Справа № 115/1733/13-а
Суддя: Логвиненко А.О.
Дата ухвалення: 2014-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2014 року м. Київ
К/800/45190/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів : Логвиненко А.О.
(доповідач), Донець О.Є., Мороз В.Ф.

здійснивши попередній розгляд
касаційної скарги управління
Пенсійного фонду України у м. Саках та
Сакському районі Автономної
Республіки Крим на постанову Сакського
міськрайонного суду Автономної
Республіки Крим від 23.05.2013р. та ухвалу
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 16.07.2013р. у
справі

за позовом ОСОБА_3

до відповідача Управління Пенсійного
фонду України у м. Саках та Сакському
районі Автономної Республіки Крим

про зобов'язання вчинити певні дії , -

В С Т А Н О В И В :

1.04.2013 ОСОБА_3 звернувся до суду з
позовом до управління Пенсійного фонду
України у м. Саках та Сакському районі
Автономної Республіки Крим (далі
Пенсійний фонд), в якому просив
зобов'язати відповідача виплатити
допомогу на поховання ОСОБА_5 в сумі
2020грн.

Постановою Сакського міськрайонного
суду Автономної Республіки Крим від
23.05.2013р., залишеною без змін ухвалою
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 16.07.2013р.,
позов задоволено частково. Зобов'язано
відповідача нарахувати та виплатити
ОСОБА_3 допомогу на поховання,
передбачену статтею 45 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням», у
розмірі встановленому постановою
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності №55
від 16.11.2011 «Про встановлення розміру
допомоги на поховання», на підставі
витягу з державного реєстру актів
цивільного стану громадян про смерть
для отримання допомоги на поховання
від 17.11.2012 №7.

Не погодившись з рішеннями судів
попередніх інстанцій, Пенсійний фонд
звернувся із касаційною скаргою, в
якій, посилаючись на неправильне
застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
просив їх скасувати. При цьому,
скаржник зазначив, що суди дійшли
помилкового висновку про
обґрунтованість позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши та обговоривши доводи
касаційної скарги, перевіривши
правильність застосування судами норм
матеріального і процесуального права,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
огляду на таке.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла
ОСОБА_5 у віці 99 років, про що 17.11.2012
відділом ДРАЦС Сакського МРУЮ зроблено
відповідний актовий запис.

Після її смерті право на отримання
допомоги на поховання на підставі
Закону України №2240-ІІІ від 18.01.2001 має
ОСОБА_3, що підтверджується Витягом з
державного реєстру актів цивільного
стану громадян про смерть для
отримання допомоги на поховання від
17.11.2012 №7 та паспортом громадина
України.

18.11.2012 ОСОБА_3 звернувся до відповідача
із заявою про виплату допомоги на
поховання ОСОБА_5 Листом від 3.12.2012
№4225/06-44 відповідач повідомив позивача
про неможливість виплати допомоги на
поховання оскільки на обліку в
Пенсійному фонді перебуває ОСОБА_5,
щодо якої відомості внесені на
підставі довідки про присвоєння
ідентифікаційного коду від 1.07.2002. Для
отримання допомоги на поховання
позивачу запропоновано звернутися до
суду для встановлення належності
документів.

Листом від 20.03.2013 №29/М-8 відповідач
також повідомив позивача про
неможливість виплати допомоги на
поховання, оскільки виплата пенсії
ОСОБА_5 здійснювалися на підставі
тимчасового посвідчення на проживання
для іноземних громадян серії КР№1694 від
27.06.2002, заповненого російською мовою та
картки фізичної особи-платника
податків, в якому прізвище померлої
було записано українською мовою як
ОСОБА_5. Також в листі зазначено, що
позивачу запропоновано встановити у
судовому порядку належність померлий
картки фізичної особи - платника
податків та надання доказів того, що
одержувач пенсії ОСОБА_5 та померла
ОСОБА_5 є однією й теж особою.

Відповідно до ч1 ст. 3 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням»
(далі Закон №2240-ІІІ) відносини у сфері
загальнообов'язкового державного
соціального страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням,
базується на Конституції України,
складається з Основ законодавства
України про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування,
Кодексу законів про працю України,
цього Закону та прийнятих відповідно
до них інших нормативно-правових актів.

Положеннями ч.1 ст.45 Закону №2240-ІІІ
встановлено, що допомога на поховання
надається у разі смерті застрахованої
особи, а також членів сім'ї, які
перебували на її утриманні. Частина 3
цієї статті передбачає, що допомога
надається застрахованій особі, члену
її сім'ї або іншим юридичним чи
фізичним особам, які здійснили
поховання.

Відповідно до ч.4 ст.51 Закону №2240-ІІІ
допомога на поховання застрахованої
особи призначається сім'ї померлого
або особі, яка здійснила поховання, на
підставі свідоцтва про смерть,
виданого центральним органом
виконавчої влади, що реалізує державну
політику у сфері державної реєстрації
актів громадянського стану, виконавчим
органом сільської, селищної чи міської
(крім міст обласного значення) ради.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про
Єдиний державний демографічний реєстр
та документи, що підтверджують
громадянство України, посвідчують
особу чи її спеціальний статус» у
якості документів, що посвідчую особу,
серед інших передбачені посвідка на
тимчасове проживання та посвідка на
постійне проживання.

Як вбачається з матеріалів пенсійної
справи, при вирішення питання про
призначення ОСОБА_5 пенсії, її особа
була встановлена на підставі
тимчасового посвідчення на проживання
іноземних громадян НОМЕР_1, з відміткою
про реєстрацією місця проживання,
заповненому російською мовою
(російською мовою на ім'я ОСОБА_5),
строком дії до 27.06.2004.

У подальшому, ОСОБА_5 надала
відповідачу тимчасове посвідчення на
проживання іноземних громадян НОМЕР_3 з
відміткою про реєстрацією постійного
місця проживання, виданому (російською
мовою на ім'я ОСОБА_5) 1.09.2004 безстроково.

Обидва тимчасових посвідчення були
видані на підставі паспорту
громадянина СРСР (заповненому
російською мовою на ім'я ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1), серії НОМЕР_2 виданому
30.09.1986 відділом внутрішніх справ
Краснооктябрьського райвиконкому м.
Волгоград.

Отже, при виплаті відповідачем пенсії
ОСОБА_5 та при внесенні відділом ДРАЦС
Сакського МРУЮ відомостей до актового
запису про смерть, був використаний
один документ, що посвідчує особу.

Колегія судів погоджується з
висновками судів попередніх інстанцій
про те, що прийняття на пенсійний облік
та зазначення в матеріалах пенсійної
справи прізвища ОСОБА_5 як «ОСОБА_5» є
власним рішенням працівників
відповідача, та не може бути підставою
для зобов'язання позивача
встановлювати у судовому порядку
належність померлій картки фізичної
особи-платника податків, та відмови у
виплаті одноразової допомоги.

Розбіжності між документальними
записами, які виникли внаслідок
відхилення від орфографічних норм при
міжмовному перетворені під впливом
російської вимови прізвища ОСОБА_5, не
може бути підставою для відмови
позивачу в отриманні допомоги на
поховання.

Згідно зі статтею 224 КАС України суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 220-1, 223, 224, 230, 231, 254
КАС України, -

У Х В А Л И В :

Касаційну скаргу управління
Пенсійного фонду України у м. Саках та
Сакському районі Автономної
Республіки Крим залишити без
задоволення, а постанову Сакського
міськрайонного суду Автономної
Республіки Крим від 23.05.2013р. та ухвалу
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 16.07.2013р. -
без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі,
оскарженню не підлягає, але може бути
переглянута Верховним Судом України в
порядку, передбаченому ст. 235-244 КАС
України.

Судді
А.О.
Логвиненко

О.Є.
Донець

В.Ф. Мороз