Справа № 2а/0270/1777/12
Суддя: Головчук С.В.
Дата ухвалення: 2014-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2014 року м.
Київ К/9991/59988/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Головчук С.В. (суддя-доповідач),
Ліпського Д.В., Черпака Ю.К.,

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу
Вінницької митниці

на постанову Вінницького окружного
адміністративного суду від 09 липня 2012
року та постанову Вінницького
апеляційного адміністративного суду
від 13 вересня 2012 року

у справі за позовом ОСОБА_4 до
Вінницької митниці, третя особа -
виконавча дирекція Вінницького
обласного відділення Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності (далі - виконавча
дирекція Вінницького ОВ ФССТВП), про
визнання дій та рішення протиправними,
зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и л а :

У квітні 2012 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з позовом, в якому зазначив, що
працював на посаді головного
спеціаліста-юрисконсульта відділу
правового забезпечення Вінницької
митниці. З 20 березня 2012 року його
звільнено із займаної посади
відповідно до пункту 1 частини 1 статті
40 Кодексу законів про працю України
(далі - КЗпП України) у зв'язку із
змінами в структурі та штатному
розписі, згідно з наказом від 19 березня
2012 року №132-к. Посилаючись на те, що при
звільненні відповідач не виплатив йому
допомогу по тимчасовій
непрацездатності та уточнивши позовні
вимоги, просив суд визнати
протиправним рішення комісії із
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності Вінницької
митниці від 21 березня 2012 року (протокол
№08) про відмову у виплаті йому допомоги
по тимчасовій непрацездатності за
період з 16 по 24 лютого 2012 року згідно з
листом тимчасової непрацездатності
серії АВУ №341157, визнати протиправною
бездіяльність відповідача та
зобов'язати Вінницьку митницю
виплатити вказану допомогу та середній
заробіток за весь час затримки її
виплати.

Постановою Вінницького окружного
адміністративного суду від 09 липня 2012
року позов задоволено. Визнано
протиправним та скасовано рішення
комісії із соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності
Вінницької митниці від 21 березня 2012
року, оформлене протоколом № 08 про
відмову ОСОБА_4 у виплаті допомоги по
тимчасовій непрацездатності за період
з 16 по 24 лютого 2012 року згідно з листом
тимчасової непрацездатності серії АВУ
№341157. Зобов'язано Вінницьку митницю
виплатити ОСОБА_4 допомогу по
тимчасовій непрацездатності за
листком тимчасової непрацездатності
серії АВУ №341157 за період з 16 по 24 лютого
2012 року в сумі 1516,37 грн. Визнано
протиправною бездіяльність Вінницької
митниці в період з 21 березня по 27
квітня 2012 року щодо несвоєчасної
виплати ОСОБА_4 допомоги по тимчасовій
непрацездатності за перші п'ять днів
лікування згідно з листом тимчасової
непрацездатності серії АВУ №341157.
Зобов'язано Вінницьку митницю
виплатити ОСОБА_4 середній заробіток
за весь час затримки виплати допомоги
по тимчасовій непрацездатності з дати
звільнення по день повного розрахунку,
а саме з 21 березня по 27 квітня 2012 року
(включно) з розрахунку
середньогодинного заробітку - 27,4456 грн.
В решті позовних вимог відмовлено.

Постановою Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 13 вересня
2012 року змінено рішення суду першої
інстанції в частині зобов'язання
Вінницьку митницю виплатити позивачу
середній заробіток з розрахунку
середньогодинного заробітку - 27,4456 грн
та прийнято в цій частині нову
постанову, якою зобов'язано Вінницьку
митницю виплатити ОСОБА_4 середній
заробіток за весь час затримки виплати
допомоги по тимчасовій
непрацездатності з дати звільнення по
день повного розрахунку, а саме з 21
березня по 27 квітня 2012 року.

У касаційній скарзі, до якої
приєдналась виконавча дирекція
Вінницького ОВ ФССТВП, Вінницька
митниця просить скасувати рішення
судів першої та апеляційної інстанцій,
посилаючись на неправильне
застосування судами норм
матеріального права, зокрема положень
статті 116 КЗпП України та Закону
України від 18 січня 2001 року № 2240-III «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням»
(далі - Закон № 2240-III). Вказує, що
допомога по тимчасовій
непрацездатності не входить до
структури заробітної плати і є окремим
видом загальнообов'язкового
державного соціального страхування
громадян. Зазначає, що рішення про
відмову у виплаті позивачу такої
допомоги за період з 16 по 24 лютого 2012
року, приймалось на підставі листа
Вінницького ОВ ФССТВП від 14 березня 2012
року №09/442.

Перевіривши доводи касаційної скарги,
матеріали справи, правильність
застосування норм матеріального та
процесуального права, колегія суддів
вважає, що скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судами встановлено, що з 30 серпня 2010
року ОСОБА_4 призначено на посаду
головного спеціаліста-юрисконсульта
відділу правового забезпечення
Вінницької митниці, з якої звільнено 20
березня 2012 року відповідно до пункту 1
частини 1 статті 40 КЗпП України (у
зв'язку із змінами в структурі та
штатному розписі), згідно з наказом
Вінницької митниці від 19 березня 2012
року №132-к.

З 26 січня по 24 лютого 2012 року позивач
перебував на лікуванні, що
підтверджується лікарняними листками,
які він надав відповідачу.

При звільненні з ОСОБА_4 проведено
розрахунок та видано довідку від 20
березня 2012 року №6/1-1710, в якій
повідомлено про те, що його листки
непрацездатності направлялися на
перевірку до Виконавчої дирекції Фонду
з приводу правильності видачі та
продовження листків непрацездатності.
До відділу бухгалтерського обліку та
звітності листки непрацездатності для
опрацювання не надавалися.

21 березня 2012 року на засіданні комісії
із соціального страхування та
тимчасової втрати працездатності
Вінницької митниці прийнято рішення
про відмову позивачу в оплаті листка
тимчасової непрацездатності серії АВУ
№341157 за період з 16 по 24 лютого 2012 року,
про що складено протокол №08.

Підставою прийняття такого рішення
стали висновки перевірки, проведеної
відділом з питань експертизи
тимчасової непрацездатності
Виконавчої дирекції Вінницького ОВФ
ССТВП, в ході якої встановлено, що
продовження листка непрацездатності
серії АВУ №341157, виданого позивачу на
термін з 16 по 24 лютого 2012 року, є
необґрунтованим.

Відповідно до частини 1 статті 116 КЗпП
України при звільненні працівника
виплата всіх сум, що належать йому від
підприємства, установи, організації,
провадиться в день звільнення. Якщо
працівник в день звільнення не
працював, то зазначені суми мають бути
виплачені не пізніше наступного дня
після пред'явлення звільненим
працівником вимоги про розрахунок. Про
нараховані суми, належні працівникові
при звільненні, власник або
уповноважений ним орган повинен
письмово повідомити працівника перед
виплатою зазначених сум.

В разі невиплати з вини власника або
уповноваженого ним органу належних
звільненому працівникові сум у строки,
зазначені в статті 116 цього Кодексу, при
відсутності спору про їх розмір
підприємство, установа, організація
повинні виплатити працівникові його
середній заробіток за весь час
затримки по день фактичного
розрахунку.

При наявності спору про розміри
належних звільненому працівникові сум
власник або уповноважений ним орган
повинен сплатити зазначене в цій
статті відшкодування в тому разі, коли
спір вирішено на користь працівника.
Якщо спір вирішено на користь
працівника частково, то розмір
відшкодування за час затримки визначає
орган, який виносить рішення по суті
спору (стаття 117 КЗпП України).

Із змісту наведеної норми видно, що
обов'язок виплатити середній заробіток
за час затримки виплати всіх сум, що
належать працівнику від підприємства,
установи, організації, є видом
відповідальності роботодавця за дії,
пов'язані із такою затримкою.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті
35 Закону № 2240-III, допомога по тимчасовій
непрацездатності надається
застрахованій особі у формі
матеріального забезпечення, яке
повністю або частково компенсує втрату
заробітної плати (доходу), у разі
настання в неї одного з таких страхових
випадків, зокрема, тимчасової
непрацездатності внаслідок
захворювання або травми, не пов'язаної
з нещасним випадком на виробництві.

Частиною 2 цієї норми закону
встановлено, що допомога по тимчасовій
непрацездатності внаслідок
захворювання або травми, не пов'язаної
з нещасним випадком на виробництві та
професійним захворюванням,
виплачується Фондом застрахованим
особам починаючи з шостого дня
непрацездатності за весь період до
відновлення працездатності або до
встановлення медико-соціальною
експертною комісією (далі - МСЕК)
інвалідності (встановлення іншої
групи, підтвердження раніше
встановленої групи інвалідності),
незалежно від звільнення
застрахованої особи в період втрати
працездатності у порядку та розмірах,
встановлених законодавством.

Оплата перших п'яти днів тимчасової
непрацездатності внаслідок
захворювання або травми, не пов'язаної
з нещасним випадком на виробництві,
здійснюється за рахунок коштів
роботодавця у порядку, встановленому
Кабінетом Міністрів України.

Згідно з частиною 3 статті 50 Закону №
2240-III, в редакції, що діяла на час
виникнення спірних правовідносин,
рішення про призначення матеріального
забезпечення та надання соціальних
послуг приймається комісією
(уповноваженим) із соціального
страхування, що створюється
(обирається) на підприємстві, в
установі, організації, до складу якої
входять представники адміністрації
підприємства, установи, організації та
застрахованих осіб (виборних органів
первинної профспілкової організації
(профспілкового представника) або
інших органів, які представляють
інтереси застрахованих осіб).

При цьому, стаття 36 Закону № 2240-III
містить вичерпний перелік підстав, за
яких особі може бути відмовлено у
наданні допомоги по тимчасовій
непрацездатності.

Враховуючи те, що жодна з перелічених у
нормі закону підстав не була визначена
відповідачем для відмови у здійсненні
страхових виплат, а лікарняний листок
серії АВУ №341157 недійсним в
установленому законом порядку не
визнавався, суди дійшли обґрунтованого
висновку про неправомірність рішення
Вінницької митниці щодо відмови у
виплаті ОСОБА_4 допомоги по тимчасовій
непрацездатності за період з 16 по 24
лютого 2012 року та обґрунтовано
задовольнили позовні вимоги.

Доводи касаційної скарги про те, що
зазначена допомога не входить до
структури заробітної плати, а тому
норми статті 116 КЗпП України не
застосовуються до спірних
правовідносин, не спростовують
правильність висновків судів першої та
апеляційної інстанцій, оскільки
положення цієї норми передбачають
відповідальність за затримку виплати
усіх сум, що належать працівникові, а не
тільки сум заробітної плати.

За таких обставин, підстави для
скасування ухвалених судових рішень
відсутні.

Відповідно до частини першої статті 224
КАС України, якщо суд не допустив
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
оскаржуваного судового рішення, то суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судове рішення - без змін.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів,

ухвалила:

Касаційну скаргу Вінницької митниці
залишити без задоволення, а постанову
Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 13 вересня
2012 року та змінену нею постанову
Вінницького окружного
адміністративного суду від 09 липня 2012
року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі та
оскарженню не підлягає.

Судді С.В. Головчук
Д.В. Ліпський
Ю.К. Черпак