Справа № 342/550/13-а
Суддя: Хобор Р.Б.
Дата ухвалення: 2014-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2014 р.
Справа № 10717/13/876

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

Головуючої судді
Хобор Р.Б.,

суддів:
Попка Я.С., Сеника Р.П.,

розглянувши в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами у м. Львові апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на постанову
Городенківського районного суду
Івано-Франківської області від 04.06.2013р.
по справі № 342/550/13-а за позовом ОСОБА_1
до управління праці та соціального
захисту населення Городенківської
районної державної адміністрації
Івано-Франківської області про
стягнення коштів, -

В С Т А Н О
В И В:

Позивач звернувся в суд з позовом до
управління праці та соціального
захисту населення Городенківської
РДА, в якому просить визнати
неправомірними дії відповідача щодо
відмови у нарахуванні та виплаті
ОСОБА_1 щорічної допомоги на
оздоровлення за 2012р. згідно з ст. 48
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи»; зобов'язати відповідача
провести перерахунок та виплатити
ОСОБА_1 недоплачені кошти на щорічну
допомогу на оздоровлення за 2012 р. в
розмірі 4-ох мінімальних заробітних
плат, що встановлена Законом України
«Про державний бюджет» на момент
проведення виплати з урахуванням
виплачених сум; скерувати рішення суду
до негайного виконання та надати звіт
про виконання рішення суду в місячний
строк.

Постановою Городенківського районного
суду Івано-Франківської області від
04.06.2013р. в задоволенні позову
відмовлено.

В апеляційній скарзі представник
позивача просить постанову суду першої
інстанції скасувати та прийняти нове
рішення, яким позов задовольнити.

Колегія суддів, у відповідності до ч.1
п.3 ст.197 КАС України, вважає за можливе
розглядати справу у порядку письмового
провадження.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
приходить до висновку про залишення
постанови суду першої інстанції без
змін, враховуючи наступне.

Судом першої інстанції встановлено те,
що ОСОБА_1 є особою, яка постраждала
внаслідок Чорнобильської катастрофи
категорії 1, посвідчення серії НОМЕР_1
від 12 березня 2008р., вкладка до
посвідчення НОМЕР_2 від 12.03.2008р. Позивач
є нвалідом третьої групи з 01.03.2011р., що
стверджено довідкою до акта огляду
МСЕК серії 10 ААА від 08.06.2011р. Експертним
заключенням № 64 військово-лікарської
комісії УМВС України в
Івано-Франківській області (засідання
№ 112 від 26.07.2006р.) підтверджено, що
захворювання ОСОБА_1 пов'язане з
виконанням службових обов'язків з
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС.

Як вбачається з відповіді УПСЗН № 98 від
16.01.2013р. на звернення представника
позивача стосовно перерахунку
позивачу щорічної допомоги на
оздоровлення, - щорічна допомога на
оздоровлення учаснику ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській
АЕС, інваліду ІІІ групи внаслідок
Чорнобильської катастрофи ОСОБА_1 за 2012
р. виплачена у серпні 2012 р. в розмірі 90
грн. відповідно до Постанови КМУ № 562
від 12.07.2005 року.

Відповідно до ст.48 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали в наслідок
Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 р.
№ 796- ХІІ, особам, які стали інвалідами
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
передбачено компенсацію за шкоду,
заподіяну здоров'ю. Зокрема учасникам
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС інвалідам ІІІ групи
внаслідок Чорнобильської катастрофи
виплачується одноразова щорічна
допомога на оздоровлення в розмірі 4
мінімальних заробітних плат. Розмір
мінімальної заробітної плати
визначається на момент виплати.

Відповідно до ст.ст. 48, 62 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» виплата
щорічної допомоги на оздоровлення
проводиться в порядку та в розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України, розміри всіх доплат, пенсій і
компенсації підвищуються Кабінетом
Міністрів України відповідно до зміни
індексу вартості життя і зростання
мінімальної зарплати.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 12 липня 2005 року №562 «Про щорічну
допомогу на оздоровлення громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» встановлено розміри
виплат щорічної допомоги на
оздоровлення, відповідно до якого і
проведено позивачу виплату допомоги на
оздоровлення в розмірі 90 грн.

Згідно з вимог ст. 63 Закону України
„Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи"
фінансування витрат, пов'язаних з
реалізацією цього Закону, здійснюється
за рахунок державного бюджету.

Частиною 2 ст. 4 Бюджетного кодексу
України передбачено, що виключно
законом про Державний бюджет України
визначаються надходження та витрати
Державного бюджету України.

Абзацом другим даного пункту
встановлено, якщо іншим нормативно -
правовим актом бюджетні відносини
визначаються інакше, ніж у цьому
Кодексі, застосовуються відповідні
норми цього Кодексу.

Пунктом 3 Прикінцевих положень Закону
України від 22.11.2011 року «Про Державний
бюджет України на 2012 рік» передбачене
застосування в 2012 році норм і положень,
зокрема, статті 48 Закону України „Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" у порядку
та розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України, виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету України та
бюджету Пенсійного фонду України на 2012
рік.

Відповідно до пункту 2 постанови
Пленуму Вищого адміністративного суду
України від 16.03.2012 року №4 «Про судову
практику вирішення адміністративними
судами спорів, що виникають у зв'язку із
застосуванням статей 39, 48, 50, 52, 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
судам необхідно звертати увагу на те,
що у разі наявності колізій між нормами
законів, що мають однакову юридичну
силу, застосуванню підлягає той із них,
який прийнято пізніше.

Крім того, судам варто враховувати
Рішення Конституційного Суду України
від 25 січня 2012 року № 3-рп/2012, яким дано
тлумачення, що нормативно-правові акти
Кабінету Міністрів України під час
вирішення справ про соціальний захист
підлягають застосуванню тоді, коли
вони видані у межах його компетенції,
на основі і на виконання Бюджетного
кодексу України, закону про Державний
бюджет України на відповідний рік та
інших законів України.

Отже Рішенням Конституційного Суду
України від 26 грудня 2011 року у справі №
20-рп/2011 закріплено, що в одних законах
безпосередньо встановлено розміри
соціальних виплат, а в інших їх
визначення віднесено до повноважень
Кабінету Міністрів України. Відповідно
до положень Закону України «Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» визначення порядку та
розмірів соціальних виплат віднесено
до відання Кабінету Міністрів України.

22 грудня 2011 року прийнято Закон України
"Про Державний бюджет України на 2012
рік", який, згідно пункту 1 Прикінцевих
положень, набрав чинності з 01 січня 2012
року. Пунктом 3 Прикінцевих положень
установлено, що у 2012 році норми і
положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50,
51,52 та 54 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" застосовуються у порядку
та розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України виходячи з наявних
фінансових ресурсів Державного
бюджету України та бюджету Пенсійного
фонду України на 2012 рік.

У Рішенні Конституційного Суду України
від 25 січня 2012 року зазначено, що однією
з ознак України як соціальної держави є
забезпечення загальносуспільних
потреб у сфері соціального захисту за
рахунок коштів Державного бюджету
України виходячи з фінансових
можливостей держави, яка зобов'язана
справедливо і неупереджено
розподіляти суспільне багатство між
громадянами і територіальними
громадами та прагнути до
збалансованості бюджету України. При
цьому рівень державних гарантій права
на соціальний захист має відповідати
Конституції України, а мета і засоби
зміни механізму нарахування
соціальних виплат та допомоги -
принципам пропорційності і
справедливості. Повноваження Кабінету
Міністрів України щодо розробки
проекту закону про Державний бюджет
України та забезпечення виконання
відповідного закону пов'язані з його
функціями, в тому числі щодо реалізації
політики у сфері соціального захисту
та в інших сферах, Кабінет Міністрів
України регулює порядок та розміри
соціальних виплат та допомоги, які
фінансуються за рахунок коштів
Державного бюджету України, відповідно
до Конституції та законів України. Суди
під час вирішення справ про соціальний
захист громадян керуються, зокрема,
принципом законності. Цей принцип
передбачає застосування судами
законів України, а також
нормативно-правових актів відповідних
органів державної влади, виданих на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України, в тому числі
нормативно-правових актів Кабінету
Міністрів України, виданих у межах його
компетенції, на основі і на виконання
Бюджетного кодексу України, закону про
Державний бюджет України на
відповідний рік та інших законів
України.

Враховуючи наведене, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про правомірність
здійснення виплат у розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду першої інстанції не спростовують.

Правова оцінка встановлених обставин
справи судом першої інстанції дана
вірно, порушень норм матеріального чи
процесуального права при ухваленні
оскаржуваного судового рішення судом
першої інстанції не допущено.

Колегія суддів приходить до
переконання, що подану апеляційну
скаргу слід залишити без задоволення, а
постанову суду першої інстанції без
змін.

Керуючись ст.160, ст. 183-2, ст.195, 197, п.1 ч.1
ст.198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.206, ст.254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

У Х В А Л
И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення, а постанову
Городенківського районного суду
Івано-Франківської області від 04.06.2013р.
по справі №342/550/13-а - без змін.

Ухвала є остаточною і касаційному
оскарженню не підлягає.

Головуюча суддя
Р.Б. Хобор

Судді
Я.С. Попко

Р.П. Сеник