Справа № 2а-2820/12/1070
Суддя: Моторний О.А.
Дата ухвалення: 2014-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2014 року
м. Київ К/800/1546/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Головуючого
Моторного О.А.,

Суддів
Брисенко І.В.,

Кошіля В.В.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу Київської
обласної митниці

на постанову Київського апеляційного
адміністративного суду від 11.12.2012

у справі № 2-а-2820/12/1070

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Васт-Транс"

до Київської обласної митниці

про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою Київського окружного
адміністративного суду від 24.07.2012 в
задоволенні адміністративного позову
відмовлено в повному обсязі.

Постановою Київського апеляційного
адміністративного суду від 11.12.2012
скасовано постанову Київського
окружного адміністративного суду від
24.07.2012 та прийнято нову, якою позов
задоволено: визнано протиправними та
скасовано податкові
повідомлення-рішення Київської
обласної митниці форми «Р» від 23.04.2012 №
12, № 13 та № 14.

В касаційній скарзі відповідач просить
скасувати постанову суду апеляційної
інстанції та залишити в силі рішення
суду першої інстанції, посилаючись на
порушення апеляційним судом норм
матеріального і процесуального права.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України вважає,
що касаційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що відповідачем було
проведено невиїзну документальну
перевірку позивача, за результатами
якої складено акт № н3/12/125000000/30367782 від
02.03.2012, яким встановлені порушення щодо
класифікації товару згідно УКТЗЕД, що
спричинило порушення Закону «Про
митний тариф» (1,6 основні правила
інтерпретації УКТЗЕД), в результаті
чого підприємством занижено суму
податкового зобов'язання по сплаті
ввізного мита у розмірі 388,45 грн.; п. 3.4
Рішення Міжвідомчої комісії з
міжнародної торгівлі від 14.07.2006 «Про
застосування остаточних
антидемпінгових заходів щодо імпорту в
Україну ламп розжарювальних
загального призначення з Китайської
народної Республіки», що спричинило
заниження податкового зобов'язання по
сплаті антидемпінгового мита на суму
5798,00 грн.; вимог Податкового кодексу
України в частині визначення бази
оподаткування податку на додану
вартість для товарів, які ввозяться
(пересилаються) на митну територію
України, що розраховується відповідно
до вимог ст. 190 ПК України, що спричинило
заниження податкового зобов'язання по
сплаті податку на додану вартість на
суму 1237,29 грн.

При цьому, контролюючим органом
встановлено, що за вантажною митною
декларацією від 28.12.2011 №125000026/2011/605610
товар № 2 заявлено як «лампи
розжарення, напругою понад 100 В: - лампи
освітлення загального призначення, з
ниткою розжарення, артикуль « 91227», тип
А 1, потужністю 100 Вт, з одним цоколем,
для напруги 230/240 В, діаметром лампи 60 мм,
в первинній картонній упаковці,
упаковці по 20 шт. в картонному коробі,
та розміщенні по 143 короби на піддоні,
всього піддонів 1 шт. Всього ламп -2860 шт.
Торгівельна марка: General Elektric Compani,
виробник: GE HUNGARY KFT, країна виробництва:
HU, код УКТЗЕД 8539 29 92 00.

На підставі вказаного акта перевірки,
відповідачем 23.04.2012 прийняті спірні
податкові повідомлення-рішення № 12, №
13 та № 14 про визначення сум податкового
зобов'язання за платежем - мито на
товари, що ввозяться на територію
України суб'єктами підприємницької
діяльності.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції виходив з
обґрунтованості прийнятих
відповідачем спірних
повідомлення-рішення.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та задовольняючи позовні
вимоги, суд апеляційної інстанції
виходив з наступного, з чим
погоджується суд касаційної інстанції.

Відповідно до п. 2 Порядку здійснення
митного контролю й митного оформлення
товарів із застосуванням вантажної
митної декларації, затвердженим
Наказом Державної митної служби
України від 20.04.2005 №314, для здійснення
митного контролю й митного оформлення
товарів декларант подає до підрозділу
митного органу, посадові особи якого
здійснюють митний контроль і митне
оформлення товарів із застосуванням
вантажних митних декларацій і пропуск
їх через митний кордон України (далі -
ПМО), ВМД, заповнену згідно з обраним
митним режимом, її електронну копію й
повний комплект документів, необхідних
для здійснення митного оформлення
товарів.

Статтею 313 Митного кодексу України
встановлено, що митні органи
класифікують товари, тобто, відносять
товари до класифікаційних групувань,
зазначених в УКТЗЕД. Рішення митних
органів щодо класифікації товарів для
митних цілей є обов'язковими для
підприємств і громадян.

Пунктом 35 статті 1 Митного кодексу
України визначено, що пропуск товарів і
транспортних засобів через митний
кордон України це дозвіл митного
органу на переміщення товарів і
транспортних засобів через митний
кордон України з урахуванням заявленої
мети такого переміщення після
проведення митних процедур.

З матеріалів справи вбачається, що під
час здійснення митного контролю з боку
посадових осіб відповідача зауваження
до вантажних митних декларацій були
відсутні, митницею було підтверджено
правильність та достовірність даних,
внесених до вантажних митних
декларацій.

У відповідності із пунктом 10.3 статті 10
Закону України від 03.04.1997 «Про податок
на додану вартість» (в редакції, чинній
на момент виникнення спірних
правовідносин), платники податку, які
імпортують товари (супутні послуги) на
митну територію України для їх
використання або споживання на митній
території України, відповідають за
дотримання правил надання інформації
для розрахунку бази оподаткування
(суми податку, належного до сплати)
митним органам.

Аналізуючи вказані норми, суд
апеляційної інстанції вірно зазначив,
що класифікація товарів, тобто,
віднесення товарів до класифікаційних
групувань, зазначених в УКТЗЕД, є
виключною компетенцією митних органів.
Отже, якщо митні органи, приймаючи
вантажні митні декларації, віднесли
товар до певного коду товарної
номенклатури та пропустили товар на
митну територію України (після сплати
імпортером передбачених законом
податків і зборів), то в подальшому вони
не мали правових підстав для прийняття
податкових повідомлень про
донарахування податкових зобов'язань,
у зв'язку з виявленням помилки стосовно
класифікації товару, зокрема, з
посиланням на результати камеральної
перевірки.

Крім того, пунктом 2 ст. 1 Закону України
від 22.12.1998 № 330 «Про захист
національного товаровиробника від
демпінгового імпорту» визначено, що
антидемпінгове мито - особливий вид
мита, що справляється у разі ввезення
на митну територію країни імпорту
товару, який є об'єктом застосування
антидемпінгових заходів (попередніх
або остаточних).

Згідно з ч. 1 ст. 28 зазначеного Закону,
антидемпінгове мито справляється за
ставкою і на умовах, встановлених у
відповідному рішенні Комісії про
застосування антидемпінгових заходів.
Зазначене мито сплачується незалежно
від сплати інших податків і зборів
(обов'язкових платежів), у тому числі
мита, митних зборів тощо, які, як
правило, справляються при ввезенні на
митну територію країни імпорту певних
товарів. Щодо імпорту товару одним
постачальником не можуть одночасно
застосовуватися антидемпінгове та
компенсаційне мито.

Рішенням Міжвідомчої комісії з
міжнародної торгівлі від 14.07.2006
№АД-137/2006/143-36 «Про застосування
остаточних антидемпінгових заходів
щодо імпорту в Україну ламп
розжарювання електричних загального
призначення з Китайської Народної
Республіки», було вирішено застосувати
остаточні антидемпінгові заходи щодо
імпорту в Україну товару з Китайської
Народної Республіки. Тобто, об'єктом
застосування антидемпінгових заходів
може бути товар ввезений в Україну
виключно з Китайської Народної
Республіки.

З матеріалів справи вбачається, що в
Акті про проведення ідентифікаційного
огляду товарів та інших предметів
№23/12-1 від 23.12.2011 відповідач зазначив, що
країною виробництва обох видів
товарів (лампи люмінесцентні та лампи з
ниткою розжарювання) є Угорщина. Крім
того, відповідач підтвердив відомості,
зазначені позивачем у митній
декларації від 28.12.2011 у графі 34 - НЦ -
Угорщина, шляхом проставлення
овального митного штампу, який
дозволяє випустити товар у вільний
обіг.

Згідно із ч.2 ст. 78 Митного кодексу
України, митне оформлення вважається
завершеним після виконання митним
органом митних процедур, визначених
ним на підставі цього Кодексу
відповідно до заявленого митного
режиму.

Отже, обидва товари, задекларовані
позивачем у митній декларації від
28.12.2011 як товари з Угорщини, що не
заперечувалося відповідачем при
митному оформленні товару позивача за
вантажною митною декларацією від 28.12.2011
№125000026/2011/605610.

Слід зазначити, що відповідачем не
надано доказів того, що спірний товар
ввезений з Китайської Народної
Республіки.

З урахуванням наведеного, суд
апеляційної інстанції дійшов вірного
висновку про помилковість тверджень
податкового органу щодо необхідності
застосування антидемпінгових заходів
до імпортованого позивачем товару.

Що стосується подання податкового
органу про здійснення заходів з
погашення податкового боргу у сумі 9279,67
грн., то апеляційним судом вірно
зазначено про те, що воно не відповідає
вимогам чинного законодавства,
оскільки спірні податкові
повідомлення - рішення № 12, № 13 та № 14
оскаржені позивачем в судовому порядку
і є предметом розгляду даної справи.

За наведених обставин, у Київської
обласної митниці були відсутні
підстави для прийняття спірних рішень
форми «Р» від 23.04.2012 № 12, № 13 та № 14.

Доводи, наведені скаржником в
касаційній скарзі, колегією суддів
відхиляються, оскільки вони не
спростовують обставин, що на підставі
належних та допустимих доказів
встановлені судом апеляційної
інстанції.

Враховуючи викладене, Вищий
адміністративний суд України дійшов
висновку, що судом апеляційної
інстанцій належним чином з'ясовані
обставини справи та дано їм відповідну
правову оцінку. Порушень норм
матеріального чи процесуального права,
які могли призвести до зміни чи
скасування рішення апеляційного суду
не встановлено.

Керуючись статтями 220-1, 223, 224, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Київської обласної
митниці - відхилити.

Постанову Київського апеляційного
адміністративного суду від 11.12.2012
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути переглянута
Верховним Судом України з підстав і в
порядку, установленому статтями 237, 238,
239-1 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Головуючий суддя: (підпис) О.А.
МоторнийСудді(підпис) І.В. Борисенко
(підпис) В.В. Кошіль