Справа № 2а-10309/10/0870
Суддя: Садовий Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2011-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2011 року 15:08

Справа № 2а-10309/10/0870

Запорізький окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Садового І.В.

при секретарі судового засідання –
Гайдай А.В.

за участю:

представників позивача: ОСОБА_1

представника відповідача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні матеріали адміністративної
справи

за позовною заявою: Вільнянського
міжрайонного управління водного
господарства

до: Контрольно – ревізійного
управління в Запорізькій області

про: визнання протиправними та
скасування п.п.2, 3, 4, 7, 8 обов’язкових
вимог про усунення порушень виявлених
ревізією фінансово – господарської
діяльності позивача від 01.12.2010
№08-07-14-14/9245

ВСТАНОВИВ:

14.12.2010 Вільнянське міжрайонне
управління водного господарства
звернулося до Запорізького окружного
адміністративного суду із позовною
заявою до Контрольно – ревізійного
управління в Запорізькій області про
визнання протиправними та скасування
п.п.2, 3, 4, 7, 8 обов’язкових вимог про
усунення порушень виявлених ревізією
фінансово – господарської діяльності
позивача від 01.12.2010 №08-07-14-14/9245.

Ухвалою суду від 17.12.2010 відкрито
провадження в адміністративній справі
№2а-10309/10/0870, закінчено підготовче
провадження та призначений судовий
розгляд справи на 28.12.2010. Розгляд справи
відкладався до 12.01.2011.

Провадження у справі неодноразово
зупинялося до терміну, встановленого
судом для надання сторонами додаткових
доказів.

Ухвалою суду від 22.03.2011 провадження у
справі поновлено зі стадії судового
розгляду.

Розгляд справи здійснювався за
допомогою технічних засобів, а саме:
програмно-апаратного комплексу
«Камертон».

У судовому засіданні 22.03.2011 на підставі
ст.160 КАС України судом проголошено
вступну та резолютивну частину
постанови.

Позивач підтримав вимоги позовної
заяви з підстав, зазначених у позові та
додаткових письмових поясненнях.
Вважає, що висновки акту ревізії не
відповідають дійсності та суперечать
нормам чинного законодавства, а вимоги,
викладені в п.п. п. 2, 3, 4, 7, 8, обов'язкових
для виконання вимог про усунення
порушень виявлених ревізією фінансово
- господарської діяльності
Вільнянського міжрайонного управління
водного господарства від 01.12.2010
№08-07-14-14/9245 є протиправними та
підлягають скасуванню. Просить позов
задовольнити.

Відповідач з позовними вимогами не
погодився з підстав, викладених у
наданих запереченнях. Зазначає, що КРУ
в Запорізькій області при проведенні
ревізії та винесенні «обов’язкових
вимог», як орган виконавчої влади, та
його посадові особи діяли на підставі
та в межах повноважень, та у спосіб, що
передбачені Конституцією та Законами
України, у зв'язку з чим відсутні
підстави для визнання протиправними та
скасування пунктів 2, 3, 4, 7, 8, вимог
Контрольно-ревізійного управління від
01.12.2010 № 08-07-14-14/9245 щодо усунення
порушень законодавства з питань
державних закупівель, виявлених
плановою виїзною ревізією у
Вільнянському міжрайонному управлінні
водного господарства. Просить у
задоволенні позову відмовити.

Як вбачається з матеріалів справи
відповідно до п.2.16 Плану
контрольно-ревізійної роботи ГоловКРУ
України на III квартал 2010 року
Контрольно-ревізійним управлінням в
Запорізькій області проведено ревізію
фінансово - господарської діяльності
Вільнянського міжрайонного управління
водного господарства (далі -
Управління, ВМУВГ) за II півріччя 2008
року, 2009 рік та І півріччя 2010 року, якою
встановлено ряд порушень та недоліків
з питань фінансово-господарської
діяльності позивача, про що складений
акт ревізії від 25.10.2010 № 070/0013.

Акт ревізії був підписаний позивачем
із зауваженнями, які були направлені
відповідачу листом від 08.11.2010 за №1488, за
результатами розгляду яких КРУ в
Запорізькій області листом від 26.11.2010
№08-07-14-14/9084 на адресу позивача надані
висновки на заперечення позивача.

На підставі матеріалів проведеної
ревізії, пункту 46 Порядку проведення
інспектування органами державної
контрольно-ревізійної служби,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України від 20.04.2006 № 550 (далі -
Порядок №550) та п.7 ст.10 Закону України
«Про державну контрольно-ревізійну
службу в Україні» КРУ в Запорізькій
області на адресу позивача направлено
обов’язкові для виконання вимоги по
усуненню порушень, виявлених плановою
виїзною ревізією
фінансово-господарської діяльності
позивача, листом від 01.12.2010 № 08-07-14-14/9245
(надалі – обов’язкові вимоги), які
складаються з 10 пунктів.

Позивач оскаржує пункти 2, 3, 4, 7, 8
обов’язкових вимог а саме:

п.2: «В ході ревізії встановлено, що в
порушення вимог п.п. 20, 22, 29 Порядку
складання, розгляду, затвердження та
основних вимог до виконання кошторисів
бюджетних установ, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 28.02.2002 №228 (надалі - Порядок № 228),
Управлінню зайво виділено бюджетних
коштів на загальну суму 54 327 грн. 54 коп.,
в т.ч. за КЕКВ 1166 «Оплата інших
енергоносіїв» на суму 26 780 грн. 20 коп.
(які станом на 01.07.2010 профінансовані на
суму 11 868 грн.), за КЕКВ 1111 «Заробітна
плата» в сумі 20 196 грн. (які станом на
01.07.2010 не профінансовано), за КЕКВ 1120
«Нарахування на заробітну плату» - в
сумі 7 351 грн. 34 коп. (які станом на 01.07.2010
не профінансовано) внаслідок завищення
потреби в бюджетних асигнуваннях по
КПКВ 5001050 «Експлуатація
загальнодержавних і міжгосподарських
державних меліоративних систем»
(надалі - КПКВ 5001050), за загальним фондом
державного бюджету в результаті не
врахування наявних залишків
матеріальних цінностей (вугілля) на
початок звітного періоду, а також через
включення до витрат на оплату праці
видатків, не підтверджених
відповідними обґрунтуваннями, у
зв'язку з чим:

- забезпечити відповідно до п. 47 Порядку
№228 зменшення бюджетних асигнувань на
загальну суму 54 327 грн. 54 коп.»;

п.3: «Ревізією встановлено, що в
порушення п.1 ст.9 Закону України від
16.07.1999 №996-XIV «Про бухгалтерський облік
та фінансову звітність в Україні»,
п.п.1.1, 1.3 Інструкції про службові
відрядження в межах України та за
кордон, затвердженої наказом
Міністерства фінансів України від
13.03.1998 №59 впродовж 2009 року без
оформлення первинних документів
(наказів на відрядження, посвідчення на
відрядження) по КПКВ 5001050 «Експлуатація
загальнодержавних і міжгосподарських
державних меліоративних систем» за
КЕКВ 1140 «Видатки на відрядження»
працівникам Управління незаконно
відшкодовано витрати на проїзд на
загальну суму 1 464 грн. 75 коп., в тому
числі за рахунок коштів загального
фонду – 598 грн. 75 коп., за рахунок коштів
спеціального фонду - 866 грн., у зв'язку з
чим:

- провести претензійно-позовну роботу
щодо повернення зайво виплачених сум
коштів. В іншому випадку стягнути з
особи, винної у зайвих грошових
виплатах кошти у сумі 1 464 грн. 75 коп. у
порядку та розмірах встановлених ст.ст.
130-136 КЗпП.»;

п.4: «В ході ревізії встановлено, що
внаслідок порушення ст.94 Кодексу
законів про працю України та ст.1 Закону
України від 24.03.1995 №108/95-ВР «Про оплату
праці», де зазначено: «Заробітна плата -
це винагорода, обчислена, як правило, у
грошовому виразі, яку власник або
уповноважений ним орган виплачує
працівникові за виконану ним роботу.
Розмір заробітної плати залежить від
складності та умов виконуваної роботи,
професійно-ділових якостей працівника,
результатів його праці та
господарської діяльності
підприємства, установи, організації»,
впродовж 2009 року (жовтень 2009 року)
Управлінням незаконно виплачено
заробітну плату працівникам
законсервованих насосних станцій по
загальному фонду державного бюджету по
КПКВ 5001050 за КЕКВ 1111 «Заробітна плата» в
загальній сумі 1 053 грн. 32 коп., та як
наслідок нарахування на заробітну
плату за КЕКВ 1120 «Нарахування на
заробітну плату» - 383 грн. 40 коп., у
зв'язку з чим:

- стягнути з осіб, винних у
безпідставних виплатах коштів на суму 1
053 грн. 32 коп., шкоду у порядку та розмірі
встановленому ст. ст. 130-136 Кодексу
законів про працю України з подальшим
перерахуванням їх до загального фонду
державного бюджету у відповідності до
п.3.2 Інструкції з обліку коштів,
розрахунків та інших активів бюджетних
установ, затвердженої наказом
Державного казначейства України від
26.12.2003 №242;

- провести перерахунок та відповідні
взаємозвірки щодо сум внесків до
державних цільових Фондів та повернути
зайво сплачені кошти в сумі 383 грн. 40
коп. або зарахувати в рахунок майбутніх
платежів з подальшим коригуванням в
кошторисі на 2010 рік видатків за КЕКВ
1120.»;

п.7: «Ревізією виконання державних
програм (заходів) у сфері досліджень,
розробок та інших заходів, проведеною
шляхом співставлення даних
казначейських виписок, Паспорту
бюджетної програми за КПКВ 5001070, умов
договору на отримання техніки,
первинних документів встановлено, що
Управлінням в грудні 2008 року
використано коштів спеціального фонду
державного бюджету (Держекофонду) по
КПКВ 5001070 «Захист від шкідливої дії вод
сільських населених пунктів, та
сільськогосподарських угідь» за КЕКВ
2110 на придбання
екскаватора-навантажувача АТЕК 999Е, на
загальну суму 310 000 грн.

При цьому план заходів із захисту
територій, що обслуговуються
установою, від шкідливої дії вод на 2008
рік, згідно якого мали
використовуватися бюджетні кошти, з
уповноваженими органами не
погоджувався та не затверджувався, чим
не дотримано пункти 2, 3 Порядку
використання у 2007 році коштів,
передбачених у державному бюджеті для
захисту територій від шкідливої дії
вод, затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 21.02.2007 № 254 (далі -
Порядок № 254). До того ж, у 2008 році за
наявною в Управлінні інформацією
невідкладних та аварійних ситуацій не
виникало, хоча згідно з п. 5 Переліку
робіт із захисту територій від
шкідливої дії вод (додаток до Порядку №
254) придбання за рахунок бюджетних
коштів устаткування, машин і
механізмів можливе лише для загонів з
проведення невідкладних та аварійних
робіт. Фактично згідно з оформленими
документами у періоді, що підлягав
ревізії, екскаватор для проведення
протипаводкових заходів по захисту від
підтоплення сільських населених
пунктів, виконання невідкладних або
аварійних робіт Управлінням не
використовувався.

Таким чином, використання Управлінням
коштів Державного фонду охорони
навколишнього природного середовища
за КПКВ 5001070 у сумі 310 000 грн. проведено
на цілі, що не передбачені п.п.22, 23 ст.37
Закону України від 28.12.2007 №107-VI «Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» та ч.ч.6, 7
ст.47 Закону України від 25.06.1991 №1264-ХІІ
«Про охорону навколишнього природного
середовища», а також з порушенням ст.30
Бюджетного кодексу України та
кваліфікується як бюджетне
правопорушення, яке свідчить про
нецільове використання об'єктом
контролю бюджетних коштів, що
зазначено у ст.119 Бюджетного кодексу
України, в зв'язку з чим:

- прийняти до відома факт застосування
фінансової санкції у вигляді зменшення
бюджетних асигнувань.»;

п.8: «Всупереч вимог п.8 ч.1 ст.7, п.5 ст.51
Бюджетного кодексу України від 21.06.2001
№2542-111, п.5, абз. 2 п.43 п.5 Порядку
складання, розгляду, затвердження та
основних вимог до виконання кошторисів
бюджетних установ, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 28.02.2002 № 228, впродовж 2009 року та І
півріччя 2010 року Управлінням проведено
покриття витрат на виконання програми
по КПКВ 5001060 «Ведення державного
моніторингу поверхневих вод, водного
кадастру, паспортизація, управління
водними ресурсами» за рахунок коштів
бюджетної програми по КПКВ 5001050
«Експлуатація загальнодержавних та
міжгосподарських державних
меліоративних систем» на загальну суму
336 грн. 98 коп., в тому числі в 2009 році - на
суму 179 грн. 52 коп. (за рахунок коштів
загального фонду державного бюджету -
на суму 14 грн. (КЕКВ 1140) та за рахунок
коштів спеціального фонду - на суму 165
грн. 52 коп. (КЕКВ 1135 - на суму 115 грн. 52
коп., КЕКВ 1140 - на суму 50 грн.), впродовж І
півріччя 2010 року за рахунок коштів
спеціального фонду -157 грн. 46 коп. (за
КЕКВ 1131 - на суму 149 грн. 46 коп., за КЕКВ 1140
- на суму 8 грн.) та відповідно до ст.119
Бюджетного кодексу України є
нецільовим використанням бюджетних
коштів, в зв'язку з чим:

- прийняти до відома факт застосування
фінансової санкції у вигляді зменшення
бюджетних асигнувань.».

Також матеріалами справи встановлено,
що в провадженні Вільнянського
районного суду Запорізької області
перебувала справа №3-0805-6/2011 про
притягнення до адміністративної
відповідальності начальника
Вільнянського міжрайонного управління
водного господарства ОСОБА_3 за
вчинення правопорушення,
передбаченого ст.164-12 КУпАП (нецільове
використання бюджетних коштів
протягом 2009 року – І півріччя 2010 року).
Постановою від 24.02.2011 адміністративну
справу було закрито у зв’язку із
відсутністю в діях начальника
Вільнянського міжрайонного управління
водного господарства ОСОБА_3 події
правопорушення. Постанова суду набула
чинності 10.03.2011.

Оцінивши представлені докази у їх
сукупності вважаю, що позовні вимоги
підлягають частковому задоволенню з
наступних підстав.

Щодо оскаржуваного пункту 2
обов’язкових вимог:

Ревізією встановлено, що при складані
розрахунків до проекту кошторису не у
всіх випадках враховувалися наявна
кредиторська заборгованість, а також
наявність залишків матеріальних
цінностей на початок звітного періоду,
та об'єктивна потреба в коштах, чим
порушено вимоги п.п. 20, 22, 23, 29 Порядку
складання, розгляду, затвердження та
основних вимог до виконання кошторисів
бюджетних установ, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 28.02.2002 № 228. При цьому, суми,
визначені розрахунками, в повному
обсязі враховані при затверджені
кошторису на 2010 рік.

В пунктах 20, 22, 29 Порядку №228, зокрема,
зазначено:

- до кошторисів можуть
включатися тільки видатки, передбачені
законодавством;

- показники видатків або
надання кредитів з бюджету, що
включаються до проекту кошторису,
повинні бути обґрунтовані
відповідними розрахунками;

- установи повинні
забезпечити суворе виконання вимог
законодавства; додержуватися режиму
економії, не допускати включення до
кошторисів асигнувань, не зумовлених
потребою; не допускати прийняття в
кошторисах сум, не підтверджених
економічними обґрунтуваннями.

Відповідно до довідки про залишки та
використання вугілля по Вільнянському
міжрайонному управлінню водного
господарства, яка є Додатком №25 до акту
ревізії, використання вугілля за
останні 2 роки становило: за рахунок
коштів загального фонду: в 2008 році - 23,8
т, за 2009 рік - 41,0 т, за рахунок коштів
спеціального фонду: в 2008 році - не
використовувалося, в 2009 році-10,3 т.

Середньорічне використання
Управлінням вугілля, придбаного за
рахунок коштів загального фонду,
становило 32,4 т.

При цьому, розрахунками до загального
фонду кошторису по КПКВ 5001050 за КЕКВ 1166
«Оплата інших енергоносіїв»
Управлінням передбачено використання
вугілля в кількості 37,0 т на суму 40 700
грн.

Згідно пояснення начальника
Управління ОСОБА_3 та головного
економіста ОСОБА_4, що приведено в
Додатках №№15, 27 до акта ревізії, при
складанні розрахунків потреби коштів
до кошторису на 2010 рік залишки
матеріальних цінностей не
враховувалися.

Розрахунок потреби вугілля на 2010 рік по
Вільнянському міжрайонному управлінню
водного господарства, який приведено
на стор. 3 Заперечень до акту ревізії, в
ході ревізії в Управлінні був
відсутній, до ревізії не надавався. В
зазначеному розрахунку приведено
перелік об’єктів, які піддягали
опаленню, загальною кількістю 25 шт.,
кількість днів опалення (180 дн.), норма
списання вугілля (від 12,0 кг/добу до 21,8
кг/добу), потреба в вугіллі на
опалювальний сезон в розмірі 78 228 кг
тощо.

При цьому, згідно наданого до ревізії
«Розрахунку видатків по КЕКВ 1160
«Оплата комунальних послуг та
енергоносіїв» по Управлінню на 2010 рік
по бюджету», який є додатком до акту, по
КПКВ 1166 планувалося використання
вугілля в кількості 37 т на суму 40 700 грн.
При цьому приведено наступний
розрахунок: «Вугілля 23 шт. * 183 дн. * 9 кг =
38 тн».

Отже, розрахунком, наданим до ревізії
передбачено норму витрачання палива в
розмірі 9 кг на добу, тоді як
розрахунком, наданим до заперечень до
акта ревізії вказаний показник склав
від 12,0 кг до 21,8 кг на добу.

В запереченнях до акта ревізії
відсутні обґрунтування щодо норм
списання вугілля (від 12 до 21,8 кг). При
цьому, при застосуванні норми списання
вугілля в розмірі 9 кг/добу, потреба
вугілля, згідно розрахунку потреби
вугілля на 2010 рік по Вільнянському
міжрайонному управлінню водного
господарства, який приведено на стор. 3
заперечень до акту ревізії, склала би 39
960 кг.

Таким чином, висновки відповідача з
цього питання суд вважає правомірними.

Пунктом 1.2 Положення №7 про виплату
надбавки за високі досягнення у праці,
складність та напруженість в роботі
працівників, затвердженого
начальником Вільнянського
міжрайонного управління водного
господарства ОСОБА_3 25.06.2009, погодженого
головою профкому Вільнянського
міжрайонного управління водного
господарства ОСОБА_5 25.06.2009, що є
додатком до Колективного договору
Вільнянського міжрайонного управління
водного господарства на 2009 - 2010 роки,
зареєстрованого Вільнянською
райдержадміністрацією від 29.06.2009 за №83,
передбачено встановлення надбавки за
високі досягнення у праці
інженерно-технічним працівникам
Управління у розмірі до 50% посадового
окладу.

В розрахунках до кошторису на 2010 рік, а
саме в Розрахунку витрат на оплату
праці із загального фонду бюджету по
Вільнянському міжрайонному управлінню
водного господарства на 2010 рік,
Управлінням в стовпці «Надбавка за
високі досягнення у праці» в графі
«ІТР» врахована надбавка начальнику
експлуатаційної дільниці №2,
начальнику групи насосних станцій
експлуатаційної дільниці №2 та
інженеру-гідротехніку І категорії
експлуатаційної дільниці № 2 на
загальну суму 219 330 грн.

Фактично подача технічної води
водокористувачам експлуатаційною
дільницею №2 (насосними станціями, які
входять до складу Жовтневої
зрошувальної системи) після
консервації насосних станцій,
проведеної в вересні - жовтні 2009 року та
до закінчення проведення ревізії не
здійснювалася.

Розділом 2 Положення про
експлуатаційні дільниці,
затвердженого 15.09.2009 начальником
Управління ОСОБА_3, завданням
експлуатаційної дільниці є
забезпечення подачі технічної води
господарствам - водокористувачам,
фермерам, садово - городним
товариствам, облік води, перерозподіл і
оформлення необхідної технічної
документації, проведення періодичного
обстеження технічного стану
міжгосподарської мережі тощо.

Таким чином, позивачем врахована
надбавка працівникам за високі
досягнення у праці, за відсутності
таких, у зв’язку з консервацією
об’єктів.

На підставі викладеного суд вважає
обґрунтованими висновки відповідача
щодо порушення позивачем вимог п.п. 20,
22, 29 Порядку №228, п.1.2 Положенням №7, в
результаті чого Управлінню зайво
виділено бюджетних коштів внаслідок
завищення потреби в бюджетних
асигнуваннях по КПКВ 5001050 за загальним
фондом кошторису за КЕКВ 1120
«Нарахування на заробітну плату» на
загальну суму 735 134 грн., які станом на
01.07.2010 не профінансовано.

Отже, в цій частині позовні вимоги не
підлягають задоволенню.

Щодо оскаржуваного пункту 3
обов’язкових вимог:

Як вбачається з акту ревізії, в
авансових звітах, на підставі яких
проводилося відшкодування витрат за
рахунок коштів загального та
спеціального фонду державного бюджету
за КЕКВ 1140, мета визначена як
«відрядження».

Абзем 1 Загальних положень Інструкції
про службові відрядження в межах
України та за кордон, затвердженої
наказом Міністерства фінансів України
від 13.03.1998 №59 (надалі - Інструкція №59)
передбачено, що службовим відрядженням
вважається поїздка працівника за
розпорядженням керівника
підприємства, об'єднання, установи,
організації (далі - підприємство) на
певний строк до іншого населеного
пункту для виконання службового
доручення поза місцем його постійної
роботи.

Як було встановлено матеріалами
справи, фактично працівниками
Управління здійснювалися поїздки за
розпорядженням керівника для
виконання службового доручення за межі
місця їх постійної роботи, а отже,
відповідно до абз. 1 Загальних положень
Інструкції №59, є службовими
відрядженнями.

Згідно п.п.1.1 Інструкції №59 направлення
працівника підприємства у відрядження
здійснюється керівником цього
підприємства або його заступником і
оформляється наказом (розпорядженням)
із зазначенням: пункту призначення,
назви підприємства, куди відряджений
працівник, строку й мети відрядження.

Відповідно до п.п.1.3 Інструкції №59
фактичний час перебування у
відрядженні визначається за
відмітками в посвідченні про
відрядження щодо вибуття з місця
постійної роботи й прибуття до місця
постійної роботи. Якщо працівника
відряджено до різних населених
пунктів, то відмітки про день прибуття
й день вибуття проставляються в
кожному пункті.

Відмітки в посвідченні про відрядження
щодо прибуття та вибуття працівника
завіряються тією печаткою, якою
користується у своїй господарській
діяльності підприємство для
засвідчення підпису відповідної
службової особи, на яку наказом
(розпорядженням) керівника
підприємства покладено обов'язки
здійснювати реєстрацію осіб, які
вибувають у відрядження та прибувають
з нього.

Ревізією встановлено, що впродовж 2009
року без оформлення наказів на
відрядження по КПКВ 5001050 «Експлуатація
загальнодержавних і міжгосподарських
державних меліоративних систем» за
КЕКВ 1140 «Видатки на відрядження»
працівникам Управління незаконно
відшкодовано витрати на проїзд на
загальну суму 1 464 грн. 75 коп., в тому
числі за рахунок коштів загального
фонду – 598 грн. 75 коп., за рахунок коштів
спеціального фонду - 866 грн.

Слід також зазначити, що умовами
Колективного договору Вільнянського
міжрайонного управління водного
господарства на 2009 - 2010 роки,
зареєстрованого Вільнянською
райдержадміністрацією від 29.06.2009 за №83,
проведення відшкодування працівникам
Управління під час перебування у
відрядженні витрат лише з проїзду на
підставі маршрутних листів, не
передбачено.

Відповідно до п.1.5 Інструкції №59 за
кожний день (включаючи день від’їзду
та приїзду) перебування працівника у
відрядженні в межах України,
враховуючи вихідні, святкові й
неробочі дні та час перебування в
дорозі (разом з вимушеними зупинками),
йому виплачуються добові в межах
граничних норм, установлених
постановою Кабінету Міністрів України
від 23.04.99 № 663.

Визначення кількості днів відрядження
для виплати добових проводиться з
урахуванням дня вибуття у відрядження
й дня прибуття до місця постійної
роботи, що зараховуються як два дні.

При відрядженні працівника строком на
один день або в таку місцевість, звідки
працівник має змогу щоденно
повертатися до місця постійного
проживання, добові відшкодовуються як
за повну добу.

Якщо відсутні відмітки в посвідченні
про відрядження, то добові не
виплачуються.

Загальними положеннями Інструкції №59
передбачено, що добові витрати
відшкодовуються в єдиній сумі
незалежно від статусу населеного
пункту.

Згідно п.1 ст.9 Закону України від 16.07.1999
№996-XIV «Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні»
Підставою для бухгалтерського обліку
господарських операцій є первинні
документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.
Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.

Направлення працівників Управління у
відрядження здійснювалося без
відповідного наказу (розпорядженням),
що є порушенням п.1.1, п.1.3 Інструкції № 59.

На підставі викладеного, суд вважає
обґрунтованими висновки ревізії про
порушення п.1 ст.9 Закону України від
16.07.1999 №996-XIV «Про бухгалтерський облік
та фінансову звітність в Україні»,
п.п.1.1, 1.3 Інструкції про службові
відрядження в межах України та за
кордон, затвердженої наказом
Міністерства фінансів України від
13.03.1998 №59 впродовж 2009 року без
оформлення первинних документів
(наказів на відрядження, посвідчення на
відрядження). В цій частині позовні
вимоги також не підлягають
задоволенню.

Щодо оскаржуваного пункту 4
обов’язкових вимог:

Ревізорами на стор. 23-27 акту ревізії
зроблено висновки щодо незаконності
утримання на непрацюючих насосних
станціях посад машиністів насосних
установок в результаті чого по
загальному фонду державного бюджету
незаконно виплачено заробітну плату за
КЕКВ 1111 у сумі 1 053 грн. 32 коп. та
нарахувань на неї - 383 грн. 40 коп.

Сума незаконної виплати заробітної
плати з нарахуваннями визначена
ревізорами арифметичним розрахунком,
як різниця між заробітною платою
машиністів насосних установок за
жовтень 2009 року, нарахованою згідно
затверджених штатних розписів та
заробітною платою, яка могла б бути
нарахована у разі, коли б на насосних
станціях замість посад машиністів
насосних станцій було введено посади
сторожів.

З пояснень позивача вбачається, що
нарахування оплати праці машиністам
насосних установок за жовтень 2009 року
зроблено за фактично відпрацьований
час, що підтверджується табелем обліку
використання робочого часу та у
відповідності з посадовими окладами
машиністів, установленими штатним
розписом, затвердженим в установленому
порядку, умовами Колективного договору
на 2009 - 2010 роки, зареєстрованого
Вільнянською райдержадміністрацією
від 29.06.2009 за №83. Помилок в нарахуванні
заробітної плати машиністам насосних
установок у жовтні 2009 року відповідно
до вищевказаних документів ревізією не
встановлено.

Відповідно до розділу 86 «Машиніст
насосних установок» Випуску 1
«Професії працівників, що є загальними
для всіх видів економічної діяльності»
Довідника кваліфікаційних
характеристик професій працівників,
затвердженого наказом Міністерства
праці та соціальної політики України
від 29.12.2004 №336 (надалі - Довідник),
основним завданням машиніста насосних
установок є обслуговування насосних
установок, обладнаних поршневими і
відцентровими насосами із сумарним
поданням 1000 м /год.

Згідно пункту 1.3 Правил безпечної
експлуатації насосних станцій
водогосподарських систем,
затверджених наказом Державного
комітету України з промислової
безпеки, охорони праці та гірничого
нагляду від 12.03.2010 №55 та зареєстрованих
в Міністерстві юстиції України 01.04.2010
за №271/17566 (далі – ПБЕНСВС) технічне
обслуговування електротехнічних
установок і гідротехнічного
обладнання - робота або комплекс робіт
з підтримання роботоздатності
установок, обладнання під час
використання їх за призначенням, у
стані готовності в період, коли вони не
задіяні в роботі, або з метою їх
тривалого зберігання під час
консервації. Отже, машиніст насосних
установок на непрацюючих насосних
станціях виконує завдання, які
визначені Довідником.

Згідно п.п.1.3.1 Правил безпечної
експлуатації електроустановок
споживачів, затверджених Наказом
Комітету по нагляду за охороною праці
Міністерства праці та соціальної
політики України від 09.01.1998 №4 та
зареєстрованих в Міністерстві юстиції
України 10.02.1998 за N 93/2533 (далі - ПБЕЕС)
керівник підприємства зобов'язаний
забезпечити утримання, експлуатацію і
обслуговування електроустановок
відповідно до вимог чинних нормативних
документів.

Згідно 3.3 Правил технічної
експлуатації електроустановок
споживачів (надалі - ПТЕЕС),
затверджених Наказом Міністерства
палива та енергетики України від 25.07.2006
№258 та зареєстрованих в Міністерстві
юстиції України 25.10.2006 за №1143/13017 діюча
електроустановка - електроустановка
або її дільниця, яка перебуває під
робочою чи наведеною напругою або на
яку напруга може бути подана вмиканням
комутаційних апаратів, а також
повітряною лінією (далі - ПЛ), яка має
перетинання з діючою ПЛ.

Як свідчать пояснення позивача, на
непрацюючій насосній станції є напруга
для виконання робіт з підтримання
обладнання в працездатному стані,
освітлення території, забезпечення
чергового персоналу оперативним
зв'язком, а тому насосна станція,
відповідно до визначення п.п.3.3 ПТЕЕС є
діючою електроустановкою.

Обслуговування електроустановок
споживачів, у тому числі виконання
ремонтних, монтажних, налагоджувальних
робіт і оперативних перемикань в
електроустановках, повинні
здійснювати спеціально підготовлені
електротехнічні працівники, а саме:
керівники і фахівці, оперативні,
виробничі та оперативно-виробничі
працівники (пункт 5.2.1 ПТЕЕС).

До оперативного обслуговування
електроустановок допускаються
працівники, які знають оперативні
схеми, посадові і експлуатаційні
інструкції, інструкції з охорони праці,
особливості обладнання і пройшли
навчання, дублювання та перевірку
знань ПБЕЕС та ПТЕЕС (пункт 2.2.2 ПБЕЕС).

Машиніст насосних установок
відноситься до оперативно-виробничих
працівників, який виконує роботи по
оперативному обслуговуванню та
ремонту діючої електроустановки.

Кваліфікація сторожа, викладена в
Довіднику кваліфікаційних
характеристик професій працівників,
затвердженому наказом Міністерства
праці та соціальної політики України
від 29.12.2004 №336 не відповідає
вищевказаним вимогам.

Ревізорами при проведенні ревізії не
враховані зазначені вимоги
нормативних актів з охорони праці, які
забезпечують безпечне виконання робіт
на насосній станції.

На підставі зазначеного суд вважає, що
висновки ревізорів щодо незаконної
виплати заробітної плати з
нарахуваннями у сумі 1 436 грн. 72 коп. є
безпідставними та необґрунтованими, а
тому в цій частині позовні вимоги
підлягають задоволенню.

Щодо оскаржуваного пункту 7
обов’язкових вимог:

Ревізією на стор. 74 акту зазначено, що
використання управлінням коштів
спеціального фонду державного бюджету
(Держекофонду) по КПКВ 5001070 за КЕКВ 2110 на
загальну суму 310 000 грн. на придбання
устаткування, машин, механізмів, а саме:
екскаватора - навантажувача АТЕК 999Е,
відповідно до ст.119 Бюджетного кодексу
України є нецільовим використанням
бюджетних коштів оскільки їх
використання не відповідає напрямам,
передбаченим ч.6, ч.7 ст.47 Закону України
«Про охорону навколишнього природного
середовища» від 25.06.1991 №1264-ХІІ, п.5 ст.51
Бюджетного кодексу України, п.п. 22, 23
Закону України від 28.12.2007 №107-УІ «Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» та
проведена з порушенням статті 30
Бюджетного кодексу України.

Згідно статті 119 Бюджетного кодексу
України нецільовим використанням
бюджетних коштів є їх витрачання на
цілі, що не відповідають:

бюджетним призначенням, встановленим
законом про Державний бюджет України
(рішенням про місцевий бюджет);

напрямам використання бюджетних
коштів, визначених у паспорті
бюджетної програми (у разі
застосування програмно-цільового
методу у бюджетному процесі) або в
порядку використання бюджетних коштів;

бюджетним асигнуванням (розпису
бюджету, кошторису, плану використання
бюджетних коштів).

Пунктом 23 статті 37 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» від 28.12.2007
№107-VІ (далі – Закон №107-VІ) передбачено
спрямування коштів, отриманих до
спеціального фонду Державного бюджету
за окремими пунктами ст.7, на захист від
шкідливої дії вод сільських населених
пунктів та сільськогосподарських
угідь (за рахунок джерел, визначених
пунктом 20 ст.7 Закону України № 107-VІ, а
саме: збору за забруднення
навколишнього природного середовища).

Додатком №3 до розділу 1 цього Закону
«Розподіл видатків Державного бюджету
України на 2008 рік» затверджено видатки
із спеціального фонду державного
бюджету за програмою 5001070 «Захист від
шкідливої дії вод сільських населених
пунктів та сільськогосподарських
угідь».

Як встановлено ревізією у 2008 році
Управління отримало фінансування
згідно постанови Кабінету Міністрів
України від 06.08.2008 №693 по КПКВ 5001070
«Захист від шкідливої дії вод
сільських населених пунктів та
сільськогосподарських угідь» за КЕКВ
2110 у сумі 310 000 грн.

Згідно з пунктом 6 абзацу 2 цієї
постанови, кошти необхідно було
використати відповідно до постанови
Кабінету Міністрів України від 22.02.2008
№68 «Про використання у 2008 році коштів,
передбачених у державному бюджеті для
захисту територій від шкідливої дії
вод, ведення державного моніторингу
поверхневих вод, державного водного
кадастру, паспортизації та управління
водними ресурсами». Вказана постанова
подовжила на 2008 рік дію постанови
Кабінету Міністрів України від 21.02.2007
№254 «Про затвердження порядків
використання у 2007 році коштів,
передбачених у державному бюджеті для
захисту територій від шкідливої дії
вод, ведення державного моніторингу
поверхневих вод, державного водного
кадастру, паспортизації та управління
водними ресурсами».

Як встановлено ревізією та не
заперечується позивачем кошти було
використано на придбання екскаватора -
навантажувача АТЕК 999Е для
укомплектування загонів з проведення
аварійних робіт.

Бюджетні призначення управлінню
визначено лімітною довідкою про
бюджетні асигнування та кредитування
на 2008 рік у сумі 310 000 грн. по
спеціальному фонду державного бюджету
на капітальні видатки. Бюджетні
асигнування отримано у відповідності з
реєстром змін кошторисних призначень,
які є основою для затвердження
кошторису, та планом спеціального
фонду державного бюджету на 2008 рік.

На підставі викладеного, суд вражає, що
кошти використано згідно з
затвердженим в установленому порядку
кошторисом на 2008 рік за КПКВ 5001070
«Захист від шкідливої дії вод
сільських населених пунктів та
сільськогосподарських угідь», який
згідно п.2 статті 51 Бюджетного кодексу
України є основним плановим документом
бюджетної установи, який надає
повноваження по отриманню доходів і
здійсненню видатків, визначає об'єм і
направлення коштів для виконання
бюджетною установою своїх функцій та
досягнення цілей, визначених на
бюджетний період у відповідності з
бюджетними призначеннями.

Проведені видатки також повністю
відповідають цілям, визначеним
паспортом бюджетної програми за КПКВ
5001070 «Захист від шкідливої дії вод
сільських населених пунктів та
сільськогосподарських угідь» на 2008 рік
із змінами внесеними наказом
Держводгоспу від 27.10.2008 року №229/1302.
Метою вказаної програми є забезпечення
захисту громадян, населених пунктів,
виробничих об'єктів і
сільськогосподарських угідь від
шкідливої дії вод, мінімізації
заподіюваних нею збитків.

Крім того, слід зазначити, що
управлінням експлуатується ряд
об'єктів (магістральних трубопроводів
які, є потенційно небезпечними
об'єктами експлуатації, аварії на яких
можуть призвести до затоплення і
підтоплення сільськогосподарських
угідь, населених пунктів, автошляхів та
залізничного полотна.

Управління також жодним чином не
порушило пунктів 2 та 3 постанови
Кабінету Міністрів України від 21.02.2007
№254 в частині затвердження плану
заходів із захисту територій від
шкідливої дії вод на 2008 рік, як це
сказано у вимогах, оскільки згідно п.3
вказаної постанови план заходів
формується і затверджується
Держводгоспом за погодженням з
Мінприроди та Мінфіном.

Крім того, як було встановлено
матеріалами справи в провадженні
Вільнянського районного суду
Запорізької області перебувала справа
№3-0805-6/2011 про притягнення до
адміністративної відповідальності
начальника Вільняпського міжрайонного
управління водного господарства
ОСОБА_3 за вчинення правопорушення,
передбаченого ст.164-12 КУпАП (нецільове
використання бюджетних коштів
протягом 2009 року – І півріччя 2010 року).
Постановою від 24.02.2011 адміністративна
справа була закрита у зв’язку із
відсутністю в діях начальника
Вільнянського міжрайонного управління
водного господарства ОСОБА_3 події
правопорушення. Постанова набрала
чинності 10.03.2011.ё

В постанові зазначено, що придбання
екскаватора-навантажувача АТЕК 999Е на
суму 310 000 грн. відбулося у 2008 році,
кошти, які були виділені у цьому році на
виконання Постанови КМУ від 06.08.2008 №693,
на підставі довідки про внесення змін
до смети Держбюджету на 2008 рік від
01.10.2008 №14 за КПКВ 5001070 «Захист від
шкідливої дії вод сільських населених
пунктів та сільськогосподарських
угідь» за кодом 50080000 «Збір за
забруднення навколишнього природного
середовища». Постановою №693
використання вказаних коштів
необхідно здійснювати у відповідності
з Постановою КМУ від 22.02.2008 №68, в якій
також вказано, що використання в 2008
році коштів, передбачених в
Держбюджеті за програмою «Захист від
шкідливої дії вод сільських населених
пунктів та сільськогосподарських
угідь», здійснюється у відповідності з
Порядком, затвердженим Постановою КМУ
від 21.02.2007 № 254, також Постановою КМУ № 68
передбачена можливість придбання
машин та механізмів для загонів по
проведенню невідкладних та аварійних
робіт за КПКВ 5001070. Таким чином,
Вільнянське міжрайонне управління
водного господарства здійснював
придбання техніки у відповідності з
Постановою КМУ від 06.08.2008 № 693 із
змінами, внесеними Постановами КМУ від
22.02.2008 № 68, та Порядком, затвердженим
Постановою КМУ від 21.07.2007 № 254.

Також, ст.37 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2008 рік»
роз'єднані як рівноцінні видатки п.22 -
заходи, пов'язані з охороною
навколишнього середовища та п.23 -
захист від шкідливої дії вод сільських
населених пунктів та
сільськогосподарських угідь. Ці два
різних напрямки використання, які не
можна змішувати.

Судом при вирішенні питання про
наявність складу правопорушення не
були прийняті до уваги пояснення
представників КРУ в Запорізькій
області стосовного того, що план
заходів із захисту територій від
шкідливої дії вод на 2008 рік ні
Вільнянським міжрайонним управлінням
водного господарства, ні Запорізьким
обласним виробничим управлінням
меліорації і водного господарства з
уповноваженими органами (зокрема,
територіальними органами Мінприроди,
МНС, облдержадміністрацією тощо) не
погоджувався та не затверджувався, як
цього вимагають положення п.п. 2, 3
Порядку №254. Згідно з вказаними нормами
план заходів на підставі узагальнених
розрахунків і обґрунтувань
Республіканського комітету Автономної
Республіки Крим по водогосподарському
будівництву та зрошуваному
землеробству, обласних управлінь
водного господарства, а також
басейнових управлінь водних ресурсів,
управлінь каналів, підприємств та
організацій, які належать до сфери
управління Держводгоспу (далі -
підприємства та організації),
погоджених з територіальними органами
МНС, Мінприроди та
облдержадміністраціями, формується і
затверджується Держводгоспом за
погодженням з Мінприроди та Мінфіном.
Таким чином, погодження з
територіальними органами МНС,
Мінприроди та облдержадміністраціями
вимагають узагальнені розрахунки і
обґрунтування плану заходів, а сам план
заходів повинен бути погодженим з
Мінприроди та Мінфіном та затверджений
Держводгоспом. Наданий суду змінений
план заходів із захисту територій від
шкідливої дії вод на 2008 рік такі
необхідні погодженим та затвердження
містить.

Таким чином, в діях начальника
Вільнянського міжрайонного управління
водного господарства ОСОБА_3 відсутня
об'єктивна сторона правопорушення -
подія правопорушення, у зв'язку з чим у
відповідності до вимог ст. 247 КУпАП
справа про правопорушення в цій
частині закрита.

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України
обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що кошти у сумі 310 000 грн. по КПКВ 5001070 за
КЕКВ 2110 «Придбання обладнання і
предметів довгострокового
користування» були використані на
цілі, що відповідають бюджетним
призначенням, встановленим Законом
№107-VІ, виділеним бюджетним
асигнуванням та кошторису, тобто за
цільовим призначенням та управлінням
не порушено вимог статті 119 Бюджетного
кодексу України, а тому вимоги,
викладені в п.7 «обов’язкових вимог»
необґрунтовані та підлягають
скасуванню.

Щодо оскаржуваного пункту 8
обов’язкових вимог:

Ревізією встановлено нецільове
використання коштів у 2009 році - І
півріччі 2010 року загального фонду за
КПКВ 5001050 КЕКВ 1140 у сумі 14 грн. та
спеціального фонду за КЕКВ 1135 – 115 грн.
52 коп., КЕКВ 1131 – 149 грн. 46 коп., КЕКВ 1140 - 58
грн., на виконання програми за КПКВ 5001060
«Ведення державного моніторингу
поверхневих вод, водного кадастру,
паспортизація, управління водними
ресурсами», що визначено ст. 119
Бюджетного кодексу України.

Пунктом 28 Порядку №228 передбачено, що
розпорядники свої витрати приводять у
відповідність з бюджетними
асигнуваннями та іншими показниками,
що доведені лімітними довідками. Для
цього чисельність працівників
установи, що пропонується до
затвердження за штатним розписом,
повинна бути приведена у відповідність
з визначеним фондом оплати праці, а
інші витрати - у відповідність з іншими
встановленими асигнуваннями таким
чином, щоб забезпечити виконання
покладених на установу функцій».

Крім того, зазначений пункт вимоги не
містить приписів щодо вжиття
конкретних дій з боку позивача, а лише
інформує про факт застосування
фінансових санкції у вигляді зменшення
бюджетних асигнувань, що за своєю
природою є механізмом усунення
зазначеного у цьому пункті вимоги
порушення.

Отже у цій частині суд погоджується з
висновками акту ревізії.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про
державну контрольну – ревізійну
службу в Україні» від 26.01.1993 №2939
головним завданням державної
контрольно-ревізійної служби є
здійснення державного фінансового
контролю за використанням і
збереженням державних фінансових
ресурсів, необоротних та інших активів,
правильністю визначення потреби в
бюджетних коштах та взяття зобов'язань,
ефективним використанням коштів і
майна, станом і достовірністю
бухгалтерського обліку і фінансової
звітності в міністерствах та інших
органах виконавчої влади, в державних
фондах, у бюджетних установах і у
суб'єктів господарювання державного
сектору економіки, а також на
підприємствах і в організаціях, які
отримують (отримували в періоді, який
перевіряється) кошти з бюджетів усіх
рівнів та державних фондів або
використовують (використовували у
періоді, який перевіряється) державне
чи комунальне майно (далі -
підконтрольні установи), виконанням
місцевих бюджетів, розроблення
пропозицій щодо усунення виявлених
недоліків і порушень та запобігання їм
у подальшому.

Згідно п.7 ст.10 цього Закону контрольно -
ревізійним управлінням в областях
надано право пред'являти керівникам та
іншим службовим особам підконтрольних
установ, що ревізуються, вимоги щодо
усунення виявлених порушень
законодавства з питань збереження і
використання державної власності та
фінансів, вилучати в судовому порядку
до бюджету виявлені ревізіями
приховані і занижені валютні та інші
платежі, ставити перед відповідними
органами питання про припинення
бюджетного фінансування і
кредитування, якщо отримані
підприємствами, установами та
організаціями кошти і позички
використовуються з порушенням чинного
законодавства.

Відповідно до ст.19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Отже, суд приходить до висновку про
протиправність «Обов’язкових вимог
щодо усунення порушень, виявлених
ревізією фінансово – господарської
діяльності Вільнянського міжрайонного
управління водного господарства 01.12.2010
№08-07-14-14/9245 в частині вимог, викладених
в п.4, п.7.

В іншій частині «обов’язкові вимоги» є
правомірними та обґрунтованими, а тому
в задоволенні позову в частині
визнання протиправними та скасування
вимог, викладених в п.2, п.3, п.8 слід
відмовити.

Керуючись ст. ст.94, 158, 160, 161, 162, 163, 167
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Вільнянського
міжрайонного управління водного
господарства до Контрольно –
ревізійного управління в Запорізькій
області про визнання протиправними та
скасування п.п.2, 3, 4, 7, 8 обов’язкових
вимог про усунення порушень виявлених
ревізією фінансово – господарської
діяльності позивача від 01.12.2010
№08-07-14-14/9245 задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати п.п.
4, 7 обов’язкових вимог про усунення
порушень виявлених ревізією фінансово
– господарської діяльності позивача
від 01.12.2010 №08-07-14-14/9245.

В іншій частині в позові відмовити.

Стягнути з державного бюджету України
на користь Вільнянського міжрайонного
управління водного господарства (70030,
Запорізька область, Вільнянський
район, с.Михайлівка, вул.Шкільна, буд.6,
) 3 (три) грн. 40 коп.
судового збору.

Постанова набирає законної сили в
порядку, визначеному ст. 254 КАС України
і може бути оскаржена в апеляційному
порядку до Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
шляхом подачі через Запорізький
окружний адміністративний суд
апеляційної скарги в 10-ти денний строк
з дня отримання копії постанови.

Суддя

І.В.Садовий

Постанова складена у повному обсязі
25.03.2011