Справа № 2а-1970/932/11
Суддя: Нос С.П.
Дата ухвалення: 2014-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2014 р.
Справа № 46846/11/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді -
Носа С. П.,

суддів -
Клюби В. В., Кухтея Р. В.;

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу приватного підприємця ОСОБА_1 на
постанову Тернопільського окружного
адміністративного суду від 28 квітня 2011
року в справі за позовом Інспекції з
питань захисту прав споживачів у
Тернопільській області до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 про примусове
стягнення штрафу,-

ВСТАНОВИВ:

28 березня 2011 року Тернопільським
окружним адміністративним судом
зареєстровано позовну заяву
управління у справах захисту прав
споживачів у Тернопільській області до
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про
зобов'язання фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 сплатити штраф у розмірі 1700,00
грн. за порушення законодавства про
рекламу.

В обґрунтування вимог позовної заяви
вказано, що відповідачем протягом
10-денного строку з дня отримання
рішення про накладення штрафу за
порушення законодавства про рекламу
від 21 лютого 2011 року № 11 не було
здійснено оплати штрафу у розмірі 1700,00
грн.

Постановою Тернопільського окружного
адміністративного суду від 28 квітня 2011
року позов задоволено. Постановлено
стягнути з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 штраф у розмірі 1700,00 грн. на
користь Державного бюджету у м.
Тернополі.

Не погоджуючись з прийнятою
постановою, відповідачем - приватним
підприємцем ОСОБА_1, подано апеляційну
скаргу до Львівського апеляційного
адміністративного суду, в якій
висловлено прохання скасувати
оскаржувану постанову та прийняти
нову, якою відмовити в задоволенні
позову.

Зазначену постанову мотивовано тим, що
управління у справах захисту прав
споживачів у Тернопільській області
належним чином повідомило відповідача
про порушення відносно нього справи
щодо порушень норм рекламного
законодавства, однак він до позивача
жодного разу не з'явився.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги вказано, що відповідач не був
повідомлений про необхідність надання
інформації про вартість реклами та не
був повідомлений про порушення справи
щодо порушення законодавства про
рекламу.

Від Інспекції з питань захисту прав
споживачів у Тернопільській області
надійшов лист № 884 від 05 листопада 2014
року в якому зазначено, що відповідно
до Постанови Кабінету Міністрів
України № 775 від 29 червня 2011 року «Про
утворення територіальних органів
Державної інспекції з питань захисту
прав споживачів» управління у справах
захисту прав споживачів у
Тернопільській області припинило свою
діяльність 30 грудня 2011 року, утворена
Інспекція з питань захисту прав
споживачів у Тернопільській області не
є правонаступником вищезазначеного
управління, а тому не має повноважень
бути стороною у справі.

Відповідно до вимог ст. 55 КАС України, в
разі вибуття або заміни сторони чи
третьої особи у відносинах, щодо яких
виник спір, суд допускає на будь-якій
стадії адміністративного процесу
заміну відповідної сторони чи третьої
особи правонаступником.

Згідно з п. 9 Постанови Пленуму Вищого
адміністративного суду України № 2 від
06 березня 2008 року, при визначенні
процесуального правонаступництва
судам слід виходити з того, хто є
правонаступником у спірних
правовідносинах, та враховувати, що
якщо під час розгляду адміністративної
справи буде встановлено, що орган
державної влади, орган місцевого
самоврядування, рішення, дії чи
бездіяльність яких оскаржуються,
припинили свою діяльність, то в такому
випадку суду необхідно залучити до
участі у справі їх правонаступників. У
випадку відсутності правонаступників
суду необхідно залучити до участі у
справі орган, до компетенції якого
належить вирішення питання про
усунення порушень прав, свобод чи
інтересів позивача.

Таким чином, керуючись вимогами ст. 55
КАС України та враховуючи положення
постанови Пленуму Вищого
адміністративного суду України № 2 від
06 березня 2008 року, суд прийшов до
висновку про необхідність допустити
процесуальне правонаступництво в
адміністративній справі шляхом заміни
управління у справах захисту прав
споживачів у Тернопільській області
на Інспекцію з питань захисту прав
споживачів у Тернопільській області.

Особи, які беруть участь у справі, в
судове засідання не з'явились, про дату,
час і місце апеляційного розгляду були
повідомлені належним чином, а тому,
колегія суддів, відповідно до п. 2 ч. 1
ст. 197 КАС України, вважає можливим
проведення розгляду справи за їхньої
відсутності, в порядку письмового
провадження, за наявними у справі
матеріалами та на основі наявних у ній
доказів.

Заслухавши суддю-доповідача,
проаналізувавши матеріали справи та
доводи апеляційної скарги, колегія
суддів не знаходить підстав для її
задоволення.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно із ст. 70 КАС України належними є
докази, які містять інформацію щодо
предмету доказування. Докази, одержані
з порушенням закону, судом при
вирішенні справи не беруться до уваги.
Обставини, які за законом повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися ніякими іншими
засобами доказування, крім випадків,
коли щодо таких обставин не виникає
спору.

Статтею 71 КАС України встановлено, що
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідно до ст. 86 КАС України суд
оцінює докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні. Ніякі докази не мають для
суду наперед встановленої сили. Суд
оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

Встановлено, що 27 січня 2011 року
управлінням у справах захисту прав
споживачів у Тернопільській області
було виявлено порушення ст. 16 Закону
України «Про рекламу», яке полягало в
тому, що фізичною особою-підприємцем
ОСОБА_1 було розміщено щити на
турнікетах у кількості три штуки по
вулиці Руській, 21 та по вулиці
Київській у м. Тернополі без
відповідного дозволу, про що
працівниками управління у справах
захисту прав споживачів у
Тернопільській області було складено
протокол № 11 від 27 січня 2011 року.

Управлінням у справах захисту прав
споживачів відповідачу було
направлено повідомлення від 27 січня 2011
року № 112 про те, що для розгляду справи
щодо порушення рекламного
законодавства України йому необхідно в
триденний термін з дня отримання листа
прибути в управління та представити
свідоцтво про державну реєстрацію
суб'єкта підприємницької діяльності та
вартість та розповсюдження реклами.

У зв'язку з тим, що відповідач у
триденний термін з моменту отримання
листа не з'явився, йому повторно було
направлено повідомлення від 08 лютого
2011 року № 185 у якому зазначено, що
управління у справах захисту прав
споживачів у Тернопільській області
вимагає представити документи про
вартість розповсюдженої реклами і
свідоцтво про державну реєстрацію.

Оскільки фізична особа-підприємець
ОСОБА_1 в управління у справах захисту
прав споживачів у Тернопільській
області вдруге не з'явився, йому було
надіслано лист від 17 лютого 2011 року № 295
про те, що розгляд справи щодо
порушення законодавства про рекламу
відбудеться 21 лютого 2011 року об 11 год. 00
хв.

На підставі протоколу засідання від 21
лютого 2011 року за порушення
законодавства про рекламу управлінням
у справах захисту прав споживачів у
Тернопільській області прийнято
рішення про накладення штрафу за
порушення законодавства про рекламу №
11 від 21 лютого 2011 року, яким відповідача
зобов'язано у десятиденних термін з дня
отримання рішення сплатити в
установленому порядку штраф у розмірі
1700,00 грн., що ним у добровільному
порядку зроблено не було.

Згідно з ч. 3 ст. 26 Закону України «Про
рекламу» рекламодавці, виробники та
розповсюджувачі реклами під час
розгляду питання про порушення цього
Закону мають право бути присутніми на
засіданні органу державної влади під
час розгляду питання про порушення
ними цього Закону; подавати необхідні
документи, давати пояснення;
отримувати копію протоколу засідання
та рішення органу державної влади,
прийнятого щодо них; оскаржувати дії чи
бездіяльність зазначеного органу
державної влади та його посадових осіб
до суду.

Відповідно ч. 6 ст. 27 Закону України «Про
рекламу» за неподання або подання
недостовірної інформації щодо
вартості розповсюдженої реклами та/або
виготовленої реклами та/або вартості
розповсюдженої реклами спеціально
уповноваженому центральному органу
виконавчої влади у сфері захисту прав
споживачів та його територіальним
органам, необхідної для здійснення
ними передбачених цим Законом
повноважень, на рекламодавців,
виробників реклами та
розповсюджувачів реклами накладається
штраф у розмірі 100 неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян.

Крім того, штраф за порушення
законодавства про рекламу за своєю
природою є
адміністративно-господарським
штрафом.

Відповідно до ст. 241 Господарського
кодексу України, визначено, що
адміністративно-господарський штраф -
це грошова сума, що сплачується
суб'єктом господарювання до
відповідного бюджету у разі порушення
ним встановлених правил здійснення
господарської діяльності.

Згідно ст. 250 Господарського кодексу
України, передбачено, що
адміністративно-господарські санкції
можуть бути застосовані до суб'єкта
господарювання протягом шести місяців
з дня виявлення порушення, але не
пізніш як через один рік з дня
порушення цим суб'єктом встановлених
законодавчими актами правил
здійснення господарської діяльності,
крім випадків, передбачених законом.

Судом першої інстанції вірно
встановлено, що управлінням у справах
захисту прав споживачів у
Тернопільській області було дотримано
вимог порядку накладення штрафів, який
затверджений постановою Кабінету
Міністрів України від 26 травня 2004 року
№ 693, зокрема щодо направлення
відповідачу оскаржуваних рішень,
оскільки як вбачається із листа № 36-01-81
від 19 квітня 2011 року у Тернопільській
дирекції Українського державного
підприємства поштового зв'язку
«Укрпошта» рекомендовані листи, які
були надіслані управлінням у справах
захисту прав споживачів в
Тернопільській області на ім'я ОСОБА_1
за адресою АДРЕСА_1 від 29 січня 2011 року
вручено йому особисто 31 січня 2011 року,
від 09 лютого 2011 року вручено йому
особисто 11 лютого 2011 року, від 23 лютого
2011 року вручено йому особисто 09 березня
2011 року, від 25 брезня 2011 року вручено
йому особисто 29 березня 2011 року.

Відповідачем спірне рішення позивача
не оскаржувалося, сума штрафу в
добровільному порядку сплачена не
була, а тому сума штрафу згідно рішення
про накладення штрафу за порушення
законодавства про рекламу № 11 від 21
лютого 2011 року у розмірі 1700,00 грн.
підлягає стягненню.

Узагальнюючи викладене, суд
апеляційної інстанції переконаний, що
судом першої інстанції надано належну
оцінку наявним у справі доказам, а їх
достатня кількість та взаємний зв'язок
у сукупності дали змогу суду першої
інстанції зробити вірний висновок про
наявність підстав для задоволення
позову.

Враховуючи вищенаведене, суд
апеляційної інстанції визнає, що судом
першої інстанції, при вирішенні даного
публічно-правового спору, правильно
встановлено обставини справи та
ухвалено законне рішення з дотриманням
норм матеріального і процесуального
права, постанова суду першої інстанції
ґрунтується на повно, об'єктивно і
всебічно з'ясованих обставинах, доводи
апеляційної скарги висновків суду
першої інстанції не спростовують, тому
підстав для скасування постанови суду
першої інстанції немає.

Керуючись ст. ст. 158-160, 195, 197, п. 1 ч. 1 ст. 198,
ст. ст. 200, 205, 206, 254 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу приватного
підприємця ОСОБА_1 залишити без
задоволення, а постанову
Тернопільського окружного
адміністративного суду від 28 квітня 2011
року в справі № 2а-932/11/1970 - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі.

Ухвала може бути оскаржена у
касаційному порядку, шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України,
протягом двадцяти днів з дня набрання
ухвалою законної сили.

Головуючий суддя:
С. П.
Нос

Судді:
В. В.
Клюба

Р. В.
Кухтей