Справа № 826/11910/14
Суддя: Петрик І.Й.
Дата ухвалення: 2014-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Кармазін
Суддя-доповідач: Петрик І.Й.
ПОСТАНОВА

Іменем України

26 листопада 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого судді: Петрика
І.Й.Суддів:Ключковича В.Ю., Собківа
Я.М.,При секретарі судового
засідання:Валяєвій Х.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
апеляційною скаргою Відкритого
акціонерного товариства «Завод
сантехнічних заготовок» на постанову
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 29 вересня 2014 року у справі за
адміністративним позовом Управління
пенсійного фонду України в
Святошинському районі м. Києва до
Відкритого акціонерного товариства
«Завод сантехнічних заготовок» про
стягнення заборгованості з
відшкодування витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій за Списками
№ 1, 2 у розмірі 39 244,68 грн.,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 29
вересня 2014 року позов задоволено.

Не погоджуючись з постановою суду
першої інстанції позивач звернувся з
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та прийняти нове рішення
яким позовні вимоги задовольнити. В
обґрунтування апеляційної скарги
апелянт вказує, що судом першої
інстанції неповно з'ясовано обставини,
що мають значення для справи, судове
рішення прийнято з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи та доводи
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню, а постанова суду -
скасуванню з ухваленням нового рішення
у справі з таких підстав.

Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 198, 202, п. 4 ч. 1ст. 4 КАС
України, за наслідками розгляду
апеляційної скарги на постанову суду
першої інстанції суд апеляційної
інстанції скасовує її та ухвалює нове
рішення, якщо визнає, що судом першої
інстанції порушено норми
матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи.

Виходячи з меж заявлених позовних
вимог, системного аналізу положень
чинного законодавства України та
матеріалів справи, суд першої
інстанції дійшов висновку про
задоволення позовних вимог.

Із такою правовою позицією суду першої
інстанції колегія суддів не
погоджується із огляду на наступне.

Як вбачається із матеріалів справи,
позивач звернувся з позовними вимогами
до відповідача, посилаючись на
обставину, що ВАТ «Завод сантехнічних
заготовок» має заборгованість перед
УПФУ в Святошинському районі м. Києва
за липень 2014 року з відшкодування
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах за Списком № 1 та № 2
на загальну суму 39 244,68 грн.

При цьому, зазначає, що зазначена сума
боргу сформувалась за списком № 1 - в
розмірі 1 256,17 грн. (сума відшкодувань за
липень 2014 року, згідно розрахунку
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій № 9478/05 від 13.06.2014 року
а.с.11) та за списком № 2 - в розмірі 37 988,51
грн. (сума відшкодувань за липень 2014
року, згідно розрахунку фактичних
витрат на виплату та доставку пенсій №
10293/05 від 23.06.2014 року а.с. 12).

На підтвердження позовних вимог УПФУ в
Святошинському районі м. Києва
матеріали справи містять - розрахунок
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій № 9478/05 від 13.06.2014 року
(а.с. 11); розрахунок фактичних витрат на
виплату та доставку пенсій № 10293/05 від
23.06.2014 року (а.с. 12); картку особового
рахунку (а.с. 13-14 дублюються на а.с. 24-25).

Жодних інших доказів з урахуванням
предмету позову на підтвердження
наявності заборгованості відповідача
перед позивачем - останнім надано не
було.

Колегія суддів звертає увагу, що вимоги
щодо стягнення з ВАТ «Завод
сантехнічних заготовок»
заборгованості заявлено УПФУ в
Святошинському районі м. Києва
виключно та лише за липень 2014 року.

Відсутність заборгованості ВАТ «Завод
сантехнічних заготовок» заявленої до
стягнення УПФУ в Святошинському-районі
м. Києва за липень 2014 року з
відшкодування фактичних витрат на
виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах за
Списком № 1 та № 2 на загальну суму 39 244,68
грн. було підтверджено змістом
заперечень відповідача (а.с. 27-28) та
змістом банківських виписок та
платіжного доручення (а.с. 29-32).

Судом першої інстанції на
обґрунтування доводів за для
задоволення позовних вимог робиться
посилання і на п. 5.4 Порядку ведення
органами Пенсійного фонду України
обліку надходження сум платежів,
затвердженого Постановою Пенсійного
фонду України № 21-2 від 27.09.2010, згідно
якої, операції здійснюються в картках
особових рахунків платників у
хронологічному порядку. Облік
надходження сум платежів у картках
особових рахунків платників
здійснюється в порядку календарної
черговості настання строків сплати
відповідних сум платежів.

За наслідком лише посилання на
зазначену норму матеріального права,
суд першої інстанції дійшов висновку,
що суми грошових коштів у розмірі 39 244,68
грн. (за Списком №1-1 256,17 грн. та за
Списком № 2 - 37 988,51 грн.), які
сплачувались відповідачем в рахунок
погашення визначеної у розрахунках
заборгованості, повністю зарахована
Пенсійним фондом в рахунок погашення
боргу по сплаті недоїмки за попередні
періоди, по яким у відповідача
обліковувалась заборгованість, у
зв'язку з чим сума спірної
заборгованості не була погашена».

Колегія суддів зазначає, що жодного
підтвердження того, що у відповідача
перед позивачем на дату розгляду
справи та безпосередньо - винесення
оскаржуваного рішення, була будь-яка
заборгованість «недоїмки за попередні
періоди» матеріали справи не містять.
Більш того, судом не з'ясовано на
погашення якої саме заборгованості і
за який саме період були зараховані
УПФУ в Святошннському районі м. Києва
сплачені ВАТ «Завод сантехнічних
заготовок» грошові кошти.

Станом на час розгляду справи в суді
першої інстанції, існує судове рішення
яке набрало законної сили та змістом
якого встановлено певні обставини, що
не підлягають доказуванню в межах
предмету спору по цій справі.

Так, відповідно до постанови
Господарського суду міста Києва у
справі № 44/458-6 від 02.04.2012 р., ВАТ «Завод
сантехнічних заготовок» визнано
банкрутом (копія наявна в матеріалах
справи).

За приписами ч. 1 ст. 23 Закону України
«Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
(надалі - Закон), для прийняття
господарським судом постанови про
визнання боржника банкрутом і
відкриття ліквідаційної процедури
вимоги за зобов'язаннями боржника,
визнаного банкрутом, що виникли під час
проведення процедур банкрутства,
можуть пред'являтися тільки в межах
ліквідаційної процедури.

Після публікації оголошення про
визнання боржника банкрутом,
Управління Пенсійного фонду України в
Святошинському районі м. Києва
зверталося до суду із заявами про
визнання поточних кредиторських вимог
до Відкритого акціонерного товариства
«Завод сантехнічних заготовок».

Відповідно до вимог останньої
(уточненої) заяви про визнання поточних
кредиторських вимог від 09.01.2014 р.
Управління Пенсійного фонду України в
Святошинському районі м. Києва просило
визнати його грошові вимоги у сумі 2 978
153,70 грн., з яких: 1 205 530,61 грн. -
заборгованість зі сплати єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, 1 112 784,71 грн. -
заборгованість зі сплати страхових
внесків та 659 838,38 грн. - заборгованість з
відшкодування витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій.

За наслідками розгляду вказаних вимог
17.01.2014 р. боржник в особі його
ліквідатора надіслав податковому
органу лист-відповідь щодо розгляду
кредиторських вимог № 14 від 17.01.2014 р.
про те, що вимоги Управління Пенсійного
фонду України в Святошинському районі
м. Києва підлягають задоволенню на
загальну суму 1 361 751,35 грн. (1 205 530,61 грн. -
заборгованість зі сплати єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування та 156 220,74 грн. -
заборгованість з відшкодування витрат
на виплату та ставку пільгових пенсій)
та включаються до реєстру вимог
кредиторів у справі № 44/458-6 у четверту
чергу як поточні кредиторські вимоги, в
той час як інші вимоги не підлягають
задоволенню, а тому їх відхилено.

В подальшому, Господарський суд міста
Києва визнав Управління Пенсійного
фонду країни в Святошинському районі м.
Києва поточним кредитором ВАТ «Завод
сантехнічних заготовок» на суму 1 361 751,35
грн. (з яких 156 220,74 грн. - заборгованість
з відшкодування витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій). Період за
який визнана заборгованість з
відшкодування витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій становить:
за Списком № 1 за період з липня 2011 року
по грудень 2013 року, за Списком № 2 за
період з травня 2011 року по грудень 2013
року. В іншій частині кредиторських
вимог Господарським судом міста Києва
Управлінню Пенсійного фонду України в
Святошинському районі м. Києва було
відмовлено.

Водночас, Управління Пенсійного фонду
України в Святошинському районі м.
Києва всупереч приписам ухвали
попереднього засідання від 03.10.2011 р. у
справі №44/458-6, не здійснило списання
(прощення) заборгованості ВАТ «Завод
сантехнічних заготовок» по страховим
внескам на суму 1 290 120,58 грн., у зв'язку з
чим грошові кошти, які
перераховувались ВАТ «Завод
сантехнічних заготовок» на погашення
поточних зобов'язань перед пенсійним
фондом, Управління Пенсійного фонду
України в Святошинському районі м.
Києва зараховувало на погашення
списаної суми, що в свою чергу є
порушенням порядку черговості та
пропорційності погашення
кредиторських вимог, встановленого ст.
31 Закону України «Про відновлення
платоспроможності боржника та
визнання його банкрутом».

Колегія суддів також зазначає, що
кредиторські вимоги Управління
Пенсійного фонду України в
Святошинському районі м. Києва
відповідно до ухвали Господарського
суду м. Києва від 29.01.2014 р. у справі №
44/458-6 віднесені до другої черги
задоволення вимог кредиторів.

Відповідно до вищезазначеного та
ухвали Господарського суду м. Києва від
29.01.2014 р. у справі № 44/458-6, ВАТ «Завод
сантехнічних заготовок» повинен
погасити кредиторські вимоги
Управління Пенсійного фонду України в
Святошинському районі м. Києва другої
черги у розмірі 1 361 751,35 грн. (з яких
відшкодування витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій становить 156
220,74 грн.) в порядку черговості та
пропорційності погашення
кредиторських вимог, встановлених ст. 31
«Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»,
а отже через чотири роки і шість
місяців з моменту затвердження Мирової
угоди Господарським судом міста Києва.

Однак, в порушення норм законодавства,
рішень Господарського суду міста
Києва, Управління Пенсійного фонду
України в Святошинському районі м.
Києва, як вбачається, вдається до дій
щодо зарахування поточних платежів в
рахунок погашення суми боргу, що
підлягає списанню (прощенню)
відповідно до приписів норм Закону
України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом».

Частиною 1 ст. 72 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що обставини, встановлені
судовим рішенням в адміністративній,
цивільній або господарській справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Починаючи з 29.01.2014 року (дати
затвердження Господарським судом м.
Києва мирової угоди) ВАТ «Завод
сантехнічних заготовок» на підставі
листів Управління пенсійного фонду
України у Святошинському районі м.
Києва здійснювало оплату в повному
обсязі відшкодування фактичних витрат
на виплату та доставку пільгових
пенсій.

З огляду на вищевикладене, вбачається
недоведеність позивачем належними та
допустимими доказами наявності
обставин для стягнення боргу, а тому
колегія суддів приходить до висновку
про відмову в задоволені позову.

У зв'язку з вищевикладеним, колегія
суддів дійшла висновку про те, що судом
першої інстанції при ухваленні
постанови було порушено норми
матеріального та процесуального права,
а висновок суду першої інстанції про
те, що позовні вимоги підлягають
задоволенню є помилковим.

Доводи апеляційної скарги
спростовують висновки суду першої
інстанції, тому вбачаються підстави
для скасування постанови суду першої
інстанції та ухвалення нової постанови
про відмову в задоволенні позовних
вимог.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 41, 94, 160, 183-2, 196, 198, 202, 205, 207, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Відкритого
акціонерного товариства «Завод
сантехнічних заготовок» на постанову
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 29 вересня 2014 року
задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 29 вересня 2014 року
скасувати та ухвалити нову постанову,
якою в задоволені позовних вимог
Управління пенсійного фонду України в
Святошинському районі м. Києва
відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення, є остаточною та
оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя:
І.Й. Петрик

Судді:
В.Ю. Ключкович

Я.М. Собків

Головуючий суддя

Петрик І.Й.

Судді:

Ключкович В.Ю.

Собків Я.М.