Справа № 466/4490/14-а
Суддя: Баєва О. І.
Дата ухвалення: 2014-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 466/4490/14-а
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

3 вересня 2014 року Шевченківський
районний суд м. Львова

в складі : головуючого - судді
Баєвої О.І.

при секретарі
Лелик О.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Львові справу
за адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України у
Шевченківському районі м. Львова про
визнання дій протиправними та
зобов'язання до вчинення дій,

у с т
а н о в и в :

03.07.2014 року ОСОБА_1 звернулась в суд з
адміністративним позовом до
Управління Пенсійного фонду України у
Шевченківському районі м. Львова, в
якому просить визнати дії відповідача
неправомірними, що стосується не
донарахування і невиплати щомісячної
соціальної допомоги; зобов'язати
відповідача нараховувати і
виплачувати їй щомісячну соціальну
державну допомогу відповідно до Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни», надалі, при нарахуванні пенсії
починаючи з 01.01.2014р.

Позивач мотивує вимоги тим, що вона
являється дитиною війни, а відповідно
до ст.6 Закону України "Про соціальний
захист дітей війни" "дітям війни"
повинна виплачуватись щомісячна
соціальна допомога у розмірі 30%
мінімальної пенсії за віком.
Відповідачем всупереч вимог вказаного
Закону така грошова допомога в 2014 р. не
виплачувалася в повному обсязі, а тому
змушена звернутись до суду.

Позивач у судове засідання не
з'явилася, однак у поданій позовній
заяві просила розглядати справу у її
відсутності, а тому суд вважає за
можливе розглянути дану справу на
підставі наявних доказів.

Представник відповідача в судовому
засіданні проти позову заперечила
покликаючись на письмові заперечення
долучені до матеріалів справи та
просила відмовити у задоволені позову.

Заслухавши пояснення представника
відповідача, з'ясувавши дійсні
обставини справи, дослідивши зібрані
по справі докази, суд приходить до
висновку, що у задоволенні позову слід
відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачу надано
статус дитина війни відповідно до
Закону України "Про соціальний захист
дітей війни".

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» в
редакції Закону України від 18.11.2004р.
№2195-IV, дітям війни пенсії або щомісячне
довічне грошове утримання чи державна
соціальна допомога, що виплачується
замість пенсії, підвищуються на 30
відсотків мінімальної пенсії за віком.

Законом України від 14.06.2011 року № 3491-6
"Про внесення змін в Закон України "Про
Державний бюджет України на 2011 рік"
були внесені зміни в Закон України "про
Державний бюджет України на 2011 рік", а
саме доповнено п. 4 Розділу VII "Заключні
положення", відповідно до якого в 2011
році норми та положення ст.6 Закону
України "Про соціальний захист дітей
війни"приймається в порядку та
розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України виходячи з існуючого
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного Фонду України на 2011 рік.

Кабінетом Міністрів України на
виконання пункту 7 Закону України від 14
червня 2011 року № 3491 -VI «Про внесення
змін до Закону України «Про державний
бюджет України на 2011рік» 06 липня 2011
року прийнята Постанова №745 (Урядовий
кур'єр №133 від 23.07.2011р.) «Про
встановлення деяких розмірів виплат,
що фінансуються за рахунок коштів
державного бюджету», якою установлено,
що дітям війни до пенсії або
щомісячного довічного грошового
утримання чи державної соціальної
допомоги, що виплачується замість
пенсії, підвищення проводиться у
розмірі 49 грн. 80 коп., яка діяла до
01.01.2012р. Вказана Постанова Кабінету
Міністрів набрала чинності 23 липня 2011
року.

Рішенням Конституційного Суду України
від 26 грудня 2011 року № 20-рп/2011 «У справі
за конституційними поданнями 49
народних депутатів України, 53 народних
депутатів України і 56 народних
депутатів України щодо відповідності
Конституції України (конституційності)
пункту 4 розділу VII «Прикінцеві
положення» Закону України «Про
Державний бюджет України на 2011 рік»»,
вказані зміни визнані такими, що
відповідають Конституції України (є
конституційним).

Крім того, Рішенням Конституційного
Суду України від 25 січня 2012 року №
3-рп/2012 «У справі за конституційним
поданням правління Пенсійного фонду
України щодо офіційного тлумачення
положень статті 1, частин першої,
другої, третьої статті 95, частини
другої статті 96, пунктів 2, 3, 6 статті 116,
частини другої статті 124, частини
першої статті 129 Конституції України,
пункту 5 частини першої статті 4
Бюджетного кодексу України, пункту 2
частини першої статті 9 Кодексу
адміністративного судочинства України
в системному зв'язку з окремими
положеннями Конституції України»,
роз'яснено, суди під час вирішення
справ про соціальний захист громадян
керуються, зокрема, принципом
законності. Цей принцип передбачає
застосування судами законів України, а
також нормативно-правових актів
відповідних органів державної влади,
виданих на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України, в
тому числі нормативно-правових актів
Кабінету Міністрів України, виданих у
межах його компетенції‚ на основі і на
виконання Бюджетного Кодексу України,
закону про Державний бюджет України на
відповідний рік та інших законів
України. Рішення Конституційного Суду
України є обов'язковим до виконання на
території України, остаточним і не може
бути оскаржене.

Пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів
України від 28 грудня 2011 року № 1381 "Про
підвищення рівня соціального захисту
найбільш вразливих верств населення",
яка набрала чинності з 01 січня 2012 року,
установлено, що дітям війни (крім тих,
на яких поширюється дія Законів
України "Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту" і «Про
жертви нацистських переслідувань") до
пенсії або щомісячного довічного
грошового утримання чи державної
соціальної допомоги, що виплачується
замість пенсії, підвищення,
встановлене статтею 6 Закону України
"Про соціальний захист дітей війни",
провадиться у розмірі 7 відсотків
прожиткового мінімуму, встановленого
законом, для осіб, які втратили
працездатність.

Крім того, за положеннями п.6-7
Прикінцевих положень Закону України
"Про Державний бюджет України на 2014 рік"
установлено, що норми і положення
статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
(Відомості Верховної Ради України, 1992
р., № 13, ст. 178 із наступними змінами),
статей 5 та 6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни"
(Відомості Верховної Ради України, 2005
р., № 4, ст. 94 із наступними змінами),
Закону України "Про індексацію
грошових доходів населення" (Відомості
Верховної Ради України, 2003 р., № 15, ст. 111
із наступними змінами), статей 14, 22, 37 та
43 Закону України "Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб" (Відомості Верховної Ради
України, 1992 р., № 29, ст. 399 із наступними
змінами), пункту "ж" частини першої
статті 77 Основ законодавства України
про охорону здоров'я (Відомості
Верховної Ради України, 1993 р., № 4, ст. 19
із наступними змінами), статей 12, 13, 14, 15
та 16 Закону України"Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту" (Відомості
Верховної Ради України, 1993 р., № 45, ст. 425
із наступними змінами), статті 43
Гірничого закону України (Відомості
Верховної Ради України, 1999 р., № 50, ст. 433
із наступними змінами), статей 6-1, 6-2, 6-3
та 6-4 Закону України "Про жертви
нацистських переслідувань" (Відомості
Верховної Ради України, 2000 р., № 24, ст. 182
із наступними змінами) застосовуються
у порядку та розмірах, встановлених
Кабінетом Міністрів України, виходячи
з наявних фінансових ресурсів бюджетів
усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду
України та бюджетів інших фондів
загальнообов'язкового державного
соціального страхування на 2014 рік.

В судовому засіданні встановлено, що
ОСОБА_1 з 1 січня 2014р. встановлена
доплата як дитині війни в розмірі 7% від
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, згідно
закону.

Отже, вимога позивача про нарахування
йому пенсії за віком у розмірі 30 %
починаючи з 01.01.2014 року не ґрунтується
на діючому законодавстві, є
необґрунтованою, а тому задоволенню не
підлягає.

Керуючись ст.ст. 8, 22, 64, 95 Конституції
України, Законом України "Про
соціальний захист дітей війни", ст.ст.
7-11, 14, 69-71, 86, 87, 94, 99, 100, 159, 160-163, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, Законом України "Про Державний
бюджет України на 2014 рік", суд -

п о с т
а н о в и в:

у позові ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України у
Шевченківському районі м. Львова про
визнання дій протиправними та
зобов'язання до вчинення дій -
відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду
подається протягом десяти днів після
її оголошення через Шевченківський
районний суд м. Львова. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 КАС України, а також прийняття
постанови у письмовому провадженні
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Суддя О. І. Баєва