Справа № 826/15731/14
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2014-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 листопада 2014 року №
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі головуючого судді
Келеберди В.І. розглянувши у
письмовому провадженні
адміністративну справу
за позовом ОСОБА_1 до Головного
управління Міністерства доходів і
зборів України у м. Києві Головного
управління Державної фіскальної
служби України у м. Києві про визнання
протиправними дій, скасування наказів,
зобов'язання вчинити дії
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
Головного управління Мін доходів у м.
Києві, Головного управління Державної
фіскальної служби України у м. Києві
про визнання протиправними дій, які
полягають у звільненні ОСОБА_1 з посади
на п. 64 п. «є» (за порушення дисципліни)
Положення про проходження служби
рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ, визнання
протиправним та скасування наказів від
25.01.2008 №34 та від 25.01.2008 №83-о, поновлення
на службі (в розпорядженні) в Головному
управління Державної податкової
адміністрації у м. Києві, зобов'язання
внести до трудової книжки запис про
анулювання запису про звільнення та
про поновлення на службі, зобов'язання
нарахувати та виплатити грошове
забезпечення за час вимушеного
прогулу., стягнення моральної шкоди в
розмірі 40 000 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначає, що наказом від 14.04.2007 №194-о
його було виведено у розпорядження
Державної податкової адміністрації в
м. Києві та повідомлено, що про подальше
проходження служби його, позивача, буде
повідомлено додатково, до проходження
служби позивача не допущено. Про
наявність оскарженого наказу позивач
дізнався 18.09.2014 з листа Головного
управління Міндоходів у м. Києві, до
цього час трудову книжку не отримував,
з оскарженим наказом не ознайомлений.
Представник відповідача - Головного
управління Міндоходів у м. Києві - в
судовому засіданні заперечував проти
задоволення позовних вимог.
Відповідач - Головне управління
Державної фіскальної служби у м. Києві -
письмових пояснень по суті позовних
вимог суду не надав, явку уповноважених
представників в судове засідання не
забезпечив, хоча був належним чином
повідомлений про час, дату та місце
судового вирішення справи.
Відповідно до положень п.1 ст.6
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод, кожен має право
на справедливий і публічний розгляд
його справи упродовж розумного строку
незалежним і безстороннім судом,
встановленим законом, який вирішить
спір щодо його прав та обов'язків
цивільного характеру або встановить
обґрунтованість будь-якого висунутого
проти нього кримінального
обвинувачення. Більше того, відповідно
до рішень Європейського суду з прав
людини, що набули статусу остаточного,
зокрема "Іззетов проти України", "Пискал
проти України", "Майстер проти України",
"Субот проти України", "Крюков проти
України", "Крат проти України", "Сокор
проти України", "Кобченко проти
України", "Шульга проти України", "Лагун
проти України", "Буряк проти України",
"ТОВ "ФПК "ГРОСС" проти України", "Гержик
проти України" суду потрібно
дотримуватись розумного строку для
судового провадження.
Згідно з ч. 6 ст. 128 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо немає перешкод для
розгляду справи у судовому засіданні,
але прибули не всі особи, які беруть
участь у справі, хоча і були належним
чином повідомлені про дату, час і місце
судового розгляду, суд має право
розглянути справу у письмовому
провадженні у різі відсутності потреби
заслухати свідка чи експерта.
В судовому засіданні на підставі ч. 6 ст.
128 КАС України ухвалено про вирішення
справи в порядку письмового
Розглянувши подані сторонами
документи і матеріали, заслухавши
пояснення сторін, всебічно і повно
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтується позов, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, Окружний
адміністративний суд м. Києва,
Наказом Державної податкової
адміністрації у м. Києві від 14.03.2007 №194-о
позивача виведено у розпорядження.
В подальшому, наказом Голови Державної
податкової адміністрації у м. Києві від
21.01.2008 №34 за відсутність без поважних
причин з 14.03.2007 по 16.01.2008 ОСОБА_1, який
знаходиться у розпорядженні ДПА у м.
Києві у відповідності до п. 8 ст. 12
Закону України «Про Дисциплінарний
статут органів внутрішніх справ
України» звільнено з податкової
міліції ДПА України.
Наказом від 05.02.2008 №83-о підполковника
міліції ОСОБА_1 звільнено за пп. «є» п. 64
Положення про проходження служби
рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ України (за
порушення дисципліни).
Вирішуючи питання щодо дотримання
строку звернення з вказаними вище
вимогами, суд зазначає наступне.
Згідно вимог ч.3 ст.99 КАС України для
захисту прав свобод чи інтересів особи
цим кодексом та іншими законами можуть
встановлюватися інші строки для
звернення до адміністративного суду,
які, якщо не встановлено інше,
обчислюються з дня, коли особа
дізналася чи повинна була дізнатися
про порушення своїх прав свобод чи
інтересів. Для звернення до суду у
справах щодо прийняття громадян на
публічну службу, її проходження,
звільнення з публічної служби
встановлюється місячний строк.
Відповідно до ст. 21 Закону України «Про
Дисциплінарний статут органів
внутрішніх справ України»
дисциплінарне стягнення може бути
оскаржено протягом трьох місяців з дня
ознайомлення з наказом особи, на яку
За вимогами статті 14 Дисциплінарного
статуту органів внутрішніх справ
України: зміст наказу доводиться до
відома особи рядового або
начальницького складу, яку притягнуто
до дисциплінарної відповідальності,
під підпис. У разі звільнення з посади
або звільнення з органів внутрішніх
справ особі рядового або
начальницького складу видається витяг
Як зазначено вище, наказом Голови
Державної податкової адміністрації у
м. Києві від 21.01.2008 №34 ОСОБА_1 звільнено
з займаної посади. Також, наказом від
05.02.2008 №83-о підполковника міліції
ОСОБА_1 звільнено за пп. «є» п. 64
Положення про проходження служби
рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ України (за
порушення дисципліни).
Проте, в матеріалах справи відсутні
відомості про ознайомлення позивач з
оскарженими наказами під підпис.
З матеріалів справи вбачається, що за
місцем реєстрації позивача направлено
повідомлення про звільнення
останнього оскарженими наказами та
запропоновано з'явитись для отримання
трудової книжки, проте відсутні докази
отримання позивачем таких повідомлень.
Судом встановлено, що у період з 25.02.2007
по 11.03.2007 позивач перебував на
лікуванні та у період з 12.03.2007 по 12.04.2007
позивач перебував на стаціонарному
лікуванні у госпіталі ГУ МВС України в
м. Києві, що підтверджується
відповідними виписками. З огляду на
викладене, позивач був позбавлений
листи-повідомлення відповідачів про
З матеріалів справи вбачається та
сторонами не заперечується, що
фактично позивач дізнався про
наявність оскаржених наказів з листа
відповідача від 26.09.2014, проте трудову
книжку та копію оскаржених наказів під
Як вбачається з матеріалів справи, з
позовом до Окружного
адміністративного суду м. Києві
позивач звернувся 13.10.2014.
Враховуючи, що законодавчо встановлено
процедуру ознайомлення з наказом про
накладення дисциплінарного стягнення
саме під підпис, оскільки на час
звернення до суду відсутні відомості
про ознайомлення позивача з оскарженим
наказами під підпис та вручення
останньому трудової книжки, суд дійшов
висновку, що позивачем дотримано строк
звернення до суду з вказаними вище
Порядок проходження служби осіб
начальницького складу податкової
міліції регулюється таким спеціальним
законодавством: Законом України "Про
державну податкову службу" (чинного на
час прийняття оскаржених наказів),
Законом України "Про міліцію",
Положенням про проходження служби
рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ Української
РСР, затвердженим постановою Кабінету
Міністрів УРСР від 29 липня 1991 року N 114,
Законом України від 22 лютого 2006 року №
3460-IV "Про Дисциплінарний статут органів
внутрішніх справ".
Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України
«Про міліцію» особовий склад міліції
складається з працівників, що
проходять державну службу в
підрозділах міліції, яким відповідно
до чинного законодавства присвоєно
спеціальні звання міліції.
Згідно ч. 2 ст. 18 Закону України «Про
міліцію» порядок та умови проходження
служби в міліції регламентуються
Положенням про проходження служби
особовим складом органів внутрішніх
справ, затверджуваним Кабінетом
Міністрів України. Відповідно
до статті 25 цього Закону працівник
міліції у межах повноважень, наданих
цим Законом та іншими законодавчими
актами, самостійно приймає рішення і
несе за свої протиправні дії або
бездіяльність дисциплінарну чи
кримінальну відповідальність.
Відповідно до статті 12 Закону
України "Про Дисциплінарний статут
органів внутрішніх справ" від 22 лютого
2006 року № 3460-IV (далі по тексту
-Дисциплінарний статут) на осіб
рядового і начальницького складу
органів внутрішніх справ за порушення
службової дисципліни можуть
накладатися такі види дисциплінарних
стягнень: усне зауваження; зауваження;
догана; сувора догана; попередження про
неповну посадову відповідність;
звільнення з посади; пониження в
спеціальному званні на один ступінь;
звільнення з органів внутрішніх справ.
Згідно із пп. "є" п. 64 Постанови Кабінету
Міністрів України від 29.07.1991 № 114 "Про
затвердження Положення про
проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ" особи середнього,
старшого і вищого начальницького
складу звільняються зі служби в запас
(з постановкою на військовий облік): за
порушення дисципліни.
Відповідно до ст. 14
Дисциплінарного статуту органів
внутрішніх справ України, з метою
з'ясування всіх обставин
дисциплінарного проступку, учиненого
особою рядового або начальницького
складу, начальник призначає службове
розслідування. Службове розслідування
має бути завершене протягом одного
місяця з дня його призначення
начальником. У разі необхідності цей
термін може бути продовжено
начальником, який призначив службове
розслідування, або старшим прямим
начальником, але не більш як на один
Відповідачем надано копію висновку
службового розслідування за фактом
відсутності на роботі працівників УПМ
ДПА у м. Києві ОСОБА_1 і ОСОБА_2
затвердженого 15.01.2008, з якого
вбачається, що ОСОБА_1 з 14.03.2007 до УПМ ДПА
у м. Києві не прибував, ніяких
документів, що виправдовували б його
відсутність не надавав, що фактично
перешкодило вирішення питання про його
подальшу працевлаштування або
На підставі викладеного наказано за
відсутність на роботі без поважних
причин з 14.07.2007 по теперішній час (15.01.2008)
звільнити позивача з займаної посади.
Відповідно до ст. 14 Дисциплінарного
статут перед накладенням
дисциплінарного стягнення начальник
або особа, яка проводить службове
розслідування, повинні зажадати від
порушника надання письмового
пояснення. Небажання порушника
надавати пояснення не перешкоджає
накладенню дисциплінарного стягнення.
Суд зауважує, що в висновку службового
розслідування зазначено, що у позивача
не відібрано пояснення щодо факту його
відсутності на роботі. Також з
матеріалів справи вбачається, що з
висновком службового розслідування
позивач не ознайомлений.
Викладене вище вказує, що службове
розслідування за фактом відсутності
на роботі працівників УПМ ДПА у м. Києві
ОСОБА_1 і ОСОБА_2 за наслідком якого
складено висновок затверджений 15.01.2008,
проведено з порушенням вимог ст. 14
Дисциплінарного статуту.
Щодо факту порушення дисципліни, а
саме: відсутність без поважних причин з
14.03.2007 по 16.01.2008 ОСОБА_1, який знаходиться
у розпорядженні ДПА у м. Києві, суд
Відповідно до ст. 1 Дисциплінарного
статуту ОВС службова дисципліна -
дотримання особами рядового і
начальницького складу Конституції і
законів України, актів Президента
України і Кабінету Міністрів України,
наказів та інших нормативно-правових
актів Міністерства внутрішніх справ
України, підпорядкованих йому органів
і підрозділів та Присяги працівника
органів внутрішніх справ України.
Службова дисципліна в органах
внутрішніх справ досягається:
створенням належних умов проходження
служби особами рядового і
начальницького складу; набуттям
високого рівня професіоналізму;
забезпеченням гласності та
об'єктивності під час проведення
оцінки результатів службової
діяльності; дотриманням законності і
статутного порядку; повсякденною
вимогливістю начальників до підлеглих,
постійною турботою про них, виявленням
поваги до їх особистої гідності;
вихованням в осіб рядового і
начальницького складу високих
моральних і ділових якостей;
забезпеченням соціальної
справедливості та високого рівня
соціально-правового захисту; умілим
поєднанням і правильним застосуванням
заходів переконання, примусу,
дисциплінарного та громадського
впливу; належним виконанням умов
контракту про проходження служби.
Як зазначено вище, наказом від 14.03.2007
№194-о позивача виведено у
розпорядження Державної податкової
адміністрації у м. Києві.
Позивач у позові зазначає, що його було
недопущено до роботи,
Суд зауважує, що в матеріалах справи
відсутні докази визначення позивачу
службових обов'язків та створення
належних умов проходження служби, отже
фактично для позивача не було створено
належних умов проходження служби.
Дотримання позивачем службової
дисципліни нерозривно пов'язано з
дотриманням особами начальницького
складу службової дисципліни в частині
створення належних умов проходження
служби та належним виконанням умов
контракту, які на думку суду
зобов'язують начальницький склад
повідомити підлеглій особі, в даному
випадку позивачу, його службові
обов'язки та створити належні умови для
виконання таких обов'язків.
Крім того, відповідно до п. 3.4.3.
Інструкції про порядок виплати
грошового забезпечення особам
рядового і начальницького складу
органів внутрішніх справ, затвердженої
наказом Міністерства внутрішніх справ
України від 31.12.2007 №499 зареєстрованої в
Міністерстві юстиції України 12.03.2008 за
підрозділів здійснюється облік
робочого часу осіб, які перебувають у
розпорядженні за відповідними
посадами. Особам, які перебувають у
розпорядженні і не виходять на службу
без поважних причин або стосовно яких
до фінансових підрозділів не надано
відомості про облік їх робочого часу,
грошове забезпечення не виплачується.
Отже, не вихід на службу без поважних
причин позивача, який перебував у
розпорядженні, є підставою для
невиплати грошового забезпечення,
проте не для звільнення за порушення
З огляду на викладене, суд вважає
безпідставним висновок відповідача
про порушення позивачем дисципліни.
За вимогами статті 14 Дисциплінарного
статуту органів внутрішніх справ
України: зміст наказу доводиться до
відома особи рядового або
начальницького складу, яку притягнуто
до дисциплінарної відповідальності,
під підпис. У разі звільнення з посади
або звільнення з органів внутрішніх
справ особі рядового або
начальницького складу видається витяг
Судом встановлено та сторонами не
заперечується, що з оскарженими
наказами позивача під підпис не
ознайомлено та витяг з наказу не
Отже, звільнення позивача зі служби
здійснено відповідачем з порушенням
чинного законодавства та не у спосіб
передбачений законом, оскільки
порушено процедуру проведення
службового розслідування, зокрема й
щодо необхідності встановлення події
порушення та наявності вини працівника
органів внутрішніх справ у скоєнні
порушення, можливості позивача, як
особи щодо якої проводять службове
розслідування, надати будь-які
пояснення та докази стосовно обставин,
що розслідуються, що свідчить про
порушення відповідачами процедури
звільнення, також, на думку суду,
висновок відповідача про порушення
позивачем дисципліни є
необґрунтованим, а тому оскаржувані
накази є протиправними та підлягають
Відповідно до п. 24 Положення про
проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ у разі незаконного
звільнення або переведення на іншу
посаду особи рядового, начальницького
складу органів внутрішніх справ
підлягають поновленню на попередній
посаді з виплатою грошового
забезпечення за час вимушеного прогулу
або різниці в грошовому забезпеченні
за час виконання службових обов'язків,
але не більш як за один рік.
Якщо заява про поновлення на службі
розглядається більше одного року не з
вини особи рядового, начальницького
складу, така особа має право на
отримання грошового забезпечення за
весь час вимушеного прогулу.
Указом Президента України №726/2012
від 24.12.2012 «Про деякі заходи з
оптимізації системи центральних
органів виконавчої влади», серед
іншого, утворено Міністерство доходів
і зборів України шляхом реорганізації
Державної митної служби України та
Державної податкової служби України).
Постановою Кабінету Міністрів України
від 20.03.2013 №229 «Про утворення
територіальних органів Міністерства
доходів і зборів», зокрема, утворено
Головне управління Міндоходів у м.
Цією ж Постановою Державну податкову
службу у м. Києві реорганізовано шляхом
приєднання до Головного управління
Міндоходів у м. Києві.
Пунктом 3 наведеної постанови
територіальні органи Міністерства
доходів і зборів визначено
правонаступниками територіальних
органів Державної податкової служби та
Державної митної служби, що
Постановою Кабінету міністрів України
від 21.05.2014 №160 "Про утворення Державної
фіскальної служби" утворено Державну
фіскальну службу як центральний орган
виконавчої влади, діяльність якого
спрямовується та координується
Кабінетом Міністрів України, при цьому
реорганізовано Міністерство доходів і
зборів шляхом перетворення.
Відповідно до постанови Кабінету
Міністрів України від 06.08.2014 №311 "Про
утворення територіальних органів
Державної фіскальної служби та
визнання такими, що втратили чинність,
деяких актів Кабінету Міністрів
України" утворено Головне управління
ДФС у м. Києві замість Головного
управління Міндоходів у м. Києві шляхом
реорганізації останнього.
Згідно з розпорядженням Кабінету
Міністрів України від 17.07.2014 №651-р
"Питання Державної фіскальної служби"
на підставі частини сьомої статті 5
Закону України "Про центральні органи
виконавчої влади" підтримано
пропозицію Голови Державної
фіскальної служби про завершення
здійснення заходів з утворення
зазначеної Служби та можливість
виконання нею функцій і повноважень
Міністерства доходів і зборів, що
Враховуючи, що на час вирішення справи
проведено державну реєстрацію
припинення юридичною особи - Державної
податкової адміністрації у м. Києві,
враховуючи, що на час вирішення справи
правонаступником останньої є Головне
управління Державної фіскальної
служби України у м. Києві, з метою
належного захисту прав позивача на
вирішення питання щодо проходження
служби, суд вбачає наявними підстави
для поновлення позивача в
розпорядженні Головного управління
Державної фіскальної служби України в
Вирішуючи питання щодо наявності
підстав для стягнення з Головного
управління Державної фіскальної
служби України в м. Києві грошового
забезпечення за час вимушеного прогулу
суд зазначає наступне.
Судом встановлено, що позивач у період
вимушеного прогулу не працював та
заробітну плату або грошове
забезпечення не отримував.
Питання виплати грошового
забезпечення за час перебування в
розпорядженні органу внутрішніх справ
врегульовано п. 3.4 Інструкції про
порядок виплати грошового
забезпечення особам рядового і
начальницького складу органів
внутрішніх справ, затвердженої наказом
Міністерства внутрішніх справ України
від 31.12.2007 №499 зареєстрованої в
Міністерстві юстиції України 12.03.2008 за
Відповідно до п. 3.4.1. Інструкції при
здійсненні організаційно-штатних
заходів особи начальницького складу
зараховуються в розпорядження органу
внутрішніх справ на строк не більше 15
Згідно із п. 3.4.2. Інструкції у
виняткових випадках, пов'язаних з
особливими обставинами, перебування в
розпорядженні органу внутрішніх справ
понад 15 діб, але не більше двох місяців,
допускається з дозволу Міністра
внутрішніх справ України. Підставою
для продовження строку перебування
особи в розпорядженні понад 15 діб, але
не більше двох місяців, є наказ або
письмовий дозвіл Міністра на
клопотанні начальника органу про
продовження строку перебування в
розпорядженні особи начальницького
складу, де зазначається конкретна дата,
але не більше двох місяців. До цього
строку не зараховується період
перебування у відпустках та на
лікуванні (обстеженні) у лікувальних
Також, п. 3.4.3. Інструкції визначено, що
керівниками підрозділів здійснюється
облік робочого часу осіб, які
перебувають у розпорядженні за
відповідними посадами.
Виплата грошового забезпечення
вказаним особам проводиться з
розрахунку посадового окладу за
останньою основною штатною посадою,
окладу за спеціальним званням,
надбавки за вислугу років та
щомісячних додаткових видів грошового
забезпечення постійного характеру,
крім премії та одноразових додаткових
видів грошового забезпечення, протягом
строку, установленого Положенням про
проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ.
Особам, які перебувають у
розпорядженні і не виходять на службу
без поважних причин або стосовно яких
до фінансових підрозділів не надано
відомості про облік їх робочого часу,
грошове забезпечення не виплачується.
Отже, виплата грошового забезпечення
особам, яких зараховано у
розпорядження допускається не більше
Як зазначено вище, позивача зараховано
у розпорядження від 14.03.2007 №194-о .
Зі змісту наказу від 05.02.2008 №83-о
наказано Фінансовому управлінню ДПА у
м. Києві не виплачувати ОСОБА_1 грошове
забезпечення за період з 29.03.2007 по
З огляду на викладене, позивачу
виплачено грошове забезпечення за
період перебування у розпорядження за
15 діб, оскільки підставою для виплати
грошового забезпечення понад 15 діб до
двох місяців є відповідний наказ або
письмовий дозвіл Міністра, враховуючи
відсутність такого наказу або дозволу,
суд не вбачає підстав для задоволення
вимог в частині стягнення з Головного
управління Державної фіскальної
служби України в м. Києві грошового
забезпечення за час вимушеного прогулу
з 29.03.2007 по день поновлення на службі
Щодо позовних вимог в частині визнання
протиправними дій які полягають у
звільненні ОСОБА_1 з посади на п. 64 п. «є»
(за порушення дисципліни) Положення
про проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ, суд зазначає, що
відповідачами у справі жодні дії щодо
звільнення позивача не вчинялись, отже
суд не вбачає підстав для задоволення
позовних вимог у вказаній частині.
Щодо позовних вимог в частині
зобов'язання внести до трудової книжки
запис про анулювання запису про
звільнення та про поновлення на службі,
суд зазначає наступне.
Відповідно до п. 2.19. Інструкції про
порядок ведення трудових книжок
працівників до трудових книжок за
місцем роботи вносяться окремим
рядком з посиланням на дату, номер та
найменування відповідних документів
такі записи: про час служби у складі
Збройних Сил України та інших військах,
де на тих, які проходять службу, не
поширюється законодавство про працю і
державне соціальне страхування, із
зазначенням дати призову
(зарахування) і дати звільнення із
Також, п. 2.10 Інструкції про порядок
ведення трудових книжок у розділі
"Відомості про роботу", "Відомості
про нагородження", "Відомості про
заохочення" трудової книжки
(вкладиша) закреслення раніше внесених
неточних або неправильних записів не
У разі необхідності, наприклад,
зміни запису відомостей про роботу
після зазначення відповідного
порядкового номеру, дати внесення
запису в графі 3 пишеться: "Запис за
N таким-то недійсний". Прийнятий за
такою-то професією (посадою) і у графі 4
повторюються дата і номер наказу
(розпорядження) власника або
уповноваженого ним органу, запис з
якого неправильно внесений до
У такому ж порядку визнається
недійсним запис про звільнення і
переведення на іншу постійну роботу
у разі незаконного звільнення або
переведення, установленого органом,
який розглядає трудові спори, і
поновлення на попередній роботі або
зміни формулювання причини звільнення.
Наприклад, пишеться: "Запис за N
таким-то є недійсним, поновлений на
попередній роботі". При зміні
формулювання причини звільнення
пишеться: "Запис за Nтаким-то є
недійсним" звільнений... і
зазначається нове формулювання.
У графі 4 в такому разі робиться
посилання на наказ про поновлення на
роботі або зміну формулювання причини
Отже, запис про звільнення позивача на
підставі оскаржених наказів підлягає
визнанню недійсним, про що вноситься
відповідний запис до трудової книжки
позивача. При чому, внесення запису про
визнання запису про звільнення
позивача на підставі оскаржених наказі
здійснюється в силу вимог Інструкції
про порядок ведення трудових книжок
та не потребує додаткового
зобов'язання вчинення таких дій
судовим рішенням, що свідчить про
необґрунтованість позовних вимог у
В частині позовних вимог про стягнення
на користь позивача моральної шкоди в
розмірі 40 000 грн., суд зазначає
Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму
Верховного суду України "Про судову
практику в справах про відшкодування
моральної (немайнової шкоди)" від 31.03.95
р. (зі змінами та доповненнями) під
моральною шкодою потрібно розуміти
втрати немайнового характеру
внаслідок моральних чи фізичних
страждань, або інших негативних явищ,
заподіяних фізичній чи юридичній особі
незаконними діями чи бездіяльністю
Згідно з ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна
шкода полягає: 1) у фізичному болю та
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з каліцтвом чи або
іншим ушкодженням здоров'я; 2) у
душевних стражданнях, яких фізична
особа зазнала у зв'язку з протиправною
поведінкою щодо неї самої, членів її
сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку із знищенням чи
пошкодженням її майна; 4) у приниженні
честі та гідності фізичної особи, а
також ділової репутації фізичної або
Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму
Верховного суду України "Про судову
практику в справах про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди" від 31.03.95
р. (зі змінами та доповненнями) при
вирішенні спору про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди з'ясуванню
підлягають: наявність такої шкоди,
протиправність діяння її заподіювача,
наявність причинового зв'язку між
шкодою і протиправним діянням
заподіювача, вини останнього в її
заподіянні. Суд, зокрема, повинен
з'ясувати, чим підтверджується факт
заподіяння позивачеві моральних чи
фізичних страждань або втрат
немайнового характеру, за яких
обставин чи якими діями (бездіяльністю)
вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи
в якій матеріальній формі позивач
оцінює заподіяну йому шкоду та з чого
він при цьому виходить, а також інші
обставини, що мають значення для
Суд зауважує, що позивача звільнено
наказами Державної податкової
адміністрації у м. Києві, яку припинено,
відповідачами не вичинялось дій щодо
звільнення позивача.
Крім того, позивачем не зазначено у
чому полягає моральна шкода позивача
та чим саме відповідачами вчинено
позивачу моральну шкоду.
З огляду на викладене, оскільки
позивачем не надано доказів наявності
моральної шкоди та протиправності дій
відповідачів в заподіянні позивачу
моральної шкоди, суд не вбачає підстав
для задоволення позовних вимог у
Відповідно до п. 2, 3 ч. 1 ст. 256 Кодексу
адміністративного судочинства України
негайно виконуються постанови суду
про: присудження виплати заробітної
плати, іншого грошового утримання у
відносинах публічної служби - у межах
суми стягнення за один місяць;
поновлення на посаді у відносинах
З огляду на викладене, суд вбачає
наявними підстави для звернення до
негайного виконання постанови в
частині поновлення позивача в
розпорядженні Головного управління
Державної фіскальної служби України у
Оцінивши докази, які є у справі, за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні, та враховуючи всі
наведені обставини, Окружний
адміністративний суд міста Києва, з
урахуванням вимог встановлених
частиною другою статті 19 Конституції
України та частиною третьою статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України, виходячи з меж позовних вимог
та з системного аналізу положень
законодавства України та доказів,
наявних у матеріалах справи,
адміністративний позов ОСОБА_1
підлягає частковому задоволенню, а
саме в частині визнання протиправними
та скасування наказів від 25.01.2008 №34 та
від 25.01.2008 №83-о, поновлення на службі (в
розпорядженні) в Головному управління
Державної фіскальної служби України у
м. Києві. В решті позовні вимоги не
підлягають задоволенню.
Враховуючи викладене, керуючись
статтями 69, 70, 71, 128, 158 - 163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд
1. Позов задовольнити частково.
2. Визнати протиправними та
скасувати накази Державної податкової
адміністрації у м. Києві від 21.01.2008 №34
«Про притягнення ОСОБА_1 до
дисциплінарної відповідальності» та
від 05.02.2008 №83-о «Про звільнення ОСОБА_1».
3. Поновити ОСОБА_1 на службі в
розпорядженні Головного управління
Державної фіскальної служби України у
4. Відмовити в задоволенні решти
5. Звернути до негайного виконання
постанову в частині поновлення ОСОБА_1
на службі в розпорядженні Головного
управління Державної фіскальної
служби України у м. Києві.
Постанова набирає законної сили в
строки та порядку, встановленому
статтею 254 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції за правилами,
встановленими статтями 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя
В.І. Келеберда