Справа № 454/2647/14а
Суддя: Гудим Л.Я.
Дата ухвалення: 2014-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2014 р.
Справа № 876/9973/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді:
Гудима Л.Я.,

суддів:
Довгополова О.М., Святецького В.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України в
Сокальському районі Львівської
області на ухвалу Сокальського
районного суду Львівської області від
29 вересня 2014 року про відмову в
роз»ясненні постанови у справі за
позовом ОСОБА_1 до управління
Пенсійного фонду України в
Сокальському районі Львівської
області про зобов»язання вчинити певні
дії,

В С Т А Н О
В И В:

В березні 2013 року позивач звернулася з
вказаним вище позовом до суду. Просила
визнати дії відповідача
неправомірними щодо відмови в
призначенні їй підвищення до пенсії як
реабілітованому громадянину у розмірі
25% мінімальної пенсії за віком.

Постановою Сокальського районного
суду Львівської області від 26 червня 2013
року, залишеною без змін ухвалою
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 01.07 2014 року
позов задоволено в повному обсязі.
Зобов»язано управління Пенсійного
фонду України в Сокальському районі
Львівської області нараховувати та
виплачувати ОСОБА_1, як реабілітованому
громадянину підвищення до пенсії у
розмірі 25% мінімальної пенсії за віком,
відповідно до пункту «г» статті 77
Закону України «Про пенсійне
забезпечення», виходячи з мінімального
розміру пенсії за віком встановленого
частиною 1 статті 28 Закону України «Про
загальнообов»язкове державне пенсійне
страхування» починаючи з 15.09.2012 року.

У вересні 2014 року управління
Пенсійного фонду України в
Сокальському районі Львівської
області звернулось до суду першої
інстанції із заявою про роз»яснення
судового рішення, оскільки не вказано
кінцевої дати по яку слід нараховувати
та виплачувати пенсію ОСОБА_1, як
реабілітованому громадянину.

Ухвалою Сокальського районного суду
Львівської області від 29 вересня 2014
року в задоволенні заяви про
роз»яснення резолютивної частини
постанови відмовлено. Вказавши, що
пенсія за віком призначається довічно,
незалежно від стану здоров»я.

Не погоджуючись з вищезазначеною
ухвалою суду першої інстанції,
управління Пенсійного фонду України в
Сокальському районі Львівської
області оскаржило її в апеляційному
порядку, посилаючись на те, що
оскаржувана ухвала винесена з
порушенням норм процесуального права,
зокрема, що судом першої інстанції
невірно застосовано приписи статті 170
КАС України, просить зазначену ухвалу
скасувати та постановити нову, якою
роз»яснити резолютивну частину
постанови.

Перевіривши повноту встановлення
обставин справи, правильність їх
юридичної оцінки, обговоривши доводи
апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, колегія суддів
дійшла висновку про наступне.

Так, підстави подання та порядок
розгляду заяви про роз»яснення
судового рішення чітко врегульовані
ст. 170 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КАС України якщо
судове рішення є незрозумілим, суд,
який його ухвалив, за заявою осіб, які
беруть участь у справі, або державного
виконавця ухвалою роз»яснює своє
рішення, не змінюючи при цьому його
змісту.

Колегія суддів апеляційної інстанції
зазначає, що з самого визначення
поняття пенсії випливає, що щомісячні
пенсійні виплати здійснюються на
постійній основі, один раз на місяць
протягом невизначеного періоду часу.
Цей вид виплат не є строковим, а тому не
може бути призначений на певний строк.
У цьому випадку визначається лише дата,
з якої особа має право на отримання
пенсії (чи її перерахунок). Кінцевий
термін або строк, на який призначається
пенсія, не може встановлюватись,
оскільки це суперечить самому
визначенню та суті пенсії. Тому виплату
пенсії не може бути обмежено будь-яким
кінцевим терміном або строком,
оскільки це б обмежувало право особи на
отримання державної пенсії яка повинна
виплачуватись постійно, один раз на
місяць протягом невизначеного часу та
без встановлення будь-якого терміну
або строку виплати пенсії.

Таким чином, з урахування
вищезазначеної позиції, достатнім та
належним способом захисту порушених
прав позивача є саме визначення
обов»язку проведення відповідачем
перерахунку належної їй пенсії з
моменту її призначення та без
обмеження кінцевого терміну або строку
протягом якого пенсія має
виплачуватись вже з урахуванням
проведеного перерахунку її складових.

Тобто, нараховувати та виплачувати
пенсію ОСОБА_1, як реабілітованому
громадянину, слід з моменту
призначення такої пенсії до виникнення
обставин, з якими закон пов»язує
виникнення, зміну чи припинення
спірних правовідносин.

Підсумовуючи вищенаведене, суд
апеляційної інстанції приходить до
висновку, що судове рішення є
зрозумілим та підстав для його
роз»яснення не знаходить.

З огляду на викладене, суд першої
інстанції правильно і повно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків рішення суду, а
тому підстав для скасування постанови
колегія суддів не вбачає і вважає, що
апеляційну скаргу на неї слід залишити
без задоволення.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 199, 200, 205, 206, 254 КАС
України суд,-

У Х В А Л
И В:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Сокальському районі Львівської
області залишити без задоволення, а
ухвалу Сокальського районного суду
Львівської області від 29 вересня 2014
року про відмову в роз»ясненні
постанови у справі № 454/746/13-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п»ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі та
може бути оскаржена до суду касаційної
інстанції протягом двадцяти днів
шляхом подання касаційної скарги.

Головуючий суддя :
Л.Я. Гудим

Судді:
О.М. Довгополов

В.В. Святецький