Справа № 807/523/14
Суддя: Микуляк П.П.
Дата ухвалення: 2014-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

17 листопада 2014 рокум. Ужгород№ 807/523/14

Закарпатський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Микуляк П.П.

при секретарі Лумей В.Г.,

за участю:

позивача: Фізична особа-підприємець
ОСОБА_1, представник - ОСОБА_2,

відповідача 1: Ужгородська об'єднана
державна податкова інспекція
Головного управління Міндоходів в
Закарпатській області, представник -
Петрова О.М.,

відповідач 2: Головний державний
податковий ревізор інспектор відділу
оподаткування фізичних осіб
Ужгородської ОДПІ Головного
управління Міндоходів Орел Юрій
Володимировича - не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 до Ужгородської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів в
Закарпатській області; Головного
державного податкового ревізора
інспектора відділу оподаткування
фізичних осіб Ужгородської ОДПІ
Головного управління Міндоходів Орел
Юрія Володимировича про визнання
незаконними дій, визнання незаконними
та скасування податкових повідомлень -
рішень, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до статті 160 частини 3 КАС
України 17 листопада 2014 року було
проголошено вступну та резолютивну
частини постанови. Повний текст
постанови виготовлено та підписано 21
листопада 2014 року.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1
звернулася до Закарпатського
окружного адміністративного суду з
позовною заявою до Ужгородської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів в Закарпатській області;
Головного державного податкового
ревізора інспектора відділу
оподаткування фізичних осіб
Ужгородської ОДПІ Головного
управління Міндоходів Орел Юрія
Володимировича, якою просить:

- визнати незаконними дії головного
державного податкового ревізора
інспектора відділу оподаткування
фізичних осіб Ужгородської ОДПІ
Головного управління Міндоходів Орел
Юрія Володимировича по внесенню
завідомо неправдивої інформації до
Акту № 708/17-2/НОМЕР_1 від 21 травня 2013 року
"Про результати документальної
невиїзної перевірки - ОСОБА_1";

- визнати протиправними та скасувати
податкові повідомлення - рішення від 21
травня 2013 року № 31/17-2/НОМЕР_1, №
32/17-2/НОМЕР_1, № 33/17-2/НОМЕР_1.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
Ужгородською ОДПІ проведено
документальну позапланову перевірку
дотримання вимог податкового,
валютного та іншого законодавства
суб'єкта підприємницької діяльності
фізичної особи ОСОБА_1 за період з
01.01.2009р. по 31.12.2012р. За наслідками
вказаної перевірки складено акт
перевірки № №708/17-2/НОМЕР_1 від 26.04.2013р.
та прийнято податкові повідомлення -
рішення від 21.05.2013р.:

- № 31//17-2/НОМЕР_1, яким збільшено суму
грошового зобов'язання по податку з
доходів фізичних осіб від зайняття
підприємницькою діяльності у розмірі
15937,50 грн., в т.ч. за основним платежем
12750,00 грн. та за штрафними санкціями 3187,50
грн.;

- № 32/17-2/НОМЕР_1, яким збільшено суму
грошового зобов'язання по податку на
додану вартість у розмірі 21250,00 грн., в
т.ч. за основним платежем 17000,00 грн. та за
штрафними санкціями 4250,00 грн.;

- № 33/17-2/НОМЕР_1, яким застосовано
штрафну (фінансову) санкцію за платежем
збір за провадження деяких видів
підприємницької діяльності у розмірі
4122,00 грн.

Позивач вважає дії Головного
державного податкового ревізора
інспектора відділу оподаткування
фізичних осіб Ужгородської ОДПІ Орел
Юрія Володимировича по складанню Акту
перевірки незаконними, а вищевказані
податкові повідомлення - рішення, які
винесені на підставі Акту перевірки
протиправними та такими, що підлягають
скасуванню.

В судовому засіданні представник
позивача підтримав позовні вимоги, з
мотивів викладених в позовній заяві та
просив суд позов задовольнити.

В судовому засіданні представник
відповідача Ужгородської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів в
Закарпатській області проти позову
заперечив, з мотивів викладених в
письмових запереченнях та просив суд
відмовити в його задоволенні.

В судове засідання відповідач Головний
державний податковий ревізор
інспектор відділу оподаткування
фізичних осіб Ужгородської ОДПІ
Головного управління Міндоходів Орел
Юрій Володимирович не з'явився та не
забезпечив явку свого представника,
хоча про дату, час та місце розгляду
справи повідомлявся належним чином,
але подав до суду письмові заперечення,
де просив суд відмовити в задоволенні
позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд приходить
до наступного висновку.

Судом встановлено, що Ужгородською
ОДПІ проведено документальну
позапланову перевірку дотримання
вимог податкового, валютного та іншого
законодавства суб'єкта
підприємницької діяльності фізичної
особи ОСОБА_1 за період з 01.01.2009р. по
31.12.2012р. За наслідками вказаної
перевірки складено акт перевірки №
№708/17-2/НОМЕР_1 від 26.04.2013р. та прийнято
податкові повідомлення - рішення від
21.05.2013р.:

- № 31//17-2/НОМЕР_1, яким збільшено суму
грошового зобов'язання по податку з
доходів фізичних осіб від зайняття
підприємницькою діяльності у розмірі
15937,50 грн., в т.ч. за основним платежем
12750,00 грн. та за штрафними санкціями 3187,50
грн.;

- № 32/17-2/НОМЕР_1, яким збільшено суму
грошового зобов'язання по податку на
додану вартість у розмірі 21250,00 грн., в
т.ч. за основним платежем 17000,00 грн. та за
штрафними санкціями 4250,00 грн.;

- № 33/17-2/НОМЕР_1, яким застосовано
штрафну (фінансову) санкцію за платежем
збір за провадження деяких видів
підприємницької діяльності у розмірі
4122,00 грн.

Відповідно до п. 3 Указу Президента
України "Про спрощену систему
одаткування, обліку та звітності
суб'єктів малого підприємництва" від 3
липня 1998 № 727/98 ФОП ОСОБА_1 обрала спосіб
оподаткування доходів за єдиним датком
шляхом одержання свідоцтва про сплату
єдиного податку.

З 01.01.2012р. по 31.12.2012. ФОП ОСОБА_1
здійснювала підприємницьку діяльність
на спрощеній системі оподаткування,
обліку та звітності (єдиний податок - 2
група) у відповідності до вимог розділу
XIV Податкового кодексу України № 2755-і
гід 02.12.2010р.

Відповідно до поданої заяви на право
застосування спрощеної системи
оподаткування, обліку звітності на 2012
рік (зареєстрована в канцелярії
Ужгородської ОДПІ від 16.01.2012р. за № 76/М),
ФОП ОСОБА_1 було продовжено Свідоцтво
єдиного податку на 2012 рік серії З №387991
з 01.01.2012р. на 2 групі за ставкою податку
20% розміру мінімальної заробітної
плати, за видами діяльності: 93.01 "прання,
хімчистка та фарбування", 52.1 "роздрібна
торгівля в спеціалізованих магазинах",
52.42 "роздрібна торгівля одягом", 52.6
"роздрібна торгівля поза магазинами".

З 01.06.2012р. Ужгородською ОДПІ ФОП ОСОБА_1
було видано Свідоцтво єдиного податку
на 2012 рік серії НОМЕР_2 з 01.06.2012р. на 2
групі за ставкою податку 20% розміру
мінімальної заробітної плати, за
видами діяльності: 93.01 "прання,
хімчистка та фарбування", 52.1 "роздрібна
торгівля в спеціалізованих магазинах",
52.42 "роздрібна торгівля одягом", 52.6
"роздрібна торгівля поза магазинами".

Законом України "Про внесення змін до
Податкового кодексу України та деяких
інших законодавчих актів України щодо
спрощеної системи оподаткування,
обліку та звітності" було внесено зміни
до Податкового кодексу України та
деяких інших законодавчих актів
України щодо спрощеної системи
оподаткування обліку та звітності.

У розділ XIV включено главу 1 такого
змісту: «Глава 1. Спрощена система
оподаткування, обліку та звітності».

Відповідно до п.291.1 ст.291. у цій главі
встановлюються правові засади
застосування спрощеної системи
оподаткування, обліку та звітності, а
також справляння єдиного податку.
Прикінцевими та перехідними
положеннями встановлено, що цей закон
набирає чинності з 1 січня 2012 року.

Згідно вимог п.291.4 ст.291 Податкового
кодексу України «Суб'єкти
господарювання, які застосовують
спрощену систему оподаткування, обліку
та звітності, поділяються на такі групи
латників єдиного податку:

2) друга група - фізичні особи -
підприємці, які здійснюють
господарську діяльність з надання
послуг, у тому числі побутових,
платникам єдиного податку та/або
населенню, виробництво та/або продаж
товарів, діяльність у сфері
ресторанного господарства, за умови, що
протягом календарного року
відповідають сукупності таких
критеріїв: не використовують працю
найманих осіб або кількість осіб, які
перебувають з ними у трудових
відносинах, одночасно не перевищує 10
осіб; обсяг доходу не перевищує 1000000
гривень. ...».

Судом було з'ясовано, що в порушення
вищезазначеної норми Податкового
кодексу ФОП ОСОБА_1 протягом 2012 року
надавала послуги по пранню білизни
Відділу охорони здоров'я Іршавської
РДА, тобто надавала послуги не
платникам єдиного податку та/або
населенню, а юридичній особі, а саме
Відділу охорони здоров'я Іршавської
РДА, що зазначено на сторінках 10-11 акту
перевірки від 26.04.2013 № 708/17-2/НОМЕР_1.

За надання вищезазначених послуг
Відділ охорони здоров'я Іршавської РДА
перерахував ФОП ОСОБА_1 у 2012 році 92680,00
грн. (в т.ч.82040,0 грн. за І кв.2012р.).

У відповідності до вимог пп.298.2.3. п.298.2
ст.298 Податкового кодексу: «Платники
єдиного податку зобов'язані перейти на
сплату інших податків і зборів,
визначених цим Кодексом, у таких
випадках та в строки: у разі здійснення
видів діяльності, які не дають права
застосовувати спрощену систему
оподаткування - з першого числа місяця,
наступного за податковим (звітним)
періодом, у якому здійснювалися такі
види діяльності».

Отже, у відповідності до вимог пп.298.2.3
п.298.2 ст.298 Податкового кодексу ФОП
ОСОБА_1 з 01.04.2012р. повинна була перейти
на сплату інших податків і зборів,
визначених цим Кодексом (тобто перейти
на 3-ю групу єдиного податку або на
загальну систему оподаткування) та
повернути Ужгородській МДПІ Свідоцтво
єдиного податку на 2012 рік серії НОМЕР_2
з 01.06.2012р. на 2 групі за ставкою податку
20% від розміру мінімальної робітної
плати.

Зважаючи на те, що від ФОП ОСОБА_1 до
Ужгородської МДПІ не надходила заява
про перехід на 3-ю групу єдиного податку
з 01.04.2012, остання за наслідками
проведеної документальної перевірки
була переведена на загальну систему
оподаткування саме з 01.04.2012р.

Також судом встановлено, що ФОП ОСОБА_1
у 1-му кварталі 2012р. порушила вимоги
пп.298.2.3. п.298.2 ст.298 Податкового Кодексу
України та з 01.04.2012р. підлягала
оподаткуванню на умовах загальної
системи оподаткування.

Тобто за період діяльності з 01.04.2012р. по
31.12.2012р. ФОП ОСОБА_1 фактично
здійснювала діяльність на загальній
системі оподаткування.

ФОП ОСОБА_1 починаючи з 01.04.2012р. не
задекларувала як «валовий дохід» суму,
отриману на рахунки у банках (згідно
оригіналів банківських виписок,
представлених ФОП ОСОБА_1 та готівкових
коштів згідно даних Книги обліку
доходів і витрат № 1765 (представленої
ФОП ОСОБА_1) в загальній сумі 85000,00 грн.
(стор.12 акту перевірки).

У відповідності до вимог пп.139.1.9 п.139.1
ст.139 Податкового кодексу «Не
включаються складу витрат: ... витрати,
не підтверджені відповідними
розрахунковими, платіжними та ними
первинними документами, обов'язковість
ведення і зберігання яких передбачена
правилами ведення бухгалтерського
обліку та нарахування податку».

Для проведення документальної
перевірки СПД-ФО ОСОБА_1 не
представлено розрахунок валових
витрат, понесених нею при здійсненні
підприємницької діяльності протягом
01.04.2012 - 31.12.2012рр., також не представлено
оригінали первинних документів, що
можуть підтвердити вищезазначені
витрати.

За наслідками документальної
перевірки ФОП ОСОБА_1 за порушення
вимог пп. 14.1.54, 14.1.56 п.14.1 ст.14, п.22.1 ст.22 та
пп.139.1.9 п. 139.1 ст.139 Податкового кодексу
України, всього донараховано податку з
доходів фізичних осіб - СПД в зальній
сумі 12750,00 грн. за 2012 рік.

Відповідно до п. 123.1 ст.123 Податкового
кодексу України у разі, якщо
контролюючий орган самостійно
визначає суму податкового
зобов'язання, до платника податків
застосовується штраф у розмірі 25 % суми
визначеного податкового зобов'язання.

Таким чином, суд вважає податкове
повідомлення - рішенням№ 31/17-2/НОМЕР_1,
яким збільшено суму грошового
зобов'язання по податку з доходів
фізичних осіб від зайняття
підприємницькою діяльності у розмірі
15937,50 грн., в т.ч. за основним платежем
12750,00 грн. та за штрафними санкціями 3187,50
грн. правомірним та винесеним з
дотриманням норм чинного
законодавства.

Судом встановлено, що загальна сума від
здійснення операцій з поставки товарів
(послуг), що підлягають оподаткуванню,
сплачена ФОП ОСОБА_1 покупцями товарів,
за період з 01.04.2011р. по 31.03.2012р. (12
останніх послідовних календарних
місяців) сукупно складає 368517,03 грн.
(cтор. 14 акту перевірки).

Отже, ФОП ОСОБА_1 підлягає обов'язковій
реєстрації платником податку на додану
вартість у відповідності до вимог п. 181.1
ст. 181 Податкового кодексу України
01.04.2012р., де зазначено, що у разі якщо
загальна сума від здійснення операцій
з постачання товарів/послуг, що
підлягають оподаткуванню згідно з цим
розділом, у тому числі з використанням
локальної або глобальної комп'ютерної
мережі, нарахована (сплачена) такій
особі протягом останніх 12 календарних
місяців, сукупно перевищує 300000 гривень
(без врахування податку на додану
вартість), така особа зобов'язана
зареєструватися як платник податку в
органі державної податкової служби за
своїм місцезнаходженням (місцем
проживання) з дотриманням вимог,
передбачених ст. 183 цього Кодексу, крім
особи, яка є платником єдиного податку.

Відповідно до п. 183.1. ст. 183 Податкового
кодексу України передбачено, що
будь-яка особа, що підлягає
обов'язковій реєстрації чи прийняла
рішення про добровільну реєстрацію як
платника податку, подає до органу
державної податкової служби за своїм
місцезнаходженням (місцем оживання)
реєстраційну заяву.

П.183.2 ст.183 ПК України визначено, що у
разі обов'язкової реєстрації особи як
платника датку реєстраційна заява
подається до органу державної
податкової служби не пізніше 10 числа
календарного місяця, що настає за
місяцем, в якому вперше досягнуто
обсягу оподатковуваних операцій,
визначеного у сі. 181 цього Кодексу.

ФОП ОСОБА_1 повинна була подати заяву
про реєстрацію платника на додану
вартість до 01.04.2012р.

Виходячи з вищевикладеного, суд
приходить до висновку, що ФОП ОСОБА_1,
перебуваючи на загальній системі
оподаткування та здійснивши протягом
останніх 12 календарних місяців
реалізацію товарів (робіт, послуг) на
суму 368517,03 грн. не виконала вимоги п.183.2
ст.183 ПК України і своєчасно не подала
заяву про реєстрацію платника податку
на додану вартість.

Відповідно до абз. «а» п. 185.1 ст.185 ПК
України передбачено, що об'єктом
оподаткування податком на додану
вартість є операції платників податку
з постачання товарів, місце постачання
яких розташоване на митній території
України, відповідно до ст.186 цього
Кодексу, у тому числі рації з передачі
права власності на об'єкти застави
позичальнику (кредитору), на товари, що
передаються на умовах товарного
кредиту, а також з передачі об'єкта
фінансового лізингу в користування
лізингоотримувачу/орендарю.

Відповідно до абз. «а» п. 187.1 ст.187 ПК
України передбачено, що датою
виникнення податкових зобов'язань з
постачання товарів/послуг вважається
дата, яка припадає на податковий
період, протягом якого відбувається
будь-яка з подій, що сталася раніше:
дата зарахування коштів від
покупця/замовника на банківський
рахунок платника податку як оплата
товарів/послуг, що підлягають
постачанню, а в разі постачання
товарів/послуг за готівку - дата
оприбуткування коштів у касі платника
податку, а в разі відсутності такої -
дата інкасації готівки у банківській
установі, що обслуговує платника
податку.

Судом було з'ясовано, що за період з
01.04.2012р. по 31.12.2012р. ФОП ОСОБА_1 всього
отримала 85000,00 грн. готівкових і
безготівкових коштів (стор. 15 акту
перевірки).

Відповідно до п.183.10 ст.183 Податкового
кодексуУкраїни передбачено, що
будь-яка особа, що підлягає
обов'язковій реєстрації як платник
податку, вважається платником податку
з першого числа ця, що настає за
місяцем, в якому досягнуто обсягу
оподатковуваних операцій, визначеного
ст.181 цього Кодексу, без права на
віднесення сум податку до податкового
кредиту та отримання бюджетного
відшкодування до моменту реєстрації
платником податку на додану вартість.

Відповідно до вищенаведеного та
зважаючи на те, що ФОП ОСОБА_1
самостійно не зареєструвалась
платником податку на додану вартість з
01.04.2012р., то суд приходить до висновку,
що права на податковий кредит у неї не
має.

Всього за наслідками проведеної
позапланової документальної перевірки
за порушення ФОП ОСОБА_1 вимог п.181.1
ст.181, п.183.2 ст.183 Податкового кодексу
України, перевіркою донараховано
податку на додану вартість в сумі 17000,00
грн.

Відповідно до п. 123.1 ст.123 Податкового
кодексу України у разі, якщо
контролюючий орган і самостійно
визначає, суму податкового
зобов'язання, до платника податків
застосовується штраф у розмірі 25 % суми
визначеного податкового зобов'язання.

На підставі вищенаведеного, суд
приходить до висновку, що податкове
повідомлення - рішення від 21.05.2013 року №
32/17-2/НОМЕР_1, яким збільшено суму
грошового зобов'язання по податку на
додану вартість у розмірі 21250,00 грн., в
т.ч. за основним платежем 17000,00 грн. та за
штрафними санкціями 4250,00 грн. винесено
правомірно та не підлягає скасуванню.

Згідно з вимогами пп.267.1.1 п.267.1 ст.267
Податкового кодексу України
передбачено, що платниками збору є
суб'єкти господарювання (юридичні
особи та фізичні особи - підприємці), їх
відокремлені підрозділи, які отримують
в установленому цією статтею порядку
торгові патенти з провадять такі види
підприємницької діяльності: а)
торговельна діяльність у пунктах
продажу товарів.

Згідно з вимогами пп.267.64 п.267.6.4 ст.267
Податкового кодексу встановлено, що
торговий патент діє на території, на
яку поширюються повноваження органу,
який здійснив реєстрацію суб'єкта
господарювання, або за
місцезнаходженням відокремленого
підрозділу.

Документальною перевіркою
встановлено, що за період з 01.04.2012р. по
31.12.2012р. ФОП ОСОБА_1 при здійсненні
підприємницької діяльності з
роздрібної торгівлі в
неспеціалізованих магазинах одягом за
адресою: м.Чоп, вул.Квіткова, 2-а,
перебуваючи на загальній системі
оподаткування, проводила розрахунки з
контрагентами у готівковій формі
(згідно даних Книги обліку доходів і
витрат). Проте, торговий патент
підприємець у вказаний період не
придбавала, чим порушено вимоги ст.267
Податкового кодексу України.

Відповідно до рішення Чопської міської
ради від 30.12.2010р. № 3 встановлено
вартість тортового патенту для
роздрібної торгівлі за готівкові кошти
на 2012 рік у розмірі 0,2 % від розміру
мінімальної заробітної плати станом на
01.01.2012р., що становить 229,00 грн./міс.

Таким чином, судом було з'ясовано, що
ФОП ОСОБА_1 не сплачено до бюджету (за
придбання торгового патенту) суму 2061,00
грн. (по 229,00 грн. за період
квітень-грудень 2012р.).

Відповідальність за провадження
господарської діяльності без
придбання торгового патенту
передбачена ст.125 Податкового кодексу
України - за здійснення діяльності,
передбаченої ст.267 цього Кодексу, без
отримання відповідних торгових
патентів, суб'єкти господарювання
сплачують штраф у подвійному розмірі
збору за весь період здійснення такої
діяльності, але не менше подвійного
його розміру за один місяць.

Отже, суд приходить до висновку, що
податкове повідомлення - рішення від
21.05.2014 року № 33/17-2/НОМЕР_1, яким
застосовано штрафну (фінансову)
санкцію за платежем збір за
провадження деяких видів
підприємницької діяльності у розмірі
4122,00 грн. винесене з дотриманням норм
чинного законодавства та не підлягає
скасуванню.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Закріплений конституційно принцип
законності також міститься і в статті 21
пункті 21.1. Податкового кодексу України
(далі - ПК України), згідно з яким,
посадові особи контролюючих органів
зобов'язані, зокрема, дотримуватися
Конституції України та діяти виключно
у відповідності з цим Кодексом та
іншими законами України, іншими
нормативними актами.

У відповідності до ст. 1 Закону України
«Про порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами»
податкове зобов'язання - зобов'язання
платника податків сплатити до бюджетів
або державних цільових фондів
відповідну суму коштів у порядку та
строки, визначені цим Законом або
іншими законами України.

У відповідності до ч. 1 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

З огляду на викладені обставини та
враховуючи приписи ч.2 ст.71 КАС України,
в силу яких в адміністративних справах
про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову відповідач
належними та допустимими доказами
довів у суді правомірність прийнятих
ним податкових повідомлень - рішень від
21.05.2013 року № 31/17-2/НОМЕР_1, № 32/17-2/НОМЕР_1,
№ 33/17-2/НОМЕР_1.

На підставі наведеного, суд приходить
до переконання про відмову у
задоволенні позовних вимог.

Керуючись статтями 11, 70, 71, 160-163 КАС
України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позову Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 до Ужгородської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів в Закарпатській області;
Головного державного податкового
ревізора інспектора відділу
оподаткування фізичних осіб
Ужгородської ОДПІ Головного
управління Міндоходів Орел Юрія
Володимирович про визнання
незаконними дій, визнання незаконними
та скасування податкових повідомлень -
рішень від 21.05.2013 року № 31/17-2/НОМЕР_1, №
32/17-2/НОМЕР_1, № 33/17-2/НОМЕР_1 - відмовити.

Постанова набирає законної сили в
порядку, встановленому ст. 254 КАС
України, та може бути оскаржена до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Закарпатський окружний
адміністративний суд в порядку та
строки, встановлені ст.186 КАС України.
Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня проголошення, а в разі
складення постанови у повному обсязі
відповідно до ст. 160 КАС України -
протягом десяти днів з дня отримання
копії постанови (копія апеляційної
скарги одночасно надсилається особою,
яка її подає, до суду апеляційної
інстанції).

СуддяП.П. Микуляк