Справа № 756/430/14
Суддя: Мацедонська В.Е.
Дата ухвалення: 2014-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 756/430/14
Головуючий у 1-й інстанції: Богдан
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

02 грудня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого - судді
Мацедонської В.Е.,

суддів Грищенко
Т.М., Лічевецького І.О.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного Фонду України у
Оболонському районі м. Києва на
постанову Оболонського районного суду
м. Києва від 21 жовтня 2014 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного Фонду України у
Оболонському районі м. Києва про
визнання дій та бездіяльності
незаконними і неправомірними та
зобов'язання вчинити певні дії,-

встановив:

31 липня 2014 року позивач звернулась до
Оболонського районного суду м. Києва з
позовом до Управління Пенсійного Фонду
України у Оболонському районі м. Києва
про визнання дій відповідача
протиправними; зобов'язання
відповідача здійснити перерахунок
державної пенсії у розмірі 6
мінімальних пенсій за віком та
додаткової пенсії у розмірі 50%
мінімальної пенсії за віком у
відповідності до ст.т.50,54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
за період з 2005 року по момент винесення
рішення у справі.

Постановою Оболонського районного
суду м. Києва від 21 жовтня 2014 року
позовні вимоги позивача до Управління
Пенсійного Фонду України у
Оболонському районі м. Києва про
визнання дій та бездіяльності
незаконними і неправомірними та
зобов'язання вчинити певні дії
задоволено частково, а саме: визнано
незаконними дії відповідача щодо
застосування під час нарахування та
перерахунку пенсії позивачу положень
Бюджетних законів та підзаконних
нормативно-правових актів, якими
визначається розмір пенсії для осіб,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи в розмірі
меншому, ніж передбачено Законом
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»;
визнано протиправною бездіяльність
відповідача щодо нарахування,
перерахунку та виплати позивачу
недоотриманих сум державної та
додаткової пенсії, передбачених
ст.ст.49,50,54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи»; зобов'язано відповідача
зробити нарахування, перерахунок та
виплату пенсії позивача відповідно, на
підставі, у порядку та розмірах,
встановлених ст.ст.50,54,67 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», а саме:
державну пенсію - у розмірі не нижчому 6
мінімальних пенсій за віком; додаткову
пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю - у
розмірі 50% мінімальної пенсії за віком
з 31 січня 2014 року. В решті позову
відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним судовим
рішенням, Управління Пенсійного Фонду
України у Оболонському районі м. Києва
подало апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати постанову суду
першої інстанції як таку, що
постановлена з порушенням норм
матеріального та процесуального права
та постановити нову про відмову у
позові.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
залишенню без задоволення, а постанова
суду - без змін з таких підстав.

Згідно зі п. 1 ч. 1 ст. 198, ч. 1 ст. 200 КАС
України суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що
на користь позивача необхідно
здійснити перерахунок та виплату
відповідно до ст. ст. 50,54 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» пенсії в
розмірі 6 мінімальних пенсій за віком
та додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, в розмірі 50%
мінімальної пенсії за віком,
встановленої ч.1 ст.28 Закону України «
Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування».

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач перебуває на обліку в
Управлінні Пенсійного Фонду України у
Оболонському районі м. Києва, визнана
інвалідом 3 групи захворювання,
пов'язаного з впливом аварії на ЧАЕС,
віднесений до 1 категорії осіб, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, що підтверджується
довідкою МСЕК серії КИЕ-1 № 075554 та
посвідченням серії НОМЕР_1.

У відповідності до ст. 49 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" пенсії
особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4,
встановлюються у вигляді: а) державної
пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, яка призначається
після виникнення права на державну
пенсію.

За змістом ст. 50 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" особам,
віднесеним до категорії 1, інвалідам IІІ
групи призначається щомісячна
додаткова пенсія за шкоду, заподіяну
здоров'ю, у розмірах - 50 відсотків
мінімальної пенсії за віком.

Частиною 4 ст. 54 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи"
встановлено, що в усіх випадках розмір
пенсії для інвалідів ІІІ групи, щодо
яких встановлено зв'язок з
Чорнобильською катастрофою, не може
бути нижчим 6 мінімальних пенсій за
віком.

На виконання вимог пункту 3 Прикінцевих
положень Закону України «Про державний
бюджет України на 2012 рік», Кабінет
Міністрів прийняв постанову «Про
підвищення рівня соціального захисту
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» №1210 від 23
листопада 2011 року, що набрала чинності
з 01 січня 2012 року, якою затверджено
порядок обчислення пенсії особам, які
постраждали внаслідок аварії на ЧАЕС.

Пунктом 4 Прикінцевих положень Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2013 рік» передбачено, що у 2013 році
норми і положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31,
37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи"
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України, виходячи з наявних фінансових
ресурсів Державного бюджету України та
бюджету Пенсійного фонду України на 2013
рік.

З вищевказаних положень Закону № 796-XII
та Закону України «Про Державний
бюджет України на 2012 рік», Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2013 рік» слідує, що порядок
обчислення пенсії по інвалідності, що
настала внаслідок каліцтва чи
захворювання, яке пов'язане із роботами
по ліквідації аварії на ЧАЕС, у 2012-2013
році визначається Кабінетом Міністрів
України.

Разом з тим, відповідно до пункту 17
частини 1 статті 87 Бюджетного кодексу
України до видатків, що здійснюються з
Державного бюджету України (з
урахуванням особливостей, визначених
пунктом 5 частини другої статті 67-1
цього Кодексу), належать видатки на
державні програми з ліквідації
наслідків Чорнобильської катастрофи,
охорони навколишнього природного
середовища та ядерної безпеки,
запобігання виникненню та ліквідації
надзвичайних ситуацій та наслідків
стихійного лиха.

Згідно із абзацом 8 пункту 4
мотивувальної частини Рішення
Конституційного Суду України № 3-рп/2012
від 25.01.2012 року нормативно-правові акти
Кабінету Міністрів України, якими
регулюються бюджетні відносини,
зокрема питання соціального захисту за
рахунок коштів Державного бюджету
України, є складовою бюджетного
законодавства відповідно до пункту 5
частини першої статті 4 Бюджетного
кодексу України. Отже, суди загальної
юрисдикції України під час вирішення
справ щодо соціального захисту прав
громадян повинні застосовувати
нормативно-правові акти Кабінету
Міністрів України, прийняті на
підставі і на виконання Бюджетного
кодексу України, інших законів України,
в тому числі закону про Державний
бюджет України на відповідний рік.

Статтею 63 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" передбачено, що
фінансування витрат, пов'язаних з
реалізацією цього Закону, здійснюється
за рахунок коштів державного бюджету,
коштів, які враховуються при
визначенні міжбюджетних трансфертів,
та інших джерел, не заборонених
законодавством.

Однак, починаючи з 01 січня 2014 року,
Закон України «Про державний бюджет
України на 2014 рік» в редакції від 16
січня 2014 року не містить жодної норми,
яка б обмежувала у 2014 року пряме
застосування Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", зокрема
статті 50, 54 даного Закону, яким
визначено перерахунок пенсії.

Крім того, згідно Закону України «Про
внесення змін до Закону України «Про
державний бюджет України на 2014 рік» від
31 липня 2014 року та який набрав чинності
16 серпня 2014 року встановлено, що норми і
положення ст.ст.50,54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України, виходячи з наявних фінансових
ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету
Пенсійного Фонду України та бюджетів
інших фондів загальнообов'язкового
державного соціального страхування на
2014 рік.

Виходячи з пріоритетності законів над
підзаконними актами, з 01 січня 2014 року
до набрання законної сили Закону
України «Про внесення змін до Закону
України «Про державний бюджет України
на 2014 рік», тобто до 16 серпня 2014 року
застосуванню підлягають норми статті
50, 54 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи".

Зі змісту ст.ст. 50,54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» випливає,
що під час визначення розміру пенсій за
основу їх нарахування береться
мінімальна пенсія за віком.

За чинним законодавством розмір
мінімальної пенсії за віком
визначається лише за правилами,
передбаченими ч. 1 ст. 28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», іншого
нормативно-правового акта, який би
визначав цей розмір або встановлював
інший розмір, немає.

Таким чином, апеляційна інстанція
приходить до однозначного висновку про
обгрунтованість висновків суду першої
інстанції про наявність у позивача
права на перерахунок пенсії та
додаткової пенсії в розмірі,
передбаченому ст.ст. 50,54 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, що постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

На підставі вищенаведеного, приймаючи
до уваги, що судом першої інстанції
правильно встановлено обставини
справи, судове рішення ухвалено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, висновки суду
першої інстанції доводами апелянта не
спростовані, колегія суддів приходить
до висновку про відсутність підстав
для зміни або скасування постанови
суду..

Керуючись ст.ст.183-2, 195, 197, 198, 200, 205, 206 КАС
України, суд, -

ухвалив:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного Фонду України у
Оболонському районі м. Києва - залишити
без задоволення.

Постанову Оболонського районного суду
м. Києва від 21 жовтня 2014 року - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі та
може бути оскаржена в порядку та
строки, встановлені ст. 212 КАС України..

Головуючий суддя
В.Е.Мацедонська

Судді
Т.М. Грищенко

І.О.Лічевецький

.

Головуючий суддя
Мацедонська В.Е.

Судді:
Лічевецький І.О.

Грищенко Т.М.