Справа № 2а-812/11
Суддя: Сапіга В.П.
Дата ухвалення: 2014-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2014 р.
Справа № 876/3990/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі колегії
суддів:

головуючого-судді
Сапіги В.П.

суддів:
Левицької Н.Г., Обрізка І.М.

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу управління Пенсійного фонду
України в Сокальському районі
Львівської області на постанову
Сокальського районного суду
Львівської області від 18.06.2011 року у
справі за позовом ОСОБА_1 до управління
Пенсійного фонду України в
Сокальському районі Львівської
області про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О
В И В :

20.05.2011 року позивач - ОСОБА_1 звернулася
в суд першої інстанції з позовом до
управління Пенсійного фонду України в
Сокальському районі Львівської
області, в якому просить поновити
пропущений строк звернення до суду з
адміністративним позовом, визнати дії
управління Пенсійного фонду України в
Сокальському районі Львівської
області щодо відмови у перерахунку
пенсії як дитині війни та зобов'язати
відповідача здійснити перерахунок та
виплату підвищення до пенсії у розмірі
7621,65 грн. за період з 01.01.2006 року по 01.06.2011
року відповідно до ст. 6 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни» в
розмірі 30% мінімальної пенсії за віком
з врахуванням ст. 28 Закону Украхни «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Ухвалою Сокальського районного суду
Львівської області від 20.05.2011 року
залишено без розгляду позов в частині
вимог до 19.11.2010 року.

Постановою Сокальського районного
суду Львівської області від 18.06.2011 року
позов задоволено частково. Визнано
протиправними дії відповідача щодо
відмови у нарахуванні та виплаті
позивачу щомісячної державної
допомоги як дитині війни. Зобов'язано
управління Пенсійного фонду України в
Сокальському районі Львівської
області провести нарахування та
виплату на користь ОСОБА_1 щомісячної
державної соціальної допомоги як
дитині війни за період з 20.11.2010 р. по
01.06.2011р. у розмірі 30% мінімальної пенсії
за віком, визначеному ст. 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни» з урахуванням проведених
виплат. В задоволенні решти позовних
вимог відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням
суду першої інстанції, управління
Пенсійного фонду України в
Сокальському районі Львівської
області оскаржило його в апеляційному
порядку, вважає, що оскаржувана
постанова суду прийнята з порушенням
норм матеріального та процесуального
права, а тому просить її скасувати та
прийняти нове рішення, яким в
задоволенні позову відмовити повністю
з підстав, викладених в апеляційній
скарзі.

У відповідності до п.3 ч.1 ст.197 КАС
України вважає за можливе розглянути
справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами. Справу може бути вирішено
на основі наявних у ній доказів.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
дослідивши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга задоволенню не підлягає з
наступних міркувань.

Суд переглядає судове рішення суду
першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги згідно ст. 195 КАС
України.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивач є дитиною війни, а відтак має
право на встановлене ст.6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни» підвищення до пенсії.

Суд апеляційної інстанції вважає
підставними заявлені вимоги позивача в
частині зобов'язання відповідача
нараховувати і виплачувати підвищення
до пенсії в розмірі 30% мінімальної
пенсії за віком за період 2010-2011 років,
оскільки дія норм ст.6 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни» на
2010-2011 роки не була зупинена чи обмежена
іншими нормативними актами. Статтею 70
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2010 рік» Кабінету Міністрів
України надано право у 2010 році
встановлювати розміри соціальних
виплат, які відповідно до
законодавства визначаються залежно
від розміру мінімальної заробітної
плати, в абсолютних сумах у межах
асигнувань, передбачених за
відповідними бюджетними програмами.
Названа норма передбачає встановлення
в абсолютних сумах розмірів лише тих
виплат, вихідним критерієм розрахунку
яких є розмір мінімальної заробітної
плати. Відповідно її дія не поширюється
на спірні відносини, оскільки розмір
зазначених соціальних виплат згідно із
Законом України «Про соціальний захист
дітей війни» залежить від розміру
мінімальної пенсії за віком. Окрім
того, нормами Закону України «Про
Державний бюджет України на 2011 рік» у
період до 23.07.2011 року не передбачено
обмежень щодо застосування положень
ст. 6 Закону України «Про соціальний
захист дітей війни».

На виконання пункту 7 Закону України
«Про внесення змін до Закону України
«Про Державний бюджет України на 2011
рік» Кабінетом Міністрів України
06.07.2011р. прийнято постанову № 745 «Про
встановлення деяких розмірів виплат,
що фінансуються за рахунок коштів
державного бюджету», яка набрала
чинності з дня опублікування такої в
Урядовому кур'єрі, 2011, 23.07.2011 № 133 -
23.07.2011р. Даною постановою змінено
розміри належних деяким категоріям
громадян, зокрема «дітям війни», виплат
і такі зміни визнані конституційними.

Отже, нарахування та виплата у період з
2010 року та по 22.07.2011 року дітям війни
підвищення до пенсії або щомісячного
грошового довічного утримання чи
державної соціальної допомоги, що
виплачується замість пенсії, повинні
були здійснюватися відповідно до норм
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни».

Положення ч.3 ст.28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», на думку колегії суддів
не є перешкодою для застосування даної
величини (мінімального розміру пенсії
за віком) до обрахування інших пенсій
чи доплат пов'язаних з мінімальною
пенсією за віком, оскільки чинним
законодавством не встановлено іншого
крім передбаченого ч.1 цієї статті
мінімального розміру пенсії за віком.

У відповідності до ст.99 КАС України, для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється шестимісячний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

За таких обставин колегія суддів
приходить до переконання про
підставність позовних вимог ОСОБА_1
щодо зобов'язання управління
Пенсійного фонду України в
Сокальському районі Львівської
області провести нарахування та
виплату на користь позивача підвищення
до пенсії за період з 20.11.2010 року по
01.06.2011 року та правомірність
задоволення таких вимог судом першої
інстанції.

Оскільки функції з призначення,
нарахування та виплати пенсії позивачу
здійснює Пенсійний фонд України в
особі управління Пенсійного фонду
України в Сокальському районі
Львівської області, обов'язок щодо
нарахування і виплати спірної допомоги
правильно покладено на відповідача у
справі.

Достатніх правових підстав чи
застережень щодо неможливості
підвищення пенсії позивача у
передбаченому ст.6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» розмірі
колегія суддів не вбачає.

Беручи до уваги, що правові положення,
які передбачають виплату підвищення до
пенсії особам, на яких поширюється дія
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни» є чинними, а позивач
належить до вказаної групи осіб і має
право на її отримання, органи державної
влади не можуть свідомо зменшувати
розмір такої допомоги.

З врахуванням вище наведеного суд
апеляційної інстанції вважає, що
доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції, а постанова відповідає
нормам матеріального та
процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 183-2, 195, 197,, п. 1 ч. 1 ст.
198, ст. 200, ст.206, ст. 254 КАС України, суд
апеляційної інстанції, -

У Х В А Л
И В:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Сокальському районі Львівської
області залишити без задоволення,
постанову Сокальського районного суду
Львівської області від 18.06.2011 року у
справі № 2а-812/11 - без змін.

Ухвала є остаточною і оскарженню не
підлягає.

Головуючий-суддя
Сапіга В.П.

Судді:
Левицька Н.Г.

Обрізко І.М