Справа № 409/824/14-а
Суддя: Бершов Г.Є.
Дата ухвалення: 2014-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2014 р.Справа № 409/824/14-а

Колегія суддів Харківського
апеляційного адміністративного суду у
складі

Головуючого судді: Бершова Г.Є.

Суддів: Катунова В.В. , Ральченка І.М.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Управління Пенсійного фонду
України в Білокуракинському районі
Луганської області на постанову
Білокуракинського районного суду
Луганської області від 24.09.2014р. по
справі № 409/824/14-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду
України в Білокуракинському районі
Луганської області

про визнання неправомірними дій та
зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до
Білокуракинського районного суду
Луганської області з позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
Білокуракинському районі Луганської
області, в якому просив суд визнати
неправомірними дії відповідача по
відмові у призначенні пенсії за
вислугу років відповідно до п. "а" ст.55
Закону України "Про пенсійне
забезпечення" за списком професій і
посад робітників локомотивних бригад і
окремих категорій працівників, які
безпосередньо здійснюють організацію
перевезень і забезпечують безпеку руху
на залізничному транспорті та в
метрополітенах і користуються правом
на пенсію за вислугу років, професія
"машиністи і помічники машиністів
тепловозів", затвердженим Постановою
Кабінету Міністрів України від 12.10.1992
року №583 "Про затвердження нормативних
актів з питань пенсійного
забезпечення"; зобов'язати відповідача
призначити та оформити належним чином
пенсію за вислугу років відповідно до
п. "а" ст.55 Закону України "Про пенсійне
забезпечення" за списком професій і
посад робітників локомотивних бригад і
окремих категорій працівників, які
безпосередньо здійснюють організацію
перевезень і забезпечують безпеку руху
на залізничному транспорті та в
метрополітенах і користуються правом
на пенсію за вислугу років, професія
"машиністи і помічники машиністів
тепловозів", затвердженим Постановою
Кабінету Міністрів України від 12.10.1992
року №583 "Про затвердження нормативних
актів з питань пенсійного
забезпечення" з 16.12.2013 року.

Постановою Білокуракинського
районного суду Луганської області від
24.09.2014 року позов було задоволено.

Відповідач, не погодившись із таким
рішенням суду першої інстанції, подав
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись
на неправильне застосування судом норм
матеріального та процесуального права,
просив рішення суду скасувати та
прийняти нове, яким в задоволенні
позову відмовити.

Сторони в судове засідання не прибули,
повідомлялись належним чином.

Відповідно до статті 197 КАС України
справу розглянуто в порядку письмового
провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 195 КАС України суд
апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в
межах апеляційної скарги.

Суд першої інстанції, задовольняючи
позовні вимоги, виходив з того, що
відповідач, відмовляючи в призначенні
ОСОБА_1 пенсії за вислугу років, діяв
неправомірно.

Колегія суддів погоджується із таким
висновком суду першої інстанції з
огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено судом апеляційної
інстанції, що 16 грудня 2013 року позивач
подав заяву до Управління Пенсійного
фонду України в Білокуракинському
районі Луганської області про
призначення пенсії за вислугу років
відповідно до пункту "а" статті 55
Закону України "Про пенсійне
забезпечення" за Списком професій і
посад робітників локомотивних бригад і
окремих категорій працівників, які
безпосередньо здійснюють організацію
перевезень і забезпечують безпеку руху
на залізничному транспорті та в
метрополітенах і користуються правом
на пенсію за вислугу років, професія
"Машиністи і помічники машиністів
тепловозів", затвердженим Постановою
Кабінету міністрів України від 12
жовтня 1992 р. № 583 "Про затвердження
нормативних актів з питань пенсійного
забезпечення".

04 березня 2014 року позивачем фактично
було отримано відмову Управління
Пенсійного фонду України в
Білокуракинському районі Луганської
області в призначенні пенсії за
вислугу років за відсутністю
пільгового стажу.

Статтею 46 Конституції України
передбачено, що громадяни мають право
на соціальний захист, що включає право
на забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом. Це
право гарантується
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням за рахунок
страхових внесків громадян,
підприємств, установ і організацій, а
також бюджетних та інших джерел
соціального забезпечення.

З матеріалів справи вбачається, що
16.12.2013 року позивач звернувся до
Управління Пенсійного фонду України в
Білокуракинському районі Луганської
області із заявою про призначення
пенсії за вислугу років відповідно до
пункту "а" статті 55 Закону України "Про
пенсійне забезпечення" за Списком
професій і посад робітників
локомотивних бригад і окремих
категорій працівників, які
безпосередньо здійснюють організацію
перевезень і забезпечують безпеку руху
на залізничному транспорті та в
метрополітенах і користуються правом
на пенсію за вислугу років, професія
"Машиністи і помічники машиністів
тепловозів", затвердженим Постановою
Кабінету міністрів України від 12
жовтня 1992 р. № 583 "Про затвердження
нормативних актів з питань пенсійного
забезпечення" та отримав відмову (а.с.8).

Згідно з п.2 Прикінцевих положень
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» призначення пенсії за
віком на пільгових умовах за Списком №2
здійснюється у відповідності з раніше
діючим законодавством, тобто, за
Законом України «Про пенсійне
забезпечення» від 06.12.1991 року.

Відповідно до п. «а» ст. 55 Закону «Про
пенсійне забезпечення» визначено
право на пенсію за вислугу років
робітникам локомотивних бригад і
окремих категорій працівників, які
безпосередньо здійснюють організацію
перевезень і забезпечують безпеку руху
на залізничному транспорті та в
метрополітенах, - за списком професій,
посад і виробництв, що затверджуються в
порядку, який визначає Кабінет
Міністрів: чоловікам - після досягнення
55 років і при загальному стажі роботи
не менше 25 років, з них не менше 12 років 6
місяців на зазначеній роботі.

Список професій і посад робітників
локомотивних бригад та окремих
категорій працівників, які
безпосередньо здійснюють організацію
перевезень і забезпечують безпеку руху
на залізничному транспорті та в
метрополітенах і користуються правом
на пенсію за вислугу років,
затверджений постановою Кабінету
Міністрів від 12 жовтня 1992 року № 583.

Зазначений порядок призначення пенсій
за вислугу років поширюється на
працівників магістральних залізниць.
При цьому машиністи (та їх помічники)
паровозів (парових кранів на
залізничному ходу), тепловозів,
електровозів, дизель-поїздів,
електропоїздів (секцій), автомотрис і
мотовозів та їхні помічники мають
право на пенсію за вислугу років
незалежно від того, чи є вони
працівниками магістральних залізниць
або заводського залізничного
транспорту будь-якого підприємства.

Пунктом 20 Порядку підтвердження
трудового стажу для призначення пенсії
при відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній,
затвердженого постановою КМУ від 12.08.1993
року, передбачено, що у випадках, коли у
трудовій книжці відсутні відомості, що
визначають право на пенсію на
пільгових умовах, для підтвердження
спеціального трудового стажу
приймаються уточнюючі довідки
підприємств, організацій.

У довідці повинно бути відображено:
періоди роботи, які зараховуються до
спеціального трудового стажу, професія
чи посада, характер виконуваної роботи,
посилання на відповідні списки,
розділи, підрозділи, пункт, первинні
документи на час виконання робіт, на
підставі яких видана довідка.

У випадку відсутності правонаступника,
підтвердження періодів роботи, які
зараховуються до трудового стажу для
призначення пенсії на пільгових
умовах, здійснюється відповідно до
Порядку, затвердженого постановою
правління ПФУ від 10.11.2006 року, і
здійснюється Комісіями з питань
підтвердження стажу роботи на посадах,
які дають право на призначення пенсії
на пільгових умовах.

Колегією суддів встановлено, що ОСОБА_1
на час подання документів для
призначення пенсії за віком на
пільгових умовах 16.12.2013 року досяг
пенсійного віку (а.с. 22).

В трудовій книжці позивача вказано, що
з 22.10.1979 року до 16.02.1981 року він працював
помічником машиніста тепловозу
залізничного цеху заводу «Прогрес», що
підтверджується відповідним записом у
трудовій книжці (а.с.9), а з 19.03.1981 року до
18.09.1998 року позивач пропрацював
машиністом тепловозу
Білокуракинського елеватору, що також
підтверджується відповідним записом у
трудовій книжці (а.с.10).

Крім того обставини роботи позивачем
на посаді, що дає право на пенсію за
вислугу років, а саме помічником
машиніста тепловозу та машиністом
тепловозу, крім записів у трудовій
книжці підтверджуються також Довідкою
№6 від 25.02.2014 року, уточнюючою особливий
характер роботи або умови праці для
призначення пенсії (а.с.14); Довідкою №1
від 21.01.2014 року про підтвердження
наявного трудового стажу для
призначення пенсії за відсутності
трудової книжки або відповідних
записів у ній (а.с. 15); Листом б/н від
16.10.2013 року Голови комісії з припинення
ВАТ «Білокуракинський елеватор» (а.с.20).

Колегія суддів зазначає, що згідно зі
ст.62 ЗУ „Про пенсійне забезпечення"
основним документом, що підтверджує
стаж роботи, є трудова книжка.

Записи в трудовій книжці працівників
вносяться відповідно до Інструкції про
порядок ведення трудових книжок
працівників, затвердженої наказом
Міністерства праці України,
Міністерства юстиції України та
Міністерства соціального захисту
населення країни від 29 липня 1993 року
№58. Згідно з п.2.14 цієї Інструкції
записи про найменування роботи,
професії або посади, на яку прийнятий
працівник, виконуються відповідно до
найменування професій і посад,
зазначених у Національному
класифікаторі України ДК 003:2010
«Класифікатор професій».

Згідно з п. 1 Порядку підтвердження
наявного трудового стажу для
призначення пенсії за відсутності
трудової книжки або відповідних
записів у ній, затвердженого
постановою КМ України від 12.08.1993 року №
637, основним документом, що підтверджує
стаж роботи, є трудова книжка, а в разі
її відсутності приймаються інші
документи, які містять відомості про
період роботи.

Крім того, згідно з п.20 Порядку
підтвердження наявного трудового
стажу для призначення пенсій за
відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній,
затвердженого постановою КМ України
від 12.08.1993 року № 637, вказано, що
уточнюючі довідки підприємств або
організацій для підтвердження
спеціального трудового стажу,
приймаються у тих випадках, коли в
трудовій книжці відсутні відомості, що
визначають право на пенсію на
пільгових умовах або за вислугу років.
Трудова книжка позивача заповнена
відповідно до положень внесення
записів до трудової книжки та сумнівів
у відповідача не викликає. Крім того,
вказаний порядок передбачає видачу
уточнюючої довідки на підставі
первинних документів за час виконання
роботи, однак такі первинні документи
зберігаються не більше 3-х років.

Строк зберігання первинних документів
підприємств, організацій, установ
визначено Наказом Міністерства
юстиції України від 12.04.2012 за № 578/5 «Про
затвердження Переліку типових
документів, що створюються під час
діяльності державних органів та
органів місцевого самоврядування,
інших установ, підприємств та
організацій, із зазначенням строків
зберігання документів». Згідно з даним
Наказом строк зберігання первинних
документів, нарядів, табелів обліку
робочого часу, графіків тощо становить
3 роки, а книги наказів із прийому та
звільнення із роботи та
розрахунково-платіжні відомості із
заробітної плати - 75 років.

На підставі викладеного колегія
суддів погоджується із висновком суду
першої інстанції, що позивач має 18
років 9 місяців 25 днів спеціального
стажу для призначення пенсії за
вислугу років та має 40 років загального
стажу роботи. Наявність трудового
стажу у позивача підтверджено записами
у трудовій книжці, яка є основним
документом, а також відповідними
уточнюючими довідками про стаж роботи.

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку, що відмова Управління
Пенсійного фонду України в
Білокуракинському районі Луганської
області в призначенні пенсії за
вислугу років є протиправною.

Суд першої інстанції задовольнив
позовні вимоги з 01.01.2014 року,
посилаючись на ст.ст.7, 83 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» та статті
45 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» № 1058-ІV від 9 липня 2003 року.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що
позивач звернувся до суду з позовом
01.09.2014 року із вимогами щодо захисту
його порушених прав, що мали місце з
16.13.2013 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 КАС України
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з ч.2 ст. 99 КАС України для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлювався шестимісячний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Отже, враховуючи дату звернення
позивача до суду, шестимісячний строк
на звернення до суду з позовом та
період за який позивач просить суд
захистити його права, колегія суддів
приходить до висновку, що права
позивача підлягають захисту з 01.03.2014
року.

Відповідно до ч.1 ст. 100 КАС України
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд на підставі позовної заяви та
доданих до неї матеріалів не знайде
підстав для визнання причин пропуску
строку звернення до адміністративного
суду поважними, про що постановляється
ухвала.

Доказів поважності пропуску строку на
звернення до суду з позовом позивачем
не надано.

Виходячи із зазначених обставин
справи, колегія суддів вважає, що судом
при ухваленні рішення було порушено
приписи ст.ст.99, 100 КАС України, що
призвело до частково необґрунтованого
задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 99, 100, 160, 167, 195, 197, 198, 200,
203, 205, 206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Білокуракинському районі Луганської
області - задовольнити частково.

Постанову Білокуракинського районного
суду Луганської області від 24.09.2014р. по
справі № 409/824/14-а скасувати в частині
задоволення позову ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
Білокуракинському районі Луганської
області про визнання неправомірними
дій та зобов'язання вчинити певні дії з
01.01.2014 року по 28.02.2014 року.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
Білокуракинському районі Луганської
області про визнання неправомірними
дій та зобов'язання вчинити певні дії з
01.01.2014 року по 28.02.2014 року - залишити без
розгляду.

В іншій частині постанову
Білокуракинського районного суду
Луганської області від 24.09.2014 року по
справі №409/824/14-а - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя Бершов Г.Є.Судді
Катунов В.В. Ральченко І.М.