Справа № 809/3688/14
Суддя: Боршовський Т.І.
Дата ухвалення: 2014-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"26" листопада 2014 р.
Справа № 809/3688/14

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний
адміністративний суд у складі:

судді Боршовського Т.І.

за участю секретаря судового засідання
Ферштей А.М.

представника позивача - Шудравої Я.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань в м. Івано-Франківську
Івано-Франківської області до
Приватного підприємства "Сіош" про
стягнення заборгованості зі сплати
страхових внесків у сумі 535,51 грн., -

ВСТАНОВИВ:

12.11.2014 року Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань в м. Івано-Франківську
Івано-Франківської області (далі -
позивач) звернулося до суду з
адміністративним позовом до
Приватного підприємства "Сіош" (далі -
відповідач) про стягнення
заборгованості зі сплати страхових
внесків у сумі 535,51 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
відповідач, в порушення Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності", не сплатив в повному
обсязі страхові внески на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасних
випадків на виробництві в розмірі 535,51
грн.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримала з
підстав, викладених у позовній заяві.
Просила позов задовольнити.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився. Направлена на
вказану в Єдиному державному реєстрі
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців адресу місцезнаходження
відповідача: 76018, Івано-Франківська
область, місто Івано-Франківськ, вулиця
М. Грушевського, будинок 9-Б, квартира 1,
рекомендована кореспонденція з
ухвалою суду про відкриття провадження
у справі, інформацією про права та
обов'язки а також судові повістки про
виклик до суду, повернулись назад до
суду з відміткою відділення зв'язку: "за
зазначеною адресою не проживає - вибув".

Відповідно до ч. 4 ст. 33 Кодексу
адміністративного судочинства
України, в разі ненадання особами, які
беруть участь у справі, інформації щодо
їх поштової адреси, судовий виклик або
судове повідомлення надсилаються:
юридичним особам та фізичним
особам-підприємцям - за адресою
місцезнаходження (місця проживання), що
зазначена в Єдиному державному реєстрі
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців. У разі відсутності
осіб, які беруть участь у справі за
такою адресою вважається, що судовий
виклик або судове повідомлення вручене
їм належним чином.

Відповідно до ч. 11 ст. 35 Кодексу
адміністративного судочинства
України, у разі повернення поштового
відправлення із повісткою, яка не
вручена адресату з незалежних від суду
причин, вважається, що така повістка
вручена належним чином.

За таких обставини, суд дійшов висновку
про те, що судова повістка про дату й
час проведення судового засідання в
даній справі вручена відповідачу
належним чином.

Згідно вимог ч. 4 ст. 128 Кодексу
адміністративного судочинства
України, у разі неприбуття відповідача,
належним чином повідомленого про дату,
час і місце судового розгляду, без
поважних причин розгляд справи може не
відкладатися і справу може бути
вирішено на підставі наявних у ній
доказів.

Розглянувши матеріали
адміністративного позову, заслухавши
пояснення представника позивача,
дослідивши і оцінивши наявні в
матеріалах справи письмові докази в їх
сукупності, суд дійшов висновку, що
позов є обґрунтований, а тому його
належить задовольнити з огляду на таке.

Судом встановлено, що 21.06.1995 року
проведено державну реєстрацію
Приватного підприємства "Сіош" як
юридичної особи, що підтверджується
даними Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців, отриманих з
офіційного веб-сайту технічного
адміністратора вказаного реєстру:
http://irc.gov.ua/ua (а.с.7-9).

Статтею 1 Основ законодавства України
про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від 14.01.1998 року №
16/98-ВР (далі - Основи)
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування - це система
прав, обов'язків і гарантій, яка
передбачає надання соціального
захисту, що включає матеріальне
забезпечення громадян у разі хвороби,
повної, часткової або тимчасової
втрати працездатності, втрати
годувальника, безробіття з незалежних
від них обставин, а також у старості та
в інших випадках, передбачених законом,
за рахунок грошових фондів, що
формуються шляхом сплати страхових
внесків власником або уповноваженим
ним органом (далі - роботодавець),
громадянами, а також бюджетних та інших
джерел, передбачених законом.

Страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності, відповідно до статті 4
Основ, є видом загальнообов'язкового
державного соціального страхування.

Відповідно до статті 14 Основ страхові
фонди є органами, які здійснюють
керівництво та управління окремими
видами загальнообов'язкового
державного соціального страхування,
провадять акумуляцію страхових
внесків, контроль за використанням
коштів, забезпечують фінансування
виплат за загальнообов'язковим
державним соціальним страхуванням та
здійснюють інші функції згідно з
затвердженими статутами.

До 1 січня 2011 року порядок здійснення
платежів і резервування коштів, строки
сплати внесків на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування
визначалися законами України з окремих
видів загальнообов'язкового
державного соціального страхування
(стаття 22 Основ).

Статтею 6 Закону України від 23.09.1999
№1105-XIV "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності"
встановлено, що суб'єктами страхування
від нещасного випадку є застраховані
громадяни, а в окремих випадках - члени
їх сімей та інші особи, страхувальники
та страховик. Застрахованою є фізична
особа, на користь якої здійснюється
страхування (працівник);
страхувальниками є роботодавці, а в
окремих випадках - застраховані особи;
страховик - Фонд соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України, робочим органом
якого згідно з статтею 18 Закону є
відділення виконавчої дирекції Фонду.

Відповідно до частини першої статті 15
Закону України від 23.09.1999 №1105-XIV "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" Фонд є некомерційною
самоврядною організацією, але
відносини, що виникають між
застрахованими особами,
страхувальниками і страховиком, мають
усі ознаки публічно-правових, а тому
мають розглядатися в порядку
адміністративного судочинства. Фонд у
цих відносинах, хоча і не є органом
державної влади, але здійснює
управлінські функції на виконання
делегованих владних повноважень.

Частиною п'ятою статті 21 Основ (у
редакції, що діяла до 01.01.2011) обов'язок
сплачувати внески на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійних
захворювань покладався виключно на
роботодавця.

Крім того, частиною другою статті 45
Закону України від 23.09.1999 №1105-XIV "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" (у редакції, що діяла до
01.01.2011) було встановлено, що
роботодавець як страхувальник
зобов'язаний своєчасно та повністю
сплачувати в установленому порядку
страхові внески до Фонду.

Частиною шостою статті 47 Закону
України від 23.09.1999 №1105-XIV "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" (у редакції, що діяла до
01.01.2011) визначалось, що страхові внески
є цільовим загальнообов'язковим
платежем, який справляється на всій
території України в порядку,
встановленому цим Законом.

Відповідно до статті 1 Закону України
від 11.01.2001 №2213-III "Про розмір внесків на
деякі види загальнообов'язкового
державного соціального страхування" (у
редакції, що діяла до 01.01.2011), статті 45
Закону України від 23.09.1999 №1105-XIV "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" (у редакції, що діяла до
01.01.2011) відповідач був зобов'язаний
щомісячно сплачувати до Фонду
соціального страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійних
захворювань страхові внески.

Пунктом 7 розділу VIII "Прикінцеві та
перехідні положення" Закону України
від 08.07.2010 №2464-VI "Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування"
передбачено, що стягнення
заборгованості із сплати страхових
внесків за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування та сум
штрафних санкцій, нарахованих та/або не
сплачених у період до 1 січня 2011 року, в
тому числі страхових внесків, строк
сплати яких на 1 січня 2011 року не настав,
здійснюється фондами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування відповідно до
законодавства, що діяло на момент
виникнення такої заборгованості або
застосування штрафних санкцій.
Погашення заборгованості з
використанням коштів, що надходять у
рахунок сплати єдиного внеску,
забороняється.

Із складеного відповідачем розрахунку
страхових внесків за 9 місяців 2014 року
вбачається, що заборгованість в сумі
535,51 грн. виникла до 01.01.2011 року.

Відповідно до пункту 7 розділу VIII
"Прикінцеві та перехідні положення"
Закону України від 08.07.2010 № 2464-VI "Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" стягнення
заборгованості із сплати страхових
внесків за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування та сум
штрафних санкцій, нарахованих та/або не
сплачених у період до 1 січня 2011 року, в
тому числі страхових внесків, строк
сплати яких на 1 січня 2011 року не настав,
здійснюється фондами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування відповідно до
законодавства, що діяло на момент
виникнення такої заборгованості або
застосування штрафних санкцій.
Погашення заборгованості з
використанням коштів, що надходять у
рахунок сплати єдиного внеску,
забороняється.

Пунктами 2.1, 2.2 постанови правління
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України «Про
порядок стягнення та обліку
заборгованості зі сплати страхових
внесків до Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України» від 30.11.2010 року №
31, зареєстрованої в Міністерстві
юстиції України 17.12.2010 року № 1286/18581
передбачено, що стягнення
заборгованості зі сплати страхових
внесків за загальнообов'язковим
державним соціальним страхуванням від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань, сум штрафних
санкцій, нарахованих та/або не
сплачених до 1 січня 2011 року, в тому
числі страхових внесків, строк сплати
яких на 1 січня 2011 року не настав, і
контроль за правильністю нарахування,
своєчасністю сплати страхових
внесків,застосування фінансових
санкцій на період до повного стягнення
заборгованості зі сплати страхових
внесків до Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України (далі - Фонд) та
надання страхувальниками за
підсумками 2010 року розрахункової
відомості про нарахування і
перерахування страхових внесків та
витрачання коштів Фонду і відомості
розподілу чисельності працівників,
річного фактичного обсягу
реалізованої продукції (робіт, послуг)
за видами економічної діяльності
здійснюються відповідно до Інструкції
про порядок перерахування, обліку та
витрачання страхових коштів Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України, затвердженої
постановою правління Фонду від 12 липня
2007 року N 36, ареєстрованої в
Міністерстві юстиції України 1 серпня
2007 року за N 867/14134. Страхувальники, які
мають заборгованість зі сплати
страхових внесків за
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань, подають до робочих
органів виконавчої дирекції Фонду
звітність до повного погашення
заборгованості за формою, наведеною у
додатку до постанови.

Відповідно до пункту 5.1 Інструкції про
порядок перерахування, обліку та
витрачання страхових коштів Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України, затвердженій
постановою правління Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України від 12.07.2007 № 36,
зареєстрованій в Міністерстві юстиції
України 1 серпня 2007 р. за № 867/14134, не
внесені страхувальниками у
встановлений строк страхові внески до
Фонду вважаються недоїмкою і
стягуються у порядку, передбаченому
законодавством, з нарахуванням пені.

Згідно з пунктом 5.8 вказаної Інструкції
при стягненні недоїмки за платежами до
Фонду строки давності не
застосовуються.

Згідно пояснень представника позивача,
позовної заяви та матеріалів справи,
Приватним підприємством "Сіош"
заборгованість зі сплати страхових
внесків не погашено. Відповідач
доказів сплати заборгованості суду не
подав.

З огляду на вищевикладене, оскільки
недоїмка по сплаті страхових внесків в
сумі 535,51 грн. є несплаченою, то позовні
вимоги підлягають до задоволення.

На підставі статті 124 Конституції
України, керуючись статтями 158-163, 167
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного підприємства
"Сіош" (ідентифікаційний код 22192017,
адреса державної реєстрації
місцезнаходження: Івано-Франківська
область, місто Івано-Франківськ, вулиця
М. Грушевського, будинок 9-Б, квартира 1)
на користь Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань в м. Івано-Франківську
Івано-Франківської області (р/р №
0002, код 25925319, МФО 836014, УДК
Івано-Франківської області)
заборгованість зі сплати страхових
внесків у розмірі 535 (п'ятсот тридцять
п'ять) гривень 51 копійку.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку. Відповідно до
статті 186 Кодексу адміністративного
судочинства України апеляційна скарга
на постанову суду першої інстанції
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Івано-Франківський окружний
адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в
порядку та строки, встановлені статтею
254 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Суддя:
Боршовський Т.І.

Постанова складена в повному обсязі
27.11.2014 року.