Справа № 2а-4447/11 (6а-755/77/13)
Суддя: Собків Я.М.
Дата ухвалення: 2014-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 2а-4447/11 (6а-755/77/13)
Головуючий у 1-й інстанції: Савлук Т.В.
Суддя-доповідач: Собків
У Х В А Л А

Іменем України

18 листопада 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого - судді:
Собківа Я.М.,

суддів:
Борисюк Л.П., Петрика І.Й.,

за участю секретаря:
Присяжної Д.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на
ухвалу Дніпровського районного суду
м.Києва від 24 грудня 2013 року про відмову
в задоволенні заяви про роз'яснення
судового рішення у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України в
Дніпровському районі м.Києві про
нарахування пенсій за вислугу років
працівникам льотно-підйомного складу
цивільної авіації,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою Дніпровського районного
суду міста Києва від 07 жовтня 2011 року
задоволено позовну заяву ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України в
Дніпровському районі міста Києва про
нарахування пенсій за вислугу років
працівникам льотно-підйомного складу
цивільної авіації.

Визнано дії Управління Пенсійного
фонду України в Дніпровському районі
міста Києва про відмову в перерахунку
розміру пенсії ОСОБА_2 неправомірними.

Зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в Дніпровському районі
міста Києва провести перерахунок
пенсії ОСОБА_2 з 26 листопада 2010 року у
відповідності до Закону України «Про
пенсійне забезпечення».

Ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 22 листопада
2012 року апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Дніпровському районі міста Києва
залишено без задоволення, а постанову
Дніпровського районного суду міста
Києва від 07 жовтня 2011 року - без змін.

Ухвалою Дніпровського районного суду
міста Києва від 24 січня 2013 року
задоволено заяву Управління
Пенсійного фонду України в
Дніпровському районі міста Києва та
роз'яснено, що постановою
Дніпровського районного суду міста
Києва від 07 жовтня 2011 року ухвалено
зобов'язати УПФУ в Дніпровському
районі міста Києва провести з 26
листопада 2010 року перерахунок пенсії
ОСОБА_2 на підставі п. а) ч.1 ст.54 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»
(а.с.81).

20 листопада 2013 року позивач ОСОБА_2
звернулась із заявою про роз'яснення
судового рішення.

Ухвалою Дніпровського районного суду
м.Києва від 24 грудня 2013 року в
задоволенні заяви ОСОБА_2 про
роз'яснення судового рішення
відмовлено.

На вказану ухвалу суду позивач подала
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати її як таку, що постановлена з
порушенням норм процесуального права
та постановити нову ухвалу, якою
задовольнити її заяву про роз'яснення
судового рішення.

Заслухавши в судовому засіданні
суддю-доповідача, пояснення учасників
процесу, які з'явилися до суду
апеляційної інстанції, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно із ч.1 ст. 170 КАС України, якщо
судове рішення є незрозумілим, суд,
який ухвалив, за заявою осіб, які беруть
участь у справі, або державного
виконавця ухвалою роз'яснює своє
рішення, не змінюючи при цьому його
зміст.

Виходячи зі змісту даної норми слід
зауважити, що роз'яснення судового
рішення є одним із способів усунення
його недоліків, без виправлення і
постановлення додаткового рішення цим
же судом. Роз'ясненню підлягає судове
рішення у разі, якщо незрозуміла його
резолютивна частина та без роз'яснення
якої ускладнюється його виконання.

Незрозумілість судового рішення є
оціночним поняттям. Зробити попередній
висновок про незрозумілість судового
рішення і поставити про це питання
перед судом можуть суб'єкти, які мають
право звернутися із заявою про
роз'яснення судового рішення. Таким
чином, процесуальне право на
роз'яснення судового рішення має чітко
виражений спеціальний характер (тобто
його має не будь-яка особа) і
обумовлюється статусом особи у
процесі.

Вказана стаття не визначає критеріїв,
якими можна об'єктивно установити
доцільність роз'яснення судового
рішення, тому така доцільність
приймається за судовим розсудом, який
має відштовхуватись від раціональних
критеріїв (здоровий глузд,
зрозумілість для звичайної розумної
людини без юридичної освіти).

Отже, механізм, визначений цією
статтею, не може використовуватися у
випадку, якщо хтось із осіб, які беруть
участь у справі, не розуміє, наприклад,
мотивації судового рішення. У разі
незгоди з мотивацією судового рішення
особи, які беруть участь у справі,
можуть оскаржити це судове рішення,
якщо таке право надане цим Кодексом.

Так зі змісту заяви ОСОБА_2 вбачається,
що заявник просить роз'яснити
постанову Дніпровського районного
суду міста Києва від 07 жовтня 2011 року
шляхом надання роз'яснення УПФУ в
Дніпровському районі міста Києва
положень частини 3 статті 53 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»,
якою визначено порядок нарахування
розміру пенсії працівникам
льотно-випробного складу та особам
льотних екіпажів повітряних суден
цивільної авіації (пілотам, штурманам,
бортінженерам, бортмеханікам,
бортрадистам, льотчикам-наглядачам) і
бортоператорам, які виконують
спеціальні роботи в польотах.

Відповідно до частини 3 статті 53 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»,
працівникам льотно-випробного складу
та особам льотних екіпажів повітряних
суден цивільної авіації (пілотам,
штурманам, бортінженерам,
бортмеханікам, бортрадистам,
льотчикам-наглядачам) і
бортоператорам, які виконують
спеціальні роботи в польотах, пенсії
обчислюються з середньомісячного
заробітку за роботу, що дає право на
пенсію за вислугу років (частина перша
статті 64 та статті 65, 66, 69), одержуваного
перед її припиненням, і призначаються в
розмірах, передбачених частинами
першою - третьою, шостою статті 19 та
статтею 21 цього Закону для пенсій за
віком, і не можуть перевищувати 85
процентів заробітку для працівників
льотно-випробного складу та 75
процентів заробітку для осіб льотних
екіпажів повітряних суден цивільної
авіації (пілотів, штурманів,
бортінженерів, бортмеханіків,
бортрадистів, льотчиків-наглядачів) і
бортоператорів, які виконують
спеціальні роботи в польотах. При цьому
розмір пенсії для осіб льотних
екіпажів повітряних суден цивільної
авіації (пілотів, штурманів,
бортінженерів, бортмеханіків,
бортрадистів, льотчиків-наглядачів) і
бортоператорів, які виконують
спеціальні роботи в польотах, не може
перевищувати дві з половиною величини
середньої заробітної плати
працівників, зайнятих в галузях
економіки України, за календарний рік,
що передує місяцю, з якого
призначається пенсія.

Перелік окремих категорій працівників
авіації та льотно-випробного складу,
які мають право на пенсію за вислугу
років, установлений статтею 54
вищевказаного закону. Даною нормою,
зокрема, передбачено, що право на таку
пенсію мають працівники льотного і
льотно-випробного складу при вислузі
років на цих посадах не менше 25 років у
чоловіків і не менше 20 років у жінок,
незалежно від відомчої
підпорядкованості підприємств,
установ і організацій, у яких вони
зайняті, та що перелік посад
працівників льотного складу, порядок
обчислення строків вислуги років для
призначення їм пенсій, а також порядок
призначення і виплати пенсій
льотно-випробному складу
затверджуються в порядку, який
визначається Кабінетом Міністрів
України.

На виконання положень статті 54 Закону
«Про пенсійне забезпечення» Кабінетом
Міністрів України 21 липня 1992 року
прийнято постанову № 418 «Про
затвердження нормативних актів з
питань призначення пенсій за вислугу
років працівникам авіації і
льотно-випробного складу», якою
затверджено Порядок обчислення
строків вислуги років для призначення
пенсій працівникам льотного складу.

Пунктом 1 Порядку призначення і виплати
пенсій за вислугу років працівникам
льотно-випробного складу цивільної
авіації встановлено, що пенсії за
вислугу років відповідно до статті 54
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» і цього Порядку
призначаються працівникам
льотно-випробного складу,
безпосередньо зайнятим у льотних
випробуваннях (дослідженнях) дослідної
та серійної авіаційної, аерокосмічної,
повітроплавальної і
парашутно-десантної техніки, незалежно
від відомчої належності підприємства,
організації, де вони працюють.

Пенсії за вислугу років працівникам
льотно-випробного складу
встановлюються незалежно від віку при
вислузі на посадах, які дають право на
таку пенсію, у чоловіків не менше 25
років, у жінок не менше 20 років.

Згідно довідки "Центрального аероклубу
Товариства сприяння обороні України
ім. О.К. Антонова" від 24 жовтня 2010 року №
36, позивач з 1993 року по 2002 рік
виконувала польоти з елементами
складного та вищого пілотажу.
Обчислення строків вислуги років при
виконанні елементів складного або
вищого пілотажу встановлені пунктом "г"
ст. 1 Постанови Кабінету Міністрів
України № 418 від 21 липня 1992 року.

Отже, посада, яку обіймала позивач до
виходу на пенсію за вислугою років
підпадає під підстави для призначення
їй такої пенсії відповідно до статті 54
Закону України «Про пенсійне
забезпечення».

Таким чином, доводи заявника, викладені
в його заяві від 20.11.2013 р., не дають
підстав для висновку про
незрозумілість постанови
Дніпровського районного суду міста
Києва від 07 жовтня 2011 року, оскільки її
зміст містить детальний виклад
обставин справи та в повній мірі
відображає норми закону, яким
урегульовано спірні правовідносини, а
відтак підстав для задоволення заяви
ОСОБА_2 про роз'яснення судового
рішення, колегія суддів не вбачає.

Між тим, як було вірно зазначено судом
першої інстанції, заявник в своїй заяві
фактично просить вирішити питання, які
стосуються способу та порядку
виконання рішення суду, що має
вирішуватись в порядку, передбаченому
Розділом V Кодексу адміністративного
судочинства України «Процесуальні
питання, пов'язані з виконанням судових
рішень в адміністративних справах».

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції вірно
застосував положення чинного
законодавства України при
постановленні оскаржуваної ухвали із
дотриманням норм матеріального та
процесуального права, а тому підстав
для її скасування не вбачається.

Згідно п.1 ч.1 ст. 199 КАС України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на ухвалу суду першої інстанції
суд апеляційної інстанції має право
залишити апеляційну скаргу без
задоволення,а ухвалу суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 199, 200, 205, 206, 212, 254
КАС України, суд, -

У Х В А Л И
В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без
задоволення.

Ухвалу Дніпровського районного суду
м.Києва від 24 грудня 2013 року - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
в повному обсязі, шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя суддя
суддя Я.М. Собків
Л.П. Борисюк
І.Й. Петрик Повний текст ухвали буде
виготовлено - 24.11.14 р.

.

Головуючий суддя
Собків Я.М.

Судді:
Борисюк Л.П.

Петрик І.Й.