Справа № 379/2308/14-а
Суддя: Саприкіна І.В.
Дата ухвалення: 2014-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Бойко М.Г.
Суддя-доповідач: Саприкіна
У Х В А Л А

Іменем України

26 листопада 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді:
Саприкіної І.В.,

суддів:
Епель О.В., Карпушової О.В.,

розглянувши в письмовому провадженні
апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України у
Таращанському районі на постанову
Таращанського районного суду
Київської області від 24.10.2014 року по
справі за позовом ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного фонду України у
Таращанському районі про визнання
протиправними дій та зобов'язання
вчинити дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_2 звернувся до Таращанського
районного суду Київської області з
адміністративним позовом до УПФУ у
Таращанському районі про визнання
протиправними дій щодо заниження
нарахування пенсії, зобов'язання
провести перерахунок пенсії по
інвалідності, пов'язаною з аварією на
ЧАЕС, виходячи із довідок про заробітну
плату для обчислення пенсії від 10.05.2013
року № 60 та від 23.09.2013 року № 120,
зобов'язання стягнути судові витрати у
розмірі 350 грн.

Постановою Таращанського районного
суду Київської області від 24.10.2014 року
позов задоволено частково: визнано
протиправними дії щодо заниження
нарахування пенсії від 01.11.2013 року,
зобов'язано провести перерахунок та
виплату пенсії на підставі довідки від
16 травня 2013 року № 60, виданої
Київською обласною філією ПАТ
«Укртелеком» з урахуванням суми
виплаченої премії відповідно до ч. 1 ст.
54 Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» з 01 листопада 2013 року з
урахуванням виплачених сум. В
задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

Не погоджуючись з таким судовим
рішенням, УПФУ у Таращанському районі
подали апеляційну скаргу, в якій
просять скасувати незаконну, на їх
думку, постанову суду першої інстанції
та постановити нову про відмову у
задоволенні позову. При цьому апелянт
посилається на незаконність
оскаржуваної постанови, неповне
з'ясування всіх обставин, що мають
значення для вирішення справи,
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
що є підставою для скасування
оскаржуваної постанови.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши доводи апеляційної скарги
та перевіривши матеріали справи,
колегія суддів знаходить, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Суд першої інстанції прийшов до
висновку про наявність правових
підстав для задоволення позову.
Апеляційна інстанція підтримує таку
правову позицію, з огляду на слідуюче.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач є постраждалим внаслідок
аварії на ЧАЕС 1 категорії та має 2 групу
інвалідності, захворювання пов'язане з
роботами щодо ліквідації наслідків
аварії на ЧАЕС.

З 10.08.1986 року по 25.08.1986 року, перебуваючи
у трудових відносинах з Таращанським
районним вузлом зв'язку, за
відрядженням, працював в зоні
відчуження, на посаді електромонтера
електрозв'язку.

В травні 2013 року позивач звернувся до
УПФ України в Таращанському районі
Київської області з заявою про
проведення перерахунку пенсії з
урахуванням заробітної плати та премії
за період виконання службових
повноважень в зоні відчуження. До даної
заяви позивачем було надано первинні
документи, а саме: довідку про
заробітну плату від 16.05.2013 року № 60,
довідку від 16.05.2013 року № 17-16/23, виписку
із наказу начальника Таращанського
районного вузла зв'язку від 08.08.1986 року
№ 50 про відрядження в м. Чорнобиль для
роботи вахтовим методом, маршрутний
лист.

Враховуючи те, що група інвалідності
позивачу була встановлена 13.02.2013 року,
відповідачем з цієї дати було
здійснено перерахунок пенсії з
урахуванням заробітної плати,
одержаної за роботу в зоні відчуження в
1986 - 1990 роках у розмірі 498, 75 крб., проте,
без урахування премії в сумі 199,6 крб.

01.11.2013 року позивач повторно звернувся
до Управління з заявою про перерахунок
пенсії як інваліду 2 групи з числа
учасників ліквідації аварії на ЧАЕС та
подав документи з ПАТ «Укртелеком» про
відзив маршрутного листа, виписки із
наказу начальника Таращанського
районного відділення вузла зв'язку,
авансовий звіт (там де було зазначено,
що даний пенсіонер працював в зоні
відчуження вахтовим методом) та надав
нову виписку із наказу начальника
Таращанського районного вузла зв'язку
від 08.08.1986 року № 50, довідку про
заробітну плату від 23.09.2013 р. № 120 за
роботу в зоні відчуження за період з
10.08.1986 року по 25.08.1986 року та маршрутний
лист.

Управлінням Пенсійного фонду України у
Таращанському районі і управлінням
Пенсійного фонду України у м. Біла
Церква було здійснено зустрічну
перевірку щодо наявності первинних
документів, які стверджують роботу по
ліквідації наслідків аварії в зоні
відчуження позивачем. При перевірці у
Таращанському цеху телекомунікаційних
послуг № 8 (колишній Таращанський
районний вузол зв'язку) книг особових
рахунків за 1986 рік було встановлено, що
у вересні місяці йому була нарахована
сума - 498,75 крб., з відміткою за Чорнобиль
та 199,60 крб. - премія з такою ж відміткою.

Проте, відповідачем знову не була
врахована премія у розмірі 199,60 крб.,
оскільки в довідці про заробітну плату
від 23.09.2013 року № 120 не було відображено,
що нарахування премії в сумі 199,60 крб.
передбачено підпунктом 3 пункту 1
постанови Ради Міністрів УРСР та
Укрпрофради від 10.06.1986 року № 207-7.

07.02.2014 року позивач знову звернувся до
відповідача із заявою про перерахунок
його пенсії з урахуванням заробленої
ним преміальної оплати за роботи,
пов'язані з наслідками аварії на ЧАЕС в
м. Чорнобиль з 10 серпня по 25 серпня 1986
року, надавши довідку від 05.02.2014 року №
19-1, в якій заробітна плата вказана
загальною сумою - 698,00 крб., а в
матеріалах пенсійної справи зазначено,
що ця сума складається із заробітної
плати в сумі 498,75 крб. та премії 199,60 крб.
Проте, позивачу знову було відмовлено в
перерахунку пенсії.

Даючи правову оцінку вищевикладеним
обставинам справи, колегія суддів
зазначає наступне.

Згідно ч. 4 ст. 15 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» видача
довідок про період роботи (служби) по
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС, а також на
територіях радіоактивного
забруднення, про заробітну плату за цей
період здійснюється підприємствами,
установами та організаціями
(військкоматами), а про період
проживання на територіях
радіоактивного забруднення, евакуацію,
відселення, самостійне переселення -
місцевими Радами народних депутатів
на цих територіях.

Згідно п. 17 Порядку подання та
оформлення документів для призначення
(перерахунку) пенсій відповідно до
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», затвердженого
постановою правління Пенсійного фонду
України від 25.11.2005 № 22-1 довідка про
заробітну плату (дохід) особи видається
на підставі особових рахунків,
платіжних відомостей та інших
документів про нараховану та сплачену
заробітну плату підприємством,
установою чи організацією, де працював
померлий годувальник або особа, яка
звертається за пенсією. Якщо такі
підприємства, установи, організації
ліквідовані або припинили своє
існування з інших причин, то довідки
про заробітну плату видаються
правонаступником цих підприємств,
установ чи організацій або архівними
установами.

З приписів ч.1 ст. 54 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» пенсії по
інвалідності, що настала внаслідок
каліцтва чи захворювання, і пенсії у
зв'язку з втратою годувальника
внаслідок

Чорнобильської катастрофи можуть
призначатися за бажанням громадянина
із заробітку, одержаного за роботу в
зоні відчуження в 1986-1990 роках, у
розмірі відшкодування фактичних
збитків, який визначається згідно з
законодавством.

Відповідно до п. 4 постанови Ради
Міністрів СРСР та ВЦРПС №665-195 від 05.06.1986
року та відповідно до підпункту 4 п. 1
постанови Ради Міністрів УРСР № 207-7 від
10.06.1986 року працівникам, зайнятим на
ліквідації аварії на ЧАЕС, встановлена
премія в розмірі 60% тарифної ставки
(посадового окладу) в місяць, тобто
встановлений максимальний розмір
премії - 60%.

Згідно п. 1 постанови Державного
комітет СССР по праці та соціальним
питанням від 07.05.1986 року №153/10-43 та п.1
постанови Центрального комітету КПРС
від 07.05.1986 року № 524-156, постанови Ради
Міністрів СРСР та ВЦРПС № 665-195 граничні
норми премії слід нараховувати з
вказаних підвищених тарифних ставок.
Тому дія постанов розповсюджувалась на
всіх, хто брав участь в ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській
АЕС.

У частині першій статті 1 Закону
України «Про оплату праці»
встановлено, що заробітна плата - це
винагорода, обчислена, як правило, у
грошовому виразі, яку за трудовим
договором власник або уповноважений
ним орган виплачує працівникові за
виконану ним роботу. Статтею 2 цього
Закону визначено структуру заробітної
плати, до якої входять: основна та
додаткова заробітна плата, а також
заохочувальні та компенсаційні
виплати. При цьому, колегія суддів
враховує, що премія відноситься до
заохочувальних виплат. За таких
обставин, оскільки заробітна плата за
вказаний період була врахована при
перерахунку пенсії, то і премія має
бути включена до такого перерахунку.

Отже, і виплата премії
розповсюджувалась на всіх, хто брав
участь в ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС та була
заохочувально-компенсаційною виплатою
за роботу в Чорнобильській зоні.

Враховуючи вищевикладене,
колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, що
позивач має право на перерахунок
пенсії з урахуванням суми виплаченої
премії, відповідно до ч. 1 ст. 54 Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
оскільки факт роботи в зоні відчуження
в 1986 - 1990 роках та зарплата за роботу у
зоні відчуження у розмірі 698 крб. з яких
оплата праці за дні роботи - 498,75 крб.,
премія - 199,6 крб. підтверджується
наявними в матеріалах справи доказами.

Відповідно до статті 200 КАС
України, суд апеляційної інстанції
залишає скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Оскільки в даному випадку
позивачем судове рішення не
оскаржувалося у порядку апеляційного
провадження, суд апеляційної
інстанції, діючи в межах апеляційної
скарги, відповідно до вимог ст. 195 КАС
України, приходить до висновку про те,
що апеляційна скарга підлягає
залишенню без задоволення, а постанова
суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 198, 200, 205, 206, 212,
254 Кодексу адміністративного
судочинства України, судова колегія, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України у
Таращанському районі - залишити без
задоволення.

Постанову Таращанського районного
суду Київської області від 24.10.2014 року -
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
прийняття та подальшому оскарженню не
підлягає.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя
Саприкіна І.В.

Судді:
Епель О.В.

Карпушова О.В.