Справа № 2а-1670/7758/12
Суддя: Тракало В.В.
Дата ухвалення: 2014-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

27 листопада 2014 року м.
Київ В/800/5090/14

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Тракало В.В.,

Білуги С.В.,

Весельської Т.Ф.,

Загороднього А.Ф.,

Кобилянського М.Г.,

перевіривши виконання вимог
законодавства при подачі заяви ОСОБА_6
про перегляд постанови Вищого
адміністративного суду України від 22
жовтня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_6 до відділу
реєстраційно-екзаменаційної роботи
Державної автомобільної інспекції з
обслуговування м. Лубни, Лубенського та
Оржицького району, управління
Державної автомобільної інспекції
управління Міністерства внутрішніх
справ України в Полтавській області,
третя особа Нікопольський відділ
реєстраційно-екзаменаційної роботи
управління Державної автомобільної
інспекції управління Міністерства
внутрішніх справ України в
Дніпропетровській області про
визнання дій неправомірними,
зобов'язання вчинити дії,

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_6 звернувся до Верховного Суду
України через Вищий адміністративний
суд України із заявою про перегляд
постанови Вищого адміністративного
суду України від 22 жовтня 2014 року.

Відповідно до статті 2391 КАС України
заява про перегляд судових рішень
подається до Верховного Суду України
через Вищий адміністративний суд
України, який за змістом статей 239-2 та 240
цього Кодексу перевіряє відповідність
заяви вимогам статей 239, 2391 КАС
України та вирішує питання про допуск
справи до провадження.

Згідно статті 237 КАС України заява про
перегляд судових рішень в
адміністративних справах може бути
подана виключно з мотивів:

1) неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах;

2) встановлення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана
Україною, порушення Україною
міжнародних зобов'язань при вирішенні
справи судом;

3) порушення норм матеріального чи
процесуального права, що призвело до
ухвалення Вищим адміністративним
судом України незаконного судового
рішення з питань, передбачених ст. 171-1
цього Кодексу.

Перевіряючи відповідність заяви
вимогам ст.ст. 239, 2391 КАС України та
вирішуючи питання про допуск справи до
провадження, колегія суддів виходить з
наступного.

У заяві про перегляд постанови Вищого
адміністративного суду України від
22 жовтня 2014 року ОСОБА_6 посилається
на те, що судами касаційної інстанції
при розгляді справ у подібних
правовідносинах по різному
застосовані норми матеріального права,
зокрема, Порядок державної реєстрації
(перереєстрації), зняття з обліку
автомобілів, автобусів, а також
самохідних машин, сконструйованих на
шасі автомобілів, мотоциклів усіх
типів, марок і моделей, причепів,
напівпричепів, мотоколясок, інших
прирівняних до них транспортних
засобів та мопедів, затверджений
постановою Кабінету Міністрів України
від 7 вересня 1998 року № 1388.

Так, постановою Вищого
адміністративного суду України від 22
жовтня 2014 року, яку просить переглянути
заявник, касаційний суд, скасовуючи
рішення судів попередніх інстанцій та
ухвалюючи нове рішення про відмову у
задоволенні позову, виходив з того, що
дії органів Державтоінспекції щодо
скасування реєстрації транспортного
засобу у разі встановлення факту
несплати митних платежів чи підробки
документів про їх сплату, незалежно від
того, на кому лежить обов'язок сплатити
зазначені платежі, є правомірними,
оскільки інформації про митне
оформлення в режимі вільного
використання на території України
спірного транспортного засобу не
виявлено, що є підставою для скасування
первинної реєстрації транспортного
засобу.

Разом з тим, ухвалою Вищого
адміністративного суду України від 7
травня 2014 року, на яку посилається
заявник як на підставу неоднакового
застосування судом касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах, що потягло ухвалення
різних за змістом судових рішень,
залишено без змін рішення судів першої
і апеляційної інстанцій про
задоволення позову про визнання
протиправним та скасування рішень щодо
анулювання реєстрації належного
позивачу на праві власності
автомобіля, оскільки під час
реєстрації транспортного засобу у МРЕВ
зазначений автомобіль та всі документи
були перевірені експертом та
працівником МРЕВ на предмет
підроблення номерів агрегатів і
документів, а також відповідності їх
відомостям автоматизованих баз даних,
зокрема, здійснювалась перевірка по
АІС «Автомобіль» факту попередньої
реєстрації автомобіля та АІС «Митний
документ» щодо підтвердження
розмитнення автомобіля.

Подібність правовідносин означає,
зокрема, тотожність суб'єктного складу
учасників відносин, об'єкта та предмета
правового регулювання, а також умов
застосування правових норм (зокрема,
часу, місця, підстав виникнення,
припинення та зміни відповідних
правовідносин). Зміст правовідносин з
метою з'ясування їх подібності в різних
рішеннях суду (судів) касаційної
інстанції визначається обставинами
кожної конкретної справи.

Оскільки, зі змісту вказаних рішень
вбачається, що обставини кожної з
наведених справ встановлені
по-різному, то правовідносини у
вказаних справах не є подібними

За таких обставин, колегія суддів
дійшла висновку про відмову в допуску
даної справи до провадження Верховного
Суду України.

Керуючись статтями 236- 240 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Відмовити в допуску до провадження
Верховного Суду України справи за
позовом ОСОБА_6 до відділу
реєстраційно-екзаменаційної роботи
Державної автомобільної інспекції з
обслуговування м. Лубни, Лубенського та
Оржицького району, управління
Державної автомобільної інспекції
управління Міністерства внутрішніх
справ України в Полтавській області,
третя особа Нікопольський відділ
реєстраційно-екзаменаційної роботи
управління Державної автомобільної
інспекції управління Міністерства
внутрішніх справ України в
Дніпропетровській області про
визнання дій неправомірними,
зобов'язання вчинити дії за заявою
ОСОБА_6 про перегляд постанови Вищого
адміністративного суду України від 22
жовтня 2014 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
В.В. Тракало

С.В. Білуга

Т.Ф. Весельська

А.Ф. Загородній

М.Г. Кобилянський