Справа № 569/13533/14-а
Суддя: Рудика Л.Д. Л. Д.
Дата ухвалення: 2014-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2014 року
Рівненський міський суд
Рівненської області

в складі:

головуючого судді Рудики Л.Д.

при секретарі судових засідань
Чабала В.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративний позов
ОСОБА_2 до Управління Державної
пенітенціарної служби України в
Рівненській області, третя особа без
самостійних вимог на предмет спору
Міністерство доходів і зборів України
Головне управління Міндоходів у
Рівненській області про невиплату
одноразової грошової допомоги при
звільненні зі служби,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся із позовом до
Управління Державної пенітенціарної
служби України в Рівненській області
про невиплату одноразової грошової
допомоги при звільненні зі служби,
мотивуючи його тим, що 14 квітня 2014 року
у відповідності до наказу №18 о/с
управління Державної пенітенціарної
служби України в Рівненській області
він був звільнений, зі служби в органах
виконання покарань, по п.63 «ж» (за
власним бажанням) «Положення про
проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ України» з вислугою в
календарному обчисленні 21 рік 07
місяців 06 днів, у пільговому відношенні
21 рік 10 місяців 15 днів. З моменту
звільнення йому нарахована та
виплачується пенсія у відповідності до
ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб,
звільнених з військової служби, та
деяких інших осіб». При звільненні
одноразову грошову допомогу,
передбачену ст.9 ЗУ «Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб» він не отримав, так як на момент
звільнення у відповідності до ст. 12 ЗУ
«Про пенсійне забезпечення осіб,
звільнених з військової служби, та
деяких інших осіб» не набув права
пенсію. Таким чином, вважає, що при
звільненні зі служби з органів
виконання покарань у відповідності до
ст.9 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб,
звільнених з військової служби, та
деяких інших осіб» він мав право на
отримання одноразової грошової
допомоги, так як на момент звільнення
отримав право на призначення пенсії,
має вислугу в календарному обрахуванні
10 і більше років, за попереднім місцем
роботи при звільненні одноразової
грошової допомоги не отримував.

В судовому засіданні позивач та його
представник ОСОБА_4 збільшивши позовні
вимоги підтримали їх з наведених вище
мотивів, дали пояснення по суті позову,
просять позов задоволити та
зобов'язати управління Державної
пенітенціарної служби України в
Рівненській області нарахувати та
виплатити ОСОБА_2 одноразову грошову
допомогу у відповідності до положень
ст.9 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб,
звільнених звійськової служби, та
деяких інших осіб» за повний 21 рік
календарної служби та стягнути на його
користь витрати по оплаті правової
допомоги в розмірі 1500 гривень.

Представники відповідача Управління
Державної пенітенціарної служби
України в Рівненській області
Полюхович О.І. та Самчук О.М. в судовому
засіданні позовні вимоги не визнали,
подали до суду заперечення на позов, та
пояснили, що позивач, набув право на
отримання одноразової грошової
допомоги при звільненні з органів
податкової міліції, яка мала б бути
виплачена за рахунок коштів Головного
управління Міндоходів у Рівненській
області. Городищенською виправною
колонією (№96) одноразова грошова
допомога при звільненні зі служби з
органів виконання покарань не
виплачувалася, оскільки, відповідно до
абзацу сьомого пункту 10 Постанови
Кабінету Міністрів України від 17 липня
1992 р. № 393, особам рядового і
начальницького складу, які
звільняються із служби повторно,
одноразова грошова допомога
виплачується за період їх календарної
служби з дня останнього зарахування на
службу без урахування періоду
попередньої служби, за винятком тих
осіб, що при попередньому звільненні не
набули право на отримання такої
допомоги. Городищенській виправній
колонії (№96) Позивач пропрацював лише 9
місяців 25 днів, тобто не повний
календарний рік, а тому права на
виплату одноразової грошової допомоги
при звільненні він не набув.

Представник третьої особи , яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору Міністерство доходів і зборів
України Головного управління
Міндоходів у Рівненській області
Кузьмич Н.О. вказав, що вважає позов
ОСОБА_2 підставним та таким, що підлягає
до задоволення, оскільки позивач на
час звільнення не набув права на пенсію
згідно ЗУ «Про пенсійне забезпечення
осіб, звільнених з військової служби,
та деяких інших осіб», а отже і не було
підстав виплачувати йому одноразову
грошову допомогу відповідно до цього
закону.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши та оцінивши в сукупності
зібрані по справі докази, з»ясувавши
дійсні обставини справи суд приходить
до висновку що позов не підлягає до
задоволення виходячи з таких підстав.

Судом встановлено, що відповідно до
повідомлення Державної податкової
інспекції у м. Рівному Головного
управління Міндоходів у Рівненській
області ОСОБА_2 звільнений з органів
податкової міліції у запас Збройних
Сил України згідно п. 1 Постанови КМУ
від 30.10.1998 року № 1716 та п. 63 п.п. ж (за
власним бажанням) Положення про
проходження служби рядовим та
начальницьким складом органів
внутрішніх справ, затвердженого ПКМУ
від 27.09.1991 року №114, відповідно до
наказу Державної податкової служби у
Рівненській області від 31.10.2012 року №
78-0. Виплата одноразової грошової
допомоги при звільненні зі служби
позивачу не проводилась.

Відповідно до наказу № 18о/с від 14
квітня 2014 року ОСОБА_2 звільнено в запас
Збройних Сил по п.63 «ж» (за власним
бажанням). Вислуга років на день
звільнення становить в календарному
обчисленні 21 рік 07 місяців 06 днів, у
пільговому 21 рік 10 місяців 15 днів.

Законом України "Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб", яким передбачена виплата
одноразової грошової допомоги
передбачені умови, норми і порядок
пенсійного забезпечення громадян
України із числа осіб, які перебували
на військовій службі, службі в органах
внутрішніх справ, осіб начальницького
і рядового складу Державної служби
спеціального зв'язку та захисту
інформації України, державній пожежній
охороні, Державній службі спеціального
зв'язку та захисту інформації України,
органах і підрозділах цивільного
захисту, податковій міліції чи
Державній кримінально-виконавчій
службі України, та деяких інших осіб,
які мають право на пенсію.

Відповідно до п. 2 ст. 9 зазначеного
закону особам рядового, сержантського,
старшинського та офіцерського складу
та деяким іншим особам, які мають
право на пенсію за цим Законом, при
звільненні зі служби за власним
бажанням, через сімейні обставини або
інші поважні причини, перелік яких
визначається Кабінетом Міністрів
України, які мають вислугу 10 років і
більше виплачується одноразова
грошова допомога в розмірі 25 відсотків
місячного грошового забезпечення за
кожний повний календарний рік служби.

Зі змісту зазначеної норми вбачається,
що виплата одноразової грошової
допомоги в розмірі 25 відсотків
місячного грошового забезпечення
передбачена у випадку, якщо на час
звільнення особи зі служби вона набула
права на пенсію (за вислугу років чи по
інвалідності). При цьому, факт
виникнення в особи права на пенсію
повинен обов'язково передувати
звільненню.

Відповідно до п. а ч. 1 ст. 12 право на
пенсію за вислугу років за вказаним
Законом мають право особи
офіцерського складу, прапорщики і
мічмани,військовослужбовці
надстрокової служби та військової
служби за контрактом, інші особи,
зазначені у пунктах "б"-"д" статті 1-2
цього Закону (крім осіб, зазначених у
частині третій статті 5 цього Закону),
незалежно від віку, якщо вони звільнені
зі служби з 1 жовтня 2012 року по 30
вересня 2013 року і на день звільнення
мають вислугу 21 календарний рік і
більше.

На час звільнення з органів податкової
міліції позивач вислуги, необхідної
йому для призначення пенсії згідно
норм ЗУ «Про пенсійне забезпечення
осіб, звільнених з військової служби,
та деяких інших осіб» не мав, а отже не
набув права на пенсію, і як наслідок на
отримання одноразової грошової
допомоги, відповідно до п. 2 ст. 9
вищезазначеного закону.

Вислуга років на день звільнення
ОСОБА_2 із Гродищенської виправної
колонії № 96 14 квітня 2014 року становить
в календарному обчисленні 21 рік 07
місяців 06 днів, у пільговому 21 рік 10
місяців 15 днів, а отже відповідно до п.
а ч. 1 ст. 12 ЗУ "Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб" він набув права на пенсію.

Частиною 5 статті 9 ЗУ "Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб" передбачено, що особам рядового,
сержантського, старшинського та
офіцерського складу та деяким іншим
особам, які мають право на пенсію за цим
Законом, у разі повторного їх
звільнення зі служби одноразова
грошова допомога, передбачена цією
статтею, виплачується за період їх
календарної служби з дня останнього
зарахування на службу без урахування
періоду попередньої служби, за
винятком тих осіб, які при попередньому
звільненні не набули права на
отримання такої грошової допомоги.

Зважаючи на викладене, суд приходить до
висновку про те, що відмова відповідача
у виплаті ОСОБА_2 одноразової грошової
допомоги є безпідставною, а отже
позовні вимоги підлягають до
задоволення.

Відповідно до п. 4 ст. 9 ЗУ "Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб" Виплата зазначеної в частинах
першій та другій цієї статті
одноразової грошової допомоги при
звільненні зі служби особам рядового,
сержантського, старшинського та
офіцерського складу та деяким іншим
особам, які мають право на пенсію за
цим Законом, здійснюється
Міністерством оборони України,
Міністерством внутрішніх справ
України, Державною службою
спеціального зв'язку та захисту
інформації України, центральними
органами виконавчої влади, що
реалізують державну політику у
сферах цивільного захисту,
транспорту, виконання кримінальних
покарань, пожежної і техногенної
безпеки, єдину державну податкову
політику, іншими утвореними
відповідно до законів України
військовими формуваннями та
правоохоронними органами, за рахунок
коштів Державного бюджету України,
передбачених на їх утримання.

Стосовно вимог позивача щодо стягнення
з відповідача на його користь витрат,
що ним понесені на правову допомогу в
розмірі 1500 гривень, суд вважає за
необхідне відмовити у їх задоволенні,
оскільки відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС
України витрати пов»язані з оплатою
допомоги адвоката або іншого фахівця
в галузі права, які надають правову
допомогу за договором , несуть сторони,
крім випадків надання безоплатної
правової допомоги, передбачених
законом.

Керуючись ст.ст. 2, 6,160-163 КАС України, суд
-

п о с т а н о в и в :

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовільнити
частково.

Зобов'язати управління Державної
пенітенціарної служби України в
Рівненській області нарахувати та
виплатити одноразову грошову допомогу
у відповідності до положень ст.9 ЗУ «Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби, та деяких інших
осіб» за повних 21 рік календарної
служби ОСОБА_2.

В частині позовних вимог ОСОБА_2 про
відшкодування з відповідача на його
користь витрат пов»язаних з оплатою
правової допомоги відмовити.

Постанова може бути оскаржена до
Житомирського Апеляційного
Адміністративного суду протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя Рівненського міського суду

Рівненської області
Л.Д. Рудика