Справа № 751/12578/14
Суддя: Маслюк Н. В.
Дата ухвалення: 2014-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/751/346/14
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2014 року
м. Чернігів

Новозаводський районний суд міста
Чернігова

у складі: головуючого-судді Маслюк
Н.В.,

при секретарі Чвірова
О.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в
м.Чернігові справу за адміністративним
позовом управління праці та
соціального захисту населення
Новозаводської районної у м. Чернігові
ради до Головного управління юстиції у
Чернігівській області про скасування
постанови про накладення штрафу,

В С Т А Н
О В И В :

УПСЗН Новозаводської районної у м.
Чернігові ради звернулось до суду з
позовом до Головного управління
юстиції у Чернігівській області про
скасування постанови відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби головного управління юстиції в
Чернігівській області про накладення
штрафу ВП №41116766 від 27.10.2014 року.

Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що
відповідачем безпідставно 27.10.2014 року
винесено постанову про накладення
штрафу в розмірі 1360 грн згідно
виконавчого провадження №41116766.
Вважають, що постанова була винесена з
порушенням вимог ч.1 ст. 89 Закону
України "Про виконавче провадження".
Зазначають, що постанова суду виконана
частково: управлінням було проведено
перерахунок щорічної разової грошової
допомоги до 5 травня за 2010 рік, а в
частині здійснення виплати зазначеної
допомоги виконати рішення суду не має
можливості, оскільки бюджетні
призначення для забезпечення
виконання судових рішень за програмами
соціального захисту ветеранів війни у
Державному бюджеті на 2013 не
передбачені, видатки на зазначені цілі
не затверджувались у кошторисах
розпорядників бюджетних коштів.

Представник позивача у судове
засідання не з'явився, про день та час
розгляду справи повідомлений, надав
заяву про розгляд у його відсутності,
позов підтримує повністю.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, про день та час
розгляду справи повідомлений належним
чином, клопотань про відкладення
розгляду справи до суду не надходило.

Суд на підставі ст.128 КАС України,
визнав можливим провести розгляд
справи без представника відповідача на
підставі наявних у ній доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України
фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що позов не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що на виконання
виконавчого листа №2-а-1466/10, виданого
29.11.2013 року Новозаводським районним
судом міста Чернігова, державним
виконавцем 04.12.2013 року відкрито
виконавче провадження та зобов'язано
боржника виконати рішення суду в строк
до 11.12.2013 року (а.с.6).

Згідно листа УПСЗН Новозаводської
районної у м.Чернігові ради від 25.12.13
року вбачається, що ОСОБА_1 проведено
перерахунок щорічної разової грошової
допомоги до 5 травня за 2010 рік, а в
частині здійснення виплати зазначеної
допомоги виконати рішення суду не має
можливості, оскільки бюджетні
призначення для забезпечення
виконання судових рішень за програмами
соціального захисту ветеранів війни у
Державному бюджеті на 2013 рік не
передбачені, видатки на зазначені цілі
не затверджувались у кошторисах
розпорядників бюджетних коштів. Майна,
яке не використовується у діяльності
установи УПСЗН Новозаводської
районної у м.Чернігові ради не має
(а.с.8-9).

У зв'язку з невиконанням рішення суду,
27.10.2014 року старшим державним
виконавцем відділу примусового
виконання рішень управління Державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Чернігівській
області Бурою М.В. винесено постанову
про накладення на УПСЗН Новозаводської
районної у м.Чернігові ради штрафу в
сумі 1 360 грн 00 коп (а.с.4).

Відповідно до статті 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування,
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Частиною 5 статті 124 Конституції
України передбачено, що судові рішення
ухвалюються судами іменем України i є
обов'язковими до виконання на всій
території України.

Згідно з ч.1 ст.255 Кодексу
адміністративного судочинства України
постанова або ухвала суду, яка набрала
законної сили, є обов'язковою для осіб,
які беруть участь у справі, для їхніх
правонаступників, а також для всіх
органів, підприємств, установ та
організацій, посадових чи службових
осіб, інших фізичних осіб i підлягає
виконанню на всій території України.

Відповідно до частини 2 статті 8 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд застосовує принцип верховенства
права з урахуванням судової практики
Європейського Суду з прав людини.

Згідно зі статтею 17 Закону України "Про
виконання рішень та застосування
практики Європейського суду з прав
людини" суди застосовують при розгляді
справ Конвенцію та практику Суду як
джерело права.

Європейський суд з прав людини в пункті
74 рішення у справі "Іммобільяре Саффі
проти Італії" зазначив, що орган
державної влади не має права
посилатися на брак коштів на
виправдання неспроможності виконати
судове рішення про виплату боргу.

В той же час, статтею 6 Конвенції
передбачено право на справедливий суд.

Європейський суд з прав людини в пункті
40 рішення у справі "Горнсбі проти
Греції" від 19 березня 1997 року зазначив,
що право на суд було б ілюзорним, якби
національна правова система
Договірної держави допускала
невиконання остаточного та
обов'язкового судового рішення на
шкоду одній зі сторін.

Якщо адміністративний (виконавчий)
орган відмовляється виконувати, не
виконує чи затягує виконання судового
рішення, то передбачені статтею 6
гарантії, які забезпечуються стороні
на етапі судового розгляду справи,
фактично втрачають свій сенс (рішення у
справі "Піалопулос та інші проти
Греції" від 15 березня 2001 року, пункт 68).

Європейський суд в рішенні від 20 грудня
2007 року у справі "Нефьодов проти
України" зазначив, зокрема, про те, що
заявник, маючи на руках виконавчий
лист, виданий на виконання остаточного
рішення суду, винесеного проти
державного органу, має бути звільнений
від обов'язку ініціювати процедуру з
виконання такого рішення.

Умови і порядок виконання рішень судів
та інших органів (посадових осіб), що
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі
невиконання їх у добровільному порядку
визначено Законом України "Про
виконавче провадження".

Частиною 2 ст. 11 Закону України "Про
виконавче провадження" встановлено, що
державний виконавець зобов'язаний
вживати передбачених цим Законом
заходів примусового виконання
рішень, неупереджено, своєчасно і в
повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно ст. 75 Закону України "Про
виконавче провадження" після відкриття
виконавчого провадження за
виконавчим документом, що зобов'язує
боржника вчинити певні дії або
утриматися від їх вчинення, державний
виконавець перевіряє виконання
рішення не пізніше ніж на
наступний день після закінчення
строку, встановленого частиною другою
статті 25 цього Закону для самостійного
виконання рішення.

У разі невиконання зазначених вимог
без поважних причин державний
виконавець накладає на боржника штраф
відповідно до статті 89 цього Закону і
не пізніше п'яти робочих днів з дня його
накладення повторно перевіряє стан
виконання рішення.

Відповідно до статті 89 Закону України
"Про виконавче провадження" у разі
невиконання без поважних причин у
встановлений державним виконавцем
строк рішення, що зобов'язує боржника
виконати певні дії, державний
виконавець виносить постанову про
накладення штрафу на боржника -
юридичну особу - від сорока до
шістдесяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян та
встановлює новий строк виконання.

Матеріали справи свідчать про те, що
Управління праці та соціального
захисту населення Новозаводської
районної у місті Чернігові ради
виконало рішення суду лише в частині
нарахування. В той же час рішення
залишилось не виконаним в частині
виплати стягувачу грошової допомоги.

Посилання суб'єктів владних
повноважень на відсутність коштів, як
на причину невиконання своїх
зобов'язань, не може вважатись як
поважною, так і взагалі причиною для
невиконання судового рішення, оскільки
відповідно до рішення Європейського
суду з прав людини у справі "Кечко проти
України" вказано, що така відмова є
свавільною та незаконною.

Лист боржника про відсутність
бюджетних коштів не є беззаперечним
доказом неможливості виконання
рішення суду, інших доказів поважності
причин невиконання рішення суду
державному виконавцю не надано, тому
постанова державного виконавця
відділу примусового виконання рішень
управління Державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Чернігівській області про накладення
штрафу від 27.10.2014 року є законною і
підстав для її скасування немає.

Керуючись ст. 6 Конвенції "Про захист
прав людини і основоположних свобод",
ст. 124 Конституції України, ч.2 ст. 11, ст.
75, ст. 89 Закону України "Про виконавче
провадження" , ст. ст. 2 - 9, 69-71, 153-154, 158-163,
181, 186 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного
позову Управління праці та соціального
захисту населення Новозаводської
районної у місті Чернігові ради до
Головного управління юстиції у
Чернігівській області про скасування
постанови про накладення штрафу -
відмовити повністю.

Постанова суду може бути оскаржена до
Київського апеляційного
адміністративного суду через
Новозаводський районний суд міста
Чернігова шляхом подання апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня її
проголошення. У разі проголошення в
судовому засіданні вступної та
резолютивної частини постанови, а
також прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя
Н.В. Маслюк