Справа № 752/12688/14-а
Суддя: Бужак Н.П.
Дата ухвалення: 2014-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа №
Головуючий у 1-й інстанції: Сальникова
Суддя-доповідач: Бужак Н.П.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого судді: Бужак Н.П.

Суддів: Твердохліб В.А., Троян Н.М.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2
на постанову Голосіївського районного
суду м.Києва від 29 серпня 2014 року у
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду
України в Голосіївському районі м.
Києва про визнання дій протиправними
та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до Голосіївського
районного суду м.Києва з позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
Голосіївському районі м. Києва про
визнання дій протиправними та
зобов'язання здійснити перерахунок,
нарахувати та виплатити державну
пенсію у розмірі 8 мінімальних пенсій
за віком і додаткову пенсію у розмірі 75%
мінімальної пенсії за віком, заподіяну
здоров'ю, в порядку та на умовах,
визначених положеннями Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991
року.

Ухвалою Голосіївського районного суду
м.Києва від 29 серпня 2014 року позовні
вимоги за період з 01.01.2007 року по 30.01.2014
року залишено без розгляду.

Постановою Голосіївського районного
суду м.Києва від 29 серпня 2014 року у
задоволенні адміністративного позову
відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду
першої інстанції, позивач подав
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати постанову суду та
задовольнити позовні вимоги в повному
обсязі .

В матеріалах справи достатньо
письмових доказів для вирішення
апеляційної скарги, а особиста участь
сторін у розгляді справи не
обов'язкова.

З огляду на викладене, колегія суддів
визнала можливим розглянути справу в
порядку письмового провадження, як це
передбачено ст. 197 КАС України.

Перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню, а постанова суду -
скасуванню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивач перебуває на обліку Управлінні
Пенсійного фонду України в
Голосіївському районі м. Києва з 01.03.2002
року та має право на отримання
державної і додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю згідно положень
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» від 28.02.1991 року.

Перебуваючи на обліку у відповідача,
позивач звернулася із вимогою про
здійснення перерахунку пенсії
відповідно до розмірів, визначених
ст.ст.49, 50, 54 Закону України «Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Однак, листом відповідача від 17.03.2014
року № 107/12/П-106 у проведенні
перерахунку йому було відмовлено.
Зокрема, свою позицію відповідач
обґрунтував тим, що нарахування та
виплата пенсії позивача проводиться у
розмірах, визначених постановами Уряду
України.

Зі змісту ст. 50 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», особам,
віднесеним до категорії 1,
призначається щомісячна додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у
розмірах: - інвалідам II групи - 75
процентів мінімальної пенсії за віком.

Також, ч. 4 ст. 54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»
передбачено, що в усіх випадках розміри
пенсій для інвалідів, щодо яких
встановлено зв'язок з Чорнобильською
катастрофою, не можуть бути нижчими: по
II групі інвалідності - 8 мінімальних
пенсій за віком.

Відповідно до п. 17 ч. 1 с. 87 Бюджетного
кодексу України, до видатків, що
здійснюються з Державного бюджету
України (з урахуванням особливостей,
визначених пунктом 5 частини другої
статті 67-1 цього Кодексу), належать
видатки на державні програми з
ліквідації наслідків Чорнобильської
катастрофи, охорони навколишнього
природного середовища та ядерної
безпеки, запобігання виникненню та
ліквідації надзвичайних ситуацій та
наслідків стихійного лиха.

Згідно до абз. 8 п. 4 мотивувальної
частини Рішення Конституційного Суду
України від 25.01.2012 року № 3-рп/2012
нормативно-правові акти Кабінету
Міністрів України, якими регулюються
бюджетні відносини, зокрема питання
соціального захисту за рахунок коштів
Державного бюджету України, є
складовою бюджетного законодавства
відповідно до пункту 5 частини першої
статті 4 Бюджетного кодексу України.
Отже, суди загальної юрисдикції
України під час вирішення справ щодо
соціального захисту прав громадян
повинні застосовувати
нормативно-правові акти Кабінету
Міністрів України, прийняті на
підставі і на виконання Бюджетного
кодексу України, інших законів України,
в тому числі закону про Державний
бюджет України на відповідний рік.

Статтею 63 Закону України «Про статусі і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» передбачено, що
фінансування витрат, пов'язаних з
реалізацією цього Закону, здійснюється
за рахунок коштів державного бюджету,
коштів, які враховуються при
визначенні міжбюджетних трансфертів,
та інших джерел, не заборонених
законодавством.

Починаючи з 01.01.2014 р., Закон України «Про
державний бюджет України на 2014 рік» від
16.01.2014 р. в редакції Закону України від
06.07.2014 р. №1534-18 не містить жодної норми,
яка б обмежувала у 2014 р. пряме
застосування Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», зокрема
ст. ст. 50, 54 вказаного Закону.

Проте, Законом України «Про державний
бюджет України на 2014 рік» від 16.01.2014 р. в
редакції Закону України від 03.08.2014 р.
№1622-18, встановлено, що норми і
положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50,
51, 52 та 54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» застосовуються у порядку
та розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України, виходячи з наявних
фінансових ресурсів бюджетів усіх
рівнів, бюджету Пенсійного фонду
України та бюджетів інших фондів
загальнообов'язкового державного
соціального страхування на 2014 рік.

Колегія суддів вважає за необхідне
звернути увагу, що вказана норма діє з
16.08.2014 року.

Таким чином, з 16.08.2014 року, розміри
пенсій передбачених ст. ст. 50, 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
обмежується вимогами Закону України
«Про державний бюджет України на 2014
рік» в редакції Закону України від
03.08.2014 р. №1622-18.

Аналогічна правова позиція викладена у
рішенні Вищого адміністраимвного суду
України від 22 жовтня 2014 року № К/800/37956/14.

Отже, виходячи з пріоритетності
законів над підзаконними актами,
колегія суддів вважає, що за період з
01.01.2014 року по 15.08.2014 року позивач має
право на нарахування, перерахунок та
виплату щомісячної додаткової пенсії
за шкоду, заподіяну здоров'ю у розмірі
75% мінімальної пенсії за віком
відповідно до ст. 50 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» та
основної пенсії в розмірі 8 мінімальних
пенсій за віком згідно ст. 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Отже, дії відповідача щодо відмови в
проведені перерахунку та виплати
щомісячної додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю у розмірі 75%
мінімальної пенсії за віком відповідно
до ст. 50 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» та основної пенсії в
розмірі 8 мінімальних пенсій за віком
згідно ст. 54 Закону України «Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» за період з 01.01.2014 року по
15.08.2014 року - є протиправними.

Також, колегія суддів звертає увагу, що
зазначена в адміністративному позові
вимога позивача про зобов'язання
відповідача перераховувати в
подальшому пенсії у зазначених
розмірах відповідно до ст. ст. 50, 54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» - не може бути задоволена в
судовому порядку, так як КАС України не
передбачено можливості захисту прав та
інтересів осіб, які станом на момент
звернення до суду не порушені.

Крім того, необхідно зазначити про те,
що позивач звернувся за захистом прав,
свобод та інтересів тільки 30 липня 2014
року, що підтверджується відбитком
штампу вхідної кореспонденції суду
першої інстанції, тому Голосіївський
районний суд м.Києва правильно залишив
без розгляду позовні вимоги за період з
01 січня 2007 року по 30 січня 2014 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 КАС України,
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами.

Приписами ч. 2 ст. 99 КАС України
передбачено, що для звернення до
адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи
встановлюється шестимісячний строк,
який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Відповідно до статті 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах
щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, в адміністративних справах
про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Зі змісту ст. 159 КАС України, судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права,
обґрунтованим - ухвалене судом на
підставі повного та всебічного
з'ясування обставин в адміністративній
справі, підтверджених доказами,
дослідженими в судовому засіданні.

Отже, судом першої інстанції при
ухваленні оскаржуваної постанови було
неповно з`ясовано обставини справи та
порушено норми матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 2, 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207,
211, 212, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
задовольнити частково.

Постанову Голосіївського районного
суду м. Києва від 29 серпня 2014 року -
скасувати та ухвалити нову.

Адміністративний позов ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України в
Голосіївському районі м. Києва про
визнання дій та бездіяльності
незаконними і неправомірними та
зобов'язати вчинити певні дії -
задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Управління
Пенсійного фонду України в
Голосіївському районі м. Києва щодо
відмови в перерахунку та призначенні
пенсії ОСОБА_2 в розмірі не меншому ніж
вісім мінімальних пенсій за віком та
додаткової пенсії у розмірі 75%
мінімальної пенсії за віком, які
передбачені ст.ст. 50 та 54 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» від 28
лютого 1991 року № 796-XII за період з 01
лютого 2014 року по 15 серпня 2014 року.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Голосіївському районі
м. Києва провести перерахунок та
виплату пенсії ОСОБА_2 в розмірі не
меншому ніж вісім мінімальних пенсій
за віком та додаткової пенсії у розмірі
75% мінімальної пенсії за віком, які
передбачені ст.ст. 50 та 54 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» від 28
лютого 1991 року № 796-XII за період з 01
лютого 2014 року по 15 серпня 2014 року, з
урахуванням фактично виплачених
коштів.

В іншій частині позовних вимог -
відмовити.

Постанова набирає законної сили та не
підлягає оскарженню.

Головуючий суддя
Бужак Н.П.

Судді
Твердохліб В.А.

Троян Н.М.

Головуючий суддя

Бужак Н.П.

Судді:

Твердохліб В.А.

Троян Н.М.