Справа № 2а-8717/10/1870
Суддя: Пилипчук Н.Г.
Дата ухвалення: 2014-10-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 жовтня 2014 року м. Київ
К/9991/34049/11

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

головуючого судді Пилипчук Н.Г.

суддів Ланченко Л.В.

Цвіркуна Ю.І.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні

касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у м. Суми

на постанову Сумського окружного
адміністративного суду від 14.12.2010

та ухвалу Харківського апеляційного
адміністративного суду від 01.03.2011

у справі № 2а-8717/10/1870

за позовом Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2

до Державної податкової інспекції у м.
Суми

про визнання протиправним рішення про
застосування штрафних (фінансових)
санкцій, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Сумського окружного
адміністративного суду від 14.12.2010,
залишеною без змін ухвалою
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 01.03.2011,
позов задоволено повністю. Визнано
протиправним рішення Державної
податкової інспекції у м. Суми від
27.06.2007 № /0/41866 про застосування
штрафних (фінансових) санкцій в сумі
24014,91 грн.

ДПІ у м. Суми подала касаційну скаргу, в
якій просить скасувати вказані судові
рішення та ухвалити нове судове
рішення про відмову в задоволенні
позову. Посилається на порушення
судами норм матеріального права: ст.ст.
2, 4 Закону України «Про порядок
здійснення розрахунків в іноземній
валюті» від 23.09.1994 № 185/94-ВР, ст.ст. 86, 159
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача
про обставини, необхідні для ухвалення
судового рішення судом касаційної
інстанції, дослідивши доводи
касаційної скарги, матеріали справи,
судові рішення, суд касаційної
інстанції дійшов висновку, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню.

Судами попередніх інстанцій
встановлено такі обставини.

Підставою для застосування до позивача
за рішенням від 27.06.2007 № /0/41866
відповідно до вимог ст. 4 Закону України
«Про порядок здійснення розрахунків в
іноземній валюті» від 23.09.1994 № 185/94-ВР
штрафних (фінансових) санкцій в сумі
24014,91 грн. слугували висновки перевірки,
викладені в акті від 26.06.2007 №
4267/220/НОМЕР_1, про порушення вимог ст. 2
цього Закону, що полягало у
ненадходженні товару в сумі 150000 дол.
США, придбаного у фірми «Нингбо Леве
Газ Єпплианс» (Китай) на підставі
зовнішньоекономічного контракту від
11.09.2006 № LV 0608-006, протягом граничного
строку, визначеного в законі.

На виконання вказаного контракту
позивач на користь постачальника
здійснив попередню оплату за товар в
сумі 3700 дол. США згідно з платіжним
дорученням від 13.09.2006 № 1 та в сумі 8820
дол. США згідно з платіжним дорученням
від 27.10.2006 № 2.

Увесь товар поставлено на територію
аеропорту «Бориспіль» 06.11.2006, що
підтверджується авіанакладною
вантажною № 250-1097-6125.

В обґрунтування порушень позивачем ст.
2 Закону України «Про порядок
здійснення розрахунків в іноземній
валюті» від 23.09.1994 № 185/94-ВР податковий
орган вказує на те, що імпортований на
підставі контракту від 11.09.2006 № LV 0608-006
товар, загальною вартістю 12520 дол. США,
надійшов на митну територію України з
перевищенням 90 календарних днів з
моменту здійснення авансових платежів,
про що свідчить дата завершення
оформлення ВМД типу ІМ-40 від 19.12.2006 №
805000001/6013561, від 05.02.2007 № 805000001/7/01356, від
19.02.2007 № 805000001/7010418, від 14.03.2007 №
805000001/7/010944, від 25.06.2007 № 805000001/7/012387 та від
25.06.2007 № 805000001/7/0112388.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України
«Про порядок здійснення розрахунків в
іноземній валюті» від 23.09.1994 № 185/94-ВР (у
редакції, чинній на час виникнення
спірних відносин) імпортні операції
резидентів, які здійснюються на умовах
відстрочення поставки, в разі, коли
таке відстрочення перевищує 180
календарних днів з моменту здійснення
авансового платежу або виставлення
векселя на користь постачальника
продукції (робіт, послуг), що
імпортується, потребують висновку
центрального органу виконавчої влади з
питань економічної політики.

З наведеного випливає, що ч. 1 ст. 2
Закону України «Про порядок здійснення
розрахунків в іноземній валюті»
поширюється на імпортні операції
резидентів, які здійснюються на умовах
відстрочення поставки.

Суд касаційної інстанції не може
погодитися з позицією податкової
інспекції, викладеною у касаційній
скарзі, стосовно того, що датою імпорту,
у випадку ввезення товару на територію
України, якщо такий товар, згідно із
законодавством України, підлягає
митому оформленню, слід вважати дату
завершення оформлення ВМД, якою
засвідчується фактичне переміщення
товару через митний кордон України.

Відповідно до статті 1 Закону «Про
зовнішньоекономічну діяльність»від
16.04.1991 № 959-XII імпорт (імпорт товарів) - це
купівля (у тому числі з оплатою в
негрошовій формі) українськими
суб'єктами зовнішньоекономічної
діяльності в іноземних суб'єктів
господарської діяльності товарів з
ввезенням або без ввезення цих товарів
на територію України, включаючи
купівлю товарів, призначених для
власного споживання установами та
організаціями України, розташованими
за її межами.

Моментом здійснення імпорту стаття 1
Закону «Про зовнішньоекономічну
діяльність» від 16.04.1991 № 959-XII визначає
момент перетину товаром митного
кордону України або переходу права
власності на зазначений товар, що
експортується чи імпортується, від
продавця до покупця.

Відповідно до ст. 6 Митного кодексу
України (від 11.07.2002) межі митної
території України є митним кордоном
України. Митний кордон України
збігається з державним кордоном
України, за винятком меж території
спеціальних митних зон. Межі території
спеціальних митних зон становлять
митний кордон України.

Пункт 2 частини першої статті 1 даного
Митного кодексу України під «ввезенням
в Україну та вивезенням з України»
розуміє сукупність дій, пов'язаних із
переміщенням товарів і транспортних
засобів через митний кордон України у
відповідному напрямку.

Таким чином, ввезення в Україну товару,
що підлягає митному оформленню
службовими особами митниці з метою
забезпечення митного контролю та для
застосування засобів державного
регулювання ввезення на митну
територію України, вивезення за її межі
і транзиту через територію України,
неможливо без його фактичного
переміщення через митний кордон
України. Тобто, поняття «перетину
товаром митного кордону України»
збігається із «переміщенням товару
через митний кордон України - ввезенням
товару в Україну», підставою для якого
в режимі імпорту є наявність на товар
товаросупровідного документу, на якому
проставляється відбиток штампу «під
митним контролем» з відповідною датою
та який підтверджує факт та дату
перетину товаром митного кордону.

При цьому «перетин товаром митного
кордону України», який засвідчується
відбитком штампу «під митним
контролем» з відповідною датою, не
можна ототожнювати з «пропуском
товарів через митний кордон України»,
який здійснюється виключно після
завершення митного оформлення в тому
обсязі, який відповідає меті його
переміщення через митний кордон
України і який підтверджується
оформленою ВМД.

З огляду на викладене, імпортний товар
вважається таким, що ввезений на митну
територію України з моменту перетину
митного (державного) кордону України, а
не з моменту завершення оформлення ВМД.

Враховуючи наведене, касаційна скарга
залишається без задоволення, а
оскаржувані судові рішення - без змін.

Керуючись ст. ст. 220, 2201, 223, 224, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у м. Суми залишити без
задоволення, а постанову Сумського
окружного адміністративного суду від
14.12.2010 та ухвалу Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 01.03.2011 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути переглянута
Верховним Судом України з підстав,
передбачених статтею 237 Кодексу
адміністративного судочинства
України, за заявою про перегляд даної
ухвали, поданою через Вищий
адміністративний суд України у
порядку, встановленому статтями 236-2391
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя Н.Г.
Пилипчук

Судді
Л.В. Ланченко

Ю.І. Цвіркуна