Справа № 2а-10522/12/2670
Суддя: Головчук С.В.
Дата ухвалення: 2014-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2014 року м.
Київ К/9991/68203/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого суддіГоловчук С.В.
(суддя-доповідач),суддівЛіпського Д.В.,
Черпака Ю.К.,

секретар судового засідання Малина
Л.В.,

за участю представника відповідача -
Харченко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні касаційну скаргу Державної
податкової служби України

на постанову Київського апеляційного
адміністративного суду від 11 жовтня 2012
року

у справі за позовом Державної
податкової служби (далі - ДПС) України
до Державної виконавчої служби (далі -
ДВС) України про визнання протиправною
та скасування постанови,

в с т а н о в и л а :

У серпні 2012 року Державна податкова
адміністрація України звернулася до
суду з позовом про визнання
протиправною та скасування постанови
ДВС України від 26 червня 2012 року ВП
№31112885 про стягнення з боржника
виконавчого збору. В обґрунтування
позовних вимог зазначала, що постанову
про стягнення з боржника виконавчого
збору прийнято всупереч положенням
Закону України «Про виконавче
провадження», оскільки ДПА України на
момент виконання судового рішення не
була адміністратором Реєстру
платників ПДВ та не могла виконувати
вимогу державного виконавця. Крім того,
державним виконавцем не вчинялись дії
щодо заміни боржника у виконавчому
провадженні з ДПА України на Державну
податкову службу України.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 13
серпня 2012 року позов задоволено
повністю. Визнано протиправною та
скасовано постанову про стягнення з
боржника виконавчого збору від 26
червня 2012 року ВП № 31112885.

Постановою Київського апеляційного
адміністративного суду від 11 жовтня 2012
року скасовано постанову суду першої
інстанції та ухвалено нове судове
рішення, яким відмовлено у задоволенні
позовних вимог.

У касаційній скарзі ДПС України
просить скасувати рішення
апеляційного суду та залишити в силі
рішення суду першої інстанції,
посилаючись на неправильне
застосування судом норм матеріального
права.

Перевіривши доводи касаційної скарги,
матеріали справи, правильність
застосування норм матеріального та
процесуального права, колегія суддів
вважає, що касаційна скарга
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Судами встановлено, що постановою
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 07 грудня 2010
року у справі №2а-11934/10/0470, яку залишено
без змін ухвалою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 13 грудня 2011 року, позов Товариства з
обмеженою відповідальністю «МБК
Україна-Канада» задоволено та
зобов'язано ДПА України внести до
Реєстру платників ПДВ запис про
відміну анулювання реєстрації
платника ПДВ. 19 січня 2012 року
Дніпропетровським апеляційним
адміністративним судом видано
виконавчий лист.

08 лютого 2012 року державним виконавцем
Відділу примусового виконання рішень
ДВС України винесена постанова про
відкриття виконавчого провадження ВП
№ 31112885 та зобов'язано ДПА України
внести до Реєстру платників ПДВ запис
про відміну анулювання реєстрації
платника ПДВ Товариства з обмежено
відповідальністю «Міжнародна
будівельна компанія «Україна-Канада».
Встановлено боржнику виконати рішення
у строк до семи днів з моменту
винесення (отримання) постанови.

Листами від 20 лютого 2012 року та від 28
квітня 2012 року позивач повідомив
відповідача, що з урахуванням вимог
Положення про реєстрацію платників
податку на додану вартість,
затвердженого наказом Міністерства
фінансів України від 07 листопада 2011
року №1394 та зареєстрованим у
Міністерстві юстиції України 29
листопада 2011 року за №
1369/20107, для виконання постанови
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 07 грудня 2010
року, необхідною умовою є подання
суб'єктом господарювання
реєстраційної заяви платника ПДВ.

ДПС України листом від 02 лютого 2012 року
№2115/6/18-3115 запропоновано підприємству
ТОВ «Міжнародна будівельна компанія
«Україна-Канада» надати, відповідно до
вимог Положення, зазначену
реєстраційну заяву до органу ДПС за
основним місцем обліку.

Підприємством відповідна реєстраційна
заява була подана до Дніпропетровської
МДПІ 30 березня 2012 року, і в цей же день
до Реєстру внесено запис про відміну
анулювання реєстрації платника ПДВ ТОВ
«Міжнародна будівельна компанія
«Україна-Канада» та сформовано нове
свідоцтво платника ПДВ ТОВ «Міжнародна
будівельна компанія «Україна-Канада»
шляхом перереєстрації.

На підставі листа ДПС України від 28
квітня 2012 року №6238/5/18-3116 державним
виконавцем Відділу примусового
виконання рішень ДВС України винесено
постанову від 26 червня 2012 року про
закінчення виконавчого провадження та
постанову про стягнення з боржника
виконавчого збору у розмірі 1360 грн у
зв'язку з невиконанням ДПА України
судового рішення у встановлений строк.

Відповідно до частини 2 статті 25 Закону
України «Про виконавче провадження» (в
редакції чинній на момент виникнення
спірних правовідносин) державний
виконавець протягом трьох робочих днів
з дня надходження до нього виконавчого
документа виносить постанову про
відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець
вказує про необхідність боржнику
самостійно виконати рішення у строк до
семи днів з моменту винесення
постанови (у разі виконання рішення про
примусове виселення боржника - у строк
до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у
разі ненадання боржником
документального підтвердження
виконання рішення буде розпочате
примусове виконання цього рішення із
стягненням з боржника виконавчого
збору і витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій, передбачених цим
Законом. За заявою стягувача державний
виконавець одночасно з винесенням
постанови про відкриття виконавчого
провадження може накласти арешт на
майно та кошти боржника, про що
виноситься відповідна постанова.

Частиною 1 статті 27 Закону України «Про
виконавче провадження» встановлено, що
у разі ненадання боржником у строки,
встановлені частиною другою статті 25
цього Закону для самостійного
виконання рішення, документального
підтвердження повного виконання
рішення державний виконавець на
наступний день після закінчення
відповідних строків розпочинає
примусове виконання рішення.

Згідно із частиною 3 статті 27 вказаного
Закону у разі отримання
документального підтвердження про
повне виконання рішення боржником до
початку його примусового виконання
державний виконавець закінчує
виконавче провадження в порядку,
встановленому цим Законом, виконавчий
збір та витрати, пов'язані з
організацією та проведенням
виконавчих дій, у такому разі з
боржника не стягуються.

Відповідно до частини 1 статті 28 Закону
України «Про виконавче провадження» у
разі невиконання боржником у строк,
встановлений частиною другою статті 25
цього Закону для самостійного його
виконання, рішення немайнового
характеру виконавчий збір стягується в
розмірі вісімдесяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян з боржника -
юридичної особи.

У зазначеному розмірі виконавчий збір
стягується з боржника також у разі
повернення виконавчого документа без
виконання за письмовою заявою
стягувача та у разі самостійного
виконання боржником рішення після
початку його примусового виконання.

Крім того, згідно із частиною 7 статті 28
Закону, у разі завершення виконавчого
провадження з виконання рішення
немайнового характеру та в разі
закінчення виконавчого провадження з
підстав, передбачених статтею 49 цього
Закону, якщо виконавчий збір не
стягнуто, державний виконавець не
пізніше наступного робочого дня після
завершення (закінчення) такого
виконавчого провадження відкриває
виконавче провадження за постановою
про стягнення виконавчого збору.

Судами встановлено, що позивачем, як
боржником у виконавчому провадженні,
не виконано у добровільному порядку
рішення суду у строк, наданий державним
виконавцем, та не надано належних
доказів на підтвердження поважності
невиконання вказаного рішення у
зазначений строк.

Враховуючи наведене, колегія суддів
погоджується з висновками суду
апеляційної інстанції про
безпідставність позовних вимог.

Доводи касаційної скарги не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судами норм
матеріального чи процесуального права,
що призвело або могло призвести до
неправильного вирішення спору, тому
підстав для скасування ухвалених
судових рішень колегія суддів не
вбачає.

Відповідно до частини першої статті 224
КАС України, якщо суд не допустив
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
оскаржуваного судового рішення, то суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судове рішення - без змін.

Керуючись статтями 160, 167, 220, 221, 223, 224, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів,

ухвалила:

Касаційну скаргу Державної податкової
служби України залишити без
задоволення, а постанову Київського
апеляційного адміністративного суду
від 11 жовтня 2012 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та оскарженню не
підлягає.

Головуючий суддя С.В.
Головчук Судді Д.В.
Ліпський Ю.К.
Черпак