Справа № 815/6259/14
Суддя: Стефанов С. О.
Дата ухвалення: 2014-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/6259/14
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2014 року
м. Одеса

Одеський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді Стефанова С.О.,

за участю секретаря судового засідання
Гунько О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до Центру надання
послуг, пов'язаних з використанням
автотранспортних засобів з
обслуговуванням м. Іллічівськ та
Овідіопольського району Управління
Державтоінспекції ГУМВС України в
Одеській області, за участю третьої
особи - ОСОБА_2 про зобов'язання вчинити
певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі по тексту - позивач)
звернувся до суду з позовом до Центру
надання послуг, пов'язаних з
використанням автотранспортних
засобів з обслуговуванням м.
Іллічівськ та Овідіопольського району
Управління Державтоінспекції ГУМВС
України в Одеській області (надалі по
тексту - відповідач), за участю третьої
особи - ОСОБА_2, в якому просив:
зобов'язати відповідача здійснити
перереєстрацію права власності на
автомобіль марки ЗІЛ державний номер
НОМЕР_3, 1992 року випуску, зеленого
кольору на ім'я ОСОБА_1 без надання ним
свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу НОМЕР_6 від 12.12.2008
року, виданого РЕВ-1 при УДАІ ГУМВС
України в Одеській області; зобов'язати
відповідача здійснити перереєстрацію
права власності на житловий причіп LORD
MUENSTHRLAND, державний номер НОМЕР_2, 1998 року
випуску, бежевого кольору на ім'я
ОСОБА_1 без надання свідоцтва про
реєстрацію транспортного засобу
НОМЕР_7 від 02.07.2008 року, виданого РЕВ-1
при УДАІ ГУМВС України в Одеській
області.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що заочним рішенням
Приморського районного суду м. Одеси
від 24.11.2010 року було вирішено стягнути з
ОСОБА_2 на користь позивача суму боргу у
розмірі 66 368, 38 грн. В ході виконання
вказаного рішення державним
виконавцем другого Приморського
відділу державної виконавчої служби
Одеського міського управління юстиції
було проведено аукціон, який не
відбувся у зв'язку з відсутністю
зареєстрованих покупців, у зв'язку з
чим державним виконавцем було
запропоновано позивачу вирішити
питання щодо залишення за позивачем
нереалізованого майна, а саме:
автомобіль марки ЗІЛ 131, державний
номер НОМЕР_3, 1992 року випуску, зеленого
кольору та житлового причепу LORD MUENSTERLAND,
державний номер НОМЕР_2, 1998 року
випуску, бежевого кольору, що належать
ОСОБА_2, в рахунок погашення боргу. Дана
пропозиція була прийнята позивачем та
на підставі постанови державного
виконавця другого Приморського
відділу державної виконавчої служби
Одеського міського управління юстиції
від 31.12.2013 року зазначене майно було
передане позивачу в рахунок погашення
боргу, стягнутого за рішенням суду, про
що свідчать акти прийому-передачі.

Позивач зазначає, що на підставі
вказаних документів він має право
зареєструвати право власності на
автомобіль марки ЗІЛ 131 державний номер
НОМЕР_3, 1992 року випуску, зеленого
кольору та житловий причіп LORD MUENSTERLAND,
державний номер НОМЕР_2, 1998 року
випуску, бежевого кольору у органах
ДАІ, проте перешкодою є те, що свідоцтва
про реєстрацію транспортних засобів,
що йому були передані виконавчою
службою втрачені. Відповідач не може
поновити втрачені свідоцтва про
реєстрацію на ім'я особи, що вже не є
власником зазначеного майна, а без
таких документів позивачу відмовляють
у реєстрації права власності на
належне йому майно. Позивач вважає
відмову відповідача у здійсненні
реєстрації права власності за ним на
автомобіль марки ЗІЛ 131 державний номер
НОМЕР_3, 1992 року випуску, зеленого
кольору та на житловий причіп LORD
MUENSTERLAND, державний номер НОМЕР_2, 1998 року
випуску, бежевого кольору незаконною
та такою, що порушує його права
власника, оскільки він позбавлений
вільно користуватись та
розпоряджатись належним йому майном.

У судовому засіданні позивач підтримав
позовні вимоги та просив позов
задовольнити у повному обсязі,
посилаючись на обставини викладені в
позові.

Представник відповідача у судовому
засіданні відносно задоволення позову
заперечувала з підстав, викладених у
письмових запереченнях на позов,
зокрема зазначивши, що перереєстрація
спірних транспортних засобів буде
можливою за умови надання позивачем
документів, передбачених Порядком
державної реєстрації (перереєстрації),
зняття з обліку автомобілів, автобусів,
а також самохідних машин,
сконструйованих на шасі автомобілів,
мотоциклів усіх типів, марок і моделей,
причепів, напівпричепів та
мотоколясок, інших прирівняних до них
транспортних засобів та мопедів,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 07.09.1998 року № 1388.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши
пояснення осіб, які брали участь у
розгляді справи, всебічно і повно
з'ясувавши фактичні обставини, на яких
ґрунтується позовні вимоги та
заперечення, оцінивши докази, які мають
юридичне значення для розгляду справи
і вирішення спору по суті, суд вважає
встановленими наступні обставини та
відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що заочним рішенням
Приморського районного суду м. Одеси
від 24.11.2010 року стягнуто з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_1 суму боргу у розмірі 66
368, 38 грн.

В ході виконання вказаного рішення
державним виконавцем другого
Приморського відділу державної
виконавчої служби Одеського міського
управління юстиції було проведено
аукціон, який не відбувся у зв'язку з
відсутністю зареєстрованих покупців, у
зв'язку з чим державним виконавцем було
запропоновано ОСОБА_1 вирішити питання
щодо залишення за позивачем
нереалізованого майна, а саме:
автомобіль марки ЗІЛ 131, державний
номер НОМЕР_3, 1992 року випуску, зеленого
кольору та житлового причепу LORD MUENSTERLAND,
державний номер НОМЕР_2, 1998 року
випуску, бежевого кольору, що належать
ОСОБА_2, в рахунок погашення боргу, на що
позивач погодився.

Так, постановою державного виконавця
другого Приморського відділу
державної виконавчої служби Одеського
міського управління юстиції від 31.12.2013
року зазначене майно було передане
стягувачу - ОСОБА_1 в рахунок погашення
боргу за виконавчим листом № 202453/10
виданим 14.05.2012 року Приморським
районним судом м. Одеси (а.с. 8-9).

Актами державного виконавця про
передачу нереалізованого майна
стягувачу від 31.12.2013 року ОСОБА_1
передано рухоме майно: автомобіль
марки ЗІЛ державний номер НОМЕР_3, 1992
року випуску, номер кузова (шасі, рама,
коляска) № НОМЕР_8, зеленого кольору та
житловий причіп LORD MUENSTHRLAND, державний
номер НОМЕР_2, 1998 року випуску, номер
кузова (шасі, рама, коляска) № НОМЕР_9,
бежевого кольору (а.с. 12-15).

На підставі вищезазначених документів,
08.10.2014 року позивач звернувся до
відповідача з заявою щодо реєстрації
на його ім'я вищезазначеного
автомобіля та житлового причепа,
додавши при цьому до заяви
вищезазначені акти про передачу
нереалізованого майна стягувачу та
постанови державного виконавця (а.с. 16).

Листом від 11.10.2014 року за № 1129
відповідач надав позивачу письмову
відповідь, якою повідомив останнього,
що згідно п. 8 постанови Кабінету
Міністрів України № 1388-98р. «Про
затвердження Порядку державної
реєстрації (перереєстрації), зняття з
обліку автомобілів, автобусів, а також
самохідних машин, сконструйованих на
шасі автомобілів, мотоциклів усіх
типів, марок і моделей, причепів,
напівпричепів та мотоколясок, інших
прирівняних до них транспортних
засобів та мопедів» для державної
реєстрації транспортних засобів, що
перебували в експлуатації, подається
свідоцтво про реєстрацію
транспортного засобу. Згідно п. 18
постанови Кабінету Міністрів України
№ 1388-98р. «Про затвердження Порядку….»
замість утраченого або непридатного
для користування свідоцтва про
реєстрацію (технічного паспорта) і
номерних знаків на підставі заяви
власника або його представника
видається нове свідоцтво про
реєстрацію.

Позивач вважаючи зазначену відмову
незаконною та такою, що порушує його
права власника, оскільки він
позбавлений вільно користуватись та
розпоряджатись належним йому майном,
звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи спір по суті, суд виходив з
наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно з п.1 ч.3 ст.2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони на підставі, в межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 62
Закону України «Про виконавче
провадження» реалізація арештованого
майна, крім майна, вилученого з обігу
згідно із законом, та майна,
зазначеного в частині восьмій статті 57
цього Закону, здійснюється шляхом його
продажу на прилюдних торгах, аукціонах
або на комісійних умовах.

Абзацом першим пункту 3.1. Порядку
реалізації арештованого майна,
затвердженого наказом Міністерства
юстиції України від 15 липня 1999 року №
42/5, встановлено, що орган державної
виконавчої служби укладає з
організатором аукціону договір, яким
доручає реалізацію майна організатору
аукціону за визначену винагороду за
надані послуги з реалізації
арештованого майна, яка встановлюється
у відсотковому відношенні до продажної
ціни лота.

Згідно з пунктом 2.6. вказаного Порядку,
організатор аукціону - це
спеціалізована організація незалежно
від форм власності, з якою укладений
договір на реалізацію майна.
Спеціалізованою організацією ж
вважається суб'єкт господарювання,
який здійснює реалізацію майна шляхом
проведення аукціону (пункт 2.2).

Відповідно до частини 6 статті 62 Закону
України «Про виконавче провадження», у
разі якщо в місячний строк з дня
проведення повторної уцінки майно не
реалізоване на прилюдних торгах,
аукціонах або комісійних умовах,
державний виконавець повідомляє про це
стягувачу і пропонує йому вирішити
питання про залишення за собою
нереалізованого майна.

Як встановлено судом, в ході виконання
заочного рішення Приморського
районного суду м. Одеси від 24.11.2010 року
державним виконавцем другого
Приморського відділу державної
виконавчої служби Одеського міського
управління юстиції було проведено три
аукціони, які не відбувся у зв'язку з
відсутністю купівельного попиту, у
зв'язку з чим державним виконавцем
15.11.2013 року стягувачу (ОСОБА_1) було
надіслано лист та запропоновано
вирішити питання щодо залишення за
позивачем нереалізованого майна, а
саме: автомобіль марки ЗІЛ 131, державний
номер НОМЕР_3, 1992 року випуску, зеленого
кольору, за ціною, якою воно було
передано на реалізацію - 48 000,00 грн. та
житлового причепу LORD MUENSTERLAND, державний
номер НОМЕР_2, 1998 року випуску, бежевого
кольору, за ціною якою воно було
передано на реалізацію - 24000,00 грн., що
належать ОСОБА_2, в рахунок погашення
боргу.

20.11.2013 року від позивача до другого
Приморського відділу державної
виконавчої служби Одеського міського
управління юстиції надійшла заява,
якою він повідомив про своє бажання
залишити за собою в рахунок погашення
заборгованості за виконавчим
документом вищезазначене
нереалізоване майно належне боржнику -
ОСОБА_2.

Відповідно до ч. 9 ст. 62 Закону України
«Про виконавче провадження», майно
передається стягувачу за ціною, що
дорівнює початковій вартості майна, за
якою воно передавалося на реалізацію.
Про передачу майна стягувачу в рахунок
погашення боргу державний виконавець
виносить постанову, яка затверджується
начальником відділу, якому він
безпосередньо підпорядкований. За
фактом такої передачі державний
виконавець складає акт. Постанова та
акт є підставами для подальшого
оформлення стягувачем права власності
на це майно.

Як вбачається з п. 4 постанов
державного виконавця від 31.12.2013 року,
якими позивачу передано вищезазначене
рухоме майно, дані постанови є
підставою для оформлення права
власності на передане майно.

Також в актах державного виконавця про
передачу нереалізованого майна
стягувачу від 31.12.2013 року, вказано, що
відповідно до ст.ст. 5, 62 Закону України
«Про виконавче провадження», п. 4.5.12
Інструкції з організації примусового
виконання рішень, цей акт є підставою
для видачі відповідним органом
свідоцтва про право власності на
рухоме майно ОСОБА_1.

Питання реєстрації транспортного
засобу врегульовано постановою
Кабінету Міністрів України «Про
затвердження Порядку державної
реєстрації (перереєстрації), зняття з
обліку автомобілів, автобусів, а також
самохідних машин, сконструйованих на
шасі автомобілів, мотоциклів усіх
типів, марок і моделей, причепів,
напівпричепів, мотоколясок, інших
прирівняних до них транспортних
засобів та мопедів» від 07.09.1998 N 1388 (далі
- Порядок № 1388).

Відповідно до пункту 8 Порядку № 1388
державна реєстрація (перереєстрація)
транспортних засобів проводиться на
підставі заяв власників, поданих
особисто, і документів, що посвідчують
їх особу, підтверджують правомірність
придбання, отримання, ввезення, митного
оформлення (далі - правомірність
придбання) транспортних засобів,
відповідність конструкції
транспортних засобів установленим
вимогам безпеки дорожнього руху, а
також вимогам, які є підставою для
внесення змін до реєстраційних
документів. Не допускаються до
державної реєстрації транспортні
засоби з правим розташуванням керма (за
винятком транспортних засобів, які
були зареєстровані в підрозділах
Державтоінспекції до набрання
чинності Законом України «Про дорожній
рух»).

Документами, що підтверджують
правомірність придбання транспортних
засобів, їх складових частин, що мають
ідентифікаційні номери, є засвідчені
підписом відповідної посадової особи,
що скріплений печаткою:

довідка-рахунок за формою згідно з
додатком 1, видана суб'єктом
господарювання, діяльність якого
пов'язана з реалізацією транспортних
засобів та їх складових частин, що
мають ідентифікаційні номери;

договори та угоди, укладені на товарних
біржах на зареєстрованих у
Департаменті Державтоінспекції
бланках, договори купівлі-продажу
транспортних засобів, оформлені в
Державтоінспекції, інші засвідчені в
установленому порядку документи, що
встановлюють право власності на
транспортні засоби;

копія рішення суду, засвідчена в
установленому порядку, із зазначенням
юридичних чи фізичних осіб, які
визнаються власниками транспортних
засобів, марки, моделі, року випуску
таких засобів, а також
ідентифікаційних номерів їх складових
частин;

довідка органу соціального захисту
населення або управління виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань, що виділили автомобіль
або мотоколяску;

акт приймання-передачі транспортних
засобів за формою згідно з додатком 6,
виданий підприємством-виробником або
підприємством, яке переобладнало чи
встановило на транспортний засіб
спеціальний пристрій згідно із
свідоцтвом про погодження конструкції
транспортного засобу щодо
забезпечення безпеки дорожнього руху,
із зазначенням ідентифікаційних
номерів такого транспортного засобу та
конкретного одержувача;

митна декларація на бланку єдиного
адміністративного документа на
паперовому носії або електронна митна
декларація, або видане митним органом
посвідчення про реєстрацію в
підрозділах Державтоінспекції
транспортних засобів чи їх складових
частин, що мають ідентифікаційні
номери;

договір фінансового лізингу;

акт про проведений аукціон або
постанова та акт про передачу майна
стягувачу в рахунок погашення боргу,
видані органом державної виконавчої
служби.

Як достовірно встановлено судом,
позивач при поданні заяви щодо
реєстрації на його ім'я
вищезазначеного автомобіля та
житлового причепа, додав до заяви
постанови та акти про передачу
нереалізованого майна стягувачу в
рахунок погашення боргу від 31.12.2013 року,
видані органом державної виконавчої
служби.

Разом з тим, як вбачається з листа від
11.10.2014 року № 1129, відмова відповідача у
реєстрації за ОСОБА_1 вищезазначених
транспортних засобів, обґрунтована п. 8
Порядку № 1388, яким, зокрема,
встановлено, що для державної
реєстрації транспортних засобів, що
перебували в експлуатації і зняті з
обліку в підрозділах
Державтоінспекції, крім зазначених у
цьому пункті документів, що
підтверджують правомірність їх
придбання, подається свідоцтво про
реєстрацію транспортного засобу
(технічний паспорт) та копія
реєстраційної картки, що додається до
свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу на пластиковій
основі, з відміткою підрозділу
Державтоінспекції про зняття
транспортного засобу з обліку.

Разом з тим, судом встановлено, що також
підтверджено у судовому засіданні та в
письмових запереченнях представником
відповідача, що на момент звернення
позивача до УДАІ ГУМВС України в
Одеській області та на момент розгляду
справи, спірний автомобіль та причеп не
були зняті з обліку в органах ДАІ.

Відповідно до п. 33 Порядку №1388
перереєстрація транспортних засобів
проводиться у разі отримання свідоцтва
про реєстрацію замість утраченого або
не придатного для користування, зміни
їх власників, місця стоянки,
місцезнаходження або найменування
власників - юридичних осіб, місця
проживання або прізвища, імені чи по
батькові фізичних осіб, які є
власниками транспортних засобів, а
також у разі зміни кольору,
переобладнання транспортного засобу
чи заміни кузова, інших складових
частин, що мають ідентифікаційні
номери. При перереєстрації
транспортних засобів у разі зміни їх
власників зняття з обліку таких
транспортних засобів не проводиться.

Пунктом 39 Порядку № 1388 передбачено, що
у разі перереєстрації транспортного
засобу свідоцтво про реєстрацію
підлягає заміні на загальних
підставах.

Наказом МВС України №379 від 11.08.2010 року
затверджено Інструкцію про порядок
здійснення підрозділами
Державтоінспекції МВС державної
реєстрації, перереєстрації та обліку
транспортних засобів, оформлення і
видачі реєстраційних документів,
номерних знаків на них

Відповідно до п. 1.1 ця Інструкція
встановлює порядок здійснення
центрами надання послуг, пов'язаних з
використанням автотранспортних
засобів (далі - Центри), державної
реєстрації (перереєстрації), зняття з
обліку транспортних засобів (далі - ТЗ),
оформлення і видачі свідоцтв про
реєстрацію ТЗ, тимчасових
реєстраційних талонів (далі -
реєстраційні документи) та номерних
знаків на ТЗ.

Порядок перереєстрації транспортних
засобів врегульовано розділом 4
Інструкції.

Так, п. 4.Інструкції передбачено, що
перереєстрація ТЗ проводиться
працівниками Центру з урахуванням
вимог пунктів 8, 12, 15, 33-39 Порядку. У разі
перереєстрації ТЗ свідоцтво про
реєстрацію ТЗ (технічний паспорт)
підлягає заміні на загальних
підставах.

Відповідно до п. 4.2 Інструкції, у разі
заміни свідоцтва про реєстрацію ТЗ
(технічного паспорта), крім випадків їх
втрати або викрадення, проводиться
перереєстрація ТЗ. При цьому
попередньо видані свідоцтва про
реєстрацію ТЗ (технічні паспорти)
вилучаються. Вилучені свідоцтва про
реєстрацію ТЗ (технічні паспорти)
долучаються до матеріалів
перереєстрації.

У разі втрати (викрадення) свідоцтва
про реєстрацію ТЗ (технічного паспорта)
посадовими особами Центру приймаються
до розгляду письмові заяви власників
ТЗ, зразки яких наведено в додатках 1, 2.
Такі заяви можуть прийматись від осіб,
уповноважених у встановленому порядку
отримувати нові свідоцтва про
реєстрацію ТЗ, за винятком випадків,
коли в Центрі наявна інформація про
анулювання таких повноважень (п.4.4
Інструкції).

Відповідно до п.4.8. Інструкції
перереєстрація ТЗ у разі зміни їх
власників проводиться на підставі
документів, що підтверджують
правомірність придбання ТЗ. Зняття з
обліку таких ТЗ не проводиться.
Попередньо видані свідоцтва пре
реєстрацію ТЗ (технічні паспорти)
вилучаються та долучаються до
матеріалів перереєстрації.

На підставі вищевикладеного, суд
приходить до наступного висновку: на
підставі постанов та актів про
передачу майна стягувачу в рахунок
погашення боргу, виданих 31.12.2013 року
державним виконавцем другого
Приморського відділу державної
виконавчої служби Одеського міського
управління юстиції, позивач - ОСОБА_3
має беззаперечне право
перереєструвати на своє ім'я спірні
автомобіль ЗІЛ та житловий причіп,
однак відсутність у позивача свідоцтв
про реєстрацію зазначених
транспортних засобів внаслідок їх
втрати боржником - ОСОБА_2 та
неможливість поновлення відповідачем
втрачених свідоцтв про реєстрацію на
ім'я особи, що вже не є власником
зазначеного рухомого майна,
позбавляють позивача можливості
перереєструвати вищезазначені
транспортні засоби на своє ім'я, чим у
свою чергу грубо порушуються права
позивача, як власника, вільно
користуватись та розпоряджатись
належним йому майном.

При цьому, суд враховує, що в рішенні
Конституційного суду України від 09.07.2002
року у справі за конституційним
зверненням товариства з обмеженою
відповідальністю «Торговий дім
«Кампус Коттон клаб» щодо офіційного
тлумачення положення частини другої
ст. 124 Конституції України (справа №
1-2/2002 про досудове врегулювання спорів)
в п. 3 зазначено, що положення частини
другої ст. 124 Конституції України
треба розглядати у системному зв'язку з
іншими положеннями Основного Закону
України, які передбачають захист судом
прав і свобод людини і громадянина, а
також прав юридичної особи,
встановлюють юридичні гарантії їх
реалізації, надаючи можливість кожному
захищати свої права і свободи
будь-якими не забороненими законом
засобами (ч. 5 ст. 55 Конституції України).
Тобто кожна особа має право вільно
обирати не заборонений законом засіб
захисту прав і свобод, у т.ч. судовий
захист. Для забезпечення судового
захисту Конституція України у ст. 124
встановила принципи здійснення
правосуддя виключно судами. Із змісту
частини другої ст. 124 Конституції
України щодо поширення юрисдикції на
всі правовідносини, що виникають у
державі, випливає, що кожен із суб'єктів
правовідносин у разі виникнення спору
може звернутися до суду за його
вирішенням.

З огляду на викладене, суд вважає, що
звернення позивача до суду з позовом
про зобов'язання відповідача здійснити
перереєстрацію права власності на
вищезазначені автомобіль марки ЗІЛ та
на житловий причіп LORD MUENSTHRLAND, без
надання ним свідоцтв про реєстрацію
вказаних транспортних засобів, є
належним способом захисту прав та
інтересів позивача, які він вважає
порушеними, оскільки судом достовірно
встановлено наявність порушеного
права позивача як власника, вільно
користуватись та розпоряджатись
належним йому майном; позивачем
доведено суду обставини правомірності
набуття ним права володіння,
користування та розпорядження
спірними транспортними засобами, а
отже у суду наявні правові підстави для
задоволення позову.

Таким чином, на підставі ст. 10 КАС
України, згідно якої, усі учасники
адміністративного процесу є рівними та
ст. 11 КАС України, згідно якої розгляд і
вирішення справ у адміністративних
судах здійснюється на засадах
змагальності сторін та свободи в
наданні ними доказів, з'ясувавши
обставини у справі; перевіривши всі
доводи і заперечення сторін та надавши
правову оцінку всім наданим сторонами
на час розгляду справи доказам, суд
дійшов висновку, що позовні вимоги
обґрунтовані, підтверджені
матеріалами справи, у зв'язку з чим
підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 158-163 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд -

П О С Т А Н
О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
Центру надання послуг, пов'язаних з
використанням автотранспортних
засобів з обслуговуванням м.
Іллічівськ та Овідіопольського району
Управління Державтоінспекції ГУМВС
України в Одеській області, за участю
третьої особи - ОСОБА_2 про зобов'язання
вчинити певні дії - задовольнити.

Зобов'язати Центр надання послуг,
пов'язаних з використанням
автотранспортних засобів з
обслуговуванням м. Іллічівськ та
Овідіопольського району Управління
Державтоінспекції ГУМВС України в
Одеській області здійснити
перереєстрацію транспортного засобу:
автомобіль марки ЗІЛ державний номер
НОМЕР_3, 1992 року випуску, номер кузова
(шасі, рама, коляска) № НОМЕР_8, зеленого
кольору на ім'я ОСОБА_1
(ідентифікаційний номер НОМЕР_5, адреса:
Одеська область, Овідіопольський р-н,
АДРЕСА_1) за відсутністю свідоцтва про
реєстрацію транспортного засобу
НОМЕР_6 від 12.12.2008 року, виданого РЕВ-1
при УДАІ ГУМВС України в Одеській
області.

Зобов'язати Центр надання послуг,
пов'язаних з використанням
автотранспортних засобів з
обслуговуванням м. Іллічівськ та
Овідіопольського району Управління
Державтоінспекції ГУМВС України в
Одеській області здійснити
перереєстрацію транспортного засобу:
житловий причіп LORD MUENSTHRLAND, державний
номер НОМЕР_2, 1998 року випуску, номер
кузова (шасі, рама, коляска) № НОМЕР_9,
бежевого кольору на ім'я ОСОБА_1
(ідентифікаційний номер НОМЕР_5, адреса:
Одеська область, Овідіопольський р-н,
АДРЕСА_1) за відсутністю свідоцтва про
реєстрацію транспортного засобу
НОМЕР_7 від 02.07.2008 року, виданого РЕВ-1
при УДАІ ГУМВС України в Одеській
області.

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строку на подання
апеляційної скарги. Якщо апеляційну
скаргу не буде подано в строк,
встановлений ст. 186 КАС України,
постанова суду набирає законної сили
після закінчення цього строку. У разі
подання апеляційної скарги постанова,
якщо її не скасовано, набирає законної
сили після розгляду справи апеляційним
судом.

Постанова суду може бути оскаржена до
Одеського апеляційного
адміністративного суду шляхом подачі
апеляційної скарги до Одеського
окружного адміністративного суду
протягом десяти днів з дня отримання
копії постанови.

Повний текст постанови складено та
підписано суддею 03 грудня 2014 року.

Суддя
С.О. Cтефанов

Зобов'язати Центр надання послуг,
пов'язаних з використанням
автотранспортних засобів з
обслуговуванням м. Іллічівськ та
Овідіопольського району Управління
Державтоінспекції ГУМВС України в
Одеській області здійснити
перереєстрацію транспортного засобу:
автомобіль марки ЗІЛ державний номер
НОМЕР_3, 1992 року випуску, номер кузова
(шасі, рама, коляска) № НОМЕР_8, зеленого
кольору на ім'я ОСОБА_1
(ідентифікаційний номер НОМЕР_5, адреса:
Одеська область, Овідіопольський р-н,
АДРЕСА_1) за відсутністю свідоцтва про
реєстрацію транспортного засобу
НОМЕР_6 від 12.12.2008 року, виданого РЕВ-1
при УДАІ ГУМВС України в Одеській
області.

Зобов'язати Центр надання послуг,
пов'язаних з використанням
автотранспортних засобів з
обслуговуванням м. Іллічівськ та
Овідіопольського району Управління
Державтоінспекції ГУМВС України в
Одеській області здійснити
перереєстрацію транспортного засобу:
житловий причіп LORD MUENSTHRLAND, державний
номер НОМЕР_2, 1998 року випуску, номер
кузова (шасі, рама, коляска) № НОМЕР_9,
бежевого кольору на ім'я ОСОБА_1
(ідентифікаційний номер НОМЕР_5, адреса:
Одеська область, Овідіопольський р-н,
АДРЕСА_1) за відсутністю свідоцтва про
реєстрацію транспортного засобу
НОМЕР_7 від 02.07.2008 року, виданого РЕВ-1
при УДАІ ГУМВС України в Одеській
області.