Справа № 826/1671/14
Суддя: Василенко Я.М.
Дата ухвалення: 2014-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/1671/14
Головуючий у 1-й інстанції: Костенко
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

18 листопада 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого
Василенка Я.М.,

суддів
Кузьменка В.В., Шурка О.І.,

при секретарі
Зубрицькому Д.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на
ухвалу Окружного адміністративного
суду міста Києва від 02.04.2014 у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
управління Державної автомобільної
інспекції управління Міністерства
внутрішніх справ України у
Чернігівській області про визнання дії
протиправними та зобов'язання вчинити
дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до суду першої
інстанції із позовом, в якому просив:
визнати, що інформація, яка викладена у
листі УДАІ УМВС України в
Чернігівській області від 27.12.2012
№М-45із, є недостовірною неточною та
наданою не в повному обсязі; визнати
відмову у наданні належним чином
завірених копій картки обліку
вищезазначеної ДТП та документу, на
підставі якого складено картку обліку
вищезазначеної ДТП та внесено
інформацію про неї до АІС «ДТП», яка
викладена у листі УДАІ УМВС України в
Чернігівській області від 27.12.2012
№М-45із; зобов'язати УДАІ УМВС України в
Чернігівській області повторно
розглянути запит на інформацію від
19.12.2012 та надати достовірну, повну та
точну інформацію, що запитується,
впродовж п'яти робочих дні з дня
набрання судовим рішенням законної
сили; визнати дії УДАІ УМВС України в
Чернігівській області щодо надання
страховикам і Моторному
(транспортному) страховому бюро
України (далі - МТСБУ) вільного доступу
до АІС "ДТП" та можливості самостійного
формування довідок «Про ДТП»;
зобов'язати УДАІ УМВС України в
Чернігівській області припинити
надання страховикам і МТСБУ вільного
доступу до АІС «ДТП» та можливості
самостійного формування довідок «Про
ДТП».

Ухвалою Окружного адміністративного
суду міста Києва від 02.04.2014 закрито
провадження в частині визнання, що
інформація, яка викладена у листі
управління Державної автомобільної
інспекції Управління Міністерства
внутрішніх справ України в
Чернігівській області від 27.12.2012
№М-45із, є недостовірною неточною та
наданою не в повному обсязі; визнання
відмови у наданні належним чином
завірених копій картки обліку
вищезазначеної ДТП та документу, на
підставі якого складено картку обліку
вищезазначеної ДТП та внесено
інформацію про неї до АІС «ДТП», яка
викладена у листі Управління Державної
автомобільної інспекції Управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Чернігівській області від 27.12.2012
№М-45із.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою
позивач подав апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати оскаржувану ухвалу
та направити справу для продовження
розгляду.

В судове засідання сторони не
з'явились, про день, час та місце
розгляду справи повідомлені належним
чином, у зв'язку із чим, колегія суддів,
на підставі ч. 6 ст. 12, ч. 1 ст. 41, ч. 4 ст. 196
КАС України розглядає справу за їх
відсутності без фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного
засобу.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляції, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, виходячи з наступних
підстав.

Оскаржувана ухвала суду першої
інстанції мотивована тим, що позовні
вимоги, в частині яких закрито
провадження не являються позовними
вимогами по суті, а є обставинами, якими
позивач обґрунтовує свій позов.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції щодо
закриття провадження в справі з огляду
на наступне.

Частиною першою статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
визначено, що завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Згідно з частиною 2 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
до адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

За визначенням пункту 1 частини першої
статті 3 Кодексу адміністративного
судочинства України справа
адміністративної юрисдикції (далі -
адміністративна справа) - переданий на
вирішення адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б
однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Пункт 1 частини 2 статті 17 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачає, що юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
публічно-правові спори фізичних чи
юридичних осіб із суб'єктом владних
повноважень щодо оскарження його
рішень (нормативно-правових актів чи
правових актів індивідуальної дії), дій
чи бездіяльності.

Таким чином, до адміністративного суду
можуть бути оскаржені будь-які рішення,
дії чи бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, які породжують, змінюють
або припиняють права та обов'язки у
сфері публічно-правових відносин,
вчинених ними при здійсненні владних
управлінських функцій на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень,
якщо позивач вважає, що цими рішеннями,
діями чи бездіяльністю його права чи
свободи порушені або порушуються,
створено або створюються перешкоди для
їх реалізації або мають місце інші
ущемлення прав чи свобод.

З наведених норм права випливає, що
позивач на власний розсуд визначає, чи
порушені його права рішеннями, дією або
бездіяльністю суб'єкта владних
повноважень. Однак, ці рішення, дія або
бездіяльність повинні бути такими, які
породжують, змінюють або припиняють
права та обов'язки у сфері
публічно-правових відносин.

Відповідно до ч. 1 ст. 138 КАС України
предметом доказування є обставини,
якими обґрунтовуються позовні вимоги
чи заперечення або які мають інше
значення для вирішення справи (причини
пропущення строку для звернення до
суду тощо) та які належить встановити
при ухваленні судового рішення у
справі.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що
позивачем серед інших заявлені такі
вимоги:

- визнати, що інформація, яка викладена
у листі УДАІ УМВС України в
Чернігівській області від 27.12.2012
№М-45із, є недостовірною неточною та
наданою не в повному обсязі (вимога №1);

- визнати відмову у наданні належним
чином завірених копій картки обліку
вищезазначеної ДТП та документу, на
підставі якого складено картку обліку
вищезазначеної ДТП та внесено
інформацію про неї до АІС "ДТП", яка
викладена у листі УДАІ УМВС України в
Чернігівській області від 27.12.2012 №М-45із
(вимога №2).

Згідно з ч. 1 ст. 161 КАС України при
вирішенні адміністративної справи суд
вирішує чи мають місце обставини, якими
обґрунтовувалися вимоги та
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються.

Висновки суду щодо фактичних обставин
справи зазначаються ним у
мотивувальній частині постанови, але
вони не є вирішенням справи по суті.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції про
те, що вказані вимоги не можуть бути
предметом адміністративного позову,
оскільки не являються позовними
вимогами по суті, а є обставинами, якими
позивач обґрунтовує свій позов, що
відносяться до предмету доказування по
справі.

Більше того, задоволення або відмова в
задоволенні вказаних вимог позивача не
породжує для позивача будь-яких прав та
не тягне по відношенню до нього жодних
юридичних наслідків.

Згідно до п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС України суд
закриває провадження у справі, якщо
справу не належить розглядати в
порядку адміністративного
судочинства.

Таким чином, колегія суддів вирішила
згідно ст. 200 КАС України залишити
апеляційну скаргу без задоволення, а
ухвалу суду - без змін, з урахуванням
того, що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 41, 160, 195, 196, 199, 200, 205, 206
КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без
задоволення, а ухвалу Окружного
адміністративного суду міста Києва від
02.04.2014 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
в порядку та строки, встановлені
статтею 212 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Головуючий:
Василенко Я.М.

Судді:
Кузьменко В.В.

Шурко О.І.

.

Головуючий суддя
Василенко Я.М.

Судді:
Кузьменко В. В.

Шурко О.І.