Справа № 295/14238/14-а
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2014-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:Капустинський М.М.
УХВАЛА

іменем України

"25" листопада 2014 р.
Справа № 295/14238/14-а

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Капустинського М.М.

суддів:
Євпак В.В.

Мацького Є.М.,

при секретарі
Волянській О.В. ,

за участю Позивача, розглянувши у
відкритому судовому засіданні
апеляційну скаргу на постанову
Богунського районного суду м. Житомира
від "02" жовтня 2014 р. у справі за позовом
ОСОБА_3 до Управління праці та
соціального захисту населення
Богунської районної ради м. Житомира
визнання дій неправомірними та
зобов'язання вчинити певні дії ,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з позовом, в якому просить:
визнати дії Управління праці та
соціального захисту населення
Богунської районної ради м. Житомира по
нарахуванню та виплаті йому щорічної
допомоги на оздоровлення за 2014 рік в
розмірах, нижчих ніж передбачено
законом, неправомірними; стягнути з
Управління праці та соціального
захисту населення Богунської районної
ради м. Житомира суму невиплаченої
щорічної допомоги на оздоровлення за
шкоду, заподіяну здоров'ю, як
постраждалому від наслідків
Чорнобильської катастрофи 1-ої
категорії інваліду 2-ої групи за 2014 рік
в розмірі 5970,00 грн.

Постановою Богунського районного суду
м. Житомира від 02 жовтня 2014 року позов
ОСОБА_3 задоволено, визнано дії
відповідача протиправними.

Зобов'язано Управління праці та
соціального захисту населення
Богунської районної ради м. Житомира
здійснити ОСОБА_3 нарахування та
виплату щорічної допомоги на
оздоровлення за 2014 рік у розмірі п'яти
мінімальних заробітних плат,
відповідно до ст.48 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", з
урахуванням раніше проведених виплат.

Не погоджуючись з зазначеною
постановою, відповідач - Управління
праці та соціального захисту населення
Богунської районної ради м. Житомира
подав апеляційну скаргу, в якій,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати постанову суду та
постановити нове рішення, яким
повністю відмовити позивачу в
задоволенні його позовних вимог.

Розглянувши справу в межах, визначених
ст. 195 КАС України, колегія суддів
приходить до висновку, що скарга
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 є
учасником ліквідації наслідків аварії
на ЧАЕС, інвалідом 2-ї групи, особа, яка
постраждала внаслідок Чорнобильської
катастрофи категорії І, перебуває на
обліку в Управлінні праці та
соціального захисту населення
Богунської районної ради м. Житомира
та отримує щорічну разову допомогу на
оздоровлення відповідно до ст.48 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
та постанови КМУ від 12.07.2005 року №562 "Про
щорічну допомогу на оздоровлення
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією
України.

Відповідно до ст.48 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", щорічна
допомога на оздоровлення, інвалідам 2-ї
групи виплачується в розмірі 5
мінімальних заробітних плат. Виплата
громадянам здійснюється за місцем їх
проживання органами соціального
захисту населення.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 12.07.2005 року №562 "Про щорічну
допомогу на оздоровлення громадянам,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи"
передбачено громадянам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, такий розмір щорічної
допомоги на оздоровлення:

інвалідам I і II групи - 120 гривень;

учасникам ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС 2
категорії - 100 гривень;

інвалідам III групи та дітям-інвалідам -
90 гривень.

Отже зазначеним підзаконним
нормативним актом всупереч Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", який
визначив кратність одноразової
компенсації в залежності від розміру
мінімальної заробітної плати, яка
визначається Законом, встановлено
конкретні розміри таких компенсацій.

Рішенням Конституційного Суду України
від 25 січня 2012 року за № 3-рп/2012, дано
тлумачення, що нормативно-правові акти
Кабінету Міністрів України під час
вирішення справ про соціальний захист
підлягають застосуванню тоді, коли
вони видані у межах його компетенції,
на основі і на виконання Бюджетного
кодексу України, закону про Державний
бюджет України на відповідний рік та
інших законів України.

Закони України "Про Державний бюджет
України на 2011 рік",Про Державний бюджет
України на 2012 рік" та Про державний
бюджет України на 2013 рік",
встановлювали обмеження, щодо виплат
додаткових пенсій, доплат особам
постраждалих внаслідок аварії на ЧАЕС
та пенсії по інвалідності.

Законом України "Про Державний бюджет
України на 2014 рік" від 16 січня 2014 року
№719-VII, що набрав чинності з 1 січня 2014
року (п.1 Прикінцевих положень Закону)
обмеження щодо вищенаведених виплат на
момент розгляду справи судом першої
інстанції встановлені не були.

Закон України "Про внесення змін до
Закону України "Про Державний бюджет
України на 2014 рік" від 31 липня 2014 року №
1622-VII, яким доповнено Прикінцеві
положення Закону України "Про
Державний бюджет на 2014 рік" від 16 січня
2014 року № 719-VII пунктом 6-7, який в свою
чергу встановлює, що норми і положення
статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи",
статей 5 та 6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни"
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України, виходячи з наявних фінансових
ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету
Пенсійного фонду України та бюджетів
інших фондів загальнообов'язкового
державного соціального страхування на
2014 рік - набув чинності з 03.08.2014 року.

Таким чином, у період з 01.01.2014 року по
02.08.2014 року підлягають застосуванню
норми Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" без будь-яких обмежень.

Встановлено, що щорічна допомога на
оздоровлення в розмірі 120 грн. позивачу
була проведена у травні 2014 року.

Частиною 4 ст.9 КАС України визначено, що
у разі невідповідності
нормативно-правового акта Конституції
України, закону України, міжнародному
договору, згода на обов'язковість якого
надана Верховною Радою України, або
іншому правовому акту суд застосовує
правовий акт, який має вищу юридичну
силу.

За таких обставин, коли підзаконний
нормативний акт суперечить Закону,
обмежуючи права громадян визначені
останнім, застосування зазначених
постанов неможливе.

Статтею 62 даного Закону визначено, що
роз'яснення порядку застосування цього
Закону провадиться у порядку,
визначеному Кабінетом Міністрів
України, рішення якого є обов'язковими
для виконання міністерствами та іншими
центральними органами державної
виконавчої влади України, місцевими
органами державної виконавчої влади,
всіма суб'єктами господарювання
незалежно від їх відомчої
підпорядкованості та форм власності.

Враховуючи вищенаведене, Управління
праці та соціального захисту населення
Богунської районної ради м. Житомира,
як суб'єкт владних повноважень у
спірних правовідносинах має діяти у
відповідності до норм чинного
законодавства, відтак нарахування та
виплата одноразової щорічної допомоги
на оздоровлення позивачу на підставі
постанови Кабінету Міністрів є
протиправним та таким, що суперечить
приписам Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи"

Доводи апелянта щодо правомірності
його дій у зв'язку з відсутністю джерел
фінансування на вказані виплати та
необхідність їх встановлення
бюджетним законодавством, є
безпідставними, оскільки реалізація
встановленого законом права не може
бути поставлена у залежність від
бюджетних асигнувань.

З огляду на вищевикладене, колегія
суддів вважає, що наведені в
апеляційній скарзі доводи не
спростовують висновків суду першої
інстанції.

Відповідно до ч.1 ст.200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Зважаючи на те, що Богунський районний
суд м.Житомира правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
апеляційну скаргу належить залишити
без задоволення, а постанову суду - без
змін.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління праці та
соціального захисту населення
Богунської районної ради м. Житомира
залишити без задоволення, а постанову
Богунського районного суду м. Житомира
від "02" жовтня 2014 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
її в повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя
М.М. Капустинський

судді:
В.В. Євпак

Є.М. Мацький

З оригіналом згідно: суддя
________________________________ М.М. Капустинський

Повний текст cудового рішення
виготовлено "26" листопада 2014 р.

Роздруковано та надіслано: ( рек. з пов.
про вруч.)

1- в справу:

2 - позивачу ОСОБА_3 АДРЕСА_1,10003

3- відповідачу Управління праці та
соціального захисту населення
Богунської районної ради м. Житомира
вул.Перемоги,55,м.Житомир,10014

- ,