Справа № 2а-748/12/0770
Суддя: Коваль Р.Й.
Дата ухвалення: 2014-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2014 року
м.Львів Справа №
876/132/13

головуючого судді
Коваля Р.Й.,

суддів
Гуляка В.В.,

Святецького В.В.,

з участю секретаря судового засідання
Малетич М.М.,

представника позивача
Феделещака М.М.,

представника відповідача
Сойми І.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Ужгородської міжрайонної державної
податкової інспекції Закарпатської
області Державної податкової служби на
постанову Закарпатського окружного
адміністративного суду від 12 листопада
2012 року в адміністративній справі №
2a-0770/748/12 за позовом комунального
підприємства «Виробниче управління
водопровідно-каналізаційного
господарства міста Ужгорода» до
Ужгородської міжрайонної державної
податкової інспекції Закарпатської
області Державної податкової служби
про визнання дій протиправними,

В С Т А Н О В И
В :

У березні 2012 року комунальне
підприємство «Виробниче управління
водопровідно-каналізаційного
господарства міста Ужгорода» (далі -
Підприємство) звернулося до
Закарпатського окружного
адміністративного суду із вказаним
позовом, у якому просило визнати
протиправними дії Ужгородської
міжрайонної державної податкової
інспекції Закарпатської області
Державної податкової служби (далі -
Ужгородська МДПІ) по проведенню
камеральної перевірки, результати якої
оформлені актом від 28.02.2012 року за №
178/15-03, в частині порушення вимог статей
75, 77, 78, 79 Податкового кодексу України
(далі - ПК України) та частини другої
статті 19 Конституції України.

Постановою Закарпатського окружного
адміністративного суду від 12 листопада
2012 року позов задоволено.

Не погодившись із прийнятою
постановою, її оскаржила Ужгородська
МДПІ, яка вважає, що вказана постанова
винесена з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи. Тому, з підстав, викладених в
апеляційній скарзі, просила скасувати
постанову суду першої інстанції і
прийняти нове рішення, яким у
задоволенні позову відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
учасників судового розгляду,
дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги у їх сукупності,
колегія суддів приходить до
переконання, що апеляційну скаргу
необхідно задовольнити.

Як встановлено судом, підтверджено
матеріалами справи, 28.02.2012 року старшим
державним податковим інспектором
відділу оподаткування юридичних осіб
Ужгородської МДПІ було проведено
камеральну перевірку Підприємства, за
результатами якої складено акт № 178/15-03
від 28.02.2012 року.

Перевіркою встановлено порушення
Підприємством термінів сплати
самостійно визначеного грошового
зобов'язання по «збору за спеціальне
використання води від підприємств ЖКГ»
в сумі 42193,22 грн із запізненням від 2 до 73
днів.

На підставі вказаного акта перевірки
та у відповідності до статті 126 ПК
України, податковим органом 12.03.2012 року
винесено податкові
повідомлення-рішення за №№ та
, якими щодо Підприємства
застосовано штрафні санкції в сумах
1957,86 грн та 3240,39 грн відповідно.

Приймаючи рішення про задоволення
позову, суд першої інстанції мотивував
його тим, що перевірка своєчасності
сплати збору за спеціальне
використання води може бути предметом
виключно документальної перевірки.

Проте, колегія суддів апеляційного
суду вважає такі висновки суду першої
інстанції помилковими, виходячи з
наступного.

Відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1
статті 20 ПК України органи державної
податкової служби мають право
проводити перевірки платників
податків (крім Національного банку
України) в порядку, встановленому цим
Кодексом.

Згідно зі статтею 75 ПК України
контролюючі органи мають право
проводити камеральні, документальні
(планові або позапланові; виїзні або
невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки
проводяться контролюючими органами в
межах їх повноважень виключно у
випадках та у порядку, встановлених цим
Кодексом, а фактичні перевірки - цим
Кодексом та іншими законами України,
контроль за дотриманням яких покладено
на контролюючі органи.

Камеральною вважається перевірка, яка
проводиться у приміщенні
контролюючого органу виключно на
підставі даних, зазначених у
податкових деклараціях (розрахунках)
платника податків.

Документальною перевіркою вважається
перевірка, предметом якої є
своєчасність, достовірність, повнота
нарахування та сплати усіх
передбачених цим Кодексом податків та
зборів, а також дотримання валютного та
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, дотримання
роботодавцем законодавства щодо
укладення трудового договору,
оформлення трудових відносин з
працівниками (найманими особами) та яка
проводиться на підставі податкових
декларацій (розрахунків), фінансової,
статистичної та іншої звітності,
регістрів податкового та
бухгалтерського обліку, ведення яких
передбачено законом, первинних
документів, які використовуються в
бухгалтерському та податковому обліку
і пов'язані з нарахуванням і сплатою
податків та зборів, виконанням вимог
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, а також отриманих в
установленому законодавством порядку
контролюючим органом документів та
податкової інформації, у тому числі за
результатами перевірок інших
платників податків.

Порядок проведення камеральної
перевірки визначений статтею 76 ПК
України, згідно із якою камеральна
перевірка проводиться посадовими
особами контролюючого органу без
будь-якого спеціального рішення
керівника такого органу або
направлення на її проведення.

Камеральній перевірці підлягає вся
податкова звітність суцільним
порядком.

Згода платника податків на перевірку
та його присутність під час проведення
камеральної перевірки не обов'язкова.

Порядок оформлення результатів
камеральної перевірки здійснюється
відповідно до вимог статті 86 цього
Кодексу.

Відповідно до пункту 86.2 статті 86 ПК
України за результатами камеральної
перевірки у разі встановлення порушень
складається акт у двох примірниках,
який підписується посадовими особами
такого органу, які проводили перевірку,
і після реєстрації в органі державної
податкової служби вручається або
надсилається для підписання протягом
трьох робочих днів платнику податків у
порядку, визначеному статтею 42 цього
Кодексу.

Виходячи з системного аналізу
наведених норм, колегія суддів
зазначає, що предметом дослідження
камеральної перевірки можуть бути лише
дані податкових декларацій
(розрахунків) платника податків,
зокрема правильність відображення у
відповідних рядках та стовпцях
податкової декларації показників як
результатів проведених розрахунків
(арифметичних дій) та/або методологія
проведення цих розрахунків. При цьому,
будь-які дослідження документів, які
були підставою для таких розрахунків,
при проведенні камеральної перевірки
не проводяться, оскільки це є предметом
документальної перевірки. У разі якщо
предметом дослідження мають бути
документи за проведеними операціями,
то така перевірка не може відноситися
до категорії камеральної перевірки.

Несвоєчасність сплати по платежах на
підставі самостійно задекларованих
сум відображається та формується в
інформаційній базі даних органу
державної податкової служби, обробка
та використання інформації в якій
передбачена статтею 74 ПК України та яка
є необхідною для виконання інспекцією
покладених на нею функції та завдань,
що підтверджено статтею 71 ПК України.

Як видно із матеріалів справи та
заперечень відповідача, камеральна
перевірка щодо дотримання
встановлених законодавством граничних
термінів сплати узгодженого
податкового зобов'язання по «збору за
спеціальне використання води від
підприємств ЖКГ» була проведена ним на
підставі поданої Підприємством
податкової звітності по даному збору
та з використанням відомостей про
зарахування та повернення коштів з
рахунків, які надаються податковим
органам органами Державного
казначейства у виді відповідних
технологічних файлів.

Під час перевірки банківські виписки
та платіжні доручення про
перерахування коштів не
використовувалися.

Вказані обставини позивачем не
спростовані - не зазначено, які
документи, крім податкової звітності,
були використані податковим органом в
ході проведення камеральної перевірки
і не надано щодо цього будь-яких
доказів.

Крім того, дії податкового органу щодо
з'ясування в ході камеральної перевіки
несвоєчасності сплати визначеного
платником податку грошового
зобов'язання повністю узгоджуються з
положеннями Примірного порядку
проведення камеральних перевірок»,
затвердженого наказом Державної
податкової адміністрації України від
07.06.2011 року № 333; листа Державної
податкової адміністрації України від
27.04.2011 року № 11920/7/15-0217 «Щодо оформлення
акта проведення камеральних перевірок
з податку на прибуток підприємств»;
листа Державної податкової
адміністрації України від 21.06.2011 року №
17197/7/15-0617 «Щодо оформлення Акта про
результати камеральної перевірки
податкової декларації (розрахунку)
щодо окремих загальнодержавних та
місцевих податків і зборів» та листа
Державної податкової адміністрації
України від 27.04.2011 року № 11923/7/15-0217 «Щодо
оформлення акта проведення
камеральних перевірок з податку на
прибуток підприємств».

Підсумовуючи викладене, колегія судів
апеляційного суду дійшла висновку, що
предметом камеральної перевірки є
питання дотримання термінів подання
звітності, правильність визначення
об'єкта оподаткування та нарахованого
грошового зобов'язання, а також
своєчасність сплати визначеного
платником податку грошового
зобов'язання.

На підтвердження такої позиції
вказують також відсутність інших,
передбачених законом механізмів
контролю за своєчасністю сплати
грошового зобов'язання, усталена
судова та податкова практика.

Таким чином, у разі несвоєчасної сплати
(перерахування) суб'єктом
господарювання до бюджету належних сум
податків (зборів), податковим органом
проводиться камеральна перевірка та за
її результатами складається акт, який
після реєстрації його в органі
державної податкової служби
вручається (надсилається) для
підписання платнику податків протягом
трьох робочих днів.

Податковим законодавством не
визначено підстав для проведення
камеральних перевірок.

З огляду на зазначене, у відповідача
були законні підстави для проведення
камеральної перевірки з питань
дотримання Підприємством встановлених
законодавством граничних термінів
сплати узгодженого податкового
зобов'язання «по збору за спеціальне
використання води від підприємств
ЖКГ». При проведенні камеральної
перевірки ним також не було порушено
норм чинного податкового
законодавства, тому підстав для
визнання дій Ужгородської МДПІ
протиправними немає.

Відповідно до статті 198 КАС України, за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право скасувати її та прийняти нову
постанову суду.

Згідно зі статтею 202 КАС України,
підставами для скасування постанови
суду першої інстанції та ухвалення
нового рішення є неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи; недоведеність обставин, що
мають значення для справи, які суд
першої інстанції вважає встановленими;
невідповідність висновків суду
обставинам справи; порушення норм
матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання.

З огляду на вищевикладене, доводи
апеляційної скарги є суттєвими і
складають підстави для висновку про
невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення судом
норм матеріального права, що призвело
до неправильного вирішення справи,
через що постанова суду підлягає
скасуванню з прийняттям нової
постанови про відмову в задоволенні
заявленого позову.

Керуючись ст.ст.160 ч.3, 195, 196, 198 ч.1 п.3, 202, 205
ч.2, 207, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н
О В И В :

Апеляційну скаргу Ужгородської
міжрайонної державної податкової
інспекції Закарпатської області
Державної податкової служби
задовольнити.

Постанову Закарпатського окружного
адміністративного суду від 12 листопада
2012 року в адміністративній справі №
2a-0770/748/12 скасувати.

У задоволенні позову комунального
підприємства «Виробниче управління
водопровідно-каналізаційного
господарства міста Ужгорода» до
Ужгородської міжрайонної державної
податкової інспекції Закарпатської
області Державної податкової служби
про визнання дій протиправними
відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскаржена у
касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня складення
постанови у повному обсязі.

Головуючий суддя
Р.Й.Коваль

Судді
В.В.Гуляк

В.В.Святецький

Постанова складена у повному обсязі 24
листопада 2014 року.