Справа № 338/1001/14а
Суддя: Глушко І.В.
Дата ухвалення: 2014-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2014 р.
Справа № 876/7102/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді:
Глушка І.В.

суддів:
Большакової О.О., Макарика В.Я.,

за участю секретаря судового
засідання: Омеляновської Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України у
Богородчанському районі
Івано-Франківської області на
постанову Богородчанського районного
суду Івано-Франківської області від
23.07.2014 р. по справі за позовом ОСОБА_1 до
управління Пенсійного фонду України у
Богородчанському районі
Івано-Франківської області про
визнання протиправними дій та
зобов'язання вчинити дії,-

встановив:

08.07.2014 року позивач - ОСОБА_1 звернувся в
суд із позовом до відповідача -
управління Пенсійного фонду України у
Богородчанському районі
Івано-Франківської області про
визнання неправомірними дій
відповідача, який відмовив йому у
зарахуванні на пільгових умовах в
півтора кратному розмірі загального
стажу роботи в районах Крайньої
Півночі та місцевостях прирівняних до
районів Крайньої Півночі.

У позовній заяві ОСОБА_1 просить суд :
зобов'язати відповідача здійснити
перерахунок його стажу роботи із
розрахунку один рік роботи в районах
Крайньої Півночі за один рік і шість
місяців за період роботи з 06.05.1981 року
по 31.08.1989 року та з 01.09.1989 року по 15.06.1994
року, а також просить зобов'язати
відповідача виплатити йому
недоотримані кошти, починаючи з часу
призначення пенсії.

Позовні вимоги мотивовані тим, що він є
пенсіонером по віку, пенсія йому
нарахована та виплачується
Управлінням Пенсійного фонду України в
Богородчанському районі
Івано-Франківської області з листопада
2009 року. При обрахунку стажу роботи, що
дає право на пенсійне забезпечення,
періоди роботи з 06.05.1981 року по 31.08.1989
року та з 01.09.1989 року по 15.06.1994 року йому
зараховано з розрахунку рік за рік.

На думку позивача, згідно чинного
законодавства повинен бути
зарахований один рік за один рік шість
місяців, так як у вказані періоди він
працював в районах Крайньої Півночі.

На підтвердження такого права ним було
надано трудову книжку, довідку про
заробітну плату з Прикарпатського
управління бурових робіт, що уточнює
особливий характер роботи чи умов
праці необхідні для призначення
пільгової пенсії та на підтвердження
постійної зайнятості на пільговій
роботі, а також ряд інших документів.
Проте, управління Пенсійного фонду
України в Богородчанському районі
відмовило йому у перерахунку пенсії з
врахуванням пільгового стажу.

Постановою Богородчанського районного
суду Івано-Франківської області від
23.07.2014 р. позов задоволено.

Визнано неправомірною відмову
Управління Пенсійного Фонду України в
Богородчанському районі в перерахунку
пенсії ОСОБА_1 та зарахуванні
пільгового стажу.

Зобов'язано Управління Пенсійного
Фонду України в Богородчанському
районі провести перерахунок пенсії
ОСОБА_1 врахувавши період роботи з
06.05.1981 року по 31.08.1989 року та з 01.09.1989 року
по 15.06.1994 року, як трудовий стаж у
місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі та в районах Крайньої
Півночі, зарахувавши один рік роботи за
один рік шість місяців.

Зобов'язано управління Пенсійного
фонду України в Богородчанському
районі Івано-Франківської області
зробити перерахунок пенсії, що
виплачується ОСОБА_1 з врахуванням
пільгового стажу з 08.01.2014 року.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
позивач має право на пільгове
обчислення стажу в півтораразовому
розмірі за період його роботи з 06.05.1981
року по 31.08.1989 року та з 01.09.1989 року по
15.06.1994 року, оскільки з наданих ним
документів вбачається та не викликає
жодного сумніву той факт, що він,
працюючи в районі Крайньої Півночі та в
місцевості прирівняної до районів
Крайньої Півночі, користувався
пільгами, передбаченими Указом від 10
лютого 1960 року.

Не погодившись із винесеним судовим
рішенням, його оскаржив відповідач.
Вважає, що постанова прийнята з
неповним з'ясуванням обставин справи, з
порушенням норм матеріального і
процесуального права та підлягає
скасуванню з підстав, викладених в
апеляційній скарзі. Просить скасувати
постанову та прийняти нове рішення,
яким відмовити у задоволенні позовних
вимог в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги апелянт зазначає, що Законом
України «Про внесення змін до Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»
пільгове обчислення страхового стажу
застосовується для осіб, які працювали
в районах Крайньої Півночі та
місцевостях прирівняних до районів
Крайньої Півночі та на яких
поширювалися пільги, передбачені для
працюючих в районах Крайньої Півночі
та місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі відповідно до Указу
Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10
лютого 1960 року «Про впорядкування
пільг для осіб, які працюють в районах
Крайньої Півночі і в місцевостях,
прирівняних до районів Крайньої
Півночі».

Питання обчислення стажу роботи на
Крайній Півночі було врегульовано п. 110
Положення про порядок призначення і
виплати державних пенсій,
затвердженого постановою Ради
Міністрів СРСР від 03 серпня 1972 року №
340. Робота в районах Крайньої Півночі і
в місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі, з 1 березня 1960 року
зараховується до стажу в полуторному
розмірі при умові укладення строкового
трудового договору, встановлені ст. 5
Указу від 10 лютого 1960 року.

Апелянт зазначає, що в матеріалах
справи відсутні трудові строкові
договори. Позивачу була призначена
пільгова пенсія з урахуванням його
роботи в районі Крайньої Півночі та в
районах прирівняних до районів
Крайньої Півночі, але без пільгового
обчислення стажу роботи за зазначений
період часу.

В судове засідання сторони не
з'явились, хоча були повідомлені
належним чином про час та місце
розгляду справи у суді, а тому суд
вважає за можливе розглянути справу
без їх участі та відповідно до вимог ч. 1
ст. 41 КАС України фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювати.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційну скаргу апелянта слід
залишити без задоволення, а
оскаржувану постанову - без змін, з
наступних підстав.

Згідно зі статтею 62 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» основним
документом, що підтверджує стаж роботи,
є трудова книжка. Порядок
підтвердження наявного трудового
стажу при відсутності трудової книжки
або відповідних записів у ній
встановлюється Кабінетом Міністрів
України.

Положеннями пункту 20 Порядку
підтвердження наявного трудового
стажу для призначення пенсій за
відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України № 637 від 12 серпня 1993
року, визначено, що у тих випадках, коли
в трудовій книжці відсутні відомості,
що визначають право на пенсії на
пільгових умовах або за вислугу років,
установлені для окремих категорій
працівників, для підтвердження
спеціального трудового стажу
приймаються уточнюючі довідки
підприємств, установ, організацій або
їх правонаступників.

Так, колегією суддів встановлено, що
ОСОБА_1 працював в Івано-Франківському
управлінні бурових робіт з 06.05.1981 року
по 15.06.1994 року вахтово-експедиційним
методом в районах Крайньої Півночі та
місцевості, прирівняній до районів
Крайньої Півночі на посадах
вишкомонтажника та помічника
бурильника (з 06.05.1981 року по 31.08.1989 року в
Ханти-Мансійському автономному окрузі
Тюменської області, а з 01.09.1989 року по
15.06.1994 року в Ямало-Ненецькому
автономному окрузі Тюменської
області), що підтверджується довідкою,
виданою Прикарпатським управлінням
бурових робіт ПАТ "Укранафта" № 10-776 від
18.06.2014 р., яка уточнює особливий
характер праці чи умов праці,
необхідних для призначення пільгової
пенсії і яка підтверджує постійну
зайнятість на роботі та дає право на
встановлені законом пільги (а.с.14).

Відповідно до постанови Ради Міністрів
СРСР від 10.11.1967 року № 1029
Ханти-Мансійський округ відноситься до
місцевості прирівняної до районів
Крайньої Півночі, Ямало-Ненецький
автономний округ Тюменської області
відноситься до районів Крайньої
Півночі.

Згідно п. 4 ст. 24 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» від 09 липня 2003 року № 1058
-ІV (далі Закон № 1058) періоди трудової
діяльності та інші періоди, що
враховувалися до стажу роботи для
призначення пенсії до набрання
чинності цим Законом, зараховуються до
страхового стажу в порядку і на умовах,
передбачених законодавством, що діяло
раніше.

Так, пільгове обчислення страхового
стажу застосовується для осіб, які
працювали в районах Крайньої Півночі
та місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі, та на яких
поширювалися пільги, передбачені для
працюючих в районах Крайньої Півночі
та місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі, відповідно до : Указу
Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10
лютого 1960 року «Про впорядкування
пільг для осіб, які працюють в районах
Крайньої Півночі і в місцевостях,
прирівняних до районів Крайньої
Півночі» (далі Указ від 10 лютого 1960
року), постанови Ради Міністрів Союзу
РСР від 10 лютого 1960 року N 148 «Про
порядок застосування Указу Президії
Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого
1960 року «Про впорядкування пільг для
осіб, які працюють в районах Крайньої
Півночі і в місцевостях, прирівняних до
районів Крайньої Півночі», Указу
Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26
вересня 1967 року (v1908400-67) «Про розширення
пільг для осіб, які працюють в районах
Крайньої Півночі і в місцевостях,
прирівняних до районів Крайньої
Півночі».

За приписами наведеної норми (в
редакції Закону N 32-V від 26.07.2006)
пільгове обчислення страхового стажу
провадиться на підставі трудової
книжки, або письмового трудового
договору, або довідки, в яких зазначено
період роботи в районах Крайньої
Півночі та місцевостях, прирівняних до
районів Крайньої Півночі, та
користування пільгами, передбаченими
вищезазначеними нормативно-правовими
актами.

Відповідно до ч.1 ст.69 КАС України,
доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Так, надавши правову оцінку наявним у
матеріалах справи письмовим доказам
(зокрема: трудовій книжці ОСОБА_1,
довідці від 18.06.2014 р. № 10-776, наданим
Пенсійним фондом підтверджуючим
документам), колегія суддів вважає, що
позивач має право на пільгове
обчислення стажу в півтораразовому
розмірі за період його роботи з 06.05.1981
року по 31.08.1989 року та з 01.09.1989 року по
15.06.1994 року, оскільки судом встановлено,
що позивач, працюючи в районі Крайньої
Півночі та в місцевості прирівняної до
районів Крайньої Півночі, користувався
пільгами, передбаченими Указом від 10
лютого 1960 року.

Суд апеляційної інстанції не бере до
уваги посилання апелянта на те, що
обов'язковою умовою надання пільг при
обчисленні стажу роботи в районах
Крайньої Півночі (один рік роботи за
один рік 6 місяців) є наявність
письмового трудового договору про
роботу у вказаній місцевості, з огляду
на приписи п.5 Розділу XV Прикінцевих
положень Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» (в редакції Закону № 32-V
від 26.07.2006 року), відповідно до якого,
пільгове обчислення страхового стажу
проводиться на підставі трудової
книжки, або письмового трудового
договору, або довідки, в яких зазначено
період роботи в районах Крайньої
Півночі та місцевостях, прирівняних до
районів Крайньої Півночі, та
користування пільгами, передбаченими
вищезазначеними нормативно-правовими
актами.

Відтак, суд першої інстанції дійшов до
вірного висновку, що наявність
письмового трудового договору не є
виключною і єдиною підставою для
пільгового обчислення страхового
стажу і дана норма надає особі
можливість надавати вказані документи
за її вибором.

Враховуючи те, що період роботи з 06.05.1981
року по 31.08.1989 року та з 01.09.1989 року по
15.06.1994 року в районах Крайньої Півночі
та в місцевості прирівняній до районів
Крайньої Півночі підтверджується
наявною у матеріалах справи копією
трудової книжки позивача та довідкою,
виданою Прикарпатським управлінням
бурових робіт, суд першої інстанції
прийшов до правомірного висновку, що
відповідачем безпідставно було
відмовлено позивачу у пільговому
розрахунку стажу.

Відповідно до частини першої статті 159
Кодексу адміністративного судочинства
України судове рішення повинно бути
законним і обґрунтованим.

Суд першої інстанції повністю виконав
вказані вимоги процесуального закону,
оскільки до спірних правовідносин
вірно застосував норми матеріального
та процесуального права, що призвело до
ухвалення законного рішення, яке
скасуванню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС
України, суд -

ухвалив:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України у
Богородчанському районі
Івано-Франківської області залишити
без задоволення, а постанову
Богородчанського районного суду
Івано-Франківської області від 23.07.2014 р.
по справі № 338/1001/14-а - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскаржена у
касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції протягом
двадцяти днів з дня набрання ухвалою
законної сили, а у разі складення
ухвали в повному обсязі відповідно до
ст. 160 КАС України - з дня складення
ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя
І.В. Глушко

Судді
О.О. Большакова

В.Я. Макарик