Справа № 808/7489/14
Суддя: Максименко Лілія Яковлівна
Дата ухвалення: 2014-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2014 року (11 год. 05 хв.) Справа
№ 808/7489/14 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний
суд у складі

головуючого судді
Максименко Л.Я.

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу

за позовною заявою: Державної
податкової інспекції у Ленінському
районі м. Запоріжжя Головного
управління Міндоходів у Запорізькій
області, м. Запоріжжя

до відповідача: Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1, м. Запоріжжя

про: стягнення коштів за податковим
боргом, -

ВСТАНОВИВ:

Державна податкова інспекція у
Ленінському районі м. Запоріжжя
Головного управління Міндоходів у
Запорізькій області (далі - позивач або
ДПІ у Ленінському районі м. Запоріжжя
ГУ Міндоходів у Запорізькій області)
звернулась із адміністративним
позовом до Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (далі - відповідач), в якому
позивач просить суд стягнути кошти з
відповідача за податковим боргом з
орендної плати за землю з фізичних осіб
в сумі 6 270,03 грн.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що за
Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1
рахується податковий борг з орендної
плати за землю з фізичних осіб в сумі 6
270,03 грн., який виник в результаті
несплати в повному обсязі податкових
зобов'язань, самостійно визначених
відповідачем у поданій до ДПІ у
Ленінському районі м. Запоріжжя ГУ
Міндоходів у Запорізькій області
податкової декларації з плати за землю
(земельний податок та/або орендна плата
за земельні ділянки державної або
комунальної власності) від 12.05.2014 за 2014
рік. Крім того, за несвоєчасну сплату
узгоджених податкових зобов'язань
відповідачу нараховано пеню за період
з 01.07.2014 по 02.10.2014 в сумі 158,10 грн. Вказує,
що позивачем вживались, передбачені
нормами податкового законодавства,
заходи щодо стягнення з відповідача
податкового боргу. Однак, направлена на
адресу відповідача податкова вимога
форми «Ф» від 20.06.2014 № 734-25, залишилась
без виконання. Враховуючи, що
заборгованість відповідача в розмірі 6
270,03 грн. залишається не сплаченою до
бюджету, позивач просить стягнути її в
судовому порядку.

Ухвалою Запорізького окружного
адміністративного суду від 03.11.2014
відкрито провадження в
адміністративній справі № 808/7489/14 та
призначено справу до розгляду у
судовому засіданні на 24.11.2014.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився. Про дату, час та
місце розгляду справи повідомлений
судом заздалегідь. Судова повістка
отримана уповноваженою особою
позивача 10.11.2014, що підтверджується
долученим до матеріалів справи
рекомендованим повідомленням про
вручення поштового відправлення.

24.11.2014 представником позивача через
канцелярію суду подано заяву (вх. № 48087)
про розгляд справи за відсутності
представника ДПІ у Ленінському районі
м. Запоріжжя ГУ Міндоходів у
Запорізькій області. Позовні вимоги
підтримує в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання також не
з'явилась. Поштова кореспонденція
направлена за місцем реєстрації
відповідача повернулась до суду 20.11.2014
з відміткою відділення поштового
зв'язку - «за закінченням терміну
зберігання».

Частиною 4 ст. 33 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі - КАС України) передбачено, що у
разі ненадання особами, які беруть
участь у справі, інформації щодо їх
поштової адреси судовий виклик або
судове повідомлення надсилаються:

юридичним особам та фізичним особам -
підприємцям - за адресою
місцезнаходження (місця проживання), що
зазначена в Єдиному державному реєстрі
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців;

фізичним особам, які не мають статусу
підприємців, - за адресою їх місця
проживання чи місця перебування,
зареєстрованою у встановленому
законом порядку.

У разі відсутності осіб, які беруть
участь у справі, за такою адресою
вважається, що судовий виклик або
судове повідомлення вручене їм
належним чином.

Відповідно до ч. 11 ст. 35 КАС України, у
разі повернення поштового
відправлення із повісткою, яка не
вручена адресату з незалежних від суду
причин, вважається, що така повістка
вручена належним чином.

Враховуючи те що, поштова
кореспонденція направлялась
відповідачу за адресою, яка відповідає
реєстраційним відомостям, то згідно
вимог ст.ст. 33, 35 КАС України, слід
вважати, що останній повідомлений про
дату, час та місце розгляду справи
належним чином.

За приписами ч. 4 ст. 128 КАС України у
разі неприбуття відповідача, належним
чином повідомленого про дату, час і
місце судового розгляду, без поважних
причин розгляд справи може не
відкладатися і справу може бути
вирішено на підставі наявних у ній
доказів.

Згідно ч. 6 ст. 128 КАС України, якщо немає
перешкод для розгляду справи у
судовому засіданні, визначених цією
статтею, але прибули не всі особи, які
беруть участь у справі, хоча і були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового розгляду, суд має
право розглянути справу у письмовому
провадженні у разі відсутності потреби
заслухати свідка чи експерта.

За таких обставин, суд дійшов до
висновку щодо можливості розгляду
справи за відсутності сторін, на
підставі наявних у справі матеріалів, в
порядку письмового провадження.

У зв'язку з неявкою у судове засідання
всіх осіб, які беруть участь у справі та
з урахуванням положень ч. 1 ст. 41 КАС
України, фіксування судового засідання
за допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснювалось.

Вивчивши матеріали справи, з'ясувавши
обставини та перевіривши їх доказами,
суд вважає, що позовні вимоги
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до Витягу з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців від 01.10.2014 №
19377198, відповідач - ОСОБА_1
(ідентифікаційний номер НОМЕР_1)
зареєстрована як фізична
особа-підприємець 24.12.2001, номер запису
про включення до Єдиного державного
реєстру відомостей про фізичну
особу-підприємця - 2 004003.

Як передбачено ст. 67 Конституції
України та п.п. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16
Податкового кодексу України від 02.12.2010
№ 2755-VI (в редакції чинній на момент
виникнення спірних правовідносин, далі
- Податковий кодекс України), платник
податків зобов'язаний сплачувати
податки та збори в строки та у розмірах,
встановлених цим Кодексом та законами
з питань митної справи.

Підпунктом 16.1.3 п. 16.1 ст. 16 Податкового
кодексу України визначено обов'язок
платника податків подавати до
контролюючих органів у порядку,
встановленому податковим та митним
законодавством, декларації, звітність
та інші документи, пов'язані з
обчисленням і сплатою податків та
зборів.

Згідно п. 46.1 ст. 46 Податкового кодексу
України, податкова декларація,
розрахунок (далі - податкова
декларація) - документ, що подається
платником податків (у тому числі
відокремленим підрозділом у випадках,
визначених цим Кодексом) контролюючому
органу у строки, встановлені законом,
на підставі якого здійснюється
нарахування та/або сплата податкового
зобов'язання, чи документ, що свідчить
про суми доходу, нарахованого
(виплаченого) на користь платників
податків - фізичних осіб, суми
утриманого та/або сплаченого податку.

Відповідно до п. 49.1 ст. 49 Податкового
кодексу України, податкова декларація
подається за звітний період в
установлені цим Кодексом строки
контролюючому органу, в якому
перебуває на обліку платник податків.

Підпунктом 14.1.136 п. 14.1 ст. 14 Податкового
кодексу України визначено, що орендна
плата за земельні ділянки державної і
комунальної власності - це обов'язковий
платіж, який орендар вносить
орендодавцеві за користування
земельною ділянкою.

Підставою для нарахування орендної
плати за земельну ділянку, відповідно
до п. 288.1 ст. 288 Податкового кодексу
України, є договір оренди такої
земельної ділянки.

Відповідно до п. 288.7 ст. 288 Податкового
кодексу України, податковий період,
порядок обчислення орендної плати,
строк сплати та порядок її зарахування
до бюджетів застосовується відповідно
до вимог статей 285-287 цього розділу.

Як передбачено ст. 285 Податкового
кодексу України, базовим податковим
(звітним) періодом для плати за землю є
календарний рік. Базовий податковий
(звітний) рік починається 1 січня і
закінчується 31 грудня того ж року (для
новостворених підприємств та
організацій, а також у зв'язку із
набуттям права власності та/або
користування на нові земельні ділянки
може бути меншим 12 місяців).

Пунктом 286.2 ст. 286 Податкового кодексу
України передбачено, що платники плати
за землю (крім фізичних осіб)
самостійно обчислюють суму податку
щороку станом на 1 січня і не пізніше 20
лютого поточного року подають
відповідному органу державної
податкової служби за
місцезнаходженням земельної ділянки
податкову декларацію на поточний рік
за формою, встановленою у порядку,
передбаченому статтею 46 цього Кодексу,
з розбивкою річної суми рівними
частками за місяцями. Подання такої
декларації звільняє від обов'язку
подання щомісячних декларацій. При
поданні першої декларації (фактичного
початку діяльності як платника плати
за землю) разом з нею подається довідка
(витяг) про розмір нормативної грошової
оцінки земельної ділянки, а надалі така
довідка подається у разі затвердження
нової нормативної грошової оцінки
землі.

З матеріалів справи судом з'ясовано, що
Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1
подано до ДПІ у Ленінському районі м.
Запоріжжя ГУ Міндоходів у Запорізькій
області податкову декларацію з плати
за землю (земельний податок та/або
орендна плата за земельні ділянки
державної або комунальної власності)
від 12.05.2014 за 2014 рік, згідно якої
відповідачем самостійно визначено
податкове зобов'язання з орендної
плати за земельні ділянки державної
або комунальної власності на 2014 рік в
сумі 37 109,17 грн. Розмір щомісячних
платежів орендної плати за період з
січня 2014 року по листопад 2014 року
(включно) становить 3 109,43 грн. та за
грудень 2014 року - 3 109,44 грн.

Згідно п. 287.3 ст. 287 Податкового кодексу
України, податкове зобов'язання щодо
плати за землю, визначене у податковій
декларації на поточний рік,
сплачується рівними частками
власниками та землекористувачами
земельних ділянок за
місцезнаходженням земельної ділянки
за податковий період, який дорівнює
календарному місяцю, щомісяця протягом
30 календарних днів, що настають за
останнім календарним днем податкового
(звітного) місяця.

Підпунктом 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 Податкового
кодексу України визначено, що грошове
зобов'язання платника податків - сума
коштів, яку платник податків повинен
сплатити до відповідного бюджету як
податкове зобов'язання та/або штрафну
(фінансову) санкцію, що справляється з
платника податків у зв'язку з
порушенням ним вимог податкового
законодавства та іншого законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладено на контролюючі органи, а
також санкції за порушення
законодавства у сфері
зовнішньоекономічної діяльності.

Як зазначено в пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14
Податкового кодексу України,
податковий борг - це сума грошового
зобов'язання (з урахуванням штрафних
санкцій за їх наявності), самостійно
узгодженого платником податків або
узгодженого в порядку оскарження, але
не сплаченого у встановлений цим
Кодексом строк, а також пеня,
нарахована на суму такого грошового
зобо'вязання.

У передбачений законом термін
відповідачем не сплачено в повному
обсязі задекларовану суму податкових
зобов'язань з орендної плати за землю з
фізичних осіб за липень 2014 року та
серпень 2014 року (термін сплати 30.08.2014,
30.09.2014 відповідно), тому вона набула
статусу податкового боргу.

З урахуванням часткової сплати
податкових зобов'язань в розмірі 106,93
грн., заборгованість відповідача з
орендної плати за землю з фізичних осіб
за вказаний період становить 6 111,93 грн.

Крім того, згідно приписів п.п. 129.1.1 п.
129.1 ст. 129 Податкового кодексу України,
після закінчення встановлених цим
Кодексом строків погашення
узгодженого грошового зобов'язання на
суму податкового боргу нараховується
пеня.

Відповідно до п. 131.1 ст. 131 Податкового
кодексу України, нараховані
контролюючим органом суми пені
самостійно сплачуються платником
податків.

Судом з'ясовано, що за несвоєчасну
сплату узгоджених грошових зобов'язань
з орендної плати за землю з фізичних
осіб відповідачу було нараховано пеню
за період з 01.07.2014 по 02.10.2014 на загальну
суму 158,10 грн.

Згідно даних картки особового рахунку
платника податків, станом на 31.10.2014 за
відповідачем обліковується податковий
борг з орендної плати за землю з
фізичних осіб в сумі 9 379,46 грн., з яких
позивачем до стягнення заявлено 6 270,03
грн. (в тому числі за основним платежем -
6 111,93 грн. та пеня в розмірі 158,10 грн.).

Пунктом 59.1 ст. 59 Податкового кодексу
України передбачено, що у разі коли
платник податків не сплачує узгодженої
суми грошового зобов'язання в
установлені законодавством строки,
орган державної податкової служби
надсилає (вручає) йому податкову вимогу
в порядку, визначеному для надсилання
(вручення) податкового
повідомлення-рішення.

Як зазначено у п.п. 14.1.153 п. 14.1 ст. 14
Податкового кодексу України податкова
вимога - це письмова вимога органу
державної податкової служби до
платника податків щодо погашення суми
податкового боргу.

Відповідно до п. 59.3 ст. 59 Податкового
кодексу України, податкова вимога
надсилається не раніше першого
робочого дня після закінчення
граничного строку сплати суми
грошового зобов'язання.

Пунктом 59.4 ст. 59 Податкового кодексу
України встановлено, що податкова
вимога надсилається (вручається) також
платникам податків, які самостійно
подали податкові декларації, але не
погасили суми податкових зобов'язань у
встановлені цим Кодексом строки, без
попереднього надсилання (вручення)
податкового повідомлення-рішення.

З матеріалів справи судом встановлено,
що ДПІ у Ленінському районі м.
Запоріжжя ГУ Міндоходів у Запорізькій
області сформовано та направлено
рекомендованим листом з повідомленням
про вручення поштового відправлення на
адресу відповідача податкову вимогу
форми «Ф» від 20.06.2014 № 734-25 на загальну
суму податкового боргу платника
податків за узгодженими грошовими
зобов'язаннями у розмірі 3 035,74 грн.

Із наданої заявником копії поштового
конверту вбачається, що поштова
кореспонденція повернулась до ДПІ у
Ленінському районі м. Запоріжжя ГУ
Міндоходів у Запорізькій області з
відміткою відділення поштового зв'язку
- «за закінченням терміну зберігання».

Пунктом 58.3 ст. 58 Податкового кодексу
України передбачено, що у разі коли
пошта не може вручити платнику
податків податкове
повідомлення-рішення або податкові
вимоги, або рішення про результати
розгляду скарги через відсутність за
місцезнаходженням посадових осіб, їх
відмову прийняти податкове
повідомлення-рішення або податкову
вимогу, або рішення про результати
розгляду скарги, незнаходження
фактичного місця розташування
(місцезнаходження) платника податків
або з інших причин, податкове
повідомлення-рішення або податкова
вимога, або рішення про результати
розгляду скарги вважаються врученими
платнику податків у день, зазначений
поштовою службою в повідомленні про
вручення із зазначенням причин
невручення.

З урахуванням положень п. 58.3 ст. 58
Податкового кодексу України, податкова
вимога вважається врученою
відповідачу належним чином.

На даний час податкова вимога форми «Ф»
від 20.06.2014 № 734-25 в порядку визначеному
ст. 60 Податкового кодексу України
позивачем не відкликана, оскільки з
моменту її виставлення заборгованість,
яка обліковується за відповідачем,
залишається не погашеною до бюджету, що
підтверджується наявними в матеріалах
справи карткою особового рахунку
платника податків за спірний період та
довідкою про заборгованість Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1.

Згідно пп. 95.1 - 95.2 ст. 95 Податкового
кодексу України, орган державної
податкової служби здійснює за платника
податків і на користь держави заходи
щодо погашення податкового боргу
такого платника податків шляхом
стягнення коштів, які перебувають у
його власності, а в разі їх
недостатності - шляхом продажу майна
такого платника податків, яке
перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна
платника податків провадяться не
раніше ніж через 60 календарних днів з
дня надіслання (вручення) такому
платнику податкової вимоги.

Відповідно до п. 87.11 ст. 87 Податкового
кодексу України, орган стягнення
звертається до суду з позовом про
стягнення суми податкового боргу
платника податку - фізичної особи.
Стягнення податкового боргу за
рішенням суду здійснюється державною
виконавчою службою відповідно до
закону про виконавче провадження.

Згідно ст. 11 КАС України, розгляд і
вирішення справ в адміністративних
судах здійснюється на засадах
змагальності сторін та свободи в
наданні ними суду своїх доказів і у
доведенні перед судом їх
переконливості.

За правилами частин 1, 6 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, а в разі якщо
особа, яка бере участь у справі, без
поважних причин не надасть докази на
пропозицію суду для підтвердження
обставин, на які вона посилається, суд
вирішує справу на основі наявних
доказів.

Статтею 86 КАС України передбачено, що
суд оцінює докази, які є у справі, за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні. Ніякі докази не мають для
суду наперед встановленої сили. Суд
оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

Наданими позивачем до матеріалів
справи доказами, в тому числі довідкою
про заборгованість та карткою
особового рахунку платника податків,
підтверджується наявність у
відповідача заборгованості з орендної
плати за землю з фізичних осіб в сумі 6
270,03 грн.

Під час розгляду справи, відповідачем
не надано суду доказів повного або
часткового погашення заборгованості,
нормативно та документально
обґрунтованих заперечень проти
позовних вимог, а також доказів, які б
спростовували доводи позивача.

З огляду на викладене, дослідивши
наявні в матеріалах справи докази у їх
сукупності, а також враховуючи, що
всупереч вимогам чинного
законодавства, заборгованість
відповідача залишається не погашеною
до бюджету, суд вважає позовні вимоги
ДПІ у Ленінському районі м. Запоріжжя
ГУ Міндоходів у Запорізькій області
обґрунтованими, доведеними та такими,
що підлягають задоволенню в повному
обсязі.

Відповідно до приписів п. 4 ст. 94 КАС
України, у справах, в яких позивачем є
суб'єкт владних повноважень, а
відповідачем - фізична чи юридична
особа, судові витрати, здійснені
позивачем, з відповідача не стягуються.

Враховуючи вищезазначене та керуючись
ст. ст. 2, 4, 7-12, 14, 71, 86, 94, 128, 159-163 КАС
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Державної
податкової інспекції у Ленінському
районі м. Запоріжжя Головного
управління Міндоходів у Запорізькій
області до Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 про стягнення коштів за
податковим боргом, - задовольнити
повністю.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) на користь Місцевого
бюджету (одержувач - УК у Ленінському
районі м. Запоріжжя, , р/р
0006, код платежу 13050500, банк - ГУДКС
України у Запорізькій області, МФО 813015)
кошти за податковим боргом з орендної
плати за землю з фізичних осіб в сумі 6
270,03 (шість тисяч двісті сімдесят
гривень 03 коп.) грн.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо вона не була подана у
встановлені строки. У разі подання
апеляційної скарги судове рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Запорізький окружний адміністративний
суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня
її проголошення, а в разі складення
постанови у повному обсязі відповідно
до статті 160 КАС України -з дня
отримання такої постанови, апеляційної
скарги, з подачею її копії відповідно
до кількості осіб, які беруть участь у
справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Суддя
Л.Я. Максименко