Справа № 335/12362/14-а
Суддя: Воробйов А. В.
Дата ухвалення: 2014-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2014 року
м.
Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м.
Запоріжжя у складі головуючого судді
Воробйова А.В., при секретарі Зубович
А.В., розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Запоріжжі
справу за адміністративним позовом
Управління Державної міграційної
служби України в Запорізькій області
до громадянина ОСОБА_1 ОСОБА_2 Квабена
про примусове видворення, -

ВСТАНОВИВ:

Управління Державної міграційної
служби України в Запорізькій області
звернулося до суду з адміністративним
позовом до громадянина ОСОБА_1 ОСОБА_2
Квабена про примусове видворення.

У позові вказує, що під час з'ясування
законності перебування на території
України було встановлено, що ОСОБА_2
прибув на територію України 20.08.2010 року,
з метою навчання у Луганському
державному медичному університеті, по
національному паспорту, Н2072281, виданому
ОСОБА_3 25.07.2007 року, терміном дії до
24.07.2017 року, в якому проставлена віза
типу «О», № У02650554 терміном дії з 24.12.2009
до 24.12.2010 року.

01.04.2014 року за порушення умов контракту
гр. ОСОБА_2 був відрахований із
навчального закладу. Після
відрахування та закінчення терміну
перебування на території України гр.
ОСОБА_2 переїхав до м. Запоріжжя та
перейшов на нелегальне становище

Національний паспорт гр. ОСОБА_2 був
втрачений при невідомих обставинах. З
метою повернення на Батьківщину
Управління ДМС в Запорізькій області
звернулося до посольства ОСОБА_1 в
Москві з проханням документування гр.
ОСОБА_2 проїзним документом (Форма С 39
М0S/34/98).

Враховуючи те, що у гр. ОСОБА_2 відсутні
близькі родичі громадяни України, а
також підстави для перебування на
території України, зазначені у статті 4
Закону України від 22.09.2011 року «Про
правовий статус іноземців та осіб без
громадянства», та з метою забезпечення
вимог законодавства України про
правовий статус іноземців та осіб без
громадянства, інтересів національної
безпеки України, охорони громадського
порядку, захисту прав і законних
інтересів громадян України та інших
осіб, які проживають в Україні, на
підставі положень статті 26 Закону
України "Про правовий статус іноземців
та осіб без громадянства" Управлінням
державної міграційної служби України у
Запорізькій області 17.07.2014 року
винесено рішення про примусове
повернення за межі України громадянина
ОСОБА_1 ОСОБА_2 Квабена, ІНФОРМАЦІЯ_1 та
зобов'язати його покинути територію
України у термін до 15 серпня 2014 року.
Заборонити громадянину ОСОБА_1 ОСОБА_2
Квабена в'їзд на територію України
строком на три роки до 17.07.2017 року.

Про прийняте рішення був повідомлений
прокурор Орджонікідзевського району
міста Запоріжжя листом № 2301/03-5988 від
17.07.2014р.

Розписка ОСОБА_2 Квабена про
ознайомлення з рішенням про
видворення, та отримання копії такого
рішення мається в справі.

До теперішнього часу громадянин ОСОБА_1
ОСОБА_2 Квабена перебуває в КУ «Обласна
клінічна психіатрична лікарня» ЗОР. За
психічним станом ОСОБА_2 Квабенаможе
може бути виписаний із психіатричного
закладу, що підтверджується довідкою
головного лікаря ОСОБА_4

Відповідно до ст. 26 Закону України від
22.09.2011 року «Про правовий статус
іноземців та осіб без громадянства»,
громадянин ОСОБА_1 ОСОБА_2 Квабена не
маючи законних джерел існування на
території України та порушуючи
законодавство України не має права для
подальшого перебування на території
України та підлягає примусовому
поверненню на батьківщину.

На підставі викладеного позивач
просить суд прийняти постанову про
негайне виконання примусового
видворення іноземця громадянина
ОСОБА_1 ОСОБА_2 Квабена на підставі
тимчасового посвідчення особи (Форма С
39 М0S/34/98) від 14.07.2014року.

В судовому засіданні представник
позивача позов підтримав, наполягаючи
на підставах та обставинах викладених
у позовній заяві. Просить позовні
вимоги задовольнити.

Відповідач позов визнав. В судовому
засіданні підтвердив обставини
викладені у позовній заяві. Проти
задоволення позову не заперечував.

З’ясувавши фактичні обставини, що
мають значення для справи, перевіривши
їх доказами з огляду на їх достатність
та взаємозв’язок, суд дійшов
наступного висновку.

Статтею 11 КАС України передбачено, що
розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюється
на засаді змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

Іноземці та особи без громадянства, які
вчинили злочин, адміністративні або
інші правопорушення, несуть
відповідальність на загальних
підставах.

Згідно з ч.4 ст.50 Кодексу
адміністративного судочинства України
іноземці чи особи без громадянства
можуть бути відповідачами за
адміністративним позовом суб'єкта
владних повноважень про примусове
видворення іноземця чи особи без
громадянства.

Судом встановлено, що під час
з'ясування законності перебування на
території України було встановлено, що
ОСОБА_2 прибув на територію України
20.08.2010 року, з метою навчання у
Луганському державному медичному
університеті, по національному
паспорту, Н2072281, виданому ОСОБА_3 25.07.2007
року, терміном дії до 24.07.2017 року, в
якому проставлена віза типу «О», №
У02650554 терміном дії з 24.12.2009 до 24.12.2010
року.

01.04.2014 року за порушення умов контракту
гр. ОСОБА_2 був відрахований із
навчального закладу. Після
відрахування та закінчення терміну
перебування на території України гр.
ОСОБА_2 переїхав до м. Запоріжжя та
перейшов на нелегальне становище

Національний паспорт гр. ОСОБА_2 був
втрачений при невідомих обставинах. З
метою повернення на Батьківщину
Управління ДМС в Запорізькій області
звернулося до посольства ОСОБА_1 в
Москві з проханням документування гр.
ОСОБА_2 проїзним документом (Форма С 39
М0S/34/98).

Враховуючи те, що у гр. ОСОБА_2 відсутні
близькі родичі громадяни України, а
також підстави для перебування на
території України, зазначені у статті 4
Закону України від 22.09.2011 року «Про
правовий статус іноземців та осіб без
громадянства», та з метою забезпечення
вимог законодавства України про
правовий статус іноземців та осіб без
громадянства, інтересів національної
безпеки України, охорони громадського
порядку, захисту прав і законних
інтересів громадян України та інших
осіб, які проживають в Україні, на
підставі положень статті 26 Закону
України "Про правовий статус іноземців
та осіб без громадянства" Управлінням
державної міграційної служби України у
Запорізькій області 17.07.2014 року
винесено рішення про примусове
повернення за межі України громадянина
ОСОБА_1 ОСОБА_2 Квабена, ІНФОРМАЦІЯ_1 та
зобов'язати його покинути територію
України у термін до 15 серпня 2014 року.
Заборонити громадянину ОСОБА_1 ОСОБА_2
Квабена в'їзд на територію України
строком на три роки до 17.07.2017 року.

Про прийняте рішення був повідомлений
прокурор Орджонікідзевського району
міста Запоріжжя листом № 2301/03-5988 від
17.07.2014р.

Розписка ОСОБА_2 Квабена про
ознайомлення з рішенням про
видворення, та отримання копії такого
рішення мається в справі.

До теперішнього часу громадянин ОСОБА_1
ОСОБА_2 Квабена перебуває в КУ «Обласна
клінічна психіатрична лікарня» ЗОР. За
психічним станом ОСОБА_2 Квабенаможе
може бути виписаний із психіатричного
закладу, що підтверджується довідкою
головного лікаря ОСОБА_4.

Законом України "Про правовий статус
іноземців та осіб без громадянства"
визначено правовий статус іноземців та
осіб без громадянства, які перебувають
в Україні, та порядок їх в'їзду в
Україну та виїзду з України.

Як вбачається із положень ст.26
вищезазначеного Закону, іноземець або
особа без громадянства можуть бути
примусово повернуті в країну
походження або третю країну, якщо їх
дії порушують законодавство про
правовий статус іноземців та осіб без
громадянства або суперечать інтересам
забезпечення національної безпеки
України чи охорони громадського
порядку, або якщо це необхідно для
охорони здоров'я, захисту прав і
законних інтересів громадян України за
рішенням центрального органу
виконавчої влади, що забезпечує
реалізацію державної політики у сфері
міграції, органу Служби безпеки
України або органу охорони державного
кордону (стосовно іноземців та осіб без
громадянства, які затримані ними у
межах контрольованих прикордонних
районів під час спроби або після
незаконного перетинання державного
кордону України), з подальшим
повідомленням протягом 24 годин
прокурору про підстави прийняття
такого рішення. У рішенні про примусове
повернення зазначається строк,
протягом якого іноземець або особа без
громадянства повинні виїхати з
України. Зазначений строк не повинен
перевищувати 30 днів з дня прийняття
рішення.

З огляду на вищенаведене позивачем
прийнято рішення про примусове
повернення відповідача за межі України
від 12.04.2011 року,

Відповідно до ч.1 ст.30 Законом України
"Про правовий статус іноземців та осіб
без громадянства", центральний орган
виконавчої влади, що забезпечує
реалізацію державної політики у сфері
міграції, органи охорони державного
кордону (стосовно іноземців та осіб без
громадянства, які затримані ними у
межах контрольованих прикордонних
районів під час спроби або після
незаконного перетинання державного
кордону України) або органи Служби
безпеки України можуть лише на
підставі винесеної за їх позовом
постанови адміністративного суду
примусово видворити з України іноземця
та особу без громадянства, якщо вони не
виконали в установлений строк без
поважних причин рішення про примусове
повернення або якщо є обґрунтовані
підстави вважати, що іноземець або
особа без громадянства ухилятимуться
від виконання такого рішення, крім
випадків затримання іноземця або особи
без громадянства за незаконне
перетинання державного кордону
України поза пунктами пропуску через
державний кордон України та їх
передачі прикордонним органам
суміжної держави.

В судовому засіданні встановлено, що
вказане вище рішення відповідач на
даний час не виконав.

Окрім цього, суд вважає за необхідне
зазначити, що особа в будь-якому разі не
підлягає видворенню, якщо підпадає під
захист статті 3 Конвенції про захист
прав людини і основоположних свобод
або статті 31 Закону України "Про
правовий статус іноземців та осіб без
громадянства", відповідно до якої
іноземець або особа без громадянства
не можуть бути примусово повернуті чи
примусово видворені або видані чи
передані до країн: де їх життю або
свободі загрожуватиме небезпека за
ознаками раси, віросповідання,
національності, громадянства
(підданства), належності до певної
соціальної групи або політичних
переконань; де їм загрожує смертна кара
або страта, катування, жорстоке,
нелюдське або таке, що принижує
гідність, поводження чи покарання; де
їх життю або здоров'ю, безпеці або
свободі загрожує небезпека внаслідок
загальнопоширеного насильства в
ситуаціях міжнародного або
внутрішнього збройного конфлікту чи
систематичного порушення прав людини
або природного чи техногенного лиха,
або відсутності медичного лікування чи
догляду, який забезпечує життя; де їм
загрожує видворення або примусове
повернення до країн, де можуть
виникнути зазначені випадки.

Щодо відповідача обставин, які
вказані в статті 3 Конвенції про захист
прав людини і основоположних свобод
або статті 31 Закону України "Про
правовий статус іноземців та осіб без
громадянства", та унеможливлюють
примусове видворення за межі території
України не встановлено. Також не
встановлено обставин, відповідно до
яких на відповідача поширюється дія
Закону України "Про біженців та осіб,
які потребують додаткового або
тимчасового захисту".

Крім того, відповідач не звертався до
Управління Державної міграційної
служби у Запорізької області з заявою
про надання йому статусу біженця або
особи, яка потребує додаткового
захисту. Дана обставина не
заперечується відповідачем.

Ст.19 Конституції України встановлює, що
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Положення ст.9 КАС України передбачає,
що суди при вирішенні справи керуються
принципом законності, відповідно до
якого органи державної влади, органи
місцевого самоврядування, їхні
посадові і службові особи зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 26 Закону України від
22.09.2011 року «Про правовий статус
іноземців та осіб без громадянства»,
громадянин ОСОБА_1 ОСОБА_2 Квабена не
маючи законних джерел існування на
території України та порушуючи
законодавство України не має права для
подальшого перебування на території
України та підлягає примусовому
поверненню на батьківщину.

Щодо підсудності вказаного позову
судом враховано наступне.

Згідно ч.1 ст.18 КАС України місцевим
загальним судам як адміністративним
судам підсудні адміністративні справи
щодо примусового повернення в країну
походження або третю країну та
примусового видворення іноземців та
осіб без громадянства за межі
території України.

При цьому, як було роз'яснено
інформаційним листом Вищого
Адміністративного суду України від
13.06.2013 року № 844/12/13-13 позивачем у
справах про примусове видворення
іноземців та осіб без громадянства за
межі території України може бути
Державна міграційна служба України
безпосередньо або її територіальні
органи чи підрозділи.

Позовна заява про примусове видворення
іноземців та осіб без громадянства за
межі території України територіальним
органом чи підрозділом Державної
міграційної служби України відповідно
до частини першої статті 183-5
Кодексу адміністративного
судочинства України подається до
адміністративного суду за
місцезнаходженням цього органу або за
місцезнаходженням пункту тимчасового
перебування іноземців та осіб без
громадянства, які незаконно
перебувають на території України,

Згідно ст. 183-5 КАС України позовні заяви
іноземців та осіб без громадянства
щодо оскарження рішень про їх
примусове повернення в країну
походження або третю країну, а також
позовні заяви центрального органу
виконавчої влади, що забезпечує
реалізацію державної політики у сфері
міграції, органів охорони державного
кордону або Служби безпеки України про
примусове видворення іноземців та осіб
без громадянства за межі території
України подаються до
адміністративного суду за
місцезнаходженням центрального органу
виконавчої влади, що забезпечує
реалізацію державної політики у сфері
міграції, органу охорони державного
кордону чи Служби безпеки України або
за місцезнаходженням пункту
тимчасового перебування іноземців та
осіб без громадянства, які незаконно
перебувають на території України.

Таким чином, враховуючи, що
територіально позивач знаходиться у
Орджонікідзевському районі м.
Запоріжжя, суд вважає дотриманими
правила територіальної підсудності.

Згідно ст.183-5 КАС України позовні заяви
іноземців та осіб без громадянства
щодо оскарження рішень про їх
примусове повернення в країну
походження або третю країну, а також
позовні заяви центрального органу
виконавчої влади, що забезпечує
реалізацію державної політики у сфері
міграції, органів охорони державного
кордону або Служби безпеки України про
примусове видворення іноземців та осіб
без громадянства за межі території
України розглядаються судом у
п'ятиденний строк з дня надходження
позовної заяви.

Відповідно до ч.2 ст.162 КАС України у
разі задоволення адміністративного
позову суд може прийняти постанову про
примусове видворення іноземця чи особи
без громадянства за межі України.

Таким чином, суд вважає встановленим
той факт, що іноземний громадянин
знаходиться на території України
незаконно, ухиляється від виїзду з
України, законних підстав перебування
його на території України судом не
встановлено, у зв'язку з чим суд вважає
заявлені позовні вимоги законними та
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню в повному
обсязі.

Згідно ч.2 ст.256 КАС України суд, який
прийняв постанову, за заявою осіб, які
беруть участь у справі, або з власної
ініціативи може ухвалою в порядку
письмового провадження або зазначаючи
про це в постанові звернути до
негайного виконання постанову про
примусове видворення іноземця чи особи
без громадянства.

Оскільки спір вирішено на користь
суб'єкта владних повноважень,
звільненого від сплати судового збору,
а також за відсутності витрат позивача
- суб'єкта владних повноважень, судові
витрати стягненню з відповідача не
підлягають.

На підставі викладеного та керуючись
Законом України "Про правовий статус
іноземців та осіб без громадянства", п.6
ст.18, 162, 183-5, 256 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Управління
Державної міграційної служби України в
Запорізькій області до громадянина
ОСОБА_1 ОСОБА_2 Квабена про примусове
видворення - задовольнити.

Примусово видворити громадянина
ОСОБА_1 ОСОБА_2 Квабена, ІНФОРМАЦІЯ_1 на
підставі тимчасового посвідчення
особи (Форма С 39 М0S/34/98) від 14.07.2014року, за
межі України.

Допустити негайне виконання постанови
суду.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Орджонікідзевський районний суд м.
Запоріжжя шляхом подачі в п’ятиденний
строк з дня проголошення постанови
апеляційної скарги.

Суддя:
А.В. Воробйов