Справа № 1211/5553/2012
Суддя: Калиновський В.А.
Дата ухвалення: 2014-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2014 р.Справа №
1211/5553/2012Колегія суддів Харківського
апеляційного адміністративного суду у
складі

Головуючого судді: Калиновського В.А.

Суддів: Бенедик А.П. , Водолажської Н.С.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за
апеляційними скаргами ОСОБА_1,
Управління Пенсійного фонду України в
місті Красний Луч Луганської області
на постанову Краснолуцького міського
суду Луганської області від 29.08.2012р.
по справі № 1211/5553/2012

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду
України в місті Красний Луч Луганської
області

про включення до розрахунку пенсії
надбавки за високі досягнення у праці,
матеріальної допомоги на оздоровлення
і соціально-побутові питання, та
стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернулась до
Краснолуцького міського суду
Луганської області з позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
місті Красний Луч Луганської області, в
якому просила суд, з урахуванням
уточнень, визнати протиправною
бездіяльність відповідача щодо
неврахування до заробітної плати, з
якої їй призначена пенсія, відповідно
до Закону України "Про службу в органах
місцевого самоврядування", надбавки за
високі досягнення у праці та сум
матеріальних допомог на оздоровлення
та вирішення соціально-побутових
питань, а також стягнути з відповідача
на її користь недоотриману пенсію в
розмірі 39 632 гривні 17 копійок, починаючи
з дня її призначення, яким є 14 вересня
2009 року.

Постановою Краснолуцького міського
суду Луганської області від 29 серпня 2012
року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено
частково. Визнано протиправними дії
посадових осіб Управління ПФУ щодо
відмови ОСОБА_1 у перерахунку пенсії з
урахуванням надбавки за високі
досягнення у праці, матеріальної
допомоги на оздоровлення та вирішення
соціально-побутових питань.
Зобов'язано Управління ПФУ здійснити
перерахунок пенсії ОСОБА_1 з
урахуванням зазначених виплат,
починаючи з 1 липня 2012 року. В
задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції в частині відмови в
задоволенні позову, позивачем подано
апеляційну скаргу, в якій він просить
скасувати оскаржувану постанову в цій
частині та прийняти нову постанову,
якою позовні вимоги задовольнити в
повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги позивач посилається на
порушення судом першої інстанції, при
прийнятті постанови, норм
матеріального, а саме: Закону України
"Про державну службу", з обставин і
обґрунтувань, викладених в апеляційній
скарзі.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції в частині задоволення
позовних вимог, відповідачем подано
апеляційну скаргу, в якій він просить
скасувати оскаржувану постанову в цій
частині та прийняти нову постанову,
якою в задоволенні позовних вимог
відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги відповідач посилається на
порушення судом першої інстанції, при
прийнятті постанови, норм
матеріального права, з обставин і
обґрунтувань, викладених в апеляційній
скарзі.

Постановою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 30 жовтня 2012
року постанову суду першої інстанції
змінено в частині дати здійснення
перерахунку пенсії - визначено, що
такий перерахунок необхідно з
здійснити з 5 січня 2012 року. В іншій
частині постанову суду першої
інстанції залишено без змін.

На зазначену постанову Управління
Пенсійного фонду України в м.Красному
Лучі Луганської області подано
касаційну скаргу.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 01.10.2014 року касаційну
скаргу Управління Пенсійного фонду
України в м.Красному Лучі Луганської
області задоволено частково. Постанову
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 30.10.2012 року
скасовано. Справу направлено на новий
розгляд до суду апеляційної інстанції.

В судове засідання апеляційної
інстанції сторони не прибули, були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового засідання.

Враховуючи неприбуття жодної з осіб,
які беруть участь у справі, у судове
засідання, хоча вони були належним
чином повідомлені про дату, час і місце
судового засідання, колегія суддів на
підставі п. 2 ч. 1 ст. 197 Кодексу
адміністративного судочинства України
вважає за можливе розглянути справу в
порядку письмового провадження за
наявними в справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши рішення
суду та доводи апеляційних скарг,
дослідивши матеріали справи, вважає,
що апеляційні скарги не підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено у суді апеляційної
інстанції, що ОСОБА_1 до виходу на
пенсію обіймала посаду секретаря
виконавчого комітету Софіївської
селищної ради міста Красний Луч
Луганської області.

З 14 вересня 2010 року ОСОБА_1 призначена
пенсія відповідно до Закону України
від 16 грудня 1993 року № 3723-XII "Про
державну службу" , як посадовій особі
органу місцевого самоврядування; на
день звільнення її загальний стаж
роботи склав 35 років 7 місяців 10 днів, з
яких стаж посадової особи органу
місцевого самоврядування - 12 років 10
днів.

Пенсія ОСОБА_1 розрахована на підставі
довідки про заробітну плату за період з
1 вересня 2008 року по 31 серпня 2010 року,
виходячи з таких її складових:
посадовий оклад, надбавка за ранг,
надбавка за вислугу років, премія,
премія до державних та професійних
свят до заробітної плати для
обчислення пенсії не увійшли надбавка
за високі досягнення у праці або за
виконання особливо важливої роботи,
матеріальна допомога на оздоровлення
та матеріальна допомога для вирішення
соціально-побутових питань. На усі
виплати нараховані страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Предметом судової перевірки у даній
справі є правомірність рішення
Управління ПФУ про відмову включити до
заробітку для призначення пенсії
ОСОБА_1 надбавку за високі досягнення у
праці або за виконання особливо
важливої роботи, матеріальну допомогу
на оздоровлення та матеріальну
допомогу для вирішення
соціально-побутових питань.

Визнаючи таке рішення Управління ПФУ
протиправним, суд першої інстанції,
виходив з того, що надбавка за високі
досягнення у праці або за виконання
особливо важливої роботи та
матеріальна допомога, які ОСОБА_1
фактично отримала, та на які нараховано
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються до заробітку
для обчислення пенсії державного
службовця.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції, з
огляду на наступне.

Відповідно до частини сьомої статті 21
Закону України від 7 червня 2001 року №
2493-ІІІ "Про службу в органах місцевого
самоврядування", пенсійне забезпечення
посадових осіб місцевого
самоврядування, які мають стаж служби в
органах місцевого самоврядування
та/або державної служби не менше 10
років, здійснюється у порядку,
визначеному законодавством України
про державну службу.

За змістом статті 37 Закону України від
16 грудня 1993 року № 3723-XII "Про державну
службу" (у редакції, чинній на момент
призначення позивачу пенсії; далі -
Закон № 3723-XII), пенсія державним
службовцям призначається в розмірі 80
відсотків від сум їх заробітної плати,
на які нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування. За кожний повний рік
роботи понад 10 років на державній
службі пенсія збільшується на один
відсоток заробітку, але не більше 90
відсотків заробітної плати.

Частиною 1 статті 37 Закону "Про державну
службу" визначено, що пенсія державним
службовцям призначається в розмірі 80
відсотків суми їх заробітної плати, з
якої було сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, а особам, які на час
звернення за призначенням пенсії не є
державними службовцями, - у розмірі 80
відсотків заробітної плати працюючого
державного службовця відповідної
посади та рангу за останнім місцем
роботи на державній службі, з якої було
сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Статтею 37-1 вказаного Закону
встановлено, що у разі підвищення
розміру заробітної плати працюючим
державним службовцям, а також у зв'язку
із набуттям особою права на пенсійне
забезпечення державного службовця за
цим Законом відповідно здійснюється
перерахунок раніше призначених пенсій.
Перерахунок пенсії здійснюється
виходячи із сум заробітної плати, на
які нараховуються страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування працюючого державного
службовця відповідної досади та рангу
на момент виникнення права на
перерахунок пенсії.

У частині першій статті 1 Закону
України від 24 березня 1995 року № 108/95-ВР
"Про оплату праці" (далі - Закон № 108/95-ВР)
встановлено, що заробітна плата - це
винагорода, обчислена, як правило, у
грошовому виразі, яку за трудовим
договором роботодавець виплачує
працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено
структуру заробітної плати, до якої
входить: основна та додаткова
заробітна плата, а також заохочувальні
та компенсаційні виплати (виплати у
формі винагород за підсумками роботи
за рік, премії за спеціальними
системами і положеннями, компенсаційні
та інші грошові і матеріальні виплати,
які не передбачені актами чинного
законодавства, або які провадяться
понад встановлені зазначеними актами
норми).

Частиною другою статті 33 Закону "Про
державну службу" передбачено, що
заробітна плата державних службовців
складається з посадових окладів,
премій, доплати за ранги, надбавки за
вислугу років на державній службі та
інших надбавок.

Аналіз наведених положень дає підстави
для висновку, що матеріальна допомога
на оздоровлення, матеріальна допомога
на вирішення соціально-побутових
питань та індексація грошових доходів,
яка за своєю природою є компенсаційною
виплатою, входили до системи оплати
праці державного службовця.

Положенням пункту 3 постанови Кабінету
Міністрів України від 31 травня 2000 року
№ 865 "Про деякі питання вдосконалення
визначення розмірів заробітку для
обчислення пенсії" встановлено, що
посадовий оклад, надбавка за ранг або
кваліфікаційні класи, класний чин або
спеціальні звання, вислугу років при
призначенні пенсії відповідно до
законів, зазначених у пункті 1 цієї
постанови (у пункті 1 постанови
зазначений Закон України "Про державну
службу"), враховуються в розмірах, що
виплачуються на день звільнення з
роботи, що дає право на відповідний вид
пенсії.

Крім того, статтею 66 Закону України від
5 листопада 1991 року N 1788-ХІІ "Про
пенсійне забезпечення" (далі - Закон N
1788-ХІІ) врегульовано види оплати праці,
що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої статті 66
цього Закону до заробітку для
обчислення пенсії включаються всі види
оплати праці (виплат, доходу), на які
відповідно до Закону України "Про збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування" нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, в межах максимальної
величини фактичних витрат на оплату
праці найманих працівників,
оподатковуваного доходу (прибутку),
сукупного оподатковуваного доходу
(граничної суми заробітної плати
(доходу), з яких справляються страхові
внески (збори) до соціальних фондів, що
діяла на день одержання зазначеного
заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" (далі - Закон N 1058-ІV)
визначає виплати (доходи), що
враховуються в заробітну плату (дохід)
застрахованої особи для обчислення
пенсії. Так, зокрема до такого доходу
(заробітної плати) враховуються: суми
виплат, отримуваних застрахованою
особою після набрання чинності цим
Законом, з яких згідно з цим Законом
були фактично нараховані (обчислені) та
сплачені страхові внески; суми виплат,
отримуваних застрахованою особою до
набрання чинності цим Законом, у межах
сум, на які відповідно до
законодавства, що діяло раніше,
нараховувалися внески на державне
соціальне страхування або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування.

За змістом наведених норм отримувані
застрахованою особою суми виплат, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

Отже, матеріальна допомога (на
оздоровлення і вирішення соціально-
побутових питань) та надбавка за високі
досягнення у праці або за виконання
особливо важливої роботи входять до
системи оплати праці державного
службовця.

Виходячи з аналізу наведених норм
матеріального права, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про те, що пенсія ОСОБА_1
повинна обчислюватись із заробітної
плати, яку вона отримувала, в тому числі
з урахуванням матеріальної допомоги
(на оздоровлення та для вирішення
соціально-побутових питань), надбавки
за високі досягнення у праці або за
виконання особливо важливої роботи, на
які нараховувалися страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування. Отже, висновок судів про
протиправність рішення Управління ПФУ
щодо відмови включити ці виплати до
заробітку для призначення пенсії
ОСОБА_1 є правильним.

Зазначена правова позиція щодо
подібних правовідносин була
висловлена Верховним Судом України у
постановах від 20 лютого 2012 року, 14, 28
травня та 6 листопада 2013 року (справи
№№ 21-430а11, 21-125а13, 21-97аіЗ,
21-350а13,відповідно), яка згідно зі
статтею 244-2 КАС України є обов'язковою
для всіх судів України.

Отже, колегія суддів переглянувши
рішення суду першої інстанції в
частині задоволених позовних вимог,
вважає, що при його прийнятті суд
дійшов вичерпних юридичних висновків
щодо встановлення обставин справи і
правильно застосував до спірних
правовідносин сторін норми
матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги відповідача
з наведених підстав висновків суду не
спростовують.

Крім того, колегія суддів зазначає, що
суд першої інстанції правомірно не
задовольнив позовні вимоги в частині
стягнення з відповідача пенсії у
визначеній грошовій сумі, оскільки суд
не може перебирати на себе
повноваження органу на якого покладено
ці обов'язки, а саме Пенсійного фонду,
щодо перерахунку пенсії.

Що ж стосується меж позовних вимог, які
підлягають задоволенню, то колегія
суддів вважає необхідним зазначити
таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 КАС України
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами.

Згідно ч.3 ст. 99 КАС України визначено,
що для захисту прав, свобод та
інтересів особи цим Кодексом та іншими
законами можуть встановлюватися інші
строки для звернення до
адміністративного суду, які, якщо не
встановлено інше, обчислюються з дня,
коли особа дізналася або повинна була
дізнатися про порушення своїх прав,
свобод чи інтересів. Для звернення до
суду у справах щодо прийняття громадян
на публічну службу, її проходження,
звільнення з публічної служби
встановлюється місячний строк.

Відповідно до ч. 1 ст. 100 КАС України
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд на підставі позовної заяви та
доданих до неї матеріалів не знайде
підстав для визнання причин пропуску
строку звернення до адміністративного
суду поважними, про що постановляється
ухвала.

Як вбачається з матеріалів справи
позивач звернувся з зазначеним
адміністративним позовом до суду 05.07.2012
року.

Колегія суддів зазначає, що вимогами
ст. 99 КАС України чітко визначений
момент, з якого починається перебіг
строку звернення до суду - з дня, коли
особа дізналася або повинна була
дізнатися про порушення своїх прав,
свобод чи інтересів.

В даному випадку позивач дізнався про
порушення своїх прав 20.06.2012 року, про що
свідчить відповідь Управління
Пенсійного фонду України в місті
Красний Луч Луганської області,
відповідно до якої відмовлено позивачу
в перерахунку пенсії та скористався
своїм правом на захист порушених прав.

Враховуючи дату звернення позивача до
суду, шестимісячний строк на звернення
до суду з позовом та період, за який
позивач просить суд захистити його
права, колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції про те
, що права позивача підлягають захисту
з 01.07.12 року.

Отже, колегія суддів переглянувши
рішення суду першої інстанції в
частині відмови у позові, вважає, що при
його прийнятті суд дійшов вичерпних
юридичних висновків щодо встановлення
обставин справи і правильно застосував
до спірних правовідносин сторін норми
матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги позивача з
наведених підстав висновків суду не
спростовують.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Згідно ч. 1 ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Зважаючи на встановлені обставини
справи, колегія суддів дійшла висновку,
що постанова Краснолуцького міського
суду Луганської області від 29.08.2012 року
по справі №1211/5553/2012 прийнята з
дотриманням норм чинного
процесуального та матеріального права
і підстав для її скасування не
виявлено. Керуючись ст. 160, 167, 195, 196,
197, 198, 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, 206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги ОСОБА_1, Управління
Пенсійного фонду України в місті
Красний Луч Луганської області
залишити без задоволення.

Постанову Краснолуцького міського
суду Луганської області від 29.08.2012р.
по справі № 1211/5553/2012 залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя (підпис)Калиновський
В.А.Судді(підпис) (підпис) Бенедик А.П.
Водолажська Н.С.