Справа № К/9991/12421/11-С
Суддя: Мойсюк М.І.
Дата ухвалення: 2014-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2014 року
м. Київ К/9991/12421/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Іваненко Я.Л.,
Мойсюка М.І., Тракало В.В.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
начальника територіального управління
Головної державної інспекції на
автомобільному транспорті в
Луганській області Лапочкіна
Олександра Веніаміновича, виконуючого
обов'язки начальника територіального
управління Головної державної
інспекції на автомобільному
транспорті в Луганській області
Костенко Леоніда Івановича про
скасування постанов, за касаційною
скаргою ОСОБА_4 на постанову
Луганського окружного
адміністративного суду від 24 лютого 2010
року та ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 14 січня 2011
року, -

у с т а н о в и л а :

У січні 2010 року ОСОБА_4 звернувся з
позовом до начальника територіального
управління Головної державної
інспекції на автомобільному
транспорті в Луганській області
Лапочкіна О.В. та виконуючого обов'язки
начальника територіального управління
Головної державної інспекції на
автомобільному транспорті в
Луганській області Костенко Л.І. про
визнання протиправними дій та
скасування постанов про застосування
фінансових санкцій у вигляді штрафу і
розмірі 1700 грн., за порушення правил
пасажирських перевезень, згідно статей
39, 60 Закону України «Про автомобільний
транспорт» № 2344 від 5 квітня 2001 року
(далі Закон № 2344-ІІІ).

В обґрунтування позову зазначав, що
Закону № 2344-ІІІ не порушував, фінансові
санкції відповідачами застосовано
протиправно, а тому просив про
задоволення позову.

Постановою Луганського окружного
адміністративного суду від 24 лютого 2010
року, залишено без змін ухвалою
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 14 січня 2011
року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі позивач,
посилаючись на неправильне
застосування судами норм
матеріального і порушення норм
процесуального права, просить ухвалені
ними судові рішення скасувати та
задовольнити позов.

Заслухавши доповідача, перевіривши
доводи касаційної скарги, матеріали
справи колегія суддів, в межах статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України, дійшла висновку про
відхиленні скарги з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог, суди на підставі наявних у
справі даних встановили і правильно
виходили з того, що при здійсненні
рейдової перевірки дотримання вимог
законодавства про автомобільний
транспорт, інспекторами
територіального управління Головної
державної інспекції на автомобільному
транспорті в Луганській області було
виявлено факти порушення пасажирських
перевезень позивачем. Внаслідок чого
складено спірні постанови від 3 і 25
вересня 2009 року та застосовано
фінансові санкції в розмірі 1700 грн. у
відповідності до статті 60 Закону №
2344-ІІІ за відсутність документів,
передбачених вимогами статей 39, 48
Закону № 2344-ІІІ.

Правовідносини сторін
регулюються Законом № 2344-ІІІ та
Порядком здійснення державного
контролю на автомобільному
транспорті, затвердженим Постановою
Кабінету Міністрів України від 8
листопада 2006 року № 1567 (далі Порядок №
1567).

Відповідальність за надання послуг з
перевезень пасажирів без оформлення
документів, перелік яких визначений
статтею 39 цього Закону, передбачена
статтею 60 Закону № 2344-ІІІ.

Суди дійшли до правильного висновку
про те, що оскільки у ОСОБА_4 при
здійснення пасажирських перевезень
були відсутні документи, визначені
статтею 39 Закону, застосування до нього
відповідних санкцій є правомірним.

Статтею 39 Закону № 2344-ІІІ (в редакції
спірного періоду) визначено документи,
на підставі яких виконуються
пасажирські перевезення, так зокрема
частинами 1, 4 цієї статті визначено, що
автомобільні перевізники, водії,
пасажири повинні мати і пред'являти
особам, які уповноважені здійснювати
контроль на автомобільному транспорті
та у сфері безпеки дорожнього руху,
документи, на підставі яких
виконуються пасажирські перевезення.

Документи для нерегулярних
пасажирських перевезень: для
автомобільного перевізника - ліцензія,
документ, що засвідчує використання
автобуса на законних підставах, інші
документи, передбачені законодавством
України; для водія автобуса -
посвідчення водія відповідної
категорії, реєстраційні документи на
транспортний засіб, ліцензійна картка,
дорожній лист, договір із замовником
транспортних послуг, документ, що
засвідчує оплату транспортних послуг,
інші документи, передбачені
законодавством України.

Процедура здійснення державного
контролю за додержанням суб'єктами
господарювання, які провадять
діяльність у сфері автомобільного
транспорту (далі - суб'єкти
господарювання), вимог законодавства
про автомобільний транспорт, норм та
стандартів щодо організації
перевезень пасажирів і вантажів
автомобільним транспортом, норм
міжнародних договорів про міжнародне
автомобільне сполучення, наявністю
відповідних ліцензій і ліцензійних
карток, виконанням ними ліцензійних
умов, а також процедуру здійснення
державного нагляду за забезпеченням
такими суб'єктами господарювання
безпеки автомобільних перевезень,
встановлюється Порядком № 1567.

Згідно пункту 27 Порядку № 1567 за
наявності підстав керівник органу
державного контролю або його
заступник виносить постанову про
застосування фінансових санкцій.

Судами правильно встановлено, що
підставою для застосування фінансових
санкцій відносно позивача слугували
відповідні акти від 26 липня та 26 серпня
2009 року, якими встановлено відсутність
у ОСОБА_4 як водія та власника певних
транспортних засобів, що здійснювали
пасажирські перевезення, документів,
передбачених у статті 39 Закону №
2344-ІІІ.

Суди дійшли правильного висновку, що
відповідачі, як суб'єкти владних
повноважень, в межах наданої їм
компетенції, за наслідками перевірки
правильності здійснення пасажирських
перевезень застосували до позивача
фінансові санкції, що відповідає
вимогам статтею 39, 60 Закону № 2344-ІІІ,
Порядку № 1567 і обставинам справи.

При цьому колегія суддів не
приймає доводів скаржника про те, що
перевірка здійснена відповідачами в
порушення норм чинного законодавства,
оскільки такі доводи спростовуються
положеннями Порядку № 1567.

Тому, суди дійшли обґрунтованого
висновку, що постанови про
застосування щодо позивача фінансових
санкцій є законними, а підстави для їх
скасування відсутні.

Отже, рішення судів відповідають
дійсним обставинам справи та нормам
матеріального і процесуального права,
доводи касаційної скарги їх висновків
не спростовують, а тому підстав для
скасування судових рішень колегія
суддів не вбачає.

За правилами частини першої статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанцій
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись статтями 223, 224, 231 Кодексу
адміністративного судочинства України
колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4
відхилити, а постанову Луганського
окружного адміністративного суду від 24
лютого 2010 року та ухвалу Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 14 січня 2011 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
Я.Л. Іваненко

М.І. Мойсюк

В.В. Тракало