Справа № 341/2334/13-а, 2а-341/123/13
Суддя: Яворський І.О.
Дата ухвалення: 2014-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2014 року

Справа № 876/14223/13

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді
Яворського І.О.,

суддів:
Кухтея Р.В., Клюби В.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України в
Галицькому районі Івано-Франківської
області на постанову Галицького
районного суду Івано-Франківської
області від 17 жовтня 2013 року у справі за
позовом ОСОБА_1 до управління
Пенсійного фонду України в Галицькому
районі Івано-Франківської області про
визнання дій неправомірними та
зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О
В И В:

Позивач, ОСОБА_1 у вересні 2013 року
звернулася з позовом в суд до
управління Пенсійного фонду України в
Галицькому районі Івано-Франківської
області та з уточненням позовних вимог
просила зобов'язати відповідача
зробити перерахунок та виплату пенсії
з врахуванням матеріальної допомоги на
оздоровлення та допомоги на вирішення
соціально-побутових питань в сумі 4 191,28
грн. з 02.01.2009 року.

Позивач обґрунтував свої вимоги тим,
що, відмовляючи в здійсненні
відповідного перерахунку призначеної
пенсії, відповідач неправомірно
вказав, що матеріальна допомога та
допомога на вирішення
соціально-побутових питань є
одноразовою виплатою та не є складовою
заробітної плати, а тому вважає, що
відповідач неправильно розтлумачив
норми статті 33 Закону України «Про
державну службу».

Постановою Галицького районного суду
Івано-Франківської області від 17
жовтня 2013 року в справі №341/2334/13а
адміністративний позов було
задоволено частково за період з 06
березня 2013 року.

Не погодившись із зазначеним судовим
рішенням управлінням Пенсійного фонду
України в Галицькому районі
Івано-Франківської області подано
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати постанову Галицького
районного суду Івано-Франківської
області від 17 жовтня 2013 року в справі
№341/2334/13а та прийняти нову постанову,
якою в задоволенні адміністративного
позову відмовити.

В обґрунтування своїх апеляційних
вимог апелянт виходив із того, що
матеріальна допомога є одноразовою
виплатою та не є складовою заробітної
плати у розумінні статті 33 Закону
України «Про державну службу», що
унеможливлює її врахування при
здійсненні перерахунку пенсії
позивачу.

Особи, які беруть участь у справі в
судове засідання для розгляду
апеляційної скарги не прибули, про
дату, час і місце розгляду справи були
повідомлені належним чином, клопотань
від осіб, які беруть участь у справі,
про розгляд справи за їх участю не
поступило, а тому, колегія суддів, у
відповідності до п.п. 1,2,ч. 1 ст. 197 КАС
України, вважає за можливе розглянути
справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи і
обговоривши доводи апеляційної скарги,
судова колегія приходить до висновку,
що апеляційну скаргу необхідно
залишити без задоволення, а
оскаржувану постанову без змін. При
цьому колегія суддів виходить з
наступних міркувань.

За змістом статті 37 Закону України «Про
державну службу» (далі - Закон № 3723-XII) (у
редакції, чинній на час виникнення
спірних відносин) пенсія державним
службовцям призначається в розмірі 80 %
від сум їх заробітної плати, на які
нараховується збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування.

У частині першій статті 1 Закону
України від 24 березня 1995 року № 108/95 ВР
«Про оплату праці» (далі - Закон №
108/95-ВР) встановлено, що заробітна плата
- це винагорода, обчислена, як правило, у
грошовому виразі, яку за трудовим
договором власник або уповноважений
ним орган виплачує працівникові за
виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено
структуру заробітної плати, до якої
входить: основна та додаткова
заробітна плата, а також заохочувальні
та компенсаційні виплати.

Частиною другою статті 33 Закону № 3723-XII
передбачено, що заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплати за
ранги, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених положень дає підстави
для висновку, що матеріальна допомога
на оздоровлення та допомога для
вирішення соціально-побутових питань
входили до системи оплати праці
державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» (далі -
Закон № 1788-XII) врегульовано види оплати
праці, що враховуються при обчисленні
пенсій.

Відповідно до частини першої статті 66
цього Закону до заробітку для
обчислення пенсії включаються всі види
оплати праці (виплат, доходу), на які
відповідно до Закону України «Про збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування» нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, в межах максимальної
величини фактичних витрат на оплату
праці найманих працівників,
оподатковуваного доходу (прибутку),
сукупного оподатковуваного доходу
(граничної суми заробітної плати
(доходу), з яких справляються страхові
внески (збори) до соціальних фондів, що
діяла на день одержання зазначеного
заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» (далі - Закон № 1058-IV)
визначає виплати (доходи), що
враховуються в заробітну плату (дохід)
застрахованої особи для обчислення
пенсії. Так, зокрема, до такого доходу
(заробітної плати) враховуються: суми
виплат, отримуваних застрахованою
особою після набрання чинності цим
Законом, з яких згідно із зазначеним
Законом були фактично нараховані
(обчислені) та сплачені страхові
внески; суми виплат, отримуваних
застрахованою особою до набрання
чинності цим Законом, у межах сум, на
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, нараховувалися внески на
державне соціальне страхування або
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування.

За змістом наведених норм отримувані
застрахованою особою суми виплат, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

Така позиція викладена в постанові
Верховного Суду України від 14 травня 2013
року у справі № 21-125а13.

З огляду на наведене, в задоволенні
апеляційних вимог необхідно відмовити.

Керуючись ст.195, ст.197, п.1 ч.1 ст.198, ст.200,
ст.205, ст.206, ст.254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

У Х В А Л И
В:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в Галицькому
районі Івано-Франківської області
залишити без задоволення, а постанову
Галицького районного суду
Івано-Франківської області від 17
жовтня 2013 року в справі №341/2334/13а - без
змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копій особам, які беруть
участь у справі та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий
І.О. Яворський

Судді
Р.В. Кухтей

В.В. Клюба