Справа № 2а/489/261/14
Суддя: Бітов А.І.
Дата ухвалення: 2014-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

28 жовтня 2014 р.м.ОдесаСправа № 2а/489/261/14

Категорія: 10.3 Головуючий в 1 інстанції:
Коваленко І.В.

Судова колегія Одеського апеляційного
адміністративного суду у складі:

головуючого - Бітова А.І.

суддів - Ступакової І.Г

- Шляхтицького О.І.

в зв'язку з відсутністю клопотань від
усіх осіб, які беруть участь у справі,
про розгляд справи за їх участю, справу
розглянуто згідно з п.1 ч.1 ст. 197 КАС
України,

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Одесі
адміністративну справу за апеляційною
скаргою управління Пенсійного фонду
України в Ленінському районі м.
Миколаєва на постанову Ленінського
районного суду м. Миколаєва від 12
серпня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду
України в Ленінському районі м.
Миколаєва, третьої особи -
Миколаївської обласної організації
Всеукраїнського товариства політичних
в'язнів та репресованих, про
зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з адміністративним позовом до
управління Пенсійного фонду (далі УПФ)
України в Ленінському районі м.
Миколаєва, третя особа - Миколаївська
обласна організація Всеукраїнського
товариства політичних в'язнів та
репресованих про зобов'язання
відповідача нарахувати та виплатити
підвищення до пенсії у розмірі 25%
мінімальної пенсії за віком з 16 січня
2014 року, як реабілітованій особі.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач
вказував, що відповідач нараховує і
виплачує підвищення до пенсії у
розмірі значно меншому ніж
встановленому ст. 77 Закону України "Про
пенсійне забезпечення".

Відповідач позов не визнав, вказуючи,
що позивач перебуває на обліку в
управлінні та отримує пенсію за віком з
урахуванням підвищення до пенсії, як
особі, що необґрунтовано зазнала
політичних репресій і згодом була
реабілітована, в розмірі 43,52 грн.
відповідно до постанови Кабінету
Міністрів України від 16 липня 2008 року
№654 "Про підвищення рівня пенсійного
забезпечення громадян".

Постановою Ленінського районного суду
м. Миколаєва від 12 серпня 2014 року позов
ОСОБА_2 задоволений.

Зобов'язано УПФ України в Ленінському
районі м. Миколаєва нарахувати і
виплатити ОСОБА_2 у відповідності до
п."г" ч.1 ст. 77 Закону України "Про
пенсійне забезпечення" підвищення до
пенсії в розмірі 25 процентів
мінімальної пенсії за віком починаючи
з 16 січня 2014 року.

В апеляційній скарзі УПФ України в
Ленінському районі м. Миколаєва
ставиться питання про скасування
судового рішення в зв'язку з тим, що
воно постановлено з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
а також що у зв'язку з тим, що висновки
суду не відповідають обставинам
справи.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши доповідача, доводи
апеляційної скарги УПФ України в
Ленінському районі м. Миколаєва,
перевіривши законність і
обґрунтованість судового рішення в
межах позовних вимог і доводів
апеляційної скарги, судова колегія
приходить до наступного.

Судом першої інстанції встановлені
наступні обставини справи.

ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває на
обліку в УПФ в Ленінському районі м.
Миколаєва і отримує пенсію за віком
відповідно до Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування".

Позивач має статус члена сім'ї
реабілітованого, який був примусово
переселений, що підтверджується
довідкою УМВС України в Миколаївській
області від 19 липня 1995 року №1/С-24.

17 червня 2014 року позивач звернувся до
УПФ України в Ленінському районі
м. Миколаєва із заявою про
перерахунок та виплату підвищення до
пенсії в розмірі, встановленому ст. 77
Закону України "Про пенсійне
забезпечення", який складає 25% від
мінімальної пенсії за віком.

Проте, у здійсненні перерахунку та
виплати доплати до пенсії в розмірі,
передбаченому вказаним вище Законом,
УПФ України в Ленінському районі м.
Миколаєва відмовлено, оскільки,
підвищення до пенсії членам сім'ї
реабілітованих у розмірі 43,52 грн.
встановлено на підставі постанови
Кабінету Міністрів України від 16 липня
2008 року №654 "Про підвищення пенсійного
забезпечення громадянам".

Вирішуючи справу, суд першої інстанції
виходив з того, що позивач відповідно
до п."г" ч.1 ст. 77 Закону України "Про
пенсійне забезпечення" має право на
підвищення до пенсії в розмірі 25
процентів мінімальної пенсії за віком,
починаючи з 16 січня 2014 року.

Судова колегія вважає ці висновки суду
першої інстанції правильними і такими,
що відповідають вимогам ст.ст. 2, 7, 10, 11,
70, 71, 72 КАС України, п. "г" ч.1 ст. 77 Закону
України "Про пенсійне забезпечення".

В апеляційній скарзі УПФ України в
Ленінському районі м. Миколаєва
вказується, що дані правовідносини
регулюються постановою Кабінету
Міністрів України від 16 липня 2008 року
№654 "Про підвищення рівня пенсійного
забезпечення громадян", згідно якої
розмір підвищення до пенсії особі, що
необґрунтовано зазнала політичних
репресій, складає 43,52 грн.

Судова колегія не приймає до уваги ці
доводи апелянта, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією
України та законами України.

Згідно п."г" ч.1 ст. 77 Закону України "Про
пенсійне забезпечення" громадянам, які
необґрунтовано зазнали політичних
репресій і згодом були реабілітовані,
призначені пенсії підвищуються на 50%, а
членам їх сімей, яких було примусово
переселено, - на 25% мінімальної пенсії
за віком.

Натомість, УПФ України в Ленінському
районі м. Миколаєва для здійснення
розрахунку доплати до пенсії
застосовувалась постанова Кабінету
Міністрів України від 16 липня 2008 року
№654 "Про підвищення пенсійного
забезпечення громадян".

Згідно п. 4 вказаної постанови Кабінету
Міністрів України установлено, що з 01
вересня 2008 року громадянам, які
необґрунтовано зазнали політичних
репресій і згодом були реабілітовані,
до пенсії або щомісячного довічного
грошового утримання чи державної
соціальної допомоги, що виплачуються
замість пенсії, підвищення проводиться
в розмірі 54,40 грн., а членам їх сімей,
яких було примусово переселено - 43,52
грн.

Вказана постанова Кабінету Міністрів
України є підзаконним
нормативно-правовим актом, у той час, як
п."г" ч.1 ст. 77 Закону України "Про
пенсійне забезпечення" має вищу
юридичну силу і є спеціальною правовою
нормою, яка регулює спірні
правовідносини.

Таким чином, суд першої інстанції
дійшов обґрунтованого висновку, що за
загальними засадами пріоритету
законів над підзаконними актами при
визначенні позивачу розміру
підвищення до пенсії застосуванню
підлягає п. "г" ч. 1 ст. 77 Закону України
"Про пенсійне забезпечення", а не
положення Постанови Кабінету
Міністрів України від 16 липня 2008 року №
654 "Про підвищення пенсійного
забезпечення громадянам", які істотно
звужують обсяг встановлених законом
прав.

Відповідно до п.6 Розділу XV Прикінцевих
положень Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" до прийняття відповідного
закону до пенсій, передбачених цим
Законом, установлюються надбавки та
здійснюється їх підвищення згідно із
Законом України "Про пенсійне
забезпечення". Зазначені надбавки та
підвищення встановлюються в розмірах,
що фактично виплачувалися на день
набрання чинності цим Законом з
наступною індексацією відповідно до
законодавства про індексацію грошових
доходів населення. Виплата їх
здійснюється за рахунок коштів
Державного бюджету України.

Відтак, відповідач неправомірно
виплачував підвищення до пенсії в
меншому розмірі, ніж це передбачено
п."г" ч.1 ст. 77 зазначеного Закону.

Таким чином, судова колегія вважає
правильним висновок суду першої
інстанції про наявність правових
підстав для задоволення позовних вимог
позивача щодо нарахування та виплати
підвищення до пенсії як члену сім'ї
реабілітованих громадян відповідно до
п. "г" ч.1 ст. 77 Закону України "Про
пенсійне забезпечення" в розмірі 25%
мінімальної пенсії за віком за період з
16 січня 2014 року.

Враховуючи все вищевикладене, судова
колегія вважає, що суд першої інстанції
порушень матеріального і
процесуального права при вирішенні
справи не допустив, а наведені в скарзі
доводи правильність висновків суду не
спростовують, відповідно, апеляційна
скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 195, 197; п.1 ч.1 ст. 197; ст. 200;
п.1 ч.1 ст. 205; ст. 206; ч.5 ст. 254 КАС України,
судова колегія, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в Ленінському
районі м. Миколаєва
залишити без задоволення, а постанову
Ленінського районного суду
м. Миколаєва від 12 серпня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення їх копій особам, які беруть
участь у справі, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого Адміністративного Суду України
протягом двадцяти днів з дня складання
судового рішення в повному обсязі
після набрання законної сили судовим
рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий:
А.І. Бітов

Суддя:
І.Г. Ступакова

Суддя:
О.І. Шляхтицький