Справа № 809/49/14
Суддя: Ільчишин Н.В.
Дата ухвалення: 2014-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2014 р.
Справа № 876/4944/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Ільчишин Н.В.,

суддів
Пліша М.А., Шинкар Т.І.,

за участі секретаря судового засідання
Федак С.Р.,

позивача
ОСОБА_1,

представник позивача
ОСОБА_2,

представник ОСОБА_3
ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційні скарги
Реєстраційної служби
Івано-Франківського міського
управління юстиції Івано-Франківської
області та ТзОВ «Тівертон» на
постанову Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від
15.04.2014 року в справі за позовом ОСОБА_1
до Державного реєстратора
Реєстраційної служби
Івано-Франківського міського
управління юстиції Івано-Франківської
області треті особи ТзОВ «Тівертон»,
ОСОБА_3 про визнання протиправним та
скасування рішення, зобов'язання
вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 03.01.2014 року звернулася до суду з
адміністративним позовом до
державного реєстратора Реєстраційної
служби Івано-Франківського міського
управління юстиції в
Івано-Франківській області про
визнання протиправними дій та
скасування рішення державного
реєстратора про державну реєстрацію
прав власності на нерухоме майно -
нежитлове підвальне приміщення по
АДРЕСА_1 та зобов`язання державного
реєстратора Реєстраційної служби
Івано-Франківського міського
управління юстиції в
Івано-Франківській області вчинити дії
щодо скасування записів в Державному
реєстрі прав про реєстрацію прав
власності на нерухоме майно - нежитлове
підвальне приміщення по АДРЕСА_1.

Постановою Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від
15.04.2014 року позов задоволено повністю.

У поданій апеляційній скарзі
Реєстраційна служба
Івано-Франківського міського
управління юстиції Івано-Франківської
області просить постанову скасувати та
прийняти нову, відмовити в задоволенні
позовних вимог, покликаючись на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального і процесуального права.

Апеляційну скаргу подано ТзОВ
«Тівертон» в якій просить постанову
суду першої інстанції скасувати та
прийняти нову, про відмову в
задоволенні адміністративного позову
покликаючись на порушення норм
матеріального права судом першої
інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та
проаналізувавши доводи апеляційні
скарги, апеляційний суд приходить до
переконання, що подані апеляційні
скарги не підлягають задоволенню з
таких мотивів.

Судом встановлено і підтверджується
матеріалами справи, 15.04.2013 року ухвалою
слідчого судді Івано-Франківського
міського суду в рамках кримінального
провадження внесеного до Єдиного
реєстру досудових розслідувань за №
20000224 від 27.12.2012 року за ознаками
кримінального правопорушення
передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України
вчиненого ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (справа №
344/5580/13-к) накладено арешт на майно
(ОСОБА_6.), а саме: однокімнатну квартиру,
що знаходиться по АДРЕСА_2; нежитлові
приміщення, що знаходяться за адресою:
АДРЕСА_1; шестикімнатну квартиру, що
знаходиться по АДРЕСА_1 без зазначення
строку дії такого обтяження. ОСОБА_6
звернувся до суду який наклав арешт на
майно із заявою про роз`яснення ухвали
слідчого судді від 15.04.2013 року про
накладення арешту на майно, в якій
просив роз`яснити кінцевий термін дії
ухвали слідчого судді.

22.08.2013 року ухвалою слідчого судді
Івано-Франківського міського суду в
справі № 344/5580/13-к заяву ОСОБА_6
задоволено частково та роз`яснено, що
строк дії ухвали від 15 квітня 2013 року,
якою було накладено арешт на майно гр.
ОСОБА_6 є пропорційним строку
досудового розслідування та становить
два місяці.

23.08.2013 року ОСОБА_6 подано заяву
державному реєстратору Реєстраційної
служби Івано-Франківського міського
управління юстиції в
Івано-Франківській області про
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяження з необхідними
документами, а також ухвалу
Івано-Франківського міського суду від
22.08.2013 року (справа № 344/5580/13-к) про
роз`яснення дати та строку дії ухвали
слідчого судді від 15.04.2013 року про
накладення арешту на майно.

23.08.2013 року державним реєстратором
Реєстраційної служби
Івано-Франківського міського
управління юстиції в
Івано-Франківській області Соловій В.В.
прийнято рішення про державну
реєстрацію прав шляхом зняття
обтяження з арештованого майна, а саме:
нежитлового підвального приміщення, що
розташоване за адресою: АДРЕСА_1.

На підставі рішення про державну
реєстрації прав та їх обтяжень № 5259041
від 23.08.2013 року ОСОБА_6 передано
нежитлові підвальні приміщення
товариству з обмеженою
відповідальністю «Тівертон» загальною
площею 345, 1 кв.м., що знаходяться за
адресою: АДРЕСА_1, що підтверджуються
протоколом № 2 загальних зборів
учасників товариства з обмеженою
відповідальністю «Тівертон» від 03.09.2013
року та актом прийому-передачі
нежитлових підвальних приміщень від
03.09.2013 року.

04.09.2013 року державному реєстратору
Реєстраційної служби
Івано-Франківського міського
управління юстиції в
Івано-Франківській області була подана
заява про державну реєстрацію прав та
їх обтяжень (щодо права власності),
подана ОСОБА_6 з необхідними
документами.

05.09.2013 року державним реєстратором прав
на нерухоме майно ОСОБА_8,
Реєстраційної служби
Івано-Франківського міського
управління юстиції в
Івано-Франківській області прийнято
рішення про проведення державної
реєстрації права власності форма
власності: приватна на нежитлові
приміщення з реєстраційним номером
01, що розташований АДРЕСА_1, за
суб`єктом: Товариство з обмеженою
відповідальністю «Тівертон»,
податковий номер 38713108.

Реєстраційні дії проводилися на
підставі наступних документів: заяви
про державну реєстрацію прав та їх
обтяжень реєстраційний № 2646062 від
23.08.2013 року; квитанцій про оплату
державного мита №ПН1112 від 23.08.2013 року
та № ПН 1172 від 23.08.2013 року; копій
паспорта та картки платника податків
ОСОБА_6

Вищенаведені обставини додатково
підтверджуються карткою прийому заяви
№5258721 від 23.08.2013 року.

Реєстраційні дії проводилися на
підставі наступних документів: заяви
про державну реєстрацію прав та їх
обтяжень реєстраційний № 2793804 від
04.09.2013 року; технічний паспорт, серія та
номер: б/н, виданий 14.11.2011 року, видавник:
ОКП «Івано-Франківське ОБТІ»; витяг з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно про реєстрацію прав та
їх обтяжень, серія та номер: 8564258,
виданий 28.08.2013 року, видавник: державний
реєстратор Попович Р.В.; дублікат
договору купівлі-продажу нежитлових
підвальних приміщень, серія та номер:
2036, виданий 06.08.2009 року, видавник:
приватний нотаріус ОСОБА_10; витяг про
державну реєстрацію прав, серія та
номер: 32043087, виданий 15.11.2011 року,
видавник: ОКП «Івано-Франківське ОБТІ»;
заява про передачу майна в статутний
капітал товариства як формування
статутного капіталу, серія та номер:
б/н, виданий 03.09.2013 року, видавник: ТзОВ
«Тівертон» та ОСОБА_6; акт
приймання-передачі нерухомого майна,
серія та номер: б/н, виданий 03.09.2013 року,
видавник: ТзОВ «Тівертон» та ОСОБА_6;
статут ТзОВ «Тівертон», серія та номер:
б/н, виданий 29.08.2013 року, видавник: ТзОВ
«Тівертон».

Вищенаведені обставини додатково
підтверджуються карткою прийому заяви
№5555463 від 04.09.2013 року.

Отже, державний реєстратор
Реєстраційної служби
Івано-Франківського міського
управління юстиції в
Івано-Франківській області на підставі
ухвали суду від 22.08.2013 року щодо
роз`яснення дати та строку дії ухвали
слідчого судді про накладення арешту
на майно 23.08.2013 року прийняв рішення про
державну реєстрацію прав шляхом зняття
обтяження з арештованого майна -
нежитлового підвальне приміщення по
АДРЕСА_1 без врахування вимог КПК
України.

05.09.2013 року державним реєстратором прав
на нерухоме майно ОСОБА_8,
Реєстраційної служби
Івано-Франківського міського
управління юстиції в
Івано-Франківській області прийнято
рішення про проведення державної
реєстрації права власності форма
власності: приватна на нежитлові
приміщення з реєстраційним номером
01, що розташований АДРЕСА_1, за
суб`єктом: Товариство з обмеженою
відповідальністю «Тівертон»,
податковий номер 38713108.

Відповідно до частини другої статті 9
Законом України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» №1952-ІV від 01.07.2004
року державний реєстратор, зокрема,
встановлює відповідність заявлених
прав і поданих документів вимогам
законодавства, а також відсутність
суперечностей між заявленими та вже
зареєстрованими правами на нерухоме
майно та їх обтяженнями, відповідність
повноважень особи, яка подає документи
на державну реєстрацію прав та їх
обтяжень; відповідність відомостей про
нерухоме майно, наявних у Державному
реєстрі прав та поданих документах;
наявність обтяжень прав на нерухоме
майно, зареєстрованих відповідно до
вимог цього Закону.

Відповідно до статті 174 КПК України
підозрюваний, обвинувачений, їх
захисник, законний представник, інший
власник або володілець майна, які не
були присутні при розгляді питання про
арешт майна, мають право заявити
клопотання про скасування арешту майна
повністю або частково. Таке клопотання
під час досудового розслідування
розглядається слідчим суддею, а під час
судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано
повністю чи частково ухвалою слідчого
судді під час досудового розслідування
чи суду під час судового провадження за
клопотанням підозрюваного,
обвинуваченого, їх захисника чи
законного представника, іншого
власника або володільця майна, якщо
вони доведуть, що в подальшому
застосуванні цього заходу відпала
потреба або арешт накладено
необґрунтовано.

Клопотання про скасування арешту майна
розглядає слідчий суддя, суд не пізніше
трьох днів після його надходження до
суду. Про час та місце розгляду
повідомляється особа, яка заявила
клопотання, та особа, за клопотанням
якої було арештовано майно.

Прокурор одночасно з винесенням
постанови про закриття кримінального
провадження скасовує арешт майна.

Суд одночасно з ухваленням судового
рішення, яким закінчується судовий
розгляд, вирішує питання про
скасування арешту майна. Суд скасовує
арешт майна, зокрема, у випадку
виправдання обвинуваченого, закриття
кримінального провадження судом, не
призначення судом покарання у виді
конфіскації майна, залишення
цивільного позову без розгляду або
відмови в цивільному позові.

ОСОБА_6 звернувся до суду про
роз`яснення ухвали слідчого судді від
15.04.2013 року про накладення арешту на
майно хоча мав би звернутися до суду
про скасування арешту майна відповідно
до вимог статті 174 КПК України, а
державний реєстратор прав на нерухоме
майно повинен був вимагати у заявника
ОСОБА_6 ухвали суду про скасування
арешту майна.

Ухвалою Івано-Франківського міського
суду про роз`яснення дати та строку дії
ухвали слідчого судді, яка винесена
22.08.2013 року зазначено, що зазначена
ухвала може бути оскаржена
безпосередньо до апеляційного суду
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом 5 днів з дня її проголошення.
Однак, державний реєстратор на
наступний день прийняв заяву від
ОСОБА_6 про реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяження з
необхідними документами з якою була
надана вищевказана ухвала
Івано-Франківського міського суду від
22.08.2013 року (справа № 344/5580/13-к), тим
самим, взявши до уваги та до виконання
ухвалу суду, яка не набрала законної
сили та не являлася такою, що підлягає
до негайного виконання, в апеляційній
скарзі реєстратор посилається на
статтю 309 КПК, що ухвала про роз'яснення
не підлягає оскарженню, однак дане
твердження є спростованим спеціальною
нормою статті 380 КПК, яка вказує право
осіб оскаржувати процесуальне рішення
прийняте слідчим суддею.

23.08.2013 року державним реєстратором
Реєстраційної служби
Івано-Франківського міського
управління юстиції в
Івано-Франківській області Соловій В.В.
прийнято рішення про державну
реєстрацію прав шляхом зняття
обтяження з арештованого майна, а саме:
нежитлового підвального приміщення, що
розташоване за адресою: АДРЕСА_1, на
підставі якого було прийнято рішення
від 05.09.2013 року про проведення
державної реєстрації права власності
форма власності: приватна на нежитлові
приміщення з реєстраційним номером
01, що розташований АДРЕСА_1, за
суб`єктом: Товариство з обмеженою
відповідальністю «Тівертон»,
податковий номер 38713108.

Частиною третьою статті 17 Закону №1952
передбачено, що документи, що
встановлюють виникнення, перехід,
припинення прав на нерухоме майно та їх
обтяжень і подаються для державної
реєстрації прав, повинні відповідати
вимогам, встановленим цим Законом та
іншим нормативно-правовим актам.

Відповідно до пункту 26 «Порядку
державної реєстрації прав на нерухоме
майно та їх обтяжень і Порядку надання
інформації з Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно» для
проведення державної реєстрації права
власності та інших речових прав на
нерухоме майно необхідними
документами є документи, що
підтверджують виникнення, перехід або
припинення права власності та інших
речових прав на нерухоме майно та інші
документи, визначені цим Порядком.

Пунктом 27 Порядку передбачений
загальний перелік документів, що
можуть підтверджувати виникнення,
перехід та припинення права власності
та інших речових прав на нерухоме
майно.

Колегія суддів погоджується із судом
першої інстанції, що в листі Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 05.04.2013 року за № 223-558/0/4-13 «Про
деякі питання здійснення слідчим
суддею суду першої інстанції судового
контролю за дотриманням прав, свобод та
інтересів осіб під час застосування
заходів забезпечення кримінального
провадження» зазначено, що слід
звернути увагу суддів судів
апеляційної інстанції, що у разі
подання особами, визначеними у ст. 174
КПК України скарги на ухвалу слідчого
судді суду першої інстанції про арешт
майна у зв`язку з необґрунтованістю
його накладення вони мають перевірити,
чи подавалось цими особами клопотання
про скасування цього заходу
забезпечення слідчому судді місцевого
суду та в разі негативної відповіді на
зазначене питання може залишити ухвалу
без змін. Іншими словами, з підстави
необґрунтованості накладення арешту
на майно особи, перелік яких визначено
у ч. 1 ст. 174 КПК, вправі звернутися до
слідчого судді суду першої інстанції
із клопотанням про скасування ним
своєї ухвали (абз. 2 ч.2 ст. 174 КПК), а
потім, у разі незгоди з прийнятим
рішенням, вправі оскаржити ухвалу про
арешт майна в апеляційному порядку
згідно зі ст. 309 КПК України чого
заявником ОСОБА_6 зроблено не було.

Судом звернуто увагу на лист Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 22.08.2013 року № 10-1332/0/4-13 в якому
зазначено, що підстави та порядок
роз`яснення судового рішення
встановлені в ст. 380 КПК України.
Відповідно до ч. 1 зазначеної статті,
якщо судове рішення є незрозумілим,
суд, який його ухвалив, за заявою
учасника судового провадження чи
органу виконання судового рішення
ухвалою роз`яснює своє рішення, не
змінюючи при цьому його зміст. Отже,
предметом роз`яснення є судове рішення,
прийняте судом. При цьому, враховуючи
значення слів «за заявою учасника
судового провадження», можна зробити
висновок, що таке рішення приймається
під час судового провадження.

Види судових рішень визначені в ст. 369
КПУ України, якою встановлено, що
судове рішення може бути викладене у
формі вироку або у формі ухвали суду.
Таким чином, ухвала слідчого судді не
віднесена до рішень, які можуть бути
предметом роз`яснення в порядку,
передбаченому ст. 380 КПК України. Крім
того, ухвали слідчого судді, на відміну
від ухвал суду, постановляються під час
досудового розслідування, а не
судового провадження. Тому ухвала
слідчого судді не відповідає критерію
стадії кримінального провадження, під
час якої приймається судове рішення, що
його може бути роз`яснено.

З огляду на вищевказане, колегія суддів
дійшла висновку, що ухвала слідчого
судді від 22.08.2013 року про роз'яснення
дати та строку дії ухвали слідчого
судді від 15.04.2013 року про накладення
арешту на майно не може бути тим
документом, який підтверджує
виникнення, перехід або припинення
права власності та інших речових прав
на нерухоме майно. В даному випадку
єдино-можливим документом, який би
надавав державному реєстратору
Реєстраційної служби
Івано-Франківського міського
управління юстиції в
Івано-Франківської області право на
проведення державної реєстрації прав
власності на нежитлові приміщення, що
розташовані за адресою: АДРЕСА_1 за
суб'єктом: Товариство з обмеженою
відповідальністю «Тівертон»,
податковий номер 38713108 могла бути лише
ухвала слідчого судді чи суду про
скасування арешту вказаного вище
майна.

Суд звертає увагу також на те, що
ухвалою Івано-Франківського міського
суду від 29.11.2013 року (справа №344/9413/13-к)
про закінчення підготовчого
провадження і призначення судового
розгляду, в резолютивній частині якої в
абзаці 2 зазначено, що застосування
заходів забезпечення кримінального
провадження - вважати продовженим. Це в
свою чергу означає, що застосовані
15.04.2013 року ухвалою слідчого судді
заходи забезпечення кримінального
провадження - накладення арешту на
нерухоме майно не були скасовані та
діяли станом на 23.08.2013 року, тобто на
момент прийняття державним
реєстратором Реєстраційної служби
Івано-Франківського міського
управління юстиції в
Івано-Франківській області Соловій В.В.
рішення про державну реєстрацію прав
шляхом зняття обтяження з арештованого
майна, а саме: нежитлового підвального
приміщення, що розташоване за адресою:
АДРЕСА_1.

Використання відповідачем ухвали
слідчого судді від 22.08.2013 року про
роз'яснення дати та строку дії ухвали
слідчого судді від 15.04.2013 року про
накладення арешту на майно, як правової
підстави проведення державної
реєстрації прав власності, як
зазначено у листі Реєстраційної служби
головного управління юстиції в
Івано-Франківській області від 16.01.2014
року № кол.-99/01-30 суперечить інституту
застосування заходів забезпечення
кримінального провадження. Рішення
державного реєстратора прийняті з
таких підстав є протиправними та
підлягають скасуванню.

Відтак апеляційний суд приходить до
переконання, що судом першої інстанції
було повно і правильно встановлено
фактичні обставини справи та ухвалено
судове рішення з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.
Доводи апелянтів висновків суду не
спростовують, а тому подані апеляційні
скарги задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС
України суд,

УХВАЛИВ :

Апеляційні скарги Реєстраційної
служби Івано-Франківського міського
управління юстиції Івано-Франківської
області та ТзОВ «Тівертон» - залишити
без задоволення.

Постанову Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від
15.04.2014 року у справі № 809/49/14 - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
нею законної сили, а в разі складення
такої в порядку ч.3 ст. 160 КАС України,
протягом того ж строку з часу складення
в повному обсязі.

Головуючий суддя Н.В. Ільчишин

Судді М.А. Пліш

Т.І. Шинкар

Повний текст ухвали виготовлено 25.11.2014
року