Справа № 826/14059/14
Суддя: Качур І.А.
Дата ухвалення: 2014-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 листопада 2014 року №
Окружний адміністративний суд
міста Києва в складі головуючого судді
Качура І.А., суддів Келеберди В.І.,
Данилишина В.М., розглянувши у порядку
письмового провадження
адміністративну справу за позовом
Першого заступника начальника
Головного управління Державної
міграційної служби у м. Києві ОСОБА_1 до
Державної міграційної служби України
про визнання протиправним та
До Окружного адміністративного
суду м. Києва звернувся Перший
заступник начальник Головного
управління Державної міграційної
служби у м. Києві ОСОБА_1 (далі по тексту
також - позивач) з позовом до Державної
міграційної служби України (надалі
також - відповідач), в якому просив:
- визнати дії Державної
міграційної служби України по виданню
Наказу №585-к від 11.08.2014р. про
застосування заходів дисциплінарного
впливу до ОСОБА_1 протиправними;
- скасувати Наказ Державної
міграційної служби України №585-к від
11.08.2014 р. про застосування заходів
дисциплінарного впливу до ОСОБА_1.
В обґрунтування позовних вимог
покликався на те, що притягнення до
дисциплінарної відповідальності
відбулось з порушенням встановленого
порядку та строків; за відсутності
складу дисциплінарного
правопорушення, а отже спірний наказ є
протиправним та підлягає скасуванню.
Відповідач проти задоволення
позову заперечував з мотивів
необґрунтованості та безпідставності.
29.10.2014р. в судовому засіданні за
згодою сторін ухвалено про продовження
вирішення справи у письмовому
провадженні відповідно до ч. 4 ст. 122 КАС
Розглянувши документи і матеріали,
всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд дійшов висновку про те, що
позов задоволенню не підлягає з огляду
Як слідує із матеріалів справи, Наказом
ДМС України від 04.07.2012р. № 530-к «Про
призначення ОСОБА_1.» призначено ОСОБА_1
з 04 липня 2012 року на посаду першого
заступника начальника Головного
управління ДМС України в місті Києві
(далі - ГУДМС України в м. Києві)
порядком переведення відповідно до
постанови Кабінету Міністрів України
від 01 грудня 1994 року № 804 «Про
затвердженій Положення про порядок
стажування у державних органах», як
такого, ще успішно пройшов стажування
Наказом ДМС України від 11.08.2014р. № 585-к
«Про застосування заходу
дисциплінарного впливу до ОСОБА_1.»
позивача попереджено про неповну
службову відповідність.
Згідно із вказаним наказом захід
дисциплінарного впливу застосовано до
ОСОБА_1 відповідно до статті 14 Закону
України «Про державну службу» за
неналежне виконання службових
обов'язків із забезпечення реалізації
державної політики у сфері
Позивач не погоджуючись із
правомірністю наказу Державної
міграційної служби України №585-к від
11.08.2014 р. звернувся з даним позовом до
суду.
Відповідно до вимог частини 2
статті 19 Конституції України органи
державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
Так, відповідно до частини 3
статті 2 Кодексу адміністративного
судочинства України У справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5) добросовісно; 6)
розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; 10)
своєчасно, тобто протягом розумного
Відповідно до пункту 1 Положення
про Головне управління Державної
міграційної служби України в місті
Києві, затвердженого наказом ДМС
України від 18.07.2011р. № 28, (далі -
Положення) ГУДМС України в м. Києві є
територіальним органом ДМС України та
їй підпорядковується.
ГУДМС України в м. Києві у своїй
діяльності керується Конституцією та
законами України, актами та
дорученнями Президента України, актами
Кабінету Міністрів України,
дорученнями Прем'єр-міністра України,
наказами Міністерства внутрішніх
справ та ДМС України, дорученнями
Голови ДМС України, а також цим
Положенням (пункт 2 Положення).
Згідно із пунктом 3 Положення
завданнями ГУДМС України в м. Києві є: -
унесення пропозицій ДМС України щодо
формування державної політики у сферах
міграції (імміграції та еміграції), у
тому числі протидії нелегальній
(незаконній) міграції, громадянства,
реєстрації фізичних осіб, біженців та
інших визначених законодавством
категорій мігрантів; - реалізація на
території відповідної
адміністративно-територіальної
державної політики у сферах міграції
(імміграції та еміграції), у тому числі
протидії нелегальній (незаконній)
міграції, громадянства, реєстрації
фізичних осіб, біженців та інших
визначених законодавством категорій
Суспільні відносини, які
охоплюють діяльність держави щодо
створення правових, організаційних,
економічних та соціальних умов
реалізації громадянами України права
на державну службу регулює Закон
України «Про державну службу» (далі -
Закон). Він визначає загальні засади
діяльності, а також статус державних
службовців, які працюють в державних
органах та їх апараті.
Таким чином, правовідносини у
сфері державної служби регулюються
Законом, який є спеціальним актом вищої
юридичної сили в системі законодавства
про державну службу та визначає
особливості правового регулювання у
цій сфері, а тому його положенням у
процесі правозастосування надається
перевага над положеннями Кодексу
законів про працю України. При цьому,
положення Кодексу законів про працю
України застосовуються лише у випадку
не урегульованості або неповної
урегульованості трудових
правовідносин осіб, які мають статус
державного службовця.
Статтею 9 Закону визначено, що
регулювання правового становища
державних службовців, що працюють в
апараті органів прокуратури, судів,
дипломатичної служби, митного
контролю, служби безпеки, внутрішніх
справ та інших, здійснюється
відповідно до цього Закону, якщо інше
не передбачено законами України.
За змістом Закону державна служба
в Україні - це професійна діяльність
осіб, які займають посади в державних
органах та їх апараті щодо практичного
виконання завдань і функцій держави та
одержують заробітну плату за рахунок
державних коштів (частина перша статті
1). Додержання Конституції України та
інших актів законодавства України є
основним обов'язком державного
службовця (абзац другий частини першої
Матеріалами справи підтверджено,
що відповідно до наказу ДМС України від
09.04.2014р. .№ 71 «Про проведення перевірки
окремих питань діяльності ГУДМС
України в м. Києві» у період з 09 по 11
квітня 2014 р. здійснено перевірку
окремих напрямків службової
діяльності ГУДМС України в м. Києві
робочою групою ДМС України.
За результатами перевірки
виявлено численні порушення
законодавства у сфері міграції,
громадянства, біженців та інших
категорій мігрантів, у зв'язку з чим
організацію роботи ГУДМС України у м.
Києві за вказаними основними напрямами
роботи визнано такою, що не відповідає
вимогам законодавчих актів та
нормативно-правовим актам ДМС України
та Міністерства внутрішніх справ
України, та доручено керівництву ГУДМС
України в м. Києві вжити ряд заходів з
метою усунення виявлених порушень (що
підтверджується копією довідки від
14.04.2014р. № 26/вн-14).
Зокрема, згідно із пунктом 7
висновків робочої групи ДМС України за
результатами перевірки встановлено, що
за резолюцією начальника ГУДМС України
в м. Києві Біляк Т.В. виконання пунктів
рішення Колегії ДМС України від 25.01.2014р.
№ 5 «Про стан організації правової
роботи у ДМС України» доручено Першому
заступнику начальника ГУДМС України в
м. Києві ОСОБА_1, який з невідомих причин
безвідповідально віднісся до
виконання пунктів рішення Колегії та
не направив його для подальшого
виконання до відділу юридичного
забезпечення ГУДМС України в м. Києві.

Відповідно до наказу ДМС України
від 16.05.2014р. №111 «Про проведення
перевірки» у період з 20 по 22 травня 2014 р.
здійснено перевірку стану усунення
порушень, зазначених у довідці
попередньої перевірки від 14.04.2014р. №
26/вн-14.

За результатами повторної
перевірки знову виявлено численні
порушення вимог законодавства у сфері
міграції, громадянства, біженців та
інших категорій мігрантів, у зв'язку з
чим робоча група ДМС України дійшла
висновків про те, що виявлені раніше
порушення в діяльності ГУДМС України в
м. Києві не усунуто.

Матеріалами справи підтверджено,
що 23.05.2014р. позивач надав письмові
пояснення за результатами повторної
перевірки діяльності ГУДМС України в м.
Києві.

Поряд з цим, перевірка
проводилась з відома та за присутності
в.о. начальника ГУДМС України в м. Києві
ОСОБА_1, про що зазначено в акті від
26.05.2014р. № 48/вн-14, за результатами
перевірки діяльності ГУДМС України в м.
Києві щодо стану усунення недоліків
порушень, виявлених перевіркою,
проведеною з 09 по 11 квітня 2014р.
відповідно до наказу ДМС України від
09.04.2014р. № 71, з яким позивач
ознайомлений під особистий підпис.

Водночас, встановлено, що
відповідно до наказу ДМС України від
19.06.2014р. №139 «Про проведення перевірки»
у період з 19 по 24 червня 2014 р. здійснено
перевірку реалізації ГУДМС України в м.
Києві законодавства про громадянство
під час прийняття рішень про
реєстрацію іноземців та осіб без
громадянства громадянами України
відповідно до статті 8 Закону України
«Про громадянство України».

Так, за результатами перевірки
встановлено, що Подільським районним
відділом ГУДМС України в м. Києві
прийнято заяви про набуття
громадянства України за
територіальним походженням відповідно
до статті 8 Закону України «Про
громадянство України» громадян
Сирійської Арабської Республіки
Салахіа ОСОБА_6 ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ОСОБА_8 ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, та осіб без
громадянства ОСОБА_24, ІНФОРМАЦІЯ_3,
ОСОБА_23, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_10 ОСОБА_11,
ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_25, ІНФОРМАЦІЯ_6,
ОСОБА_26, ІНФОРМАЦІЯ_7, ОСОБА_13,
ІНФОРМАЦІЯ_8, ОСОБА_14 ОСОБА_15,
ІНФОРМАЦІЯ_9, ОСОБА_27, ІНФОРМАЦІЯ_10

Порядком провадження за заявами і
поданнями з питань громадянства
України та виконання прийнятих рішень,
затвердженим Указом Президента
України від 27 березня 2001 р. № 215,
визначено тримісячний (з дня подання
всіх необхідних документів) строк для
розгляду та прийняття рішення про
набуття громадянства України за
територіальним походженням. Цей період
встановлено для всебічного вивчення
наданих документів, у тому числі і
провадження необхідних перевірок.

Проте, встановлено, що всі рішення
за заявами, поданими вищезазначеними
особами, прийнято першим заступником
начальника ГУДМС України в м. Києві
ОСОБА_1, заступником начальника ГУДМС
України в м. Києві ОСОБА_16 та
начальником відділу громадянства
ГУДМС України в м. Києві ОСОБА_17 від 3-х
до 5-ти днів з моменту подання таких
заяв без будь-яких додаткових
перевірок наданої заявниками
інформації.

При цьому, особисто ОСОБА_1, на
якого було покладено тимчасове
виконання обов'язків начальника ГУДМС
України в м. Києві відповідно до наказу
ДМС України від 06.05.2014р. № 283-к, 24.05.2014р.
прийнято рішення про оформлення
набуття громадянства України
громадянами Сирійської Арабської
Республіки Салахіа ОСОБА_6 ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_11 р,н., ОСОБА_8 ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_2, та особою без
громадянства ОСОБА_14 ОСОБА_15,
ІНФОРМАЦІЯ_9, а 28.05.2014 - особами без
громадянства ОСОБА_25, ІНФОРМАЦІЯ_6,
ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_8

Водночас, позивачем не прийнято
до уваги на те, що у заявах про набуття
громадянства України ОСОБА_18, ОСОБА_28.,
ОСОБА_14, ОСОБА_12, ОСОБА_13 зазначено
посаду та прізвище керівника
Подільського районного відділу ГУДМС
України в м. Києві ОСОБА_19, але фактично
вони підписані заступником вказаної
посадової особи - ОСОБА_20, прізвище та
ініціали якої зазначено не було, що
свідчить про порушення Типової
інструкції з діловодства у центральних
органах виконавчої влади, Раді
Міністрів Автономної Республіки Крим,
місцевих органах виконавчої влади,
затвердженої постановою Кабінету
Міністрів України від 30 листопада 2011 р.
№ 1242.

Так, у ході перевірки комісією
відповідно до законодавства про
громадянство перевірено документи
щодо факту постійного проживання
вищевказаних осіб на території України
до 24 серпня 1991р. та встановлено, що така
інформація є недостовірною, у зв'язку з
чим комісія прийшла до обґрунтованого
висновку про незаконну легалізацію цих
осіб на території України.

Разом з тим, судом прийнято до
уваги той факт, що письмові пояснення
позивача, надані ним під час проведення
перевірки, підтверджують факт
допущення ним порушення трудової
дисципліни.

24 червня 2014 р. за результатами
перевірки комісія прийшла до висновку
про неналежне виконання службових
обов'язків із забезпечення реалізації
державної політики у сфері
громадянства ОСОБА_1, першим
заступником начальника ГУДМС України в
м. Києві, що призвело до незаконної
легалізації на території України
громадян Сирійської Арабської
Республіки та осіб без громадянства -
палестинських біженців, на підставі
недостовірної інформації про факт
постійного проживання на території
України до 24 серпня 1991 р., у зв'язку з чим
запропонувала притягнути позивача до
дисциплінарної відповідальності.
Однак, ураховуючи те, що з 23.06.2014р.
позивач перебував у відпустці,
комісією запропоновано вирішити
вказане питання після виходу позивача
з відпустки.

В межах розгляду справи
підтверджено, що під час щорічної
відпустки, наданої з 23 червня по 23 липня
2014 р., позивач знаходився у стані
тимчасової непрацездатності з 23 червня
по 11 липня 2014 р., відповідно до статей
11,12 Закону України «Про відпустки»
наказом ГУДМС України в м. Києві від
23.07.2014р. № 309-в «Про продовження
відпустки ОСОБА_1.» позивачу
продовжено період щорічної основної
відпустки з 24 липня по 10 серпня 2014 р.

Наказом ДМС України від 11.08.2014р. №
585-к «Про застосування заходу
дисциплінарного впливу до ОСОБА_1.» до
позивача застосовано захід
дисциплінарного впливу, передбачений
частиною другою статті 14 Закону
України «Про державну службу», а саме
попереджено про неповну службову
відповідність.

Таким чином, підставами для
притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної
відповідальності були: - акт від 24.06.2014р.
за матеріалами перевірки ГУДМС України
у м. Києві за фактами набуття
громадянства України за
територіальним походженням
громадянами Сирійської Арабської
Республіки та особами без громадянства
- палестинськими біженцями; - акт від
26.05.2014р. № 48/вн-14 за результатами
перевірки діяльності ГУДМС України в м.
Києві щодо стану усунення недоліків
порушень, виявлених перевіркою,
проведеною з 09 по 11 квітня 2014 р.
відповідно до наказу ДМС України від
09.04.2014р. № 71; - доповідна записка
начальнику відділу організації
діяльності територіальних органів та
звітності Департаменту управління
справами та регіонального розвитку
ОСОБА_21 від 24.06.2014р. № 4.2/572-14; - письмові
пояснення ОСОБА_1

При цьому, суд вважає за доцільне
зазначити, що доводи позивача про
порушення відповідачем вимог 148, 149
Кодексу законів про працю України як
обґрунтування неправомірності
спірного наказу, спростовані з огляду
про наступне.

Особливості дисциплінарної
відповідальності державних службовців
закріплено статтею 14 Закону, частина
другої якої передбачає, що до
службовців, крім дисциплінарних
стягнень, передбачених чинним
законодавством про працю України,
можуть застосовуватися такі заходи
дисциплінарного впливу: - попередження
про неповну службову відповідність; -
затримка до одного року у присвоєнні
чергового рангу або у призначенні на
вищу посаду.

Таким чином, частиною другою
статті 14 Закону встановлено спеціальну
дисциплінарну відповідальності
державних службовців, яка обумовлена
двома чинниками: по-перше, специфікою
завдань і функцій, що виконуються
державними службовцями; по-друге,
особливо тяжкими наслідками, які
можуть настати в результаті
невиконання або неналежного виконання
покладених на них службових обов'язків.

Оскільки фактичні обставини
справи свідчать, що відповідачем
застосовано захід дисциплінарного
впливу, передбачений частиною другою
статті 14 Закону України «Про державну
службу», а не дисциплінарне стягнення,
застосування якого регламентується
положеннями законодавства про працю
України, доводи позивача щодо
порушення ДМС України вимог статей 148,
149 Кодексу законів про працю України є
безпідставними, позаяк не носять
правого підґрунтя.

Також суд не погоджується з
твердженнями позивача про пропущення
відповідачем строку для застосування
дисциплінарного стягнення, з огляду
про наступне.

За змістом частини першої статті
147 Кодексу законів про працю України за
порушення трудової дисципліни до
працівника може бути застосовано
тільки один з таких заходів стягнення:
1) догана; 2) звільнення.

Проте, відповідно до частини
першої статті 14 Закону дисциплінарні
стягнення застосовуються до
державного службовця за невиконання чи
неналежне виконання службових
обов'язків, перевищення своїх
повноважень, порушення обмежень,
пов'язаних з проходженням державної
служби, а також за вчинок, який порочить
його як державного службовця або
дискредитує державний орган, в якому
він працює.

Отже, підставою для притягнення
державного службовця до
дисциплінарної відповідальності є
факт невиконання чи неналежне
виконання службових обов'язків, який
належним чином зафіксовано.

Матеріали справи свідчать, що
факти неналежної організації
позивачем діяльності з питань
імміграційної роботи, тимчасового
проживання та тимчасового перебування
іноземців та осіб без громадянства на
території України, оформлення посвідок
на постійне та тимчасове проживання,
продовження строку перебування на
території України та відсутність
контролю за вказаними напрямками
діяльності виявлено за результатами
службової перевірки 26 травня 2014 р.

При цьому, факти неналежного
виконання позивачем службових
обов'язків із забезпечення реалізації
державної політики у сфері
громадянства, що призвело до
незаконної легалізації на території
України громадян Сирійської Арабської
Республіки та осіб без громадянства -
палестинських біженців, виявлено за
результатами службової перевірки 24
червня 2014 р.

З огляду на вищевикладене,
перебіг місячного строку для
застосування дисциплінарного
стягнення, встановлений частиною
першою статті 148 Кодексу законів про
працю України, за вказані порушення
починається з 26 травня 2014 р.

Проте, фактичні обставини справи
свідчать, що з 23 червня по 11 липня 2014р.
позивача звільнено від роботи у зв'язку
з тимчасовою непрацездатністю, а
наказом ГУДМС України в м. Києві від
23.07.2014р. №309-в йому продовжено період
щорічної основної відпустки, наданої з
23 червня по 23 липня 2014 р., до 10 серпня 2014
р.

Відповідно до частини першої
статті 148 Кодексу законів про працю
України дисциплінарне стягнення
застосовується власником або
уповноваженим ним органом
безпосередньо за виявленням проступку,
але не пізніше одного місяця з дня його
виявлення, не рахуючи часу звільнення
працівника від роботи у зв'язку з
тимчасовою непрацездатністю або
перебування його у відпустці.

В аспекті вищевикладеного, суд
звертає увагу на те, що не рахуючи часу
звільнення ОСОБА_1 від роботи у зв'язку
з тимчасовою непрацездатністю та
перебування його у відпустці, місячний
строк для застосування
дисциплінарного стягнення,
встановлений частиною першою статті 148
Кодексу законів про працю України,
закінчується 14 серпня 2014 р.

Враховуючи вищевикладене,
приймаючи до уваги той факт, що
оскаржуваний наказ ДМС України № 585-к
про попередження ОСОБА_1 про неповну
службову відповідність видано 11 серпня
2014 р., доводи позивача щодо порушення
відповідачем вимог частини першої
статті 148 Кодексу законів про працю
України є необґрунтованими та
спростовуються наявними у матеріалах
справи, належними доказами.

При цьому, доводи позивача про
порушення відповідачем вимог частини
першої статті 149 Кодексу законів про
працю України є необґрунтованими та
спростовуються наступним.

Відповідно до частини першої
статті 149 Кодексу законів про працю
України до застосування
дисциплінарного стягнення власник або
уповноважений ним орган повинен
зажадати від порушника трудової
дисципліни письмові пояснення.

Матеріалами справи підтверджено,
що 23.05.2014р. позивач надав письмові
пояснення на ім'я Голови ДМС України за
фактами неналежного виконання
службових обов'язків, встановленими за
результатами службової перевірки. При
цьому, перевірка проводилась з відома
та у присутності в.о. начальника ГУДМС
України в м. Києві ОСОБА_1, про що
зазначено в акті від 26.05.2014р. № 48/вн-14, з
яким позивач ознайомлений під
особистий підпис (копія пояснень
позивача за вказаним фактом міститься
у матеріалах судової справи).

За фактами неналежного виконання
позивачем службових обов'язків із
забезпечення реалізації державної
політики у сфері громадянства, що
призвело до незаконної легалізації на
території України громадян Сирійської
Арабської Республіки та осіб без
громадянства - палестинських біженців,
позивачем також надано письмові
пояснення на ім'я Голови ДМС України
(копія відповідних письмових пояснень
знаходяться у матеріалах
адміністративної справи).

Згідно ч.4 ст. 70 КАС України обставини,
які за законом повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися ніякими іншими
засобами доказування, крім випадків,
коли щодо таких обставин не виникає
спору.

Відповідно до частини 1 статті 71
КАС України, кожна сторона повинна
довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення,
крім випадків, встановлених статтею 72
цього Кодексу.

Частиною 2 статті 71 КАС України
передбачено, що в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Оцінивши докази, які є у справі, за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні, та
враховуючи всі наведені обставини,
оскільки в межах розгляду справи
підтверджено факт неналежного
забезпечення реалізації ГУДМС України
в м. Києві державної політики у сфері
громадянства позивачем у період
виконання ним обов'язків начальника
цього територіального органу ДМС
України, Наказ Державної міграційної
служби України №585-к від 11.08.2014 р. про
застосування заходів дисциплінарного
впливу до ОСОБА_1 є правомірним, що
свідчить про відсутність правових
підстав для задоволення позову.

Керуючись статтями 69, 70, 71, 128, 158-163,
167 КАС України, Окружний
адміністративний суд міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили
згідно ст. 254 Кодексу адміністративного
судочинства України та може бути
оскаржена до суду апеляційної
інстанції за правилами, встановленими
ст. ст. 185 -187 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Головуючий суддя
І.А. Качур

Судді
В.І. Келеберда

В.М. Данилишин