Справа № 819/2340/14-а
Суддя: Мартиць О.І.
Дата ухвалення: 2014-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/2340/14-a

24 листопада 2014 р.м.
ТернопільТернопільський окружний
адміністративний суд, в складі:

головуючого судді Мартиць О.І.

секретарі судового засідання
Яловіцькій Н.В.

за участю: представника відповідача
відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в Бучацькому і
Монастириському районах
Тернопільської області Ханаса Д.Б.,
довіреність № 1 від 01 червня 2012 року

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Тернополі
адміністративну справу за позовною
заявою управління Пенсійного фонду
України в Бучацькому районі
Тернопільської області до відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в Бучацькому і
Монастириському районах
Тернопільської області про стягнення
суми боргу по відшкодуванню витрат на
виплату і доставку пенсій, призначених
по інвалідності та у зв'язку із втратою
годувальника внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання, -

ВСТАНОВИВ:

Управління Пенсійного фонду України в
Бучацькому районі Тернопільської
області звернулося до Тернопільського
окружного адміністративного суду з
позовом до відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в Бучацькому і
Монастириському районах
Тернопільської області про стягнення
суми боргу по відшкодуванню витрат на
виплату і доставку пенсій, призначених
по інвалідності та у зв'язку із втратою
годувальника внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання в сумі 459,00
грн., а саме громадянину ОСОБА_2 за
період з травня 2014 року по вересень 2014
року, який отримав каліцтво в державах -
учасників СНД і переїхав на постійне
місце проживання в Україну.

Від позивача управління Пенсійного
фонду України в Бучацькому районі
Тернопільської області поступила
письмова заява про розгляд справи у
відсутності їхнього представника, що
відповідає вимогам ч.4 ст.122 КАС України.

Представник відповідача відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в Бучацькому і
Монастириському районах
Тернопільської області в судовому
засіданні позову не визнав, проти його
задоволення заперечив, свою позицію
виклав у письмових запереченнях,
долучених до матеріалів справи.

Дослідивши матеріали справи та
оцінивши подані докази в їх сукупності,
заслухавши пояснення представника
відповідача, суд встановив наступні
обставини.

У відповідності до ст. ст.13 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності"
страховим випадком є нещасний випадок
на виробництві або професійне
захворювання, що спричинили
застрахованому професійно зумовлену
фізичну чи психічну травму за обставин,
зазначених у статті 14 цього Закону, з
настанням яких виникає право
застрахованої особи на отримання
матеріального забезпечення та/або
соціальних послуг.

Професійне захворювання є страховим
випадком також у разі його
встановлення чи виявлення в період,
коли потерпілий не перебував у
трудових відносинах з підприємством,
на якому він захворів.

Нещасний випадок або професійне
захворювання, яке сталося внаслідок
порушення нормативних актів про
охорону праці застрахованим, також є
страховим випадком.

Порушення правил охорони праці
застрахованим, яке спричинило нещасний
випадок або професійне захворювання,
не звільняє страховика від виконання
зобов'язань перед потерпілим.

Факт нещасного випадку на виробництві
або професійного захворювання
розслідується в порядку, затвердженому
Кабінетом Міністрів України,
відповідно до Закону України "Про
охорону праці".

Згідно ч.7 ст.13 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" підставою для оплати
потерпілому витрат на медичну
допомогу, проведення медичної,
професійної та соціальної
реабілітації, а також страхових виплат
є акт розслідування нещасного випадку
або акт розслідування професійного
захворювання (отруєння) за
встановленими формами.

За нормами ст.35 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" для розгляду справ про
страхові виплати до Фонду соціального
страхування від нещасних випадків
подаються: акт розслідування нещасного
випадку або акт розслідування
професійного захворювання за
встановленими формами та (або) висновок
МСЕК про ступінь втрати професійної
працездатності застрахованого чи
копія свідоцтва про його смерть.

Частиною 2 ст.2 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" передбачено, що особи,
право яких на отримання відшкодування
шкоди раніше було встановлено згідно
із законодавством СРСР або
законодавством України про
відшкодування шкоди, заподіяної
працівникам внаслідок травмування на
виробництві або професійного
захворювання, пов'язаних з виконанням
ними трудових обов'язків, мають право
на забезпечення по страхуванню від
нещасного випадку відповідно до цього
Закону.

З матеріалів справи вбачається, що
управлінням Пенсійного фонду України в
Бучацькому районі Тернопільської
області призначено пенсію по
інвалідності внаслідок трудового
каліцтва громадянину ОСОБА_2, на
підставі акту про нещасний випадок №1
від 06.01.1987 року, оскільки отримав
каліцтво на підприємстві,
розташованому на території
Співдружності Держав.

Крім того, інвалідність посвідчується
довідкою МСЕК. .

Позивач управління Пенсійного фонду
України в Бучацькому районі
Тернопільської області за період з
травня 2014 року по вересень 2014 року
включив в акти щомісячної звірки
виграти по особових справах
потерпілих, яким виплачено пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання, каліцтво
яким заподіяно на підприємствах,
розташованих на території СНД, зокрема
по ОСОБА_2 в сумі 459,00 грн.:

- за травень 2014 року - 91,80 грн.;

- за червень 2014 року - 91,80 грн.;

- за липень 2014 року - 91,80 грн.;

- за серпень 2014 року - 91,80 грн.;

- за вересень 2014 року - 91,80 грн.

Відповідно до вимог ч.4 ст.26 Основ
законодавства України про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, якщо після
призначення застрахованій особі
матеріальної допомоги чи надання
соціальних послуг між страховиками
виник спір щодо понесених витрат,
виплата здійснюється страховиком, до
якого звернулася застрахована особа.
При цьому неналежний страховик має
право звернутися до належного
страховика щодо відшкодування
понесених ним витрат.

Відповідно до статті 21 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" у разі настання
страхового випадку Фонд соціального
страхування від нещасних випадків
зобов'язаний у встановленому
законодавством порядку своєчасно та в
повному обсязі відшкодувати шкоду,
заподіяну працівникові внаслідок
ушкодження його здоров'я або в разі
його смерті, виплачуючи йому або
особам, які перебували на його
утриманні: в тому числі пенсію по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання, пенсію у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання.

Згідно п. 4 Порядку відшкодування
Фондом соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України
Пенсійному фонду України витрат,
пов'язаних з виплатою пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, затвердженого спільною
постановою № 5-4/4 від 04.03.2003 року
правління Пенсійного фонду України та
правління Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України, зареєстрованої в
Міністерстві юстиції України 16.05.2003
року за № 376/7697 (далі - Порядок)
відшкодуванню підлягають суми, що
виплачуються відповідно до Законів
України "Про пенсійне забезпечення",
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" та інших
нормативно-правових актів, а саме:

- сума основного розміру пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання;

- щомісячна цільова грошова допомога на
прожиття, якщо така надавалася
пенсіонеру, який одержував вищевказану
пенсію;

- допомога на поховання сім'ї померлого
або особі, яка здійснила поховання
особи, яка отримувала вищезазначену
пенсію;

- сума витрат Пенсійного фонду з
виплати і доставки вищезазначених
пенсій.

Регулювання відносин між Фондом
соціального страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання і потерпілими на
виробництві, які отримали ушкодження
здоров'я на підприємствах інших
Незалежних держав (колишніх республік
СРСР) здійснюється на підставі Угоди
про взаємне визнання прав на
відшкодування шкоди, заподіяної
працівнику каліцтвом, професійним
захворюванням або іншими ушкодженнями,
що пов'язані з виконанням них трудових
обов'язків, підписаної 9 вересня 1994
року, державами колишнього СРСР, в тому
числі і Україною.

Відповідно до вимог ст. 2
вищезазначеної Угоди відшкодування
шкоди проводиться роботодавцем
Сторони, законодавство якої
поширювалося на працівника під час
отримання каліцтва, іншого ушкодження
здоров'я, смерті, а тому відшкодування
шкоди здійснюється роботодавцем
відповідно до його законодавства.

З врахуванням вищенаведених правових
норм, суд дійшов висновку про те, що
враховуючи обов'язок Пенсійного фонду
України призначати та виплачувати
пенсіонеру, який отримав трудове
каліцтво на території колишніх
республік СРСР, пенсію по трудовому
каліцтву, передбачений Угодою про
гарантії прав громадян держав-учасниць
Співдружності Незалежних Держав у
сфері пенсійного забезпечення від 13
березня 1992 року, відповідач відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у Бучацькому і
Монастирському районах не може
прийняти до відшкодування заявлені
витрати, оскільки пенсіонер ОСОБА_2
отримав травму - трудове каліцтво на
підприємстві, розташованому на
території іншої незалежної держави, а
тому він не є застрахованою особою
Фонду соціального страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання України.

Крім того, як вбачається з п.15 копії
акта форми Н-1 від 06.01.1987 року, причиною
нещасного випадку стало
незастосування потерпілим ОСОБА_2
засобів індивідуального захисту, вини
роботодавця в нещасному випадку
вищенаведеним актом не встановлено.

Разом з тим, тільки наявність вини
роботодавця в нещасному випадку є
обов'язковою умовою проведення
страхових виплат по випадках, що
сталися до набрання чинності Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності".

З врахуванням наведеного, суд вважає,
що підстави для відшкодування Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків позивачу витрат відсутні, а
тому позовні вимоги про стягнення суми
боргу по відшкодуванню витрат на
виплату і доставку пенсій, призначених
по інвалідності та у зв'язку із втратою
годувальника внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання в сумі 459,00
грн., а саме громадянину ОСОБА_2 за
період з травня 2014 року по вересень 2014
року, який отримав каліцтво в державах -
учасників СНД і переїхав на постійне
місце проживання в Україну до
задоволення не підлягають.

Керуючись ст.ст.2,6,7,11,86,122,160-163,186 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову управління
Пенсійного фонду України в Бучацькому
районі Тернопільської області до
відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в Бучацькому та
Монастириському районах про стягнення
суми боргу по відшкодуванню витрат на
виплату і доставку пенсій, призначених
по інвалідності та у зв'язку із втратою
годувальника внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання в сумі 459
(чотириста п'ятдесят дев'ять) грн. 00 коп.
за період з травня 2014 року по вересень
2014 року відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Тернопільський окружний
адміністративний суд в порядку і
строки, передбачені ст.186 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Постанова суду набирає законної сили в
порядку, визначеному ст.254 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя
Мартиць О.І.

копія вірна:

Суддя
Мартиць О.І.