Справа № 826/17163/14
Суддя: Катющенко В.П.
Дата ухвалення: 2014-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

26 листопада 2014 року 11:33
№ 826/17163/14

Окружний адміністративний суд
міста Києва у складі колегії суддів:
головуючого судді Катющенка В.П.,
суддів: Добрівської Н.А., Шейко Т.І., за
участю секретаря судового засідання
Савченко А.А., розглянувши у відкритому
судовому засіданні адміністративну
справу

за позовомОСОБА_1 до Заступника
Голови Національного банку України
Смолія Якова Васильовичапровизнання
бездіяльності протиправною та
зобов'язання вчинити певні дії

за участю:

позивача - ОСОБА_1

від відповідача - Кармазин Р.В.

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Окружного
адміністративного суду міста Києва з
позовом до Заступника Голови
Національного банку України - Смолія
Якова Васильовича (далі - відповідач,
заступник Голови НБУ), в якому просить
суд «визнати протиправною
бездіяльність відповідача, що полягала
в незаконній відмові здійснити
особистий прийом 02.09.2014».

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначила, що вона попередньо
записалася на особистий прийом до
відповідача на 02.09.2014, проте у
призначений час особистий прийом
проводив не заступник Голови
Національного банку України, а інша
особа, що, на її думку, є порушенням
вимог статті 22 Закону України «Про
звернення громадян».

Ухвалами Окружного адміністративного
суду міста Києва від 10.11.2014 відкрито
провадження у справі, закінчено
підготовче провадження у справі та
призначено справу до судового
розгляду.

В судовому засіданні 26.11.2014 позивач
підтримала позовні вимоги з підстав,
викладених у позовній заяві. Додатково
зазначила, що попередньо вже була на
особистому прийомі у відповідача з
питання безпідставного, на її думку,
списання коштів з її рахунку ПАТ
«Кредіагріколь банк», та що відповідач
обізнаний з її зверненнями, оскільки
вона вже була на прийомі у даної
посадової особи, а у Шевченківському
районному суді м. Києва перебуває
справа за її позовом до ПАТ
«Кредіагріколь банк», де третьою
стороною є Національний банк України.

Представник відповідача Кармазин Р.В. у
судовому засіданні 26.11.2014 проти
задоволення позову заперечував,
посилаючись на те, що відповідач,
головуючи 02.09.2014 з 14.30 год. на засіданні
робочої групи у Національному банку
України щодо організації роботи
банківської системи в надзвичайному
режимі, не зміг особисто провести
прийом позивача, а тому в силу вимог
пункту 1 розділу IV Інструкції про
порядок розгляду звернень та
особистого прийому громадян у
Національному банку України,
затвердженої постановою Правління
Національного банку України від 07.11.2013
№444 та зареєстрованою в Міністерстві
юстиції України 28.11.2013 за №2034/24566 (далі -
Інструкція №444) доручив його
проведення уповноваженій особі -
представнику Юридичного департаменту
Національному банку України, про що
позивачу повідомлялось листом від
29.09.2014 №18-315/55095.

На підставі частини третьої статті 160
Кодексу адміністративного судочинства
України в судовому засіданні 26.11.2014
проголошено вступну та резолютивну
частини постанови.

Розглянувши подані документи і
матеріали, вислухавши пояснення
представників сторін, всебічно і повно
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтується позов, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд прийшов до
наступних висновків.

Статтею 40 Конституції України
встановлено, що усі мають право
направляти індивідуальні чи
колективні письмові звернення або
особисто звертатися до органів
державної влади, органів місцевого
самоврядування та посадових і
службових осіб цих органів, що
зобов'язані розглянути звернення і
дати обґрунтовану відповідь у
встановлений законом строк.

Питання практичної реалізації
громадянами України наданого їм
Конституцією України права вносити в
органи державної влади, об'єднання
громадян відповідно до їх статуту
пропозиції про поліпшення їх
діяльності, викривати недоліки в
роботі, оскаржувати дії посадових осіб,
державних і громадських органів та
забезпечення громадянам України
можливості для участі в управлінні
державними і громадськими справами,
для впливу на поліпшення роботи
органів державної влади і місцевого
самоврядування, підприємств, установ,
організацій незалежно від форм
власності, для відстоювання своїх прав
і законних інтересів та відновлення їх
у разі порушення врегульовуються
Законом України «Про звернення
громадян» 02.10.1996 № 393/96-ВР (далі - Закон
№393/96).

Відповідно до статті 1 наведеного
Закону громадяни України мають право
звернутися до органів державної влади,
місцевого самоврядування, об'єднань
громадян, підприємств, установ,
організацій незалежно від форм
власності, засобів масової інформації,
посадових осіб відповідно до їх
функціональних обов'язків із
зауваженнями, скаргами та
пропозиціями, що стосуються їх
статутної діяльності, заявою або
клопотанням щодо реалізації своїх
соціально-економічних, політичних та
особистих прав і законних інтересів та
скаргою про їх порушення.

Частиною 3 статті 5 Закону №393/96
визначено, що звернення може бути усним
(викладеним громадянином і записаним
посадовою особою на особистому
прийомі) чи письмовим, надісланим
поштою або переданим громадянином до
відповідного органу, установи особисто
чи через уповноважену ним особу, якщо
ці повноваження оформлені відповідно
до чинного законодавства.

Відповідно до частини першої статті 22
Закону №393/96 керівники та інші посадові
особи органів державної влади,
місцевого самоврядування, підприємств,
установ, організацій незалежно від
форм власності, об'єднань громадян
зобов'язані проводити особистий прийом
громадян.

Прийом проводиться регулярно у
встановлені дні та години, у зручний
для громадян час, за місцем їх роботи і
проживання. Графіки прийому доводяться
до відома громадян (ч.2ст. 22 Закону).

Згідно частини третьої статті 22
наведеного Закону порядок прийому
громадян в органах державної влади,
місцевого самоврядування, на
підприємствах, в установах,
організаціях незалежно від форм
власності, об'єднаннях громадян
визначається їх керівниками.

Відповідно до частини четвертої статті
22 Закону №393/96 усі звернення громадян
на особистому прийомі реєструються.
Якщо вирішити порушені в усному
зверненні питання безпосередньо на
особистому прийомі неможливо, воно
розглядається у тому ж порядку, що й
письмове звернення. Про результати
розгляду громадянину повідомляється
письмово або усно, за бажанням
громадянина.

Порядок приймання, реєстрації,
розгляду звернень громадян, контролю
за їх виконанням, основні вимоги до
організації і проведення особистого
прийому громадян та ведення
діловодства за зверненнями громадян у
системі Національного банку України
(далі - Національний банк), а саме: у
центральному апараті, а також філіях
(територіальних управліннях),
Центральній розрахунковій палаті,
Банкнотно-монетному дворі, Фабриці
банкнотного паперу, Державній
скарбниці України, Центральному
сховищі, спеціалізованих
підприємствах, навчальних закладах
Національного банку України та інших
структурних одиницях і підрозділах, що
забезпечують діяльність Національного
банку (далі - центральний апарат або
установи Національного банку)
визначено Інструкцією про порядок
розгляду звернень та особистого
прийому громадян у Національному банку
України, затвердженою постановою
Правління Національного банку України
від 07.11.2013 №444, зареєстрованою в
Міністерстві юстиції України 28.11.2013 за
№2034/24566 (далі - Інструкція №444).

Згідно пункту 1 розділу IV Інструкції
№444 особистий прийом громадян
проводиться Головою Національного
банку, його першим заступником та
заступниками відповідно до розподілу
функціональних обов'язків, а також
керівниками установ Національного
банку або, у разі їх відсутності,
уповноваженими ними посадовими
особами.

Посадова особа під час проведення
особистого прийому громадян розглядає
питання по суті, надає відповідно до
законодавства України, у тому числі
нормативно-правових актів
Національного банку, а також
розпорядчих документів, обґрунтовані
відповіді та вживає заходів щодо
усунення порушень (за їх наявності)
(пункт 13 цього ж розділу).

Як зазначила позивач та визнавалось
представником відповідача, ОСОБА_1 за
попереднім її записом призначено на 15.00
год. 02.09.2014 проведення особистого
прийому Заступником Голови
Національного банку України - Смолієм
Яковом Васильовичем.

Водночас, як вбачається з копії
протоколу засідання № 3 робочої групи
щодо організації роботи банківської
системи в надзвичайному режимі,
вказане засідання проводилось 02.09.2014,
починаючи з 14.30 год. під головуванням
Смолія Я.В., що, у свою чергу,
підтверджує відсутність у нього
об'єктивної можливості взяти участь у
проведенні особистого прийому
позивача, та у зв'язку з чим ним
відповідно до вимог пункту 1 розділу IV
Інструкції №444 і було призначено
уповноважену особу, яка і проводила
особистий прийом, в тому числі
позивача.

При цьому, згідно наявного у справі
листа від 29.09.2014 №18/315/55095, у відповідь на
надіслану листом Генеральної
прокуратури України від 09.09.2014 №07/1/1р
скаргу позивача від 02.09.2014,
Національним банком України було
повідомлено ОСОБА_1 про дотримання
наведених вище вимог законодавства про
розгляд звернень громадян та
зазначено, що за дорученням
відповідача особистий прийом був
здійсненим уповноваженою посадовою
особою - представником Юридичного
департаменту НБУ.

Також у судовому засіданні позивачем
визнавалось, що з приводу відсутності
відповідача на особистому прийомі
02.09.2014, нею у цей же день подано скаргу
до Генеральної прокуратури України,
яку і було надіслано до Національного
банку України.

Враховуючи вищевикладене, суд
приходить до висновку про
необґрунтованість позовних вимог та
відсутність підстав для їх
задоволення.

Відповідно до частини 1 статті 11
Кодексу адміністративного судочинства
України розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюються
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

Згідно з частиною першою статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Згідно частини другої статті 94 Кодексу
адміністративного судочинства України
якщо судове рішення ухвалене на
користь сторони - суб'єкта владних
повноважень, суд присуджує з іншої
сторони всі здійснені нею
документально підтверджені судові
витрати, пов'язані із залученням
свідків та проведенням судових
експертиз.

Оскільки відповідачем свідки не
залучалися й судова експертиза не
проводилася, судові витрати з позивача
стягненню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 69-71, 94, 158-163, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, Окружний адміністративний суд
міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили
відповідно до частини першої статті 254
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції протягом десяти
днів за правилами, встановленими
статтями 185-187 КАС України.

Головуючий суддя
В.П.
Катющенко

Судді
Н.А. Добрівська

Т.І. Шейко