Справа № 804/16545/14
Суддя: Кучма Костянтин Сергійович
Дата ухвалення: 2014-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Кучми К.С. при
секретарі - Летучій Г.І. за участю:
представника позивача - Кляйн С.А.
представника відповідача - Юрасової
Ю.А. розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Дніпропетровську
адміністративну справу за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «ВЄЛЄС-МК» до
Державної податкової інспекції у
Жовтневому районі м.Дніпропетровська
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області про
визнання протиправними дій та
зобов'язання вчинити певні дії, -
У жовті 2014 року позивач звернувся до
адміністративного суду з
вищезазначеним позовом. В
обґрунтування заявлених вимог
послався на те, що 20.08.2014 року ДПІ
Жовтневому районі м.Дніпропетровська
ГУ Міндоходів у Дніпропетровській
області було направлено лист №
вважається податковою у зв'язку з тим,
що податкова декларація ТОВ «ВЄЛЄС-МК»
з податку на додану вартість за липень
2014 року заповнена з порушенням вимог
п.48.3. ст.48 ПК України. 09.09.2014 року
посадовими особами ДПІ у Жовтневому
районі м.Дніпропетровська було
складено акт перевірки, відповідно до
якого ТОВ «ВЄЛЄС-МК» порушило п.120.1.
ст.120 ПК України. Дані дії позивач
вважає неправомірними, а винесене за
його наслідками податкове
повідомлення-рішення протиправним, у
зв'язку з чим вимушений був звернутися
до суду з даним позовом. За таких
обставин, позивач просив суд:
- визнати протиправними дії ДПІ у
Жовтневому районі м.Дніпропетровська
ГУ Міндоходів Дніпропетровській
області щодо відмови у прийнятті
податкової декларації ТОВ «ВЄЛЄС-МК» з
податку на додану вартість за липень 2014
- скасувати податкове
року на загальну суму 170 грн.;
- зобов'язати відповідача вважати
податкову декларацію ТОВ «ВЄЛЄС-МК» з
податку на додану вартість за липень 2014
року прийнятою у день її фактичного
отримання органом державної
податкової служби, а саме 15.08.2014 року;
- стягнути з відповідача витрати по
сплаті судового збору.
Представник позивача у судовому
засіданні позовні вимоги підтримала та
зазначила, що відповідно до пункту 12.4
розділу XII Порядку щодо кожного
платника податків, щодо якого виявлена
відсутність його за місцезнаходженням
(місцем проживання) та не з'ясоване його
фактичне місцезнаходження (місце
проживання), підрозділ органу ДПС, який
з'ясував зазначений факт, готує та
передає підрозділам податкової
міліції запит на встановлення
місцезнаходження (місця проживання)
платника податків за формою, що
затверджується центральним органом
ДПС. До Єдиного банку даних юридичних
осіб та Реєстру самозайнятих осіб
вносяться дані про подання запиту. В
силу приписів пункту 12.5 розділу XII
Порядку якщо за результатами заходів
щодо встановлення фактичного
місцезнаходження юридичної особи
підрозділами податкової міліції буде
підтверджено відсутність такої особи
за місцезнаходженням або встановлено,
що фактичне місцезнаходження
юридичної особи не відповідає
зареєстрованому місцезнаходженню,
керівник (заступник керівника) органу
ДПС приймає рішення про направлення до
відповідного державного реєстратора
повідомлення про відсутність
юридичної особи за місцезнаходженням
за формою № 18-ОПП (додаток 21) для вжиття
заходів, передбачених частиною восьмою
статті 19 Закону № 755-ІV, а тому
представник позивача просила суд позов
задовольнити, з викладених у ньому
Представник відповідача в судовому
засіданні пред'явлені позовні вимоги
не визнала та зазначила, що згідно з
відомостями, які містяться в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб і
фізичних осіб-підприємців,
місцезнаходження позивача - Україна,
м.Дніпропетровськ, Жовтневий р-н.,
відповідності місцезнаходження ТОВ
«ВЄЛЄС-МК» встановлено, що
підприємство за даною адресою не
знаходиться, а тому декларація з
податку на додану вартість за липень 2014
року заповнена з порушенням вимог п.45.2.
статті 45, п.48.3. статті 48 ПК України.
у Жовтневому районі м.Дніпропетровська
повідомила керівництво ТОВ «ВЄЛЄС-МК»,
що декларація з податку на додану
вартість за липень 2014 року, не
вважається податковою, у зв'язку з тим,
що в порушення п.48.3. ст.48 та п.49.8. ст.49 ПК
України, в декларації вказані
недостовірні обов'язкові реквізити -
місцезнаходження (місце проживання)
платника податків. Так, відповідачем
була проведена камеральна перевірка
податкової декларації з ПДВ за липень
2014 року в приміщенні ДПІ у Жовтневому
районі м.Дніпропетровська ТОВ
«ВЄЛЄС-МК», з питання неподання
(несвоєчасного подання) податкової
звітності з податку на додану, про що
складено акт від 09 вересня 2014 р. за
№7138/1501/387 та прийняте податкове
року на загальну суму 170 грн., а тому
представник відповідача просила суд у
задоволенні позову відмовити.
Заслухавши пояснення представників
сторін, що приймають участь у справі,
дослідивши матеріали справи, суд
приходить до наступного.
Судом встановлено, що 14.08.2014 року
співробітник ТОВ «ВЄЛЄС-МК» намагався
подати податкову декларацію з податку
на додану вартість за липень 2014 року до
органів ДПІ у Жовтневому районі
м.Дніпропетровська ГУ Міндоходів
Дніпропетровській області засобами
електронного зв'язку у спосіб,
встановлений п.49.4. ст.49 ПК України.
Однак у прийняті податкової декларації
ТОВ «ВЄЛЄС-МК» було відмовлено
відповідачем, що підтверджується
відповідною квитанцією. Тому, 14.08.2014
року позивачем направило до ДПІ у
Жовтневому районі м.Дніпропетровська
податкову декларацію засобами
поштового зв'язку з повідомленням і
описом вкладенням. Відповідно до
повідомлення про вручення поштового
відправлення 15.08.2014 року посадовими
особами ДПІ у Жовтневому районі
м.Дніпропетровська була отримана
податкова декларація позивача.
Згідно з відомостями, які містяться в
Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб і фізичних осіб-підприємців,
місцезнаходження ТОВ «ВЄЛЄС-МК» -
м.Дніпропетровськ, Жовтневий р-н.,
відповідності місцезнаходження ТОВ
«ВЄЛЄС-МК» встановлено, що
підприємство за даною адресою не
знаходиться, про що свідчить довідка
Судом також встановлено що листом від
Жовтневому районі м.Дніпропетровська
повідомила керівника ТОВ «ВЄЛЄС-МК», що
декларація з податку на додану
вартість за липень 2014 року, не
вважається податковою, у зв'язку з тим,
що вона заповнена з порушенням п.48.3.
ст.48 ПК України. Податкова декларація,
складена з порушеннями вимог,
встановлених статями 48 та 49 цього
Кодексу, не вважається податковою
декларацією (п.49.9. ст.49 цього Кодексу).
На підставі статті 76 ПК України від 02
грудня 2010 року № 2755-VІ відділом
контролю за декларуванням податку на
додану вартість, проведена камеральна
перевірка податкової декларації з ПДВ
за липень 2014 року в приміщенні ДПІ у
Жовтневому районі м.Дніпропетровська
ГУ Міндоходів у Дніпропетровській
з питання неподання (несвоєчасного
подання) податкової звітності з
податку на додану, про що складено акт
від 09 вересня 2014 за №7138/1501/387. За
наслідками розгляду матеріалів
перевірки, ДПІ у Жовтневому районі
м.Дніпропетровська ГУ Міндоходів
Дніпропетровській області прийнято
спірне податкове повідомлення-рішення
Вирішуючи позовні вимоги, суд виходить
з положень пп.48.1. ст.48 Податкового
Кодексу податкова декларація
складається за формою, затвердженою в
порядку, визначеному положеннями
пункту 46.5. статті 46 Податкового Кодексу
та чинному на час її подання. Форма
податкової декларації повинна містити
необхідні обов'язкові реквізити і
відповідати нормам та змісту
відповідних податку та збору.
Відповідно до пп.48.2. Податкового
кодексу обов'язкові реквізити - це
інформація, яку повинна містити форма
податкової декларації та за
відсутності якої документ втрачає
визначений цим Кодексом статус із
настанням передбачених законом
юридичних наслідків. Відповідно до
пп.48.3. Податкового кодексу податкова
декларація повинна містити такі
обов'язкові реквізити: тип документа
(звітний, уточнюючий, звітний новий);
звітний (податковий) період, за який
подається податкова декларація;
звітний (податковий) період, що
уточнюється (для уточнюючого
розрахунку); повне найменування
(прізвище, ім'я, по батькові) платника
податків згідно з реєстраційними
код платника податків згідно з Єдиним
державним реєстром підприємств та
організацій України або податковий
реєстраційний номер облікової картки
платника податків або серію та номер
паспорта (для фізичних осіб, які через
свої релігійні переконання
відмовляються від прийняття
реєстраційного номера облікової
картки платника податків та повідомили
про це відповідний орган державної
податкової служби і мають відмітку у
паспорті); місцезнаходження (місце
проживання) платника податків;
найменування органу державної
податкової служби, до якого подається
звітність; дата подання звіту (або дата
заповнення - залежно від форми);
ініціали, прізвища та реєстраційні
номери облікових карток посадових осіб
підписи платника податку - фізичної
особи та/або посадових осіб платника
податку, визначених цим Кодексом,
засвідчені печаткою платника податку
Відповідно до п.48.4. Податкового кодексу
у окремих випадках, коли це відповідає
сутності податку або збору та є
необхідним для його адміністрування,
форма податкової декларації додатково
може містити такі обов'язкові
реквізити: відмітка про звітування за
спеціальним режимом; код виду
економічної діяльності (КВЕД); код
органу місцевого самоврядування за
індивідуальний податковий номер та
номер свідоцтва про реєстрацію
платника податку на додану вартість
згідно з даними реєстру платників
податку на додану вартість за звітний
(податковий) період.
Згідно пп.48.5.1. Податкового кодексу
податкова декларація повинна бути
підписані керівником платника
податків або уповноваженою особою, а
також особою, яка відповідає за ведення
бухгалтерського обліку та подання
податкової декларації до органу
державної податкової служби. У разі
ведення бухгалтерського обліку та
подання податкової декларації
безпосередньо керівником платника
податку така податкова декларація
підписується таким керівником та
особою, яка відповідає за ведення
бухгалтерського обліку;
Відповідно до п.48.7. Податкового кодексу
податкова звітність, складена з
порушенням норм статті 48 Податкового
кодексу, не вважається податковою
Так, відповідачем зазначено, що
податкова декларація з ПДВ за липень 2014
року не визнана податковою звітність,
оскільки ТОВ «ВЄЛЄС-МК» відсутнє за
своєю юридичною адресою, на
підтвердження чого надана довідка від
25.07.2014 року за №3097/7/04.
Суд вважає дані висновки
безпідставними з огляду на наступне.
Відповідно до п.45.2. ст.45 ПК України
податковою адресою юридичної особи
(відокремленого підрозділу юридичної
особи) є місцезнаходження такої
юридичної особи, відомості про що
містяться у Єдиному державному реєстрі
юридичних осіб та фізичних осіб -
Згідно з ч.1 ст.18 Закону України «Про
державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців» якщо
відомості, які підлягають внесенню до
Єдиного державного реєстру, були
внесені до нього, то такі відомості
вважаються достовірними і можуть бути
використані в спорі з третьою особою,
доки до них не внесено відповідних
Таким чином, єдиним доказом
відсутності платника податків за
юридичною адресою є запис в Єдиному
державному реєстрі. Відповідно до
виписки з Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців від 02.10.2014 року,
місцезнаходженням юридичної особи ТОВ
область, м.Дніпропетровськ, Жовтневий
Крім того, представником позивача було
надано договір оренди нежитлового
приміщення № 28-13 від 01.08.2013 року,
відповідно до якого ТОВ «ВЄЛЄС-МК»
орендує приміщення за адресою
корп.11. Разом із цим суд звертає увагу,
що документи, що містяться в матеріалах
справи, а саме листи відповідача, а
також оскаржуване податкове
повідомлення-рішення отримане
позивачем поштовим засобом зв'язку за
адресою, зазначеною в Єдиному
За таких обставин, оскільки подана ТОВ
«ВЄЛЄС-МК» податкова декларація з
податку на додану вартість за липень 2014
року - оформлена у відповідності до
вимог ПК України, та в ній наявні всі
реквізити визначені п.48.3. та п.48.4. ст.48
ПК України - невизнання останньої в
якості податкової звітності є
необґрунтованим. Крім того, всупереч
приписам ПК України у листі про
невизнання як податкової звітності - не
зазначено конкретні порушення, або ж
які саме недоліки містить податкова
В силу ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5) добросовісно; 6)
розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; 10)
своєчасно, тобто протягом розумного
У відповідності до ст.11 КАС України
розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюються
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.
Частиною 2 цієї статті визначено, що у
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.
У відповідності з п.1, 2 ч.2 ст.162 КАС
України, суд в порядку
адміністративного судочинства може
визнати протиправними рішення суб'єкта
владних повноважень чи окремих його
положень, дій чи бездіяльності і про
скасування або визнання нечинним
рішення чи окремих його положень, про
поворот виконання цього рішення чи
окремих його положень із зазначенням
способу його здійснення та зобов'язати
відповідача вчинити певні дії.

За таких обставин, суд вважає за
можливе визнати протиправними дії
відповідача щодо відмови у невизнанні
податкової декларації ТОВ «ВЄЛЄС-МК» з
податку на додану вартість за липень 2014
року податковою звітністю та
зобов'язати відповідача вважати
податкову декларацію ТОВ «ВЄЛЄС-МК» з
податку на додану вартість за вказаний
період прийнятою у день її фактичного
отримання, а саме 15.08.2014 року. Виходячи з
вищевикладеного, слід також визнати
протиправним та скасувати податкове
повідомлення-рішення № від 29.09.2014
року, оскільки воно прийняте ДПІ у
Жовтневому районі м.Дніпропетровська
ГУ Міндоходів у Дніпропетровській
області не на підставі та не у спосіб,
що передбачені законами України.

Відповідно до ст.94 КАС України судові
витрати у справі покладаються на
сторону, проти якої ухвалена постанова.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.10, 11, 69, 71, 94, 122, 158 - 163, 167 КАС України,
суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними дії Державної
податкової інспекції у Жовтневому
районі м.Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області щодо
відмови у невизнанні податкової
декларації Товариства з обмеженою
відповідальністю «ВЄЛЄС-МК» з податку
на додану вартість за липень 2014 року
податковою звітністю.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення №
від 29.09.2014 року, прийняте
Державною податковою інспекцією у
Жовтневому районі м.Дніпропетровська
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області.

Зобов'язати Державну податкову
інспекцію у Жовтневому районі
м.Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області вважати
податкову декларацію Товариства з
обмеженою відповідальністю «ВЄЛЄС-МК»
з податку на додану вартість за липень
2014 року прийнятою у день її фактичного
отримання, а саме 15.08.2014 року.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «ВЄЛЄС-МК» витрати по
сплаті судового збору 182 грн. 70 коп.

Постанова суду набирає законної сили
відповідно до вимог ст.254 КАС України та
може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд в порядку та
строки, передбачені ст.186 КАС України.

Повний текст постанови складено 17
листопада 2014 року.

Суддя
Кучма К.С.