Справа № 814/568/14
Суддя: Скрипченко В.О.
Дата ухвалення: 2014-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

814/568/14

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

——————————————————————

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2014 р.

м.Одеса

Справа № 814/568/14

Категорія: 10.2.1

Головуючий в 1 інстанції: Брагар В. С.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого – судді Скрипченка В.О.,

суддів Золотнікова О.С., Осіпова Ю.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Одесі апеляційну скаргу Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Миколаїв на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 20 червня 2014 року у справі за адміністративним позовом Управління Пенсійного фонду України у Корабельному районі м. Миколаєва до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Миколаїв про стягнення коштів в сумі 113975,73 грн., -

В С Т А Н О В И В:

28 лютого 2014 року Управління Пенсійного фонду України у Корабельному районі м. Миколаєва (далі – УПФ України у Корабельному районі м. Миколаєва) звернулося до суду з адміністративним позовом до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Миколаїв про стягнення суми витрат на виплату та доставку пенсій громадянам держав - учасників СНД та членам їх сімей в розмірі 1387,95 грн. за період жовтень - грудень 2012 року та січень - грудень 2013 року, а також суму державної адресної допомоги в розмірі 112587,78 грн. за період жовтень - грудень 2012 року та січень - грудень 2013 року.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 20 червня 2014 року позовні вимоги УПФ України у Корабельному районі м. Миколаєва задоволено. Стягнуто з Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Миколаїв на користь Управління Пенсійного фонду України в Корабельному районі м. Миколаєва суми витрат на виплату пенсій громадянам держав - учасників СНД та членам їх сімей в розмірі 1387,95 грн. за період жовтень - грудень 2012 року та січень - грудень 2013 року. В іншій частині позовних вимог позивача відмовлено.

Не погоджуючись з постановленим по справі судовим рішенням, Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Миколаїв в апеляційній скарзі зазначає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального права, що є підставою для скасування постанови суду першої інстанції з винесенням нової постанови про відмову у задоволенні позовних вимог УПФ України у Корабельному районі м. Миколаєва.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції не знаходить підстав для її задоволення.

Вирішуючи справу суд першої інстанції виходив з наступного.

Відповідно до статті 1 Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, загальнообов'язкове державне соціальне страхування - це система прав, обов'язків і гарантій, яка передбачає надання соціального захисту, що включає матеріальне забезпечення громадян у разі хвороби, повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати страхових внесків власником або уповноваженим ним органом (надалі - роботодавець), громадянами, а також бюджетних та інших джерел, передбачених законом.

Згідно зі статтею 25 Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від 14 січня 1998 року № 16/98-ВР, одним із видів соціальних послуг і матеріального забезпечення, які надаються за таким страхуванням, є страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання.

Частиною 4 статті 26 зазначеного законодавчого акта встановлено, що в разі коли після призначення застрахованій особі матеріальної допомоги чи надання соціальних послуг між страховиками виник спір щодо понесених витрат, виплата здійснюється страховиком, до якого звернулася застрахована особа. При цьому неналежний страховик має право звернутися до належного страховика щодо відшкодування понесених ним витрат.

Частиною 2 пункту 5 статті 24 Закону України від 23 вересня 1999 року № 1105-XIV "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" (набрав чинності з 1 квітня 2001 року, надалі - Закон № 1105) встановлено, що якщо після призначення застрахованій особі матеріальної допомоги чи надання соціальних послуг між Фондом соціального страхування від нещасних випадків і страховиками з інших видів соціального страхування виникають спори щодо понесених витрат, виплата здійснюється страховиком, до якого звернувся застрахований. Страховик, до якого звернувся застрахований, має право звернутися до відповідного страховика з інших видів соціального страхування щодо відшкодування понесених ним витрат.

Пунктом 5 статті 24 Закону № 1105, на відповідача покладено обов'язок співпрацювати з іншими фондами соціального страхування у фінансуванні заходів, пов'язаних з матеріальним забезпеченням та наданням соціальних послуг застрахованим, у кожному конкретному випадку спільно приймаючи рішення щодо того, хто з них братиме участь у фінансуванні цих заходів.

Згідно до постанови Кабінету Міністрів України від 26.03.2008 № 265 "Деякі питання пенсійного забезпечення громадян" (надалі - Постанова № 265) встановлено, що у разі, коли щомісячний розмір пенсійних виплат (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, сум індексації та інших доплат до пенсій, встановлених законодавством, крім пенсій за особливі заслуги перед Україною та щомісячної допомоги до пенсії у зв'язку з втратою годувальника членам сімей шахтарів, смерть яких настала внаслідок нещасного випадку на виробництві) не досягає в осіб, яким призначено пенсію у зв'язку з втратою годувальника, на одного непрацездатного члена сім'ї 100 відсотків, на двох - 120 відсотків, на трьох і більше - 150 відсотків прожиткового мінімуму встановленого законом для осіб, які втратили працездатність, таким особам надається щомісячна державна адресна допомога до пенсії у сумі що не вистачає до зазначених розмірів.

Згідно з пунктом 4 вищезазначеної постанови, виплата щомісячної державної адресної допомоги, передбаченої цією постановою, здійснюється за рахунок коштів, з яких виплачується пенсія або державна соціальна допомога.

Механізм відшкодування витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, визначений Порядком відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, затверджений головою Пенсійного фонду України та Головою правління Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 04.03.2003 № 5-4/4 (надалі - Порядок № 5-4/4),

Пунктом 6 Порядку № 5-4/4 передбачено, що головні управління Пенсійного фонду та управління виконавчої дирекції Фонду на підставі поданих актів звірок узагальнюють та узгоджують Довідку про відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків Пенсійному фонду України витрат, пов'язаних з виплатою відповідних пенсій, та до 20 числа місяця, наступного за звітним, подають її відповідно до Пенсійного фонду та Фонду соціального страхування від нещасних випадків.

Зазначена довідка є підставою для перерахування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України відповідних коштів Пенсійному Фонду України до 25 числа місяця, наступного за звітним (пункт 7 Порядку).

На виконання зазначеної норми, позивач надав відповідачу списки осіб, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії в зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання.

У пункті 4 Порядку № 5-4/4 визначені суми, які приймаються до заліку для відшкодування Фондом соціального страхуванні від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, а саме:

- сума основного розміру пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання;

- щомісячна цільова грошова допомога на прожиття, якщо така надавалася пенсіонеру, який одержував вищезазначену пенсію;

- допомога на поховання сім'ї померлого або особі, яка здійснила поховання особи, яка отримувала вищезазначену пенсію;

- сума витрат Пенсійного фонду з виплати і доставки вищезазначених пенсій.

Цей перелік є вичерпним.

Державна адресна допомога, яка встановлена Постановою № 265, не передбачена у вказаному переліку соціальних виплат, які здійснюються та відшкодовуються Фондом відповідно до вищезазначеного Порядку.

Порядком № 5-4/4 передбачено здійснення відповідних розрахунків (відшкодування витрат) на централізованому рівні, тобто, між Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України та Пенсійним фондом України. Вказаний порядок не врегульовує спірних відносин, які виникли у даному випадку.

Форма акту щомісячної звірки витрат по особовим справам потерпілих, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання затверджена Порядком № 5-4/4, і в ній відсутній рядок про суми виплаченої щомісячної державної адресної допомоги.

Враховуючи зазначене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що у відповідача відсутні повноваження щодо самостійного врегулювання включення витрат на виплату і доставку адресної допомоги до щомісячних актів звірки та, відповідно, відшкодування зазначених сум.

Нормами чинного законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання передбачено відшкодування коштів на виплату пенсій, а не державної допомоги (адресної допомоги, доплати, тощо). Щомісячна державна адресна допомога до пенсії не належить до числа послуг та страхових виплат відповідно до Закону № 1105.

Статтею 16 Закону № 1105-XIV визначено, що безпосереднє управління Фондом здійснюють його правління та виконавча дирекція. За змістом статті 18 зазначеного Закону, виконавча дирекція Фонду є постійно діючим виконавчим органом правління Фонду, проводить свою діяльність від імені Фонду у межах та в порядку, що визначаються його статутом і Положенням про виконавчу дирекцію Фонду соціального страхування від нещасних випадків, організовує та забезпечує виконання рішень правління Фонду. Робочими органами виконавчої дирекції Фонду є, зокрема, її відділення в районах і містах обласного значення. Робочі органи виконавчої дирекції Фонду є юридичними особами, мають самостійні кошториси, печатку із зображенням Державного Герба України та своїм найменуванням.

Керуючись викладеним, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку що вимоги ПФУ щодо стягнення з Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Миколаїв суму державної адресної допомоги в розмірі 112587,78 грн. за період жовтень - грудень 2012 року та січень - грудень 2013 року задоволенню не підлягають.

Щодо вимоги позивача, про стягнення з відповідача суми витрат на виплату та доставку пенсій громадянам держав - учасників СНД та членам їх сімей в розмірі 1387,95 грн. за період жовтень - грудень 2012 року та січень - грудень 2013 року, суд першої інстанції виходив з наступного, з чим погоджується апеляційний суд.

Позивач та відповідачем проведені щомісячні звірки виплачених пенсій, які підлягають відшкодуванню за рахунок Фонду соціального страхування.

У відповідності до ст. 2 Міжнародної Угоди, підписаної 09.09.1994 року державами колишнього Союзу РСР, країнами СНД - відшкодування шкоди, заподіяної працівникові внаслідок трудового каліцтва, іншого ушкодження здоров'я, смерті, проводиться роботодавцем сторони, законодавство якої поширювалось на працівника під час отримання каліцтва, іншого ушкодження здоров'я, смерті.

Відповідно до ст. 1, 3, 5, 6 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць СНД у галузі пенсійного забезпечення, яка підписана 13.03.1992 року, пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць цієї Угоди, серед яких є Україна та Росія, та членів їхніх сімей здійснюється за законодавством держави, на території якої вони проживають. Усі витрати, пов'язані з здійсненням пенсійного забезпечення за цією Угодою, несе держава, що надає забезпечення. Ця Угода поширюється на всі види пенсійного забезпечення громадян, які встановлені або будуть встановлені законодавством держав-учасниць Угоди.

У відповідності до ч. 2 ст. 2 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" - особи, право яких на отримання відшкодування шкоди раніше було встановлено згідно із законодавством СРСР або законодавством України про відшкодування шкоди, заподіяної працівникам внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання, пов'язаних з виконанням ними трудових обов'язків, мають право на забезпечення по страхуванню від нещасного випадку відповідно до цього закону.

Враховуючи вище зазначене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те що, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача суми витрат на виплату та доставку пенсій громадянам держав - учасників СНД та членам їх сімей в розмірі 1387,95 грн. за період жовтень - грудень 2012 року та січень - грудень 2013 року, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

За таких обставин колегія суддів вважає, що страховиком, який має виплачувати пенсію по інвалідності особі, яка стала інвалідом від нещасного випадку на виробництві на території колишніх республік СРСР (а в разі виплати такої органами Пенсійного фонду України - відшкодувати останньому витрати), є Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України.

Оскільки інвалідність осіб, по яким відповідачем не враховано суми витрат на виплату пенсій по інвалідності, є наслідком страхових випадків на виробництві на території колишніх республік СРСР, страхувальником за яким є Фонд, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову УПФ України у Корабельному районі м. Миколаєва.

Висновки суду першої інстанції є правильними і такими, що відповідають вимогам ст. ст. 2, 7, 10, 11, 70, 71 КАС України.

Оскільки судом першої інстанції повно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції, відповідно до ст. 200 КАС України, залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду першої інстанції – без змін.

З урахуванням викладеного колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та не допустив порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні справи, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

Отже, апеляційна скарга відділення виконавчої дирекції Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Миколаїв задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст.184, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд, –

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Миколаїв – залишити без задоволення, а постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 20 червня 2014 року – без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий В.О.Скрипченко

Суддя О.С.Золотніков

Суддя Ю.В.Осіпов