Справа № 804/14755/14
Суддя: Златін Станіслав Вікторович
Дата ухвалення: 2014-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:
головуючого судді Златіна Станіслава
Вікторовича розглянувши у письмовому
провадженні у місті Дніпропетровську
адміністративну справу за
адміністративним позовом Комунального
підприємства телерадіокомпанії
"Рудана" до Криворізької центральної
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
міндоходів у Дніпропетровській
області про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень, -
12.09.2014 року позивач звернувся з позовом
до суду, у якому просить визнати
протиправним та скасувати податкове
повідомлення - рішення форми «ш» №
ТРК «Руанда» в дохід держави
заборгованості у розмірі 688,10 грн. за
затримку на 1 календарний день
граничного строку сплати грошового
зобов'язання, визначеного п.57.1 ст. 57 та
ст.126 Податкового кодексу України.
Позовні вимоги обґрунтовані тим,
що позивач вчасно сплатив грошове
зобов'язання з податку на прибуток
згідно декларації за 2013 рік, однак не на
той рахунок, а саме: замість рахунку для
сплати податку на прибуток комунальних
підприємств, позивачем у платіжному
дорученні помилково вказано рахунок
для сплати податку на прибуток
приватних підприємств. Позивач також
зазначає про те, що ним вчасно (до
закінчення граничного строку сплати
грошового зобов'язання) подано до
відповідача заяву про помилкову сплату
коштів на інший рахунок. Однак вказана
заява виконана відповідачем лише 12.03.2014
року. Також позивач зазначає про те, що
відповідач не повідомив позивача про
дату та місце розгляду заперечень
позивача на акт перевірки.
Ухвалою суду від 03.10.2014 року
відкрито провадження у справі.
Позивач у судове засідання не
з'явився, про час та місце розгляду
справи повідомлений належним чином.
Відповідач у судове засідання не
з'явився, про час та місце розгляду
справи повідомлений належним чином.
Через відділ діловодства суду
відповідач надав суду письмові
заперечення на позовну заяву, у яких
просить суд відмовити у задоволенні
позову повністю, оскільки оскаржуване
податкове повідомлення рішення
прийнято ним на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.
Відповідач вказує на те, що позивач
самостійно задекларував суму
грошового зобов'язання з податку на
прибуток, однак порушив на один
календарний день граничний строк
сплати вказаного грошового
зобов'язання. Порушення терміну сплати
грошового зобов'язання відбулося
внаслідок того, що у платіжному
дорученні від 25.02.2014 року № 130 позивачем
помилково вказано не вірний
розрахунковий рахунок, а саме: замість
рахунку для сплати податку на прибуток
комунальних підприємств, позивачем у
платіжному дорученні помилково
вказано рахунок для сплати податку на
прибуток приватних підприємств. 26.02.2014
року позивач подав заяву про помилкову
сплату коштів на інший рахунок, яка
отримана відповідачем 26.02.2014 року,
однак відповідач провів відповідний
платіж вже після закінчення граничного
строку сплату грошового зобов'язання з
податку на прибуток.
Суд дослідивши письмові докази наявні
у матеріалах справи, встановив
Позивачем подано до податкового органу
податкову декларацію з податку на
прибуток підприємств за 2013 рік, копія
якої знаходиться у матеріалах справи.
У вказаній декларації позивач
самостійно визначив грошове
зобов'язання у розмірі 6881,00 грн.
Граничний строк сплати вказаного
грошового зобов'язання 11.03.2014 року.
Платіжним дорученням від 25.02.2014 року №
130 позивач сплатив грошове зобов'язання
у розмірі 6881,00 грн.
Однак судом встановлено, що у вказаному
вище платіжному дорученні позивачем
помилково вказано не вірний
розрахунковий рахунок, а саме: замість
рахунку для сплати податку на прибуток
позивачем у платіжному дорученні
помилково вказано рахунок для сплати
податку на прибуток приватних
Судом також встановлено, що позивачем
вчасно (до закінчення граничного
строку сплати грошового зобов'язання)
подано до відповідача заяву № 53 від
26.02.2014 року про помилкову сплату коштів
на інший рахунок, яка отримана
відповідачем 26.02.2014 року.
Вказана заява позивача була виконано
відповідачем лише 12.03.2014 року, тобто вже
після закінчення граничних строків
сплати грошового зобов'язання з
податку на прибуток підприємств.
Вказані вище обставини визнаються
сторонами у позовній заяві та
запереченнях на позовну заяву, а тому у
відповідності до ч.3 ст. 72 КАС України не
підлягають доказуванню перед судом.
Відповідачем проведено камеральну
перевірку податкової звітності з
податку на прибуток за наслідками якої
складено Акт від 04.08.2014 року №
977/04-81-15-02/19438354, яким зафіксовано
порушення позивачем граничного
терміну сплати самостійно визначеного
грошового зобов'язання.
На підставі Акту перевірки
відповідачем винесено податкове
повідомлення - рішення форми «ш» від
позивача штраф у розмірі 688,10 грн.
Суд не погоджується з доводами
відповідача, які викладені у Акті
перевірки від 04.08.2014 року №
977/04-81-15-02/19438354 з наступних причин.
Судом під час розгляду справи
встановлено, що предметом спору у
справі є виконання позивачем
податкового обов'язку у відповідності
до п.38.1 ст. 38 ПК України згідно поданого
ним розрахунку за грудень 2012 року.
У відповідності до пункту 38.1 ст. 38 ПК
України виконанням податкового
обов'язку визнається сплата в повному
обсязі платником відповідних сум
податкових зобов'язань у встановлений
податковим законодавством строк.
Податкове зобов'язання - сума коштів,
яку платник податків, у тому числі
податковий агент, повинен сплатити до
відповідного бюджету як податок або
збір на підставі, у порядку та строки,
визначені податковим законодавством
(пп. 14.1.156 п. 14.1 ст. 14 Кодексу).
Відповідно до ст. 43 Бюджетного кодексу
України при виконанні державного та
місцевих бюджетів застосовується
казначейське обслуговування бюджетних
коштів на основі ведення єдиного
казначейського рахунка, відкритого у
Національному банку України.
Частиною п'ятою ст. 45 Бюджетного
кодексу встановлено, що податки і збори
(обов'язкові платежі) та інші доходи
державного бюджету визнаються
зарахованими до державного бюджету з
дня зарахування коштів на єдиний
казначейський рахунок державного
Аналогічно частиною п'ятою ст. 78
Бюджетного кодексу встановлено, що
податки і збори (обов'язкові платежі) та
інші доходи місцевого бюджету
визнаються зарахованими до місцевого
бюджету з дня зарахування на єдиний
казначейський рахунок.
Згідно листа Державної фіскальної
служби України від 13.08.2014 року №
1128/5/99-99-20-03-01-16 податкове зобов'язання
буде вважатися виконаним з дня
зарахування сплачених коштів на єдиний
казначейський рахунок.
У відповідності до Положення про
єдиний казначейський рахунок, яке
затверджено наказом Державного
казначейства України від 26.06.2002 року №
122, єдиний казначейський рахунок (далі -
ЄКР) - це консолідований рахунок,
відкритий Державному казначейству
України в Національному банку України
для обліку коштів та здійснення
розрахунків у системі електронних
платежів Національного банку України
Єдиний казначейський рахунок
консолідує кошти державного та
місцевих бюджетів, фондів
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, коштів інших
клієнтів, обслуговування яких
здійснюється органами Державного
казначейства України та
регламентується законодавством (п.2.1
Положення про єдиний казначейський
рахунок, яке затверджено наказом
Державного казначейства України від
26.06.2002 року № 122)
Єдиний казначейський рахунок,
відкритий на балансі Державного
казначейства України, об'єднує кошти
субрахунків, що відкриті на балансі
Головних управлінь Державного
казначейства України. На субрахунках
Єдиного казначейського рахунку
ведеться аналітичний облік коштів
державного та місцевих бюджетів,
фондів загальнообов'язкового
державного соціального страхування,
коштів інших клієнтів, обслуговування
яких здійснюється органами Державного
казначейства України та
регламентується законодавством (п.2.2 та
2.3 Положення про єдиний казначейський
рахунок, яке затверджено наказом
Державного казначейства України від
26.06.2002 року № 122).
За вказаних обставин надходження
грошових коштів позивача згідно
платіжного доручення від 25.02.2014 року №
130 на Єдиний казначейський рахунок є
виконанням обов'язку позивача із
сплати податку на прибуток
підприємств, не дивлячись на те, що
позивачем не вірно вказано у даному
платіжному дорученні субрахунок
Єдиного казначейського рахунку.
Також суд вказує на те, що зазначення у
платіжному дорученні від 25.02.2014 року №
130 невірного розрахункового рахунку не
вплинуло на виконання обов'язку
платника податків із сплати податку та
відповідно не утворило складу
правопорушення встановленого пунктом
126.1 ст. 126 ПК України, оскільки грошові
кошти надійшли до Державного бюджету
Аналогічну позицію займає Вищий
адміністративний суд України в ухвалі
Таким чином, відповідач протиправно
нарахував штраф у розмірі 10 % від суми
погашеного грошового зобов'язання з
податку на прибуток підприємств.
Враховуючи викладене оскаржуване
податкове повідомлення - рішення є
протиправним та підлягає скасуванню.
Відповідно до ч.1 ст. 94 КАС України якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
Керуючись ст.ст. 11, 50, 70, 71, 72, 86, 159-163 КАС
України, суд -
Адміністративний позов - задовольнити
Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення - рішення
Криворізької центральної об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області форми «ш» №
до Комунального підприємства
телерадіокомпанії «Рудана» штраф у
Стягнути з Державного бюджету України
на користь Комунального підприємства
телерадіокомпанії «Рудана» судовий
збір у розмірі 182,70 грн.
Постанова суду може бути
оскаржена до Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
шляхом подання апеляційної скарги
через Дніпропетровський окружний
адміністративний суд з одночасним
направленням копії апеляційної скарги
особою, яка її подає, до суду
апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі складення постанови у повному
обсязі, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна,
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом
за місцезнаходженням суб'єкта владних
повноважень і він не був присутній у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, але
його було повідомлено про можливість
отримання копії постанови суду
безпосередньо у суді, то десятиденний
строк на апеляційне оскарження
постанови суду обчислюється з
наступного дня після закінчення
п'ятиденного строку з моменту
отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Постанова суду набирає законної сили
відповідно до вимог ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя (підпис) Постанова
не набрала законної сили станом на
27.11.2014 року Суддя З оригіналом згідно
Помічник судді С.В. Златін
С.В. Златін Р.Ю. Ричка