Справа № 348/302/14-а
Суддя: Безбородько В.А. В. А.
Дата ухвалення: 2014-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 348/302/14-а

27 листопада 2014 року
м. Надвірна

Надвірнянський районний суд
Івано-Франківскої області

в складі головуючого - судді:
Безбородько В.А.

секретаря: Дмитрук
С.І.

позивача: ОСОБА_1

представників відповідача:
Зварича Я.М., Малєжика В.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Надвірна справу за
позовом ОСОБА_1 до Лоївської сільської
ради Надвірнянського району
Івано-Франківської області про
визнання протиправними і скасування
рішень Лоївської сільської ради від
12.01.2014 року № 1-11/2014 «Про дострокове
припинення повноважень сільського
голови», № 2-11/2014 року «Про надання
повноважень», поновлення на роботі та
стягнення заробітної плати за час
вимушеного прогулу,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
Лоївської сільської ради
Надвірнянського району
Івано-Франківської області про
визнання протиправними і скасування
рішень Лоївської сільської ради від
12.01.2014 року № 1-11/2014 «Про дострокове
припинення повноважень сільського
голови», № 2-11/2014 року «Про надання
повноважень», поновлення на роботі та
стягнення заробітної плати за час
вимушеного прогулу.

В судовому засіданні позивач позовні
вимоги підтримав, суду пояснив, що
01.11.2010 року його було обрано на посаду
Лоївського сільського голови.

На 12.01.2014 року секретарем Лоївської
сільської ради на вимогу депутатів від
11.01.2014 року було скликано сесію
сільської ради. На розгляд сесії було
винесено питання «Про врегулювання
роботи Лоївської сільської ради».

Під час обговорення питання «Про
врегулювання роботи Лоївської
сільської ради», депутат
Надвірнянської районної ради Цюрак Б.Д.
запропонував внести на розгляд сесії
питання «Про дострокове припинення
повноважень сільського голови»,
депутати сільської ради підтримали
дану пропозицію, винесли на
голосування та проголосували за
припинення повноважень сільського
голови.

Вважає рішення Лоївської сільської
ради від 12.01.2014 року «Про дострокове
припинення повноважень сільського
голови» та рішення «Про надання
повноважень незаконними та такими, що
підлягають скасуванню.

Згідно з частиною другою статті 79
Закону України „Про місцеве
самоврядування в Україні" повноваження
сільського, селищного, міського голови
можуть бути достроково припинені, якщо
він порушує Конституцію або закони
України, права і свободи громадян, не
забезпечує здійснення наданих йому
повноважень.

Як вбачається з рішення Лоївської
сільської ради від 12.01.2014 року, вказаний
документ не містить будь-якого
обґрунтування, щодо доцільності
дострокового припинення повноважень
сільського голови, а з вказаного
рішення не вбачається які саме норми
Конституції України, або Закони
України порушив сільський голова, чим
порушив права і свободи громадян та не
забезпечив здійснення наданих йому
повноважень.

Таким чином в оскаржуваному рішенні
Лоївська сільська рада обійшлася лише
формальним посиланням на ч.З ст.79
Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні», без
зазначення вказівок на підстави та
мотиви прийнятого нею рішення.

Питання "Про дострокове припинення
повноважень сільського голови", та "Про
надання повноважень" не ставилось (
вносилось) на порядок денний сесії.
Проекти рішень не були предметом
попереднього розгляду постійними
комісіями сільської ради, що є
порушенням ст.ст. 46 ,47 Закону України
"Про місцеве самоврядування в Україні".

Було допущено порушення і процедури .
таємного голосування, оскільки на
бюлетенях виготовлених лічильною
комісією не було проставлено печатки
Лоївської сільської ради,'що робить
результат голосування таким, що не має
правових наслідків.

Одним з принципів місцевого
савмоврядування відповідно до ст.4
Закону України "Про місцеве
самоврядування в Україні", є принцип
законності.

Не скликав сесії сільської ради
протягом року, тому що не було в
наявності депутатів, а він мав багато
роботи, був заклопотаний, проводив
прийом громадян. Розпорядження про
розподіл обов»язків не видавав. Не
виплачував заробітну плату
працівникам, бо не було коштів.

Печатку Лоївської сільської ради носив
з собою, не довіряв працівникам. Де
печатка Лоївської сільської ради на
даний час не скаже суду.

Просить постановити рішення, яким
визнати протиправними і скасувати
рішення Лоївської сільської ради,
Надвірнянського району,
Івано-Франківської області від 12.01.2014р.
№1-11/2014 „Про дострокове припинення
повноважень сільського голови" та
№2-11/2014 "Про надання повноважень".
Поновити його на посаді Лоївського
сільського голови, Лоївської сільської
ради, Надвірнянського' району,
Івано-Франківської області з 12.01.2014р.
та стягнути з Лоївської сільської'ради,
Надвірнянського району,
Івано-Франківської ооласті 2649,24 грн.
заробітної плати за час вимушеного
прогулу і судові витрати.

Представник Лоївської сільської
ради позов не визнав, суду пояснив, що
ОСОБА_1, працюючи сільським головою
порушував Конституцію України, Закон
України «Про місцеве самоврядування в
Україні», порушував права та свободи
громадян , не забезпечував здійснення
наданих йому повноважень, про це
свідчать подання прокурора
Надвірнянського району від 02.07.2013 року
та від 26.12.2013 року. ОСОБА_1 на роботу не
ходив, документи та печатку сільської
ради в сільській раді не зберігав,
тримав вдома,або невідомо де, це
викликало значну недовіру до нього та
занепокоєння в населення. Не
виконувались бюджетні зобов»язання
сільської ради, не розглядались
звернення громадян, не видавав
розпорядження про розподіл обов»язків
працівникам сільської ради, не
виплачував працівникам заробітну
плату протягом кількох місяців. Більше
року не скликав сесію сільської ради.
26.12.2013 року засідала ініціативна група
депутатів Лоївської сільської ради по
перевірці роботи сільської ради та
прийняли рішення : винести на сесію
питання по врегулюванню роботи
сільської ради. 27.12.2013 року відбулось
засідання постійної комісії сільської
ради з питань бюджету, де було вирішено
доручити секретарю сільської ради
скликати сесію сільської ради,
оскільки ОСОБА_1 не скликав сесію
протягом 2013 року, незважаючи на
неодноразові звернення громадян та
депутатів сільської ради та винести на
розгляд питання врегулювання роботи
сільської ради. Сесія сільської ради
відбулася 12.01.2014 року. Присутні були 14
депутатів. На сесії виступив сільський
голова ОСОБА_1 Депутати зазначили, що
вважають роботу голови незадовільною.
Депутат районної ради Цюрак Б.Д. із
правом дорадчого голосу вніс
пропозицію включити в порядок денний
питання про дострокове припинення
повноважень Лоївського сільського
голови. Вирішили припинити достроково
повноваження Лоївського сільського
голови ОСОБА_1 Просить в позові
відмовити.

Суд, вислухавши пояснення сторін ,
дослідивши докази, надані сторонами на
виконання вимог ст.ст.69, 70 КАС
України, і на підставі яких суд
встановлює наявність або відсутність
обставин, що обґрунтовують вимоги і
заперечення осіб, які беруть участь у
справі, та інші обставини, що мають
значення для вирішення справи та,
за своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному,
об'єктивному та безпосередньому
дослідженні обставин справи, прийшов
до висновку, що позов до задоволення не
підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Частиною 3 ст. 2 КАС України визначено,
що у справах щодо оскарження рішень,
дій чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Місцеве самоврядування є правом
територіальної громади - жителів села
чи добровільного об'єднання у сільську
громаду жителів кількох сіл, селища та
міста - самостійно вирішувати питання
місцевого значення в межах Конституції
і законів України. Місцеве
самоврядування здійснюється
територіальною громадою в порядку,
встановленому законом, як
безпосередньо, так і через органи
місцевого самоврядування: сільські,
селищні, міські ради та їх виконавчі
органи (стаття 140 Конституції України).

Статтею 141 Конституції України
встановлено, що до складу сільської,
селищної, міської ради входять
депутати, які обираються жителями села,
селища, міста на основі загального,
рівного, прямого виборчого права
шляхом таємного голосування строком на
чотири роки. Територіальні громади на
основі загального, рівного, прямого
виборчого права шляхом таємного
голосування обирають строком на чотири
роки відповідно сільського, селищного
та міського голову, який очолює
виконавчий орган ради та головує на її
засіданнях. Статус голів, депутатів і
виконавчих органів ради та їхні
повноваження, порядок утворення,
реорганізації, ліквідації
визначаються законом.

Згідно із преамбулою до Закону
України «Про місцеве самоврядування в
Україні», цей Закон відповідно до
Конституції України визначає систему
та гарантії місцевого самоврядування в
Україні, засади організації та
діяльності, правового статусу і
відповідальності органів та посадових
осіб місцевого самоврядування.

Із статті 4 зазначеного Закону
вбачається, що місцеве самоврядування
в Україні здійснюється на принципах:
народовладдя; законності; гласності;
колегіальності; поєднання місцевих і
державних інтересів; виборності;
правової, організаційної та
матеріально-фінансової самостійності
в межах повноважень, визначених цим та
іншими законами; підзвітності та
відповідальності перед
територіальними громадами їх органів
та посадових осіб; державної підтримки
та гарантії місцевого самоврядування;
судового захисту прав місцевого
самоврядування.

У пункті 5 рішення Конституційного Суду
України від 26.03.2002 року № 6-рп/2002
зазначено, що місцеві ради не є
органами державної влади, а є
представницькими органами місцевого
самоврядування, через які здійснюється
право територіальної громади
самостійно вирішувати питання
місцевого значення в межах Конституції
та законів України.

У рішенні від 16.04.2009 року № 7-рп/2009
Конституційний Суд України зазначив,
що гарантоване державою місцеве
самоврядування здійснюється
територіальною громадою через
сільські, селищні, міські ради та їх
виконавчі органи і передбачає правову,
організаційну та
матеріально-фінансову самостійність,
яка має певні конституційно-правові
межі, встановлені, зокрема, приписами
статей 19, 140, 143, 144, 146 Основного Закону
України. З аналізу вказаних
конституційних положень вбачається, що
ці органи місцевого самоврядування,
здійснюючи владу і самостійно
вирішуючи питання місцевого значення,
віднесені законом до їх компетенції, та
приймаючи рішення, які є обов'язковими
до виконання на відповідній території,
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Аналогічні положення містяться також
і у статті 4 Європейської хартії
місцевого самоврядування, яка
встановлює, що головні повноваження і
функції органів місцевого
самоврядування визначаються
конституцією або законом; органи
місцевого самоврядування в межах
закону мають повне право вільно
вирішувати будь-яке питання, яке не
вилучене із сфери їхньої компетенції і
вирішення якого не доручене жодному
іншому органу; повноваження, якими
наділяються органи місцевого
самоврядування, як правило, мають бути
повними і виключними.

Згідно із частиною другою статті 19
Конституції України, органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Статтею 55 Конституції України
встановлено, що кожному гарантується
право на оскарження в суді рішень, дій
чи бездіяльності органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, посадових і службових
осіб.

01.11.2010 року ОСОБА_1 було обрано на
посаду Лоївського сільського голови.

На першій сесії сільської ради було
визнано повноваження 16 депутатів.

26.12.2013 року засідала ініціативна група
депутатів Лоївської сільської ради по
перевірці роботи сільської ради та
прийняла рішення : винести на сесію
питання по врегулюванню роботи
сільської ради ( а.с. 52).

27.12.2013 року відбулось засідання
постійної комісії сільської ради з
питань бюджету, де було вирішено
доручити секретарю сільської ради
скликати сесію сільської ради,
оскільки ОСОБА_1 не скликав сесію
протягом 2013 року, незважаючи на
неодноразові звернення громадян та
депутатів сільської ради та винести на
розгляд питання врегулювання роботи
сільської ради ( а.с. 51).

Відповідно до ч.б ст..46 Закону України
"Про місцеве самоврядування в Україні"
у разі немотивованої відмови
сільського, селищного, міського голови,
голови районної у місті, районної,
обласної ради або неможливості його
скликати сесію ради сесія скликається:
сільської, селищної, міської ради -
секретарем сільської, селищної,
міської ради; районної у місті,
районної,обласної ради- відповідно
заступником голови районної у місті,
районної ради чи першим заступником,
заступником голови обласної ради. У цих
випадках сесія скликається:

1) якщо сесія не скликається
сільським, селищним, міським головою
(головою

районної у місті, районної, обласної
ради) у строки, передбачені цим Законом;

2) якщо сільський, селищний,
міський голова (голова районної у
місті, районної,

обласної ради) без поважних причин не
скликав сесію у двотижневий строк
після

настання умов, передбачених частиною
сьомою цієї статті.

Частина 7 передбачає, що сесія
сільської, селищної, міської, районної
у місті ради повинна бути також
скликана за пропозицією не менш як
однієї третини депутатів від
загального складу відповідної ради,
виконавчого комітету сільської,
селищної, міської, районної у місті
ради, а сесія районної, обласної ради -
також за пропозицією не менш як однієї
третини депутатів від загального
складу відповідної ради або голови
відповідної місцевої державної
адміністрації.

Частини 8 передбачає, що у разі якщо
посадові особи, зазначені у частинах
четвертій та шостій цієї статті, у
двотижневий строк не скликають сесію
на вимогу суб'єктів, зазначених у
частині сьомій цієї статті, або у разі
якщо такі посади є вакантними сесія
може бути скликана депутатами
відповідної ради, які становлять не
менш як одну третину складу.ради; або
постійною комісією ради.

Частина 9 передбачає, що рішення про
скликання сесії ради відповідно до
частин

четвертої, шостої та восьмої цієї
статті доводиться до відома депутатів
і населення не

пізніш як за 10 днів до сесії, а у
виняткових випадках - не пізніш як за
день до сесії із

зазначенням часу скликання, місця
проведення та питань, які
передбачається внести на

розгляд ради.

Сесія сільської ради відбулася 12.01.2014
року. Присутні були 14 депутатів. На
сесії виступив сільський голова ОСОБА_1
Депутати зазначили, що вважають роботу
голови незадовільною.

Судом встановлено, що депутатом
районної ради Цюрак Б.Д. із правом
дорадчого голосу внесено пропозицію
включити в порядок денний питання про
дострокове припинення повноважень
Лоївського сільського голови За
внесення до порядку денного
зазначеного питання проголосувало 13
депутатів.

Також поступила пропозиція включити
до порядку денного питання у зв»язку з
достроковим припиненням повноважень
Лоївського сільського голови доручити
секретарю сільської ради Зваричу Я.М.
здійснювати повноваження сільського
голови.

Тобто, депутати правомірно та
відповідно до пункту 2.5.3 Регламенту
Лоївської сільської ради
Надвірнянського району простою
більшістю голосів визначили порядок
денний сесії.

Слід зазначити, що ні Закон України
«Про місцеве самоврядування в
Україні», ні Регламент Лоївської
сільської ради не містять вичерпних
підстав внесення змін до порядку
денного сесії та не забороняють їх
вносити протягом сесії.

Відповідно до ч.1 ст.69 КАС України,
доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Згідно ч.1 ст. 71 КАС України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В силу ч.2 ст.71 КАС України, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Частиною 4 ст.71 КАС України
передбачено, що суб'єкт владних
повноважень повинен подати суду всі
наявні у нього документи та матеріали,
які можуть бути використані як докази у
справі. У разі невиконання цього
обов'язку суд витребовує названі
документи та матеріали.

Судом встановлено, письмовими
доказами підтверджено, що процедура
звільнення голови Лоївськогої
сільської ради ОСОБА_1 з посади
відбувалася з дотриманням вимог ст. 55
Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні» та пунктів
2.5.3., 2.8.4., 2.9.1 Регламенту Лоївської
сільської ради.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Закону України
"Про місцеве самоврядування в Україні"
від 21.05.1997 року № 280/97-ВР (із змінами та
доповненнями) сільська, селищна,
міська, районна у місті (у разі її
створення), районна, обласна рада
проводить свою роботу сесійно. Сесія
складається з пленарних засідань ради,
а також засідань постійних комісій
ради.

Частиною 4 ст. 46 Закону України № 280/97-ВР
передбачено, що наступні сесії ради
скликаються: сільської, селищної,
міської - відповідно сільським,
селищним, міським головою; районної у
місті, районної, обласної - головою
відповідної ради.

Згідно ч. 5 ст.46 Закону України "Про
місцеве самоврядування в Україні",
сесія ради скликається в міру
необхідності, але не менше одного разу
на квартал, а з питань відведення
земельних ділянок та надання
документів дозвільного характеру у
сфері господарської діяльності - не
рідше ніж один раз на місяць.

У відповідності до ч. 7 ст. 46 Закону
України № 280/97-ВР, сесія сільської,
селищної, міської, районної у місті
ради повинна бути також скликана за
пропозицією не менш як однієї третини
депутатів від загального складу
відповідної ради, виконавчого комітету
сільської, селищної, міської, районної
у місті ради, а сесія районної, обласної
ради - також за пропозицією не менш як
однієї третини депутатів від
загального складу відповідної ради або
голови відповідної місцевої державної
адміністрації.

Відповідно до п.10, п.16 ст. 26 Закону
України «Про місцеве самоврядування в
Україні» до виключних повноважень
сільської, селищної, міської ради
віднесено вирішення на пленарних
засіданнях питань щодо висловлення
недовіри сільському, селищному,
міському голові, та щодо дострокового
припинення його повноважень,
передбачених цим Законом.

Згідно ч.2, ч.3 ст. 79 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні»
повноваження сільського, селищного,
міського голови можуть бути також
достроково припинені, якщо він порушує
Конституцію або закони України, права і
свободи громадян, не забезпечує
здійснення наданих йому повноважень.

Повноваження сільського, селищного,
міського голови за наявності підстав,
передбачених частиною другою цієї
статті, та в інших випадках можуть бути
припинені достроково за рішенням
місцевого референдуму або за рішенням
відповідної ради, прийнятим шляхом
таємного голосування не менш як двома
третинами голосів депутатів від
загального складу ради.

Частиною 3 ст. 42 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні»
передбачено, що повноваження
сільського, селищного, міського голови
можуть бути припинені достроково у
випадках, передбачених статтею 79 цього
Закону, що має наслідком звільнення
його з посади.

З наведених норм слідує, що
повноваження сільського голови можуть
бути припинені за рішенням відповідної
ради (не менш як 2/3 від загального
складу депутатів ради).

Положення, що містяться в цих правових
нормах є чітко визначеними і не
підлягають розширеному тлумаченню,

Як вбачається з матеріалів справи,
рішення про звільнення сільського
голови було прийнято відповідно до
вимог вищенаведених норм
законодавства шляхом таємного
голосування в якому приймали участь
усі присутні депутати депутатського
корпусу, з яких 12 депутатів
проголосували за дострокове
припинення повноважень ОСОБА_1 , що є 2/3
депутатів від загального складу ради,
тобто відповідачем дотримано
встановлені законодавством вимоги, що
стосуються проведення сесії та
прийняття рішень на ній.

За рішення « Про надання повноважень»
проголосувало 14 депутатів.

Під час розгляду справи було
перевірено й підтверджено наявність
встановлених ст. 79 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні»
підстав для дострокового припинення
повноважень сільського голови, які
вказували на порушення ним
Конституції, законів України, прав і
свобод громадян, не забезпечення
здійснення наданих йому повноважень,
що підтверджено, зокрема, поданнями
реагування перевірок, проведених
прокуратурою Надвірнянського району
від 02.07.2013 року та від 26.12.2013 року .

Твердження позивача, що бюлетні
недійсні при голосуванні, тому що на
них проставлені печатки канцелярії
сільської ради, а не гербовою печаткою ,
суд не бере до уваги, в зв»язку з тим, що
як достовірно встановлено в судовому
засіданні печатку сільської ради,
скриньку для голосування та ряд інших
важливих документів ОСОБА_1 забрав з
приміщення сільської ради і по даний
час не повернув, про що сам не
заперечує.

Свідок Цюрак Б.Д. пояснив, що він
депутат Надвірнянської районної ради
та був запрошений на сесію сільської
ради 12.01.2014 року, яку скликав секретар
сільської ради, тому що ОСОБА_1 повністю
усунувся від обов»язків голови
сільської ради, не скликав сесії
сільської ради, не здійснював прийом
громадян села та інше. На сесії він
запропонував проголосувати за
припинення повноважень голови,
депутати проголосували. Гербову
печатку сільської ради та скриньку для
голосування позивач відмовився надати.

Свідки ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7
пояснили, що працюючи сільським
головою, ОСОБА_1 не виплачував
заробітну плату з вересня 2013 року по
січень 2014 року, люди з позовами
звертались до суду про стягнення
заробітної плати. З 14.02.2013 року за
несплату в сільській раді було
відключено світло, не використовув
бюджетні кошти. ОСОБА_1 документи
сільської ради тримав вдома.

Про те, що ОСОБА_1 документи сільської
ради зберігав невідомо де і вони були
відсутні в сільській раді підтверджено
також довідкою сільської ради від
26.05.2014 року за № 67/2-16.

З даних наданих Надвірнянським
районним відділом внутрішніх справ від
02.07.2014 року № 5948 вбачається, що в ході
проведення обшуку у будинку ОСОБА_1
були вилучені штамп та документи
Лоївської сільської ради (а.с.149).

Згідно довідки управління фінансів
Надвірнянської районної державної
адміністрації від 12.06.2014 року за № 1-25/375
вбачається, що на рахунок Лоївської
сільської ради в 2012 р. по загальному
фонду надійшло 5,0 тис. грн.. субвенції з
обласного резервного фонду для надання
матеріальної допомоги яка використана
в повному обсязі. По спеціальному фонду
надійшло 26,1 тис.грн. на будівництво
реконструкції, ремонт та утримання
вулиць і доріг комунальної власності в
населених пунктах. Субвенція
використана не була та в кінці року
повернута в районний бюджет. В 2013 році
по загальному фонду надійшло 5,0 тис.грн.
субвенції на програму поводження з
твердими побутовими відходами. Кошти
не використані та повернуті на рахунок
районного бюджету. По спеціальному
фонду надійшло 26,1 тис.грн. субвенції не
використаної в 2012 р. та 10,2 тис.грн. за 2013
р. Кошти використані не були ( а.с.121).

З вищенаведеного вбачається, що
сільський голова ОСОБА_1 повністю
самоусунувся від виконання обов»язків
голови.

З відомостей з центральної бази даних
Державного реєстру фізичних осіб ДПА
України про суми виплачених доходів
повідомляється, що за період з 01.10.2013
року по 31.12.2013 року інформації про
доходи ОСОБА_1 немає.

Враховуючи той факт, що 2/3 від
загального складу депутатів Лоївської
сільської ради у визначений законом
спосіб висловились за недовіру
сільському голові, то прийняття
депутатами рішення про дострокове
припинення його повноважень є цілком
обґрунтованим, оскільки продовження
виконання своїх обов'язків сільським
головою, якому висловлено недовіру
суперечитиме засадам місцевого
самоврядування, які відповідно до ст. 4
Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні» ґрунтуються
на принципі виборності як
представницьких органів - сільських,
селищних, міських рад так і сільських,
селищних міських голів.

В силу ч.ч.1-3 ст.86 КАС України, суд
оцінює докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

Ніякі докази не мають для суду наперед
встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

Так, суд оцінив наявні у матеріалах
справи належні та допустимі письмові
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні та прийшов
до висновку, що відповідач приймаючи
рішення від 12.01.2014 року № 1-11/2014 « Про
дострокове припинення повноважень
сільського голови». № 2-11/2014 «Про
надання повноважень» діяв на підставі,
у межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та нормами
Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні».

Підсумовуючи наведене, суд приходить
до переконання, що оскільки
оскаржувані рішення є законними та
прийнятими відповідно до вимог чинного
законодавства - у задоволенні позовних
вимог щодо визнання незаконними рішень
та поновлення на роботі слід відмовити.

Відповідно до частини першої статті 159
Кодексу адміністративного судочинства
України судове рішення повинно бути
законним і обґрунтованим.

На підставі Закону України « Про
місцеве самоврядування в Україні»,
керуючись ст.. ст..11, 70,71,161,163,167, КАС
України,-

П О С Т А Н О В И В :

В позові ОСОБА_1 до Лоївської
сільської ради Надвірнянського району
Івано-Франківської області про
визнання протиправними і скасування
рішень Лоївської сільської ради від
12.01.2014 року № 1-11/2014 «Про дострокове
припинення повноважень сільського
голови», № 2-11/2014 року «Про надання
повноважень», поновлення на роботі та
стягнення заробітної плати за час
вимушеного прогулу відмовити.

Апеляційна скарга на постанову може
бути подана до Львівського
апеляційного адміністративного суду в
порядку, визначеному ст.186 КАС України
через Надвірнянський районний суд
Івано-Франківської області.

Суддя
Безбородько В.А.

Повний текст постанови виготовлено
02.12.2014 року