Справа № 21-331а14
Суддя: Кривенко В.В.
Дата ухвалення: 2014-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Судової палати в
адміністративних справах Верховного
Суду України у складі:

головуючого Кривенка
В.В.,суддів:Гриціва М.І., Гусака М.Б.,
Коротких О.А., Кривенди О.В., Маринченка
В.Л., Панталієнка П.В., Прокопенка О.Б.,
Самсіна І.Л., Терлецького О.О., -
розглянувши в порядку письмового
провадження справу за позовом

ОСОБА_11 до державної податкової
інспекції у Деснянському районі м.
Києва (далі - ДПІ) та Державної
податкової адміністрації України

далі - ДПА) про зобов'язання вчинити дії,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2009 року ОСОБА_11 звернулась
до суду з адміністративним позовом, в
якому, посилаючись на Закон України від
22 грудня 1994 року № 320/94-ВР «Про
Державний реєстр фізичних
осіб-платників податків та інших
обов'язкових платежів» (був чинний на
час виникнення спірних відносин;

далі - Закон № 320/94-ВР), просила:
зобов'язати ДПА України не надавати їй
ідентифікаційний номер та здійснювати
в подальшому її облік як платника
податків та інших обов'язкових
платежів за раніше встановленими
формами обліку без застосування
ідентифікаційного номера (за
прізвищем, іменем та по-батькові та за
місцем проживання); зобов'язати ДПА не
вносити про неї дані в Державний реєстр
фізичних осіб-платників податків та
інших обов'язкових платежів (далі -
Державний реєстр); зобов'язати ДПІ не
вносити дані про неї в Державний реєстр
інформацію та не надавати їй
ідентифікаційний номер; зобов'язати
ДПІ вести її облік як платника податків
та інших обов'язкових платежів за
раніше встановленими формами обліку
без застосування ідентифікаційного
номера (за прізвищем, іменем та
пo-батькові та за місцем проживання);
зобов'язати ДПІ проставити у її
паспорті на сторінці 7 або 8, або 9 запис
про наявність права здійснювати
будь-які платежі без ідентифікаційного
номера та завірити підпис
відповідальної особи круглою гербовою
печаткою.

Окружний адміністративний суд міста
Києва постановою від 5 березня 2012 року,
залишеною без змін ухвалою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 6 вересня 2012 року, позов задовольнив
частково: зобов'язав ДПІ вести облік
ОСОБА_11, як платника податків та інших
обов'язкових платежів, за раніше
встановленими формами обліку без
застосування ідентифікаційного номера

за прізвищем, іменем та пo-батькові та
за місцем проживання); зобов'язав ДПІ
проставити у паспорті ОСОБА_11 на
сторінці 7 або 8, або 9 запис про
наявність права здійснювати будь-які
платежі без ідентифікаційного номера
та завірити підпис відповідальної
особи гербовою печаткою. В задоволенні
решти позовних вимог відмовив.

Вищий адміністративний суд України
постановою від 9 квітня 2014 року рішення
судів попередніх інстанцій змінив в
частині задоволення позовних вимог про
зобов'язання ДПІ вести облік ОСОБА_11 як
платника податків за раніше
установленою формою обліку без
використання ідентифікаційного
номера, а також поставити в паспорті
позивача відмітку про наявність права
здійснювати будь-які платежі без
ідентифікаційного номера. У цій
частині позову відмовив. В решті
рішення судів першої та апеляційної
інстанцій залишив без змін.

Не погоджуючись із постановою Вищого
адміністративного суду України,
ОСОБА_11 звернулась із заявою про її
перегляд Верховним Судом України з
підстави, передбаченої пунктом 1
частини першої статті 237 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі - КАС).

На обґрунтування заяви додано копії
рішень Вищого адміністративного суду
України, які, на думку ОСОБА_11,
підтверджують неоднакове
правозастосування.

Перевіривши наведені у заяві доводи,
колегія суддів вважає, що заява не
підлягає задоволенню з таких підстав.

За правилами пункту 1 частини першої
статті 237 КАС одним із мотивів
перегляду Верховним Судом України
судових рішень в адміністративних
справах є неоднакове застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права, що потягло ухвалення різних за
змістом судових рішень у подібних
правовідносинах.

Зміст правовідносин з метою з'ясування
їх подібності в різних рішеннях суду
касаційної інстанції визначається
обставинами кожної конкретної справи,
перевірка правильності встановлення
яких не належить до компетенції
Верховного Суду України.

Оскільки обставини, встановлені у
справі, що розглядається, не є
подібними до обставин, встановлених у
справах, рішення в яких додані на
підтвердження наведених у заяві
доводів, підстав для висновку про
неоднакове застосування одних і тих
самих норм матеріального права немає.

Ураховуючи те, що обставини, які стали
підставою для перегляду справи, не
підтвердилися, колегія суддів Судової
палати в адміністративних справах
Верховного Суду України, керуючись
частиною першою статті 244 Кодексу
адміністративного судочинства
України,

п о с т а н о в и л а:

У задоволенні заяви ОСОБА_11 відмовити.

Постанова є остаточною і оскарженню не
підлягає, крім випадку, встановленого
пунктом 2 частини першої статті 237
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Головуючий В.В.
КривенкоСудді: М.І.
Гриців М.Б. ГусакО.А.
Коротких О.В.
КривендаВ.Л. Маринченко
П.В. ПанталієнкоО.Б. Прокопенко
І.Л. Самсін
О.О. Терлецький