Справа № 520/14632/14-а
Суддя: Куриленко О. М.
Дата ухвалення: 2014-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

________________________________________________________________________
_________________________________________________
Провадження № 2-а/520/522/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.12.2014 року

Київський районний суд м. Одеси у
складі:

головуючого-судді Куриленко О.М.,

за участю секретаря - Баранової Ю.О.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні адміністративний
позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного
фонду України в Київському районі м.
Одеси про визнання неправомірними дій
та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

30.10.2014 року позивач звернулась до
суду з адміністративним позовом та
просила ухвалити постанову, якою
визнати неправомірною відмову
Управління пенсійного фонду України в
Київському районі м. Одеси щодо
здійснення перерахунку призначеної
пенсії державного службовця ОСОБА_1 на
підставі довідки Державної податкової
інспекції у Малиновському районі м.
Одеси Головного управління мін доходів
в Одеській області №5137/П/155520530, №
5139/П/15520530 від 09.07.2014 року. Скасувати
рішення Пенсійного фонду України № 125457
про відмову ОСОБА_1 в перерахунку
пенсії. Зобов'язати Управління
пенсійного фонду України в Київському
районі м. Одеси здійснити перерахунок
пенсії ОСОБА_1 з 01.02.2008 року як
державному службовцю з врахуванням
постанов Кабінету Міністрів України
від 09.03.2006 року № 268 та від 06.02.2008 року №
34 в розмірі 87 % заробітної плати не
змінюючи базовий місяць згідно довідок
Державної податкової інспекції у
Малиновському районі м. Одеси
Головного управління Міндоходів в
Одеській області №5137/П/155520530, №
5139/П/15520530 від 09.07.2014 року про складові
заробітної плати включити матеріальну
допомогу на оздоровлення до щорічної
відпустки, матеріальну допомогу на
вирішення соціально-побутових питань
до розрахунку пенсії державного
службовця. Зобов'язати Управління
пенсійного фонду України в Київському
районі м. Одеси виплатити ОСОБА_1
заборгованості після проведення
перерахунку пенсії з 01.02.2008 року з
врахуванням матеріальної допомоги на
оздоровлення та матеріальної допомоги
на вирішення соціально-побутових
питань.

В обгрунтування свого позову
посилається на те, що дії управління
Пенсійного фонду України є грубим
порушенням її конституційних прав на
отримання пенсії за віком в повному
обсязі з урахуванням всіх отриманих
ним виплат, з яких було сплачений збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування.

Вказане і стало підставою для
звернення до суду з даним позовом.

Представник позивача у судове
засідання з'явилась, позов підтримала в
повному обсязі, посилаючись на
обставини, викладені в позові.

Представник відповідача у
судовому засіданні заперечував проти
задоволення позову, посилаючись на
правомірність дій УПФ України в
Київському районі м. Одеси.

Суд, дослідивши матеріали справи,
вважає що позовні вимоги підлягають
задоволенню, виходячи з наступного.

Правовідносини між сторонами по
справі є адміністративно-правовими та
урегульовані положеннями КАС України.

Судом встановлено, що позивач
ОСОБА_1 перебуває на обліку в відділі
пенсійного забезпечення управління
Пенсійного фонду України в Київському
районі м.Одеси та отримує пенсію згідно
ЗУ «Про державну службу».

Частина 3 ст. 46 Конституції
України передбачає, що пенсії, iншi види
соціальних виплат та допомоги, що є
основним джерелом існування, мають
забезпечувати piвeнь життя, не нижчий вiд
прожиткового мінімуму встановленого
Законом.

ОСОБА_1 звернулась до УПФ України
у Київському районі м. Одеси з заявою
про роз'яснення щодо врахування інших
виплат згідно довідок Державної
податкової інспекції у Малиновському
районі м. Одеси Головного управління
Міндоходів в Одеській області №
5137/П/155520530, № 5139/П/15520530 від 09.07.2014 року
про складові заробітної плати.

Однак, Управлінням пенсійного
фонду України в Київському районі м.
Одеси позивачу було відмовлено у
призначені пенсії через те, що інші
виплати (індексація, матеріальна
допомога на оздоровлення та на
вирішення соціально - побутових питань)
не входять до складу заробітної плати
державних службовців згідно ст. 33 ЗУ
«Про державну службу», і не
враховуються при обчисленні пенсії
державного службовця, про що свідчить
рішення № 125457 від 20.07.2014 року.

Так, порядок та умови призначення
та перерахунок пенсій державним
службовцям регулюється статтею 37
Закону України "Про державну службу"
від 16 грудня 1993 року №3723- XII, яка
визначає та обумовлює, що на одержання
пенсії державних службовців мають
право особи, які досягли встановленого
законодавством пенсійного віку, за
наявності страхового стажу для
чоловіків - не менше 25 років, для жінок -
не менше 20 років, у тому числі стажу
державної служби - не менше 10 років, та
які на час досягнення пенсійного віку
працювали на посадах державних
службовців, а також особи, які мають не
менше 20 років стажу роботи на посадах,
віднесених до категорій посад
державних службовців, - незалежно від
місця роботи на час досягнення
пенсійного віку. Пенсія державним
службовцям призначається в розмірі 80
відсотків від сум їх заробітної плати,
на які нараховуються страхові внески
на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування, а особам, які на
час звернення за призначенням пенсії
не є державними службовцями, - у розмірі
80 відсотків заробітної плати
працюючого державного службовця
відповідної посади та рангу за
останнім місцем роботи на державній
службі.

Пенсія державному службовцю
виплачується незалежно від його
заробітку (прибутку) одержуваного
після виходу на пенсію. Максимальний
розмір пенсії (з урахуванням надбавок
підвищень, додаткових пенсій, цільової
грошової допомоги, пенсії за особливі
заслуги перед Україною та інших доплат
до пенсій, встановлених
законодавством) не може перевищувати
дванадцяти мінімальних розмірів
пенсії за віком, встановленої абзацом
першим частини перше статті 28 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування".

За кожний повний рік роботи понад
10 років на державній службі пенсія
збільшується на один відсоток
заробітку, але не більше 90 відсотків
заробітної плати.

Ст. 33 Закону України "Про державну
службу" від 16.12.1993 р. № 3723- XII обумовлює,
що оплата праці державних службовців
повинна забезпечувати достатні
матеріальні умови для незалежного
виконання службових обов'язків,
сприяти укомплектуванню апарату
державни органів компетентними і
досвідченими кадрами, стимулювати їх
сумлінну та ініціативну працю.

Заробітна плата державних
службовців складається з посадових
окладів, премій, доплаті за ранги,
надбавки за вислугу років на державній
службі та інших надбавок.

Посадові оклади державних
службовців установлюються залежно від
складності та рівня відповідальності
виконуваних службових обов'язків.

Доплата за ранг провадиться
відповідно до рангу, присвоєного
державному службовцю.

Надбавка за вислугу років
виплачується державним службовцям
щомісячно у відсотках до посадового
окладу з урахуванням доплати за ранг і
залежно від стажу державної служби у
таких розмірах: понад 3 роки - 10, понад 5
років - 15, понад 10 років - 20, понад 15 років
- 25, понад 2 років - 30, понад 25 років - 40
відсотків.

Державним службовцям можуть
установлюватися надбавки за високі
досягнення у праці виконання особливо
важливої роботи, доплати за виконання
обов'язків тимчасово відсутніх
працівників та інші надбавки і доплати,
а також надаватися матеріальна
допомога для вирішення
соціально-побутових питань.

Відмовляючи у задоволенні вимог
позивача, УПФ України у Київському
районі м. Одеси виходило з того, що
індексація, матеріальна допомога на
оздоровлення та матеріальна допомога
на вирішення соціально-побутових
питань не включаються до складу
заробітної плати у розумінні постанови
КМУ від 31.05.2000р. за №865 «Про деякі
питання вдосконалення визначення
розмірів заробітку для обчислення
пенсії», розмір яких враховується при
обчисленні пенсії.

Однак, з наведеним погодитись не
можна, виходячи з наступного.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 37 Закону
України «Про державну службу» (в
редакції, чинній на час виникнення
спірних правовідносин) пенсія
державним службовцям призначається в
розмірі 80 відсотків від сум їх
заробітної плати, на які нараховуються
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування.

Згідно ч. 1 ст. 1 Закону України
«Про оплату праці» заробітна плата - це
винагорода, обчислена, як правило, у
грошовому виразі, яку за трудовим
договором власник або уповноважений
ним орган виплачує працівникові за
виконану ним роботу.

Статтею 2 названого Закону
визначено структуру заробітної плати,
до якої входить: основна та додаткова
заробітна плата, а також заохочувальні
та компенсаційні виплати.

Частиною другою статті 33 Закону
України «Про державну службу»
передбачено, що заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплати за
ранги, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених положень дає
підстави для висновку, що матеріальна
допомога на оздоровлення та допомога
для вирішення соціально-побутових
питань входила до системи оплати праці
державного службовця.

Державним службовцям можуть
установлюватися надбавки за високі
досягнення у праці і виконання
особливо важливої роботи, доплати за
виконання обов'язків тимчасово
відсутніх працівників та інші надбавки
і доплати, а також надаватися
матеріальна допомога на оздоровлення
та матеріальна допомога для вирішення
соціально-побутових питань згідно
Постанови Кабінету Міністрів від 09.03.2006
року № 268 «Про упорядкування структури
та умов оплати праці працівників
апарату органів виконавчої влади,
органів прокуратури, судів та інших
органів».

Крім того, статтею 66 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»
врегульовано види оплати праці, що
враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої
статті 66 цього Закону до заробітку для
обчислення пенсії включаються всі види
оплати праці (виплат, доходу), на які
відповідно до Закону України «Про збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування» нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, в межах максимальної
величини фактичних витрат на оплату
праці найманих працівників,
оподатковуваного доходу (прибутку),
сукупного оподатковуваного доходу
(граничної суми заробітної плати
(доходу), з яких справляються страхові
внески (збори) до соціальних фондів, що
діяла на день одержання зазначеного
заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» визначає виплати (доходи),
що враховуються в заробітну плату
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії. Так, зокрема до
такого доходу (заробітної плати)
враховуються: суми виплат, отримуваних
застрахованою особою після набрання
чинності цим Законом, з яких згідно з
цим Законом були фактично нараховані
(обчислені) та сплачені страхові
внески; суми виплат, отримуваних
застрахованою особою до набрання
чинності цим Законом, у межах сум, на
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, нараховувалися внески на
державне соціальне страхування або
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування.

Згідно ст. 98 Закону України «Про
пенсійне забезпечення», якщо пенсіонер
згодом подасть додаткові документи,
які дають право на подальше підвищення
пенсії у зв`язку з введенням у дію цього
закону (про стаж роботи, заробіток,
сімейний стан та інші), то пенсія знову
перераховується за нормами цього
Закону, при цьому перерахунок
проводиться за минулий час, але не
більш як за 12 місяців перед поданням
додаткових документів і не раніше, ніж
з дня введення в дію цього Закону.

За змістом наведених норм
отримувані застрахованою особою суми
виплат, з яких були фактично нараховані
та сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

Аналогічну правову позицію
викладено в постанові Верховного Суду
України від 20 лютого 2012 року у справі №
21-430а11, яка відповідно до ч. 1 ст. 244-2
Кодексу адміністративного судочинства
України є обов'язковою для всіх
суб'єктів владних повноважень, які
застосовують у своїй діяльності
нормативно-правовий акт, що містить
зазначені норми права, та для всіх
судів України.

Таким чином, відмова УПФ України у
Київському районі м. Одеси у проведенні
перерахунку пенсії позивачу з
урахуванням інших виплат визначених в
довідках виданих Державною
податковою інспекцією у Малиновському
районі м. Одеси Головного управління
Міндоходів в Одеській області №
5137/П/155520530, № 5139/П/15520530 від 09.07.2014 року
про складові заробітної плати є
неправомірною, а порушене право
позивача підлягає судому захисту.

Керуючись ст.11, 158-163, 256 КАС
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
Київському районі м. Одеси про про
визнання неправомірними дій та
зобов'язання вчинити певні дії -
задовольнити.

Визнати неправомірною відмову
Управління пенсійного фонду України в
Київському районі м. Одеси щодо
здійснення перерахунку призначеної
пенсії державного службовця ОСОБА_1 на
підставі довідки Державної податкової
інспекції у Малиновському районі м.
Одеси Головного управління мін доходів
в Одеській області № 5137/П/155520530, №
5139/П/15520530 від 09.07.2014 року.

Скасувати рішення Пенсійного
фонду України № 125457 про відмову ОСОБА_1
в перерахунку пенсії.

Зобов'язати Управління
пенсійного фонду України в Київському
районі м. Одеси здійснити перерахувати
пенсію ОСОБА_1 з 30.04.2014 року як
державному службовцю з врахуванням
постанов Кабінету Міністрів України
від 09.03.2006 року № 268 та від 06.02.2008 року №
34 в розмірі 87 % заробітної плати, не
змінюючи базовий місяць згідно довідок
Державної податкової інспекції у
Малиновському районі м. Одеси
Головного управління Міндоходів в
Одеській області № 5137/П/155520530, №
5139/П/15520530 від 09.07.2014 року про складові
заробітної плати включити матеріальну
допомогу на оздоровлення до щорічної
відпустки, матеріальну допомогу на
вирішення соціально-побутових питань
до розрахунку пенсії державного
службовця.

Зобов'язати Управління
пенсійного фонду України в Київському
районі м. Одеси виплатити ОСОБА_1
заборгованість після проведення
перерахунку пенсії з 30.04.2014 року з
врахуванням матеріальної допомоги на
оздоровлення та матеріальної допомоги
на вирішення соціально-побутових
питань.

Постанова може бути оскаржена
шляхом подання до Одеського
апеляційного адміністративного суду
через Київський районний суд м. Одеси
апеляційної скарги на постанову
протягом десяти днів з дня її
проголошення.

Суддя
Куриленко О. М.