Справа № 2а-3521/11
Суддя: Мікула О.І.
Дата ухвалення: 2014-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

26 листопада 2014 року Справа №
876/13301/13

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого - судді -
Мікули О.І.,

суддів -
Курильця А.Р., Кушнерика М.П.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в м.Львові апеляційну
скаргу управління Пенсійного фонду
України в Долинському районі
Івано-Франківської області на
постанову Долинського районного суду
Івано-Франківської області від 05 липня
2011 року у справі за позовом ОСОБА_1 до
управління Пенсійного фонду України в
Долинському районі Івано-Франківської
області про визнання протиправною
бездіяльності та зобов'язання
здійснити перерахунок та виплату
пенсії по інвалідності, -

в с т а н
о в и в :

16 червня 2011 року позивач - ОСОБА_1
звернувся в суд з позовом до
відповідача - управління Пенсійного
фонду України в Долинському районі
Івано-Франківської області, в якому
просив визнати неправомірною відмову
відповідача в проведенні перерахунку
та виплаті пенсії по інвалідності, яка
пов'язана з Чорнобильською
катастрофою, відповідно до ст.ст.49,50, ч.4
ст.54, ч.3 ст. 67 Закону України «Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», виходячи з розміру
мінімальної пенсій за віком
прожиткового мінімуму для
непрацездатних відповідно до ст.28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», починаючи з 25 жовтня 2010
року; зобов'язати відповідача,
починаючи з 25 жовтня 2010 року провести
перерахунок та виплату його пенсії,
відповідно до ст.ст.50, 54, 67 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
обчисленої з розміру основної
(державної) пенсії не менше 6-и
мінімальних пенсій за віком та
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, у розмірі 50 % від мінімальної
пенсії за віком, виходячи з розміру
мінімальної пенсії за віком, що
визначається згідно з ч.1 ст.28 Закону
України « Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування», у
розмірі прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність,
визначеного Законом та з врахуванням
Закону України «Про статус гірських
населених пунктів в Україні».

Постановою Долинського районного суду
Івано-Франківської області від 05 липня
2011 року позов задоволено. Визнано
неправомірною бездіяльність
управління Пенсійного фонду України в
Долинському районі щодо відмови в
перерахунку пенсії по інвалідності
ОСОБА_1 у відповідності до ст.ст.50, 54, 67
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи",
виходячи з розміру мінімальної пенсії
за віком. Зобов'язано управління
Пенсійного фонду України в Долинському
районі провести перерахунок ОСОБА_1
пенсії по інвалідності відповідно до
ст.ст.49, 50, 54, 67 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" з
нарахуванням на отримані суми 20 %
підвищення за проживання в гірському
населеному пункті з 25 жовтня 2010 року та
виплатити недоплачену суму пенсії з
врахуванням ст.28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" та виплачених сум.
Постанову допущено до негайного
виконання.

Не погоджуючись з вказаним рішенням
суду, відповідач оскаржив його в
апеляційному порядку. Вважає, що
оскаржувана постанова прийнята з
неповним з'ясуванням обставин, що мають
значення для справи, з порушенням норм
матеріального і процесуального права
та підлягає скасуванню, покликаючись
на те, що судом першої інстанції не
надано належної правової оцінки тому
факту, що положення ст.28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» щодо
мінімального розміру пенсії за віком
не застосовується при призначенні
пенсії за Законом України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок від
Чорнобильської катастрофи».
Відповідно до п.6 постанови Кабінету
Міністрів України №1 від 03 січня 2002
року «Про підвищення розмірів пенсії
та інших соціальних виплат окремим
категоріям пенсіонерів, фінансування
яких здійснюється за рахунок коштів
державного бюджету» пенсії призначені
відповідно до ст.54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок від
Чорнобильської катастрофи»
обчислюється із розрахункової
величини 19 грн. 91 коп. Таким чином,
вимоги позивача є безпідставними.
Просить скасувати оскаржувану
постанову та прийняти нову, якою
відмовити в задоволенні позовних
вимог.

Суд відповідно до положень п.3 ч.1 ст. 197
КАС України розглядає справу в порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами, оскільки
апеляційну скаргу подано на постанову
суду першої інстанції, яка прийнята в
порядку скороченого провадження за
результатами розгляду справи,
передбаченої п.2 ч.1 ст.183-2 КАС України.

Перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги в їх сукупності, суд
дійшов висновку, що апеляційну скаргу
необхідно задовольнити частково, а
оскаржувану постанову скасувати з
наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач - ОСОБА_1 є
учасником ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС першої
категорії, що підтверджується
посвідченням НОМЕР_1 від 14 травня 2008
року, інвалідом третьої групи
внаслідок захворювання, пов'язаного з
виконанням обов'язків з ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській
АЕС, що підтверджується довідкою серії
МСЕ №040666 від 07 квітня 1999 року.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з того, що при
розрахунку основної та додаткової
пенсій позивача, передбачених ст.ст. 50,54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок від
Чорнобильської катастрофи»,
застосуванню підлягає розмір
прожиткового мінімуму, для осіб, які
втратили працездатність,
встановленого в Законі про Державний
бюджет України на відповідний рік, із
якого визначається мінімальний розмір
пенсії за віком, а не положення
постанов Кабінету Міністрів України,
які істотно звужують обсяг
встановлених законом прав.

Даючи правову оцінку висновку суду
першої інстанції, колегія суддів
виходить з наступного.

Згідно зі ст.50 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» (в редакції
чинній на момент виникнення спірних
правовідносин), особам віднесеним до I
категорії, які є інвалідами 3 групи,
призначається щомісячна додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю
інвалідів, щодо яких встановлено
зв'язок з Чорнобильською катастрофою у
розмірі - 50 % мінімальної пенсії за
віком.

Відповідно до ст.54 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» (в редакції
чинній на момент виникнення спірних
правовідносин) обчислення і
призначення пенсій по інвалідності, що
настала внаслідок каліцтва чи
захворювання, і пенсій у зв'язку з
втратою годувальника внаслідок
Чорнобильської катастрофи із
заробітку за межами зони відчуження
провадиться на загальних підставах
відповідно до Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування". В усіх випадках розміри
пенсій для інвалідів, щодо яких
встановлено зв'язок з Чорнобильською
катастрофою, не можуть бути нижчими -
6-ти мінімальних пенсій за віком по 3-ій
групі інвалідності.

Як вбачається з матеріалів справи,
розрахунок державної пенсії позивачу
відповідачем проведено відповідно до
постанов Кабінету Міністрів України.

Виходячи із загальних засад
пріоритетності законів над
підзаконними актами, при розрахунку
основної та додаткової пенсій,
передбаченої ст.50, 54 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»,
застосуванню підлягає розмір
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність,
встановленого в законі про Державний
бюджет України на відповідний рік, із
якого визначається мінімальний розмір
пенсії за віком.

Таким чином дії відповідача щодо
виплати позивачу основної та
додаткової пенсій у розмірі меншому,
ніж встановлено ст.50, 54 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», є
неправомірними.

П.28 розділу ІІ Закону України «Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України», який
набрав чинності з 01 січня 2008 року,
внесено зміни до Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Рішенням Конституційного Суду України
від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 визнано
неконституційним положення пункту 28
розділу ІІ Закону України «Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України».

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції
України закони, інші правові акти або
їх окремі положення, що визнані
неконституційними, втрачають чинність
з дня ухвалення Конституційним Судом
України рішення про їх
неконституційність.

Після відновлення дії положень ст.ст.
50,54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» у попередній редакції, у 2010
році вони не змінювалась, а тому
висновок суду першої інстанції про те,
що відповідач повинен здійснити
перерахунок позивачу пенсій
відповідно до ст.50, 54 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» є
правильним.

Колегія суддів не приймає до уваги
покликання апелянта про те, що до даних
правовідносин не підлягає
застосування положень ч.1 ст.28 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування",
оскільки на час виникнення спірних
правовідносин розмір мінімальної
пенсії за віком визначався лише ст. 28
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" і згідно з цією нормою
мінімальна пенсія за віком дорівнює
прожитковому мінімуму, встановленому
для осіб, що втратили працездатність.

Відповідно до ч.1 ст. 2 Закону України
"Про прожитковий мінімум" також
визначено, що прожитковий мінімум
застосовується для встановлення
розмірів мінімальної заробітної плати
та мінімальної пенсії за віком.

Отже, вихідним критерієм при
визначенні даного розміру відповідно
ст.ст. 50,54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» є розмір мінімальної
пенсії за віком, визначений ст.28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»,
оскільки чинним законодавством
України розмір мінімальної пенсії за
віком визначається лише за правилами,
передбаченими ч.1 ст.28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», іншого
нормативно-правового акта, який би
визначав цей розмір або встановлював
інший розмір, немає. Відсутність іншого
мінімального розміру пенсії за віком
не є підставою для відмови в реалізації
позивачем конституційної гарантії та
права на отримання основної та
додаткової пенсій у розмірі меншому,
ніж встановлено ст.50, 54 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», виходячи з
розміру мінімальної пенсії за віком, як
це встановлено вказаним Законом.

Таким чином, покликання апелянта на те,
що до даних правовідносин не підлягає
застосуванню положення ч.1 ст.28 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" є
необґрунтованими та безпідставними.

Крім того, відповідно до п.2 ст. 6 Закону
України «Про статус гірських населених
пунктів в Україні» розмір державних
пенсій, які передбачені чинним
законодавством, видів державної
матеріальної допомоги громадянам, які
одержали статус особи, що працює і
проживає або навчається на території
населеного пункту, якому надано статус
гірського, збільшується на 20 %.

Відповідно до переліку населених
пунктів, яким надано статус гірських,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України № 647 від 11.08.1995 року
«Про перелік населених пунктів, яким
надається статус гірських» м. Долина
Івано-Франківської області, в якому
проживає позивач - має статус гірського
населеного пункту в Україні, а тому
розмір державної пенсії, що йому
виплачується має бути збільшено на 20 %.

Таким чином, правильним є висновок суду
першої інстанції про необхідність
здійснення нарахування та випалти
спірних пенсій з врахуванням надбавки
за проживання в гірському населеному
пункті.

Разом з тим, при зверненні до суду з
позовом позивачем пропущено
шестимісячний строк звернення до суду,
передбачений ч.2 ст.99 КАС України.

Відповідно до ст.100 КАС України -
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, встановлених
законом, залишається без розгляду.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач, в суд з позовом 16 червня 2011
року.

Враховуючи вищезазначене, приймаючи до
уваги дату звернення позивача до суду
із даним адміністративним позовом,
відсутність поважних причин для
поновлення строку, колегія суддів
дійшла висновку про те, що позов в
частині зобов'язання відповідача
здійснити перерахунок і виплату
позивачу основної та додаткової пенсій
відповідно до ст.50, 54 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» за період з
25 жовтня 2010 року по 15 грудня 2010 року
включно необхідно залишити без
розгляду.

Колегія суддів також не погоджується з
висновком суду першої інстанції щодо
обов'язку відповідача виконати
постанову негайно, оскільки, звертаючи
до негайного виконання постанови щодо
присудження виплати пенсії, інших
періодичних платежів з Державного
бюджету України або позабюджетних
державних фондів, які були прийняті в
порядку скороченого провадження, суд
повинен був застосовувати положення п.
1 ч. 1 ст. 256 КАС України, який є
спеціальним для даної категорії справ,
відповідно до якого постанови суду про
присудження виплати пенсії, інших
періодичних платежів з Державного
бюджету України або позабюджетних
державних фондів підлягають негайному
виконанню у межах суми стягнення за
один місяць.

За таких обставин судом першої
інстанції при винесенні оскаржуваної
постанови неповно з'ясовано обставини,
що мають значення для справи, порушено
норми процесуального права, що
призвело до неправильного вирішення
справи. Наведене в силу вимог ст. 202 КАС
України є підставою для скасування
постанови, що оскаржується, та
прийняття нового рішення у справі.

Керуючись ст.ст. 195, 197, п.3 ч.1 ст.198, п.п.1,4
ч.1 ст.202, ч. 2 ст.205, 207, 254, 256 КАС України,
суд,-

п о с т а н
о в и в :

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в Долинському
районі Івано-Франківської області
задовольнити частково.

Постанову Долинського районного суду
Івано-Франківської області від 05 липня
2011 року у справі №2-а-3521/2011- скасувати,
та прийняти нову постанову, якою позов
ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду
України в Долинському районі
Івано-Франківської області про
визнання протиправною бездіяльності
та зобов'язання здійснити перерахунок
та виплату пенсії по інвалідності
задовольнити частково.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до управління
Пенсійного фонду України в Долинському
районі Івано-Франківської області про
визнання протиправною бездіяльності
та зобов'язання здійснити перерахунок
та виплату пенсії по інвалідності за
період з 25 жовтня 2010 року по 15 грудня 2010
року включно - залишити без розгляду.

Визнати протиправними дії управління
Пенсійного фонду України в Долинському
районі Івано-Франківської області щодо
не нарахування та невиплати ОСОБА_1, як
особі, віднесеній до категорії I,
інваліду III групи внаслідок
Чорнобильської катастрофи, державної
пенсії по інвалідності в розмірі 6
(шести) мінімальних пенсій за віком та
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, в розмірі 50 (п'ятдесяти)
відсотків мінімальної пенсії за віком,
відповідно до ст.ст.50,54 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" та
передбаченого ст. 6 Закону України «Про
статус гірських населених пунктів в
Україні», збільшення до пенсії, як
громадянину, який проживає на
території гірського населеного пункту,
у розмірі 20 %, починаючи з 16 грудня 2010
року, з урахуванням ст.28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» та виплачених
сум.

Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в Долинському районі
Івано-Франківської області здійснити
перерахунок та виплату ОСОБА_1, як
особі, віднесеній до категорії I,
інваліду III групи внаслідок
Чорнобильської катастрофи, державної
пенсії по інвалідності в розмірі 6
(шести) мінімальних пенсій за віком та
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, в розмірі 50 (п'ятдесяти)
відсотків мінімальної пенсії за віком,
відповідно до ст.ст.50,54 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" та
передбаченого ст. 6 Закону України «Про
статус гірських населених пунктів в
Україні», збільшення до пенсії, як
громадянину, який проживає на
території гірського населеного пункту,
у розмірі 20 %, починаючи з 16 грудня 2010
року і до виникнення обставин, з якими
закон пов'язує виникнення, зміну чи
припинення спірних правовідносин, з
урахуванням ст.28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та виплачених сум.

На підставі п.1 ч.1 ст.256 КАС України
допустити зазначену постанову до
негайного виконання у межах суми
стягнення за один місяць.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, є
остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий
О.І. Мікула

Судді
А.Р. Курилець

М.П. Кушнерик