється
електронний цифровий підпис,
визначається відповідність
електронного документа формату
(стандарту), затвердженому Державною
податковою службою, та проводиться їх
реєстрація.

Для підтвердження прийняття
податкової накладної та/або розрахунку
коригування до реєстрації продавцю
видається квитанція в електронній
формі у текстовому форматі, у якій
зазначаються реквізити зазначених
документів, відповідність
електронного документа формату
(стандарту), затвердженому Державною
податковою службою, результати
перевірки електронного цифрового
підпису, інформація про продавця, дата
та час прийняття, реєстраційний номер,
податковий період, за який подається
податкова накладна та/або розрахунок
коригування.

Квитанція, на яку накладається
електронний цифровий підпис Державної
податкової служби, підлягає шифруванню
та надсилається продавцеві засобами
телекомунікаційного зв'язку. Примірник
квитанції в електронній формі
зберігається в Державній податковій
службі.

Відповідно до п. 9 Порядку № 1246 причиною
відмови у прийнятті податкової
накладної та/або розрахунку
коригування до реєстрації є: 1)
наявність помилок; 2) відсутність в
Реєстрі відомостей, що містяться у
податковій накладній, яка коригується;
3) факт реєстрації податкової накладної
та/або розрахунку коригування з такими
ж реквізитами.

Як вбачається з матеріалів справи,
приватне підприємство "АТТ-МАГНИТ"
11.09.2014 направлено в електронному
вигляді податкову накладну від 05.09.2014 №
90, згідно укладеного з ДПІ у
Подільському р-ні ГУ Міндоходів у м.
Києві договору № 220620141 від 22.06.2014 про
визнання електронних документів.

Проте, як було встановлено судом, ДПІ у
Подільському р-ні ГУ Міндоходів у м.
Києві листом від 11.09.2014 № 8464/10/26-56-10-05
повідомило приватне підприємство
"АТТ-МАГНИТ" щодо розірвання договору
про визнання електронних документів №
220620141 від 22.06.2014 з посиланням на п. 4
розділу 6 договору, згідно якого
відповідач має право розірвати договір
в односторонньому порядку у випадку
ненадання платником податків нового
посиленого сертифікату (сертифікатів)
відкритого ключа замість скасованих
або в разі зміни платником місця
реєстрації, оскільки, станом на 11.09.2014,
підприємство має стан « 9» - направлено
повідомлення про відсутність за
місцезнаходженням (т. 1, арк. 64-72).

Крім того, судом було встановлено, що п.
5 розділу 6 договору № 220620141 від 22.06.2014
про визнання електронних документів
визначено, що у разі припинення дії
договору надісланий платником
податків податковий документ в
електронному вигляді не приймається (т.
1, арк. 33).

Водночас, укладання з органом
Міндоходів договору про визнання
електронних документів надає платнику
податків можливість, а не зобов'язує
його подавати до контролюючого органу
податкові документи у електронному
вигляді, якщо інше не передбачено
законом.

Таким чином, розірвання договору про
визнання електронних документів,
жодним чином не впливає на можливість
позивача виконувати передбачений ПК
України обов'язок щодо подання
податкової звітності. Окрім того
позивачем не надано жодного доказу
відмови відповідача у прийнятті
податкової накладної чи перешкоджанню
виконання ним зазначеного обов'язку.

Відтак, враховуючи, що 11.09.2014 ДПІ у
Подільському р-ні ГУ Міндоходів у м.
Києві було розірвано договір з
приватним підприємством "АТТ-МАГНИТ" №
220620141 від 22.06.2014 про визнання
електронних документів, суд дійшов
висновку, що податкова накладна від
05.09.2014 № 90 була правомірно не
зареєстрована в Єдиного реєстру
податкових накладних, оскільки,
вищевказана податкова накладна була
скерована засобами електронного
зв'язку.

Проте, приватне підприємство
"АТТ-МАГНИТ" не було позбавлене
можливості подати податкову накладну
від 05.09.2014 № 90 до контролюючого органу
для реєстрації в Єдиному реєстрі
податкових накладних або особисто, або
за допомогою засобів поштового зв'язку.

З огляду на викладене, суд приходить до
висновку про необґрунтованість
позовних вимог та відсутності підстав
для їх задоволення.

Відповідно до ст.19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Частиною 1 ст.9 КАС України встановлено,
що суд при вирішенні справи керується
принципом законності, відповідно до
якого органи державної влади, органи
місцевого самоврядування, їхні
посадові і службові особи зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Відповідно до положень ч.1 ст.11 КАС
України, розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюються
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

Згідно ч. 2 ст. 72 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Статтею 159 КАС України встановлено, що
судове рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яке
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Беручи до уваги вищенаведене в
сукупності, проаналізувавши матеріали
справи та надані сторонами докази, суд
дійшов висновку, що позовні вимоги є
необґрунтованими, а, відтак, такими, що
не підлягають задоволенню.

Згідно частини 2 ст. 94 КАС України якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони - суб'єкта владних повноважень,
суд присуджує з іншої сторони всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати, пов'язані
із залученням свідків та проведенням
судових експертиз.

В даному випадку відсутнє
документальне підтвердження судових
витрат відповідача, а тому вони
стягненню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 2, 69-71, 94, 158-163, 167, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, Окружний адміністративний суд
міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у задоволенні позову
приватного підприємства "АТТ-МАГНИТ"
повністю.

Постанова набирає законної сили згідно
ст. 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, після закінчення
строку на апеляційне оскарження,
встановленого Кодексом
адміністративного судочинства
України, якщо постанова не оскаржена в
апеляційному порядку. У разі подання
апеляційної скарги судове рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції протягом десяти
днів за правилами, встановленими ст.ст.
185-187 Кодексу адміністративного
судочинства України, шляхом подання
через суд першої інстанції апеляційної
скарги.

Головуючий суддя
Н.В. Клочкова

Судді
Б.В. Санін

Т.О. Скочок