Справа № 813/1489/14
Суддя: Каралюс В.М.
Дата ухвалення: 2014-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2014 року

Справа № 876/6162/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі :

головуючого судді
Каралюса В.М.,

суддів:
Затолочного В.С., Матковської З.М.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу Інспекції Державного
архітектурно-будівельного контролю у
Львівській області на постанову
Львівського окружного
адміністративного суду від 22 травня 2013
року у справі за позовом ОСОБА_1 до
Інспекції Державного
архітектурно-будівельного контролю у
Львівській області про скасування
припису, -

В С Т А Н О В И В:

В лютому 2014 року позивач ОСОБА_1
звернувся до суду з адміністративним
позовом до Інспекції Державного
архітектурно-будівельного контролю у
Львівській області, в якому просив
припис засутпника начальника
управління - начальника відділу
Інспекції Державного
архітектурно-будівельного контролю у
Львівській області № 149-л від 30 грудня
2013 року скасувати; зупинити дію припису
заступника начальника управління -
начальника відділу Інспекції
Державного архітектурно-будівельного
контролю у Львівській області № 149-л
від 30 грудня 2013 року до вирішення даної
адміністративної справи.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 22 травня 2013
року адміністративний позов
задоволено повністю. Визнано
протиправним та скасовано припис
Інспекції Державного
архітектурно-будівельного контролю у
Львівській області № 149-л від 30.12.2013
року.

Не погодившись із таким рішенням суду,
його оскаржив відповідач, який в
поданійц апеляційній скарзі,
покликаючись на те, що осмкаржувана
постанова винесена з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
просить таку скасувати та прийняти
нову, якою в задоволенні заявлених
позовних вимог відмовити.

В обгрунтування вимог апеляційної
скарги зазначає, що перевіркою,
проведеною 30.12.2013 року належним чином
встановлений факт здійснення
позивачем в 1998 року самовільного
будівництва без затвердженої
проектної документації та без дозволу
на виконання будівельних робіт, а також
без документу на право власності чи
користування земельною ділянкою,
припис, винесений на підставі ст.ст.7, 9,
27 Закону України «Про архітектурну
діяльність», ст.29 Закону України «Про
планування та забудову територій», ст.
22 Закону України «Про основи
містобудування» винесений правомірно.

Сторони в судове засідання не прибули,
про дату, час і місце апеляційного
розгляду були повідомлені належним
чином, а тому, колегія суддів, у
відповідності до ч.1 п.2 ст.197 КАС
України, вважає за можливе розглядати
справу у порядку письмового
провадження.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши повноту встановлення
обставин справи, правильність їх
юридичної оцінки, обговоривши доводи
апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скаргаи
не підлягає задоволенню з наступних
мотивів.

Як вбачається з матеріалів справи, 30
грудня 2013 року заступником начальника
управління-начальником відділу
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Львівській області Максимом А.М. у
присутності позивача проведено
позапланову перевірку дотримання
ОСОБА_1 вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, державних
будівельних норм, стандартів і правил.

За результатами проведеної перевірки
складено акт перевірки дотримання
вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, державних
будівельних норм, стандартів і правил
№149-л від 30.12.2013 року, згідно якого
встановлено, що позивач, згідно
технічного паспорта від 14.10.2013 року
виданого ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» самовільно
здійснив будівництво трьохповерхового
житлового будинку за адресою АДРЕСА_1,
без затвердженої проектної
документації та без дозволу на
виконання будівельних робіт, чим
порушено ст. ст. 7, 9, 27 Закону України
«Про архітектурну діяльність», ст. 29
Закону України «Про планування та
забудову територій», ст. 22 Закону
України «Про основи містобудування».

30.12.2013 року відповідачем, на підставі
вищевказаного акта перевірки складено
протокол про адміністративне
правопорушення № 149-л, на підставі
якого винесено припис №149-л від 30.12.2013
року про усунення порушення вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил, в якому
ставиться вимога в 60-ти денний термін з
дня отримання даного припису
здійснити знесення
самовільно-збудованого житлового
будинку по АДРЕСА_1.

Заступником начальника ІДБК у
Львівській області 14.01.2014 року винесено
постанову №1д/3/1-ф/нз відповідно до якої
на підставі акта та протоколу №149-л від
30.12.2013 року позивача визнано винним у
вчиненні адміністративного
правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 96
КУпАП та накладено штраф у сумі 204 грн.

Частиною 1 статті 9 Закону України «Про
архітектурну діяльність» передбачено,
що будівництво (нове будівництво,
реконструкція, реставрація,
капітальний ремонт) об'єкта
архітектури здійснюється відповідно
до затвердженої проектної
документації, державних стандартів,
норм і правил.

Процедуру здійснення заходів,
спрямованих на дотримання вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил під час
виконання підготовчих і будівельних
робіт та ліцензійних умов провадження
господарської діяльності, пов'язаної
із створенням об'єктів будівництва
визначає Порядок здійснення
державного архітектурно-будівельного
контролю, затверджений Постановою
Кабінету Міністрів України № 553 від
23.05.2011.

Відповідно до пп.1,3 п.2 Порядку
державний архітектурно-будівельний
контроль здійснюється за дотриманням,
зокрема, вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, проектної
документації, будівельних норм,
державних стандартів і правил,
технічних умов, інших нормативних
документів під час виконання
підготовчих і будівельних робіт,
архітектурних, інженерно-технічних і
конструктивних рішень, застосування
будівельної продукції, вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, інших вимог, установлених
законодавством, будівельними нормами,
правилами та проектною документацією,
щодо створення об'єкта будівництва.

Відповідно до частин 1, 7 статті 376
Цивільного кодексу України житловий
будинок, будівля, споруда, інше
нерухоме майно вважаються самочинним
будівництвом, якщо вони збудовані або
будуються на земельній ділянці, що не
була відведена для цієї мети, або без
відповідного документа, який дає право
виконувати будівельні роботи, чи
належно затвердженого проекту, або з
істотними порушеннями будівельних
норм і правил. У разі істотного
відхилення від проекту, що суперечить
суспільним інтересам або порушує права
інших осіб, істотного порушення
будівельних норм і правил суд за
позовом відповідного органу державної
влади або органу місцевого
самоврядування може постановити
рішення, яким зобов'язати особу, яка
здійснила (здійснює) будівництво,
провести відповідну перебудову. Якщо
проведення такої перебудови є
неможливим або особа, яка здійснила
(здійснює) будівництво, відмовляється
від її проведення, таке нерухоме майно
за рішенням суду підлягає знесенню за
рахунок особи, яка здійснила (здійснює)
будівництво. Особа, яка здійснила
(здійснює) самочинне будівництво,
зобов'язана відшкодувати витрати,
пов'язані з приведенням земельної
ділянки до попереднього стану.

Відповідно до норм пп. 3 п.11 Порядку,
Інспекціям державного
архітектурно-будівельного контролю
надається, зокрема, право: видавати
обов'язкові для виконання приписи щодо:
усунення порушення вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил;
зупинення підготовчих та будівельних
робіт, які виконуються без
повідомлення, реєстрації декларації
про початок їх виконання або дозволу на
виконання будівельних робіт.

Знесення самочинного будівництва є
крайньою мірою і можливе лише тоді,
коли використано усі передбачені
законодавством України заходи щодо
реагування та притягнення винної особи
до відповідальності і застосовується у
випадку: 1) істотного відхилення від
проекту, що суперечить суспільним
інтересам або порушує права інших осіб;
2) істотного порушення будівельних норм
і правил та при умові, що особа, яка
здійснила таке будівництво
відмовляється провести перебудову.

Згідно висновку звіту про
відповідність будівельним нормам
самочинно збудованого житлового
будинку по АДРЕСА_1 №7.1.074-14ТВ самочинно
збудований будинок під літ «А-3»
відповідає будівельним нормам з
дотриманням вимог міцності, надійності
та довговічності будинків, їх
експлуатаційної безпеки. Зокрема,
загальний технічний стан несучих
конструкцій-задовільний. Деформацій,
тріщин та пошкоджень, що впливають на
технічний стан будинку не виявлено.
Прийняті конструктивні рішення
забезпечили несучу здатність
конструкцій будинку в цілому.

При прийнятті оскаржуваного припису
відповідач не врахував зазначених
обставин, а відтак обрав неправильний,
на думку суду, спосіб реагування. У
даному випадку доцільним міг би бути
припис про зупинення будівництва та
зобов'язання ОСОБА_1 надати Інспекції
ДАБК необхідні документи (повідомлення
про початок будівельних робіт, проект
будівництва, будівельний паспорт тощо).

Статею 10 Закону України «Про
архітектурну діяльність» передбачено,
що державний архітектурно-будівельний
контроль та нагляд здійснюється для
забезпечення під час забудови
територій, розміщення і будівництва
об'єктів архітектури додержання
суб'єктами архітектурної діяльності
затвердженої містобудівної та іншої
проектної документації, місцевих
правил забудови населених пунктів,
вимог вихідних даних, а також з метою
захисту державою прав споживачів
будівельної продукції. Державний
архітектурно-будівельний контроль та
нагляд здійснює центральний орган
виконавчої влади, що реалізує державну
політику з питань державного
архітектурно-будівельного контролю
(далі - орган державного
архітектурно-будівельного контролю).

Відповідно до ч. 2 ст. 41 Закону України
«Про регулювання містобудівної
діяльності» чинного на час вчинення
спірних правовідносин, державний
архітектурно-будівельний контроль
здійснюється органами державного
архітектурно-будівельного контролю в
порядку, встановленому Кабінетом
Міністрів України.

Частиною 4 ст. 41 вказано Закону
передбачено права посадових осіб
органів державного
архітектурно-будівельного контролю
під час проведення перевірки.

Аналіз норм законодавства, які
визначають повноваження відповідача
під час проведення перевірки, дає суду
підстави стверджувати, що Інспекція
державного архітектурно-будівельного
контролю у Львівській області повинна
виносити припис з врахуванням
вимогст.41 Закону України «Про
регулювання містобудівної
діяльності».

Частина 1 ст. 38 Закону передбачає, що у
разі виявлення факту самочинного
будівництва об'єкта, перебудова якого з
метою усунення істотного відхилення
від проекту або усунення порушень
законних прав та інтересів інших осіб,
істотного порушення будівельних норм є
неможливою, посадова особа відповідної
інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю
видає особі, яка здійснила (здійснює)
таке будівництво, припис про усунення
порушень вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил з
визначенням строку для добровільного
виконання припису.

У разі якщо особа в установлений строк
добровільно не виконала вимоги,
встановлені у приписі, інспекція
державного архітектурно-будівельного
контролю подає позов до суду про
знесення самочинно збудованого об'єкта
та компенсацію витрат, пов'язаних з
таким знесенням.

За рішенням суду самочинно збудований
об'єкт підлягає знесенню в порядку,
визначеному Кабінетом Міністрів
України, з компенсацією витрат,
пов'язаних із знесенням об'єкта, за
рахунок особи, яка здійснила (здійснює)
таке самочинне будівництво.

Таким чином, знесення самочинно
збудованого об'єкту можливе лише за
наступних умов: будівництво об'єкта
ведеться самочинно; перебудова такого
об'єкта будівництва з метою усунення
істотного відхилення від проекту або
усунення порушень законних прав та
інтересів інших осіб, істотного
порушення будівельних норм є
неможливою; видача посадовою особою
органу державного
архітектурно-будівельного контролю
особі, яка здійснила (здійснює) таке
будівництво, припису про усунення
порушень вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил з
визначенням строку для добровільного
виконання припису; в разі невиконання
особою, в установлений строк
добровільно вимог, встановлених у
приписі, звернення органу державного
архітектурно-будівельного контролю з
позовом до суду про знесення самочинно
збудованого об'єкта та компенсацію
витрат, пов'язаних з таким знесенням.

Відтак, суд першої інстанції дійшов
вірного висновку, що вказаний припис не
відповідає характеру вчиненого
правопорушення і не узгоджується з
критеріями розсудливості та
пропорційності, суперечить вимогам
чинного законодавства України, тому
його слід скасувати як протиправний.

Доводи апеляційних скарг не
спростовують висновків рішення суду, а
тому підстав для скасування постанови
колегія суддів не вбачає і вважає, що
апеляційні скарги слід залишити без
задоволення.

Враховуючи вищенаведене та керуючись
ст.ст. 195, 197, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст.
205, ст. ст. 206, 212, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Інспекції
Державного архітектурно-будівельного
контролю у Львівській області залишити
без задоволення, а постанову
Львівського окружного
адміністративного суду від 22 травня 2013
року в справі № 813/1489/13-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі та
може бути оскаржена у касаційному
порядку шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до суду
касаційної інстанції протягом
двадцяти днів з дня набрання нею
законної сили.

Головуючий суддя
В.М.
Каралюс

суддя
В.С. Затолочний

суддя
З.М. Матковська