Справа № 639/10636/14-а
Суддя: Труханович В. В.
Дата ухвалення: 2014-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2014 року Жовтневий районний
суд м. Харкова

у складі: головуючого - судді
Труханович В.В.

за участю секретаря - Антохіної
О.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Харкові справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України у
Жовтневому районі м. Харкова про
визнання дій неправомірними та
зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до Жовтневого
районного суду м. Харкова, як
адміністративного суду, з позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
Жовтневому районі м. Харкова про
визнання дій неправомірними та
зобов'язання вчини певні дії, в якому
просила суд визнати неправомірними дії
Управління Пенсійного фонду України в
Жовтневому районі м. Харкова щодо
відмови в перерахунку пенсії, та
зобов'язати відповідача провести
перерахунок пенсії з урахуванням
матеріальної допомоги на оздоровлення
та вирішення соціально-побутових
питань.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що
вона отримує пенсію за віком на
підставі Закону України «Про державну
службу».

При нарахуванні пенсії до суми з якої
вираховувалася пенсія не включені усі
надбавки, в тому числі матеріальна
допомога та допомога на оздоровлення
та вирішення соціально-побутових
питань.

У зв'язку з цим позивач звернулась до
УПФУ в Жовтневому районі м. Харкова з
заявою про перерахунок пенсії, в чому
їй було відмовлено, посилаючись на
постанову КМУ №865 від 31.05.2000 року.

Позивач вважає дану відмову
неправомірною, у зв'язку з чим і була
змушена звернутися до суду з даним
позовом.

14 листопада 2014 року представник
відповідача надала суду письмові
заперечення в яких просила суд
відмовити в задоволенні позову,
посилаючись на те, що нарахування
пенсії відповідача проводиться
відповідно до вимог чинного
законодавства.

Позивач в судове засідання не
з'явилась, надала суду заяву про
розгляд справи за її відсутності,
позовні вимоги підтримала в повному
обсязі, просила суд їх задовольнити.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явилася, в письмових
запереченнях просила суд розглядати
справу за її відсутності.

Суд, дослідивши матеріали справи,
приходить до висновку про
обґрунтованість позовних вимог та
необхідність у їх задоволенні,
виходячи з наступного.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій.

Згідно зі ст. 6 КАС України кожна особа
має право в порядку, встановленому цим
кодексом, звернутися до
адміністративного суду, якщо вважає, що
рішенням, дією чи бездіяльністю
суб'єкта владних повноважень порушені
її права, свободи або інтереси.

Відповідно до ч.2 ст.17 КАС України
юрисдикція адміністративних судів
поширюється на публічно-правові спори,
зокрема, спори фізичних чи юридичних
осіб із суб'єктом владних повноважень
щодо оскарження його рішень
(нормативно-правових актів чи правових
актів індивідуальної дії), дій чи
бездіяльності.

Згідно до ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах
щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5) добросовісно; 6)
розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; 10)
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Так, в судовому засіданні було
встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на
обліку Управління Пенсійного фонду
України в Жовтневому районі м. Харкова,
та отримує пенсію за віком на підставі
Закону України «Про державну службу».
(а.с. 5, 8)

21 жовтня 2014 року позивачем було
отримано довідку про складові
заробітної плати, що подається для
призначення пенсії відповідно до ЗУ
«Про державну службу» №182/ВФЗ. (а.с. 8)

До даної довідки було включено
надбавку за високі досягнення у праці,
премії, та інші виплати. До інших виплат
належать: матеріальна допомога на
оздоровлення, матеріальна допомога на
вирішення соціально-побутових питань.
На всі виплати, вказані в довідці,
нараховано страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, а з 01.01.2011 року - єдиний
внесок на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування. (а.с. 8)

З матеріалів справи вбачається, що
22.10.2014 року ОСОБА_1 звернулась до
відповідача з заявою про перерахунок
пенсії на підставі вказаної довідки, та
включення до її розміру суми
матеріальної допомоги на оздоровлення,
матеріальної допомоги для вирішення
соціально-побутових питань, та премії.

Відповідно до вимог статті 37-1 Закону
України «Про державну службу» у разі
підвищення розміру заробітної плати
працюючим державним службовцям, а
також у зв'язку із набуттям особою
права на пенсійне забезпечення
державного службовця за цим Законом
відповідно здійснюється перерахунок
раніше призначених пенсій. Перерахунок
пенсії здійснюється виходячи із сум
заробітної плати, на які нараховуються
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування
працюючого державного службовця
відповідної посади та рангу на момент
виникнення права на перерахунок
пенсії.

Рішенням Управління пенсійного фонду
України в Жовтневому районі м. Харкова
від 27.10.2014 року позивачу було
відмовлено у такому перерахунку, та
зазначено, що згідно з постановою КМУ
від 31.05.2000 року №865 та Законом України
«Про державну службу», матеріальна
допомога на оздоровлення, матеріальна
допомога для вирішення
соціально-побутових питань, та
індексація при призначенні
(перерахунку) пенсії відповідно до
Закону не включається. (а.с. 7)

Позивач, вважаючи дану відмову
незаконною, та такою що порушує її
права, звернулась до суду з даним
позовом.

У частині першій ст. 1 Закону України
«Про оплату праці» встановлено, що
заробітна плата це винагорода,
обчислена, як правило, у грошовому
виразі, яку за трудовим договором
власник або уповноважений ним орган
виплачує працівникові за виконану ним
роботу.

Згідно ст. 2 цього ж Закону структура
заробітної плати складається з
основної, додаткової та інших
заохочувальних та компенсаційних
виплат, до яких належать виплати у
формі винагород за підсумками роботи
за рік, премії за спеціальними
системами і положеннями, компенсаційні
та інші грошові і матеріальні виплати,
які не передбачені актами чинного
законодавства, або які провадяться
понад встановлені зазначеними актами
норми.

Частиною другою ст.33 Закону України
«Про державну службу» передбачено, що
заробітна плата державних службовців
складається з посадових окладів,
премій, доплати за ранги, надбавки за
вислугу років на державній службі та
інших надбавок. Частинами 6 та 7
вказаної статті Закону передбачено, що
державним службовцям можуть
установлюватися надбавки за високі
досягнення у праці і виконання
особливо важливої роботи, доплати за
виконання обов'язків тимчасово
відсутніх працівників та інші надбавки
і доплати, а також надаватися
матеріальна допомога для вирішення
соціально-побутових питань. Умови
оплати праці державних службовців,
розміри їх посадових окладів, надбавок,
доплат і матеріальної допомоги
визначаються Кабінетом Міністрів
України.

Аналіз наведених положень закону, дає
підстави для висновку, що матеріальна
допомога на оздоровлення та допомога
для вирішення соціально-побутових
питань входять до системи оплати праці
державного службовця.

Статтею 37 Закону України «Про державну
службу» передбачено, що пенсія
державним службовцям призначається в
розмірі 80 відсотків від сум їх
заробітної плати, з якої було сплачено
єдиний внесок на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування, а до 1
січня 2011 року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, а особам, які на час
звернення за призначенням пенсії не є
державними службовцями, - у розмірі 80
відсотків заробітної плати працюючого
державного службовця відповідної
посади та рангу за останнім місцем
роботи на державній службі, з якої було
сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Частиною другою статті 37-1 вказаного
Закону встановлено, що перерахунок
пенсії здійснюється виходячи із сум
заробітної плати, на які нараховуються
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування
працюючого державного службовця
відповідної посади та рангу на момент
виникнення права на перерахунок
пенсії.

Постановою КМУ від 09.03.2006 р. № 268
встановлено, що керівникам надано
право в межах установленого фонду
оплати праці надавати працівникам
матеріальну допомогу для вирішення
соціально-побутових питань та допомогу
на оздоровлення в розмірі
середньомісячної заробітної плати.
Враховуючи, що джерелом виплати
матеріальної допомоги є фонд
заробітної плати, то матеріальна
допомога, яка виплачувалася до
щорічної відпустки відповідно до ст. 35
Закону України «Про державну службу», і
з якої нараховувався збір на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, є складовими частинами
фонду заробітної плати, а тому є
об'єктом для призначення і перерахунку
пенсії відповідно до ст. 37 цього Закону.

Крім того, ст. 66 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» врегульовано
види оплати праці, що враховуються при
обчисленні пенсій.

Відповідно до ч. 1 ст. 66 цього Закону до
заробітку для обчислення пенсії
включаються всі види оплати праці
(виплат, доходу), на які відповідно до
Закону України «Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування»
нараховується збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування, в межах
максимальної величини фактичних
витрат на оплату праці найманих
працівників, оподатковуваного доходу
(прибутку), сукупного оподатковуваного
доходу (граничної суми заробітної
плати (доходу), з яких справляються
страхові внески (збори) до соціальних
фондів, що діяла на день одержання
зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» визначає виплати (доходи),
що враховуються в заробітну плату
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії. Зокрема, до такого
доходу (заробітної плати) враховуються:
суми виплат, отримуваних застрахованою
особою після набрання чинності цим
Законом, з яких згідно з цим Законом
були фактично нараховані (обчислені) та
сплачені страхові внески; суми виплат,
отримуваних застрахованою особою до
набрання чинності цим Законом, у межах
сум, на які відповідно до
законодавства, що діяло раніше,
нараховувалися внески на державне
соціальне страхування або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування.

За змістом наведених норм отримувані
застрахованою особою суми виплат, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

З огляду на викладене, суд приходить до
висновку, що на суми матеріальної
допомоги на оздоровлення, матеріальної
допомоги на вирішення
соціально-побутових питань та премії
нараховується збір на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, а тому ці суми мають бути
враховані при обчисленні пенсії.

Таким чином, висновок відповідача про
те, що матеріальна допомога для
оздоровлення та матеріальна допомога
на вирішення соціально-побутових
питань та індексація, на які
нараховувався збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування, не
враховуються при обчисленні розміру
пенсії державного службовця, оскільки
такі види виплат не включаються до
складу заробітної плати державного
службовця, є помилковим.

Так, у спірних відносинах слід надати
перевагу нормам статті 41 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» та
статті 66 Закону України «Про пенсійне
забезпечення», які є спеціальним в
питаннях призначення та перерахунку
пенсії державного службовця, а не
положенням Законів України «Про
державну службу», який щодо спірних
відносин є загальним.

Тобто, аналіз наведених положень
законів дає підстави для висновку, що
матеріальна допомога на оздоровлення
та матеріальна допомога на вирішення
соціально-побутових питань та премії,
входили до системи оплати праці
державного службовця, які повинні
враховуватись при призначенні йому
пенсії.

Вищенаведене узгоджується з
висновками Верховного Суду України,
викладеними в постанові від 20.02.2012 року,
яка в силу ст.244-2 КАС України є
обов'язковою для всіх судів України.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Враховуючи викладене суд приходить до
висновку, що УПФУ в Жовтневому районі м.
Харкова незаконно відмовили позивачу у
здійсненні перерахунку, а тому позов
підлягає задоволенню в повному обсязі.

На підставі вищевикладеного та
керуючись ст.ст. 2, 6, 11, 12, 17-19, 71, 72, 122, 128,
130, 158 КАС України, ст.ст. 19, 22, 64
Конституції України, ст.ст. 33, 37, 37-1
Закону України «Про державну службу»,
ст.ст. 1, 2 Закону України «Про оплату
праці», ст. 66 Закону України «Про
пенсійне забезпечення», ст.ст. 10 ,60
Закону України «Про індексацію
грошових доходів населення», ст. 41
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного
фонду України у Жовтневому районі м.
Харкова про визнання дій
неправомірними та зобов'язання вчинити
певні дії - задовольнити.

Визнати неправомірними дії управління
Пенсійного фонду України в Жовтневому
районі м. Харкова про відмову в
перерахунку пенсії державного
службовця ОСОБА_1.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Жовтневому районі м.
Харкова провести перерахунок та
виплату пенсії державного службовця
ОСОБА_1 виходячи з розміру заробітної
плати, наведеного в довідці №182/ВФЗ від
21.10.2014 року, тобто з урахуванням усіх
виплат, з яких сплачено страхові
внески на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування, а з 01.01.2011 року -
єдиний внесок на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування, в тому
числі сум матеріальної допомоги на
оздоровлення, матеріальної допомоги на
вирішення соціально-побутових питань,
суми індексації заробітної плати,
премій та надбавки за високі
досягнення у парці, з урахуванням
раніше сплачених сум.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Харківського
Апеляційного адміністратив ного суду
через суд першої інстанції шляхом
подачі апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня отримання її копії.

Суддя
В.В. Труханович