Справа № 872/13929/13
Суддя: Баранник Н.П.
Дата ухвалення: 2014-10-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

14 жовтня 2014 рокусправа № 804/5087/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Баранник Н.П.

суддів: Малиш Н.І.
Щербака А.А.

за участю секретаря судового
засідання: Фірсік Д.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу Комунального
підприємства Дніпродзержинської
міської ради
"Дніпродзержинськтепломережа" на
постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 18
червня 2013 року у справі № 804/5087/13-а за
адміністративним позовом прокурора м.
Дніпродзержинська Дніпропетровської
області до Комунального підприємства
Дніпродзержинської міської ради
"Дніпродзержинськтепломережа", третя
особа: ОСОБА_1 про визнання
протиправним та незаконним
розпорядження, -

ВСТАНОВИВ:

10 квітня 2013 року прокурор м.
Дніпродзержинська Дніпропетровської
області (далі - прокурор) звернувся до
суду з позовом до Комунального
підприємства Дніпродзержинської
міської ради
"Дніпродзержинськтепломережа" (далі -
відповідач, КП ДМР
"Дніпродзержиськтепломережа"), третя
особа: ОСОБА_1 про визнання
протиправним та скасування
розпорядження Генерального директора
Комунального підприємства
Дніпродзержинської міської ради
"Дніпродзержинськтепломережа" № 50-к
від 03.09.2012 року про прийняття на роботу
ОСОБА_1.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 18
червня 2013 року позов задоволено.

Відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій, посилаючись на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, просив скасувати
рішення суду першої інстанції та
прийняти нове рішення, яким відмовити в
задоволенні позовних вимог. Вказав на
те, що при прийнятті ОСОБА_1 на роботу,
відповідач дотримувався вимог чинного
трудового законодавства. Жодних
заперечень щодо укладання трудового
договору, прокурор не висловив та не
наполягав на його розірванні.

Представник відповідача у
судовому засіданні підтримав доводи та
вимоги апеляційної скарги, просив
скасувати рішення суду першої
інстанції та відмовити у задоволенні
позову в повному обсязі. Зазначив, що
спір взагалі не є справою
адміністративної юрисдикції.

У судове засідання прокурор та
ОСОБА_1 не з'явилися, про час та місце
судового розгляду були повідомлені
належним чином.

Заслухавши представника
відповідача, перевіривши матеріали
справи, законність та обґрунтованість
постанови в межах доводів апеляційної
скарги і заявлених позовних вимог,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлено, що 27 лютого 2013
року прокурором міста
Дніпродзержинська винесено постанову
№17 про проведення перевірки в порядку
прокурорського нагляду на
Комунальному підприємстві
Дніпродзержинської міської ради
"Дніпродзержинськтепломережа" з питань
додержання вимог антикорупційного
законодавства.

Перевіркою встановлено, що в
період часу з січня 2012 року по 31 серпня
2012 року ОСОБА_1 працювала на
посаді головного державного
фінансового інспектора
Дніпродзержинської об'єднаної
державної фінансової інспекції.

В період часу з 14.06.2012 року по
31.07.2012 року ОСОБА_1 здійснювала планову
ревізію фінансово-господарської
діяльності відповідача за період 2011
рік - 1 квартал 2012 року.

Наказом державної фінансової
інспекції в Дніпропетровській області
від 27.08.2012р. №667-о ОСОБА_1 - головного
державного фінансового інспектора
Дніпродзержинської об'єднаної
державної фінансової інспекції,
звільнено за власним бажанням для
догляду за дитиною до досягнення нею
чотирнадцятирічного віку з 31.08.2012р..

03.09.2012 року ОСОБА_1 звернулася із
заявою до директора Комунального
підприємства Дніпродзержинської
міської ради
"Дніпродзержинськтепломережа" про
прийняття її на роботу на посаду
начальника планово-економічного
відділу підприємства.

В автобіографії ОСОБА_1, при
прийомі на роботу зазначено, що вона
працювала головним державним
фінансовим інспектором
Дніпродзержинської об'єднаної
державної фінансової інспекції.

Наказом (розпорядження) №50-к від
03.09.2012 року №50-к ОСОБА_1 прийнята на
посаду начальника
планово-економічного відділу КП ДМР
"Дніпродзержиськтепломережа".

Відповідно до ст. 10 Закону України
"Про засади запобігання і протидії
корупції" особам, уповноваженим на
виконання функцій держави або
місцевого самоврядування, зазначеним у
пункті 1 частини першої статті 4 цього
Закону, які звільнилися з посади або
іншим чином припинили діяльність,
пов'язану з виконанням функцій держави
або місцевого самоврядування, протягом
року з дня її припинення забороняється
зокрема укладати трудові договори
(контракти) або вчиняти правочини у
сфері підприємницької діяльності з
підприємствами, установами чи
організаціями незалежно від форми
власності, якщо особи, зазначені в
абзаці першому цієї частини, протягом
року з дня припинення виконання
функцій держави або місцевого
самоврядування здійснювали
повноваження з контролю, нагляду або
підготовки чи прийняття відповідних
рішень щодо діяльності цих
підприємств, установ чи організацій.

З метою усунення порушень
законодавства у сфері корупції 28.02.2013
року директору КП ДМР
"Дніпродзержиськтепломережа"
прокурором було внесено подання з
вимогою вжиття заходів щодо усунення
встановлених перевіркою порушень,
причин та умов, що їм сприяють та
вирішення питання щодо подальшого
перебування на займаній посаді ОСОБА_1.

19.03.2013 року у листі №00.01.0433
відповідач зазначив, що прийом на
роботу та звільнення працівників
здійснюється відповідно до КЗпП
України, тому вирішення питання щодо
подальшого перебування на займаній
посаді та звільнення начальника ОСОБА_1
є неможливим без внесення відповідних
змін до законодавства та є незаконним.

Статтею 23 Закону України "Про
прокуратури" передбачено право
прокурора на внесення подання - акту
реагування на виявлені порушення
закону з вимогою (вимогами) щодо
усунення порушень закону, причин та
умов, що їм сприяли, притягнення осіб до
передбаченої законом
відповідальності, відшкодування шкоди,
скасування нормативно-правового акту,
окремих його частин або проведення
його у відповідність із законом,
припинення незаконних дій чи
бездіяльності посадових і службових
осіб.

Цією ж статтею передбачено, що у
разі відхилення подання в цілому чи
частково або неповідомлення прокурора
про результати розгляду подання, а
також якщо подання не вносилося,
прокурор може звернутися до суду щодо:
визнання незаконним
нормативно-правового акта
відповідного органу повністю чи в
окремій його частині, визнання
протиправним рішення чи окремих його
положень і щодо скасування або
визнання нечинним рішення чи окремих
його положень, визнання протиправними
дій чи бездіяльності, зобов'язання
вчинити певні дії або утриматися від
вчинення певних дій.

Оскільки, громадянка ОСОБА_1
здійснювала ревізію
фінансово-господарської діяльності
відповідача, перебуваючи на посаді
головного державного фінансового
інспектора, після чого була призначена
на посаду на цьому ж підприємстві до
спливу річного терміну з дня
припинення нею діяльності, пов'язаної з
виконанням функцій держави, суд першої
інстанції дійшов вірного висновку щодо
неправомірності оскарженого
розпорядження відповідача.

Щодо посилання відповідача що
спір, який виник між сторонами не є
справою адміністративної юрисдикції,
колегія суддів зазначає наступне.

Статтею 17 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
правовідносини, що виникають у зв'язку
зі здійсненням суб'єктом владних
повноважень владних управлінських
функцій, а також у зв'язку з публічним
формуванням суб'єкта владних
повноважень шляхом виборів або
референдуму.

Відповідно до пункту 1 частини
першої статті 3 Кодексу
адміністративного судочинства України
справою адміністративної юрисдикції є
переданий на вирішення
адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б
однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Пунктом 7 частини першої статті 3
Кодексу адміністративного судочинства
України дано визначення суб'єктів
владних повноважень, до яких належать
орган державної влади, орган місцевого
самоврядування, їхня посадова чи
службова особа, інший суб'єкт, який
здійснює владні управлінські функції
на основі законодавства, в тому числі
на виконання делегованих повноважень.

Згідно з частинами першою, другою
статті 60 Кодексу адміністративного
судочинства України у випадках,
встановлених законом, уповноважений
Верховної Ради України з прав людини,
прокурор, органи державної влади,
органи місцевого самоврядування,
фізичні та юридичні особи можуть
звертатися до адміністративного суду з
адміністративними позовами. Прокурор
здійснює в суді представництво
інтересів громадян або держави в
порядку, встановленому Кодексом
адміністративного судочинства України
та іншими законами, і може здійснювати
представництво на будь-якій стадії
адміністративного процесу.

Відповідно до статті 36-1 Закону
України "Про прокуратуру"
представництво прокуратурою інтересів
держави в суді полягає у здійсненні
прокурорами від імені держави
процесуальних та інших дій,
спрямованих на захист у суді інтересів
держави у випадках, передбачених
законом. Формами представництва є:
звернення до суду з позовами або
заявами про захист прав і свобод іншої
особи, невизначеного кола осіб, прав
юридичних осіб, коли порушуються
інтереси держави, або про визнання
незаконними правових актів, дій чи
рішень органів і посадових осіб; участь
у розгляді судами справ; внесення
апеляційного, касаційного подання на
судові рішення або заяви про їх
перегляд за нововиявленими
обставинами.

Згідно зі статтею 1 Закону України
"Про прокуратуру", прокурорський нагляд
за додержанням і правильним
застосуванням законів Кабінетом
Міністрів України, міністерствами та
іншими центральними органами
виконавчої влади, органами державного
і господарського управління та
контролю, Радою міністрів Автономної
Республіки Крим, місцевими Радами, їх
виконавчими органами, військовими
частинами, політичними партіями,
громадськими організаціями, масовими
рухами, підприємствами, установами і
організаціями, незалежно від форм
власності, підпорядкованості та
приналежності, посадовими особами та
громадянами здійснюється Генеральним
прокурором України і підпорядкованими
йому прокурорами.

Виходячи із суб'єктного складу
сторін, та враховуючи той факт, що
оскаржене прокурором розпорядження
стосується особи, яка перебувала на
публічній службі, та у зв'язку з цим,
відповідно до норм Закону України "Про
засади запобігання і протидії
корупції" до неї відносяться певні
обмеження, які не було дотримано
відповідачем при влаштуванні ОСОБА_1 на
роботу, колегія суддів приходить до
висновку, що даний спір належало
вирішувати саме в порядку КАС України.

Мотивація та докази, наведені у
апеляційній скарзі відповідача, не
дають колегії суддів підстав для
постановлення висновків, які б
спростовували правову позицію суду
першої інстанції, а тому апеляційну
скаргу слід залишити без задоволення, а
оскаржену постанову суду першої
інстанції - без змін.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 198, ст.ст. 200, 205,
206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Комунального
підприємства Дніпродзержинської
міської ради
"Дніпродзержинськтепломережа" -
залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 18
червня 2013 року у справі № 804/5087/13-а -
залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
набирає законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена в
порядку та строки, визначені ст. 212
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Повний текст ухвали виготовлено
21.11.2014р..

Головуючий:
Н.П. Баранник

Суддя:
Н.І. Малиш

Суддя:
А.А. Щербак