Справа № 810/821/14-а
Суддя: Донець О.Є.
Дата ухвалення: 2014-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2014 року
м. Київ К/800/36118/14

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого
Донця О.Є.,

суддів:
Логвиненка А.О.,

Мороза В.Ф.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу
Білоцерківської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
Управління Міндоходів у Київській
області на постанову Київського
окружного адміністративного суду від
24.02.2014 року та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 10.06.2014 року у справі за позовом
фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до
Білоцерківської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
Управління Міндоходів у Київській
області, третя особа - управління
Пенсійного фонду України у м. Білій
Церкві Київської області, про
скасування вимоги,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2014 року фізична
особа-підприємець ОСОБА_2 звернулась до
Київського окружного
адміністративного суду з позовом до
Білоцерківської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
Управління Міндоходів у Київській
області, третя особа - управління
Пенсійного фонду України у м. Білій
Церкві Київської області, про
скасування вимоги.

Постановою Київського окружного
адміністративного суду від 24.02.2014 року
позовні вимоги фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 було
задоволено. Визнано протиправною та
скасовано вимогу Білоцерківської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Київській області від
21.11.2013 року № Ф-1348.

Ухвалою Київського окружного
адміністративного суду від 24.02.2014 року
апеляційну скаргу Білоцерківської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного Управління
Міндоходів у Київській області було
залишено без задоволення, а постанову
Київського окружного
адміністративного суду від 24.02.2014 року -
без змін.

У касаційній скарзі Білоцерківська
об'єднана державна податкова інспекція
Головного Управління Міндоходів у
Київській області, не погоджуючись з
даними рішеннями, посилаючись на
допущені судами порушення норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати постанову
Київського окружного
адміністративного суду від 24.02.2014 року
та ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 10.06.2014 року
та ухвалити нову постанову, якою
відмовити фізичній особі-підприємцю
ОСОБА_2 у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши доповідь судді - доповідача,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга Білоцерківської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного Управління Міндоходів у
Київській області задоволенню не
підлягає, оскільки рішення судів
першої та апеляційної інстанцій
постановлені з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
правова оцінка обставинам у справі
дана вірно, а доводи касаційної скарги
є необґрунтованими і не надають
підстав, які передбачені статтями 225 - 229
Кодексу адміністративного судочинства
України для зміни чи скасування
судових рішень.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що ОСОБА_2 є фізичною
особою-підприємцем, платником єдиного
податку та отримує пенсію за віком,
призначену у відповідності до Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи».

21.11.2013 року Білоцерківською об'єднаною
державною податковою інспекцією
Головного Управління Міндоходів у
Київській області позивачу було
виставлено вимогу про сплату боргу №
Ф-1348, якою встановлено наявність
заборгованості зі сплати єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування в сумі 5447,86 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суди
першої та апеляційної інстанцій
виходили з того, що частиною 4 статті 4
Закону України «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування»
визначені необхідні умови для
звільнення від сплати єдиного внеску, а
саме: особа обрала спрощену систему
оподаткування і є пенсіонером за віком
або інвалідом та отримує відповідно до
закону пенсію або соціальну допомогу.
Тому суди дійшли висновку про те, що
позивач звільнена від сплати єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, оскільки є
пенсіонером та отримує пенсію за віком.

Відповідно до статті 26 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», особи мають
право на призначення пенсії за віком
після досягнення віку 60 років та
наявності страхового стажу не менше 15
років.

Згідно із абзацом 1 статті 55 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
особам, які працювали або проживали на
територіях радіоактивного
забруднення, пенсії надаються із
зменшенням пенсійного віку,
встановленого статтею 26 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування».

Судами встановлено, що позивачу у
відповідності до Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» була
призначена пенсія за віком із
зменшенням пенсійного віку,
встановленого статтею 26 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування».

При цьому, правові та організаційні
засади забезпечення збору та обліку
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування, умови
та порядок його нарахування і сплати та
повноваження органу, що здійснює його
збір та ведення обліку визначаються
Законом України «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування».

06.08.2011 року набрала чинності частина 4
статті 4 Закону України «Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування», відповідно до
якої особи, зазначені у пункті 4 частини
першої цієї статті, які обрали спрощену
систему оподаткування, звільняються
від сплати за себе єдиного внеску, якщо
вони є пенсіонерами за віком або
інвалідами та отримують відповідно до
закону пенсію або соціальну допомогу.
Такі особи можуть бути платниками
єдиного внеску виключно за умови їх
добровільної участі у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

За таких обставин, посилання
відповідача на те, що до ОСОБА_2 не може
бути застосовано положення частини 4
статті 4 Закону України «Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування», оскільки вона
не досягла пенсійного віку є
безпідставними, оскільки вказана норма
не пов'язує звільнення від сплати
єдиного внеску із досягненням особою
певного віку, а передбачає звільнення
від сплати внеску всіх пенсіонерів за
віком.

Крім того, матеріали справи не містять
доказів того, що ОСОБА_2 у відповідності
до статті 12 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» уклала з Пенсійним фондом
договір про добровільну участь у
системі загальнообов'язкового
державного соціального страхування.

За таких обставин, колегія суддів
приходить до висновку про те, що
рішення судів першої та апеляційної
інстанцій є законними і не підлягають
скасуванню, оскільки суди, всебічно
перевіривши обставини справи, вирішили
спір у відповідності з нормами
матеріального права, що підлягають
застосуванню до даних правовідносин; в
них повно відображені обставини, що
мають значення для справи, висновки
судів щодо встановлених обставин і
правові наслідки є правильними, а
доводи касаційної скарги їх не
спростовують.

Відповідно до частини 1 статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції
перевіряє правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, правової оцінки обставин у
справі і не може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Керуючись статтями 220, 2201, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Білоцерківської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного Управління
Міндоходів у Київській області -
залишити без задоволення, а постанову
Київського окружного
адміністративного суду від 24.02.2014 року
та ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 10.06.2014 року
у справі за позовом фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 до
Білоцерківської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
Управління Міндоходів у Київській
області, третя особа - управління
Пенсійного фонду України у м. Білій
Церкві Київської області, про
скасування вимоги - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
О.Є. Донець

А.О. Логвиненко

В.Ф. Мороз