Справа № 806/4837/14
Суддя: Романченко Євген Юрійович
Дата ухвалення: 2014-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2014 року
Житомир справа № 806/4837/14

категорія 10.1

Суддя Житомирського окружного
адміністративного суду Романченко Є.Ю.,
розглянувши у порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом Комунального підприємства
"Житомирське трамвайно-тролейбусне
управління" до Управління Пенсійного
фонду України в м. Житомирі
Житомирської області про визнання
протиправними та скасування рішень від
13 жовтня 2014 року за №№ 331-348,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом, у
якому просив визнати протиправними та
скасувати рішення Управління
Пенсійного фонду України в м. Житомирі
Житомирської області від 13 жовтня 2014
року за №№ 331-348 про застосування
фінансових санкцій за подання до
органів Пенсійного фонду України
недостовірних відомостей, що
використовуються в системі
персоніфікованого обліку на суму 5619,11
грн, судові витрати покласти на
відповідача. Обґрунтовуючи свої
позовні вимоги Комунальне
підприємство "Житомирське
трамвайно-тролейбусне управління"
зазначало, що застосування спірними
рішеннями фінансових санкцій за
подання недостовірних відомостей, що
використовуються в системі
персоніфікованого обліку в комплекті
документів первинної звітності до
системи персоніфікованого обліку
відомостей про застрахованих осіб за
2004-2010 роки на підставі п. 5 ч. 9 ст. 106
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" є протиправним. Так як
частина 9 статті 106 зазначеного Закону
виключена на підставі Закону України №
2464-VI (2464-17) від 08.07.2010 і на момент
прийняття оскаржуваних рішень ця норма
втратила чинність. Відтак, позивач
вважає, що рішення від 13 жовтня 2014 року
за №№ 331-348 необхідно скасувати.

Представник позивача прибула до суду,
надала заяву, в якій просила розглядати
справу в письмовому провадженні, без
фіксування судового засідання за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу. Позовні вимоги
підтримала у повному обсязі.

Представник відповідача до суду не
прибув, про час та місце судового
розгляду справи був повідомлений
належним чином. Від Управління
Пенсійного фонду України в м. Житомирі
Житомирської області надійшли до суду
письмові заперечення проти позовної
заяви та клопотання з проханням
розглядати справу в порядку письмового
провадження.

Зважаючи на відсутність перешкоди для
розгляду справи у судовому засіданні
та приймаючи до уваги відсутність
потреби заслухати свідка чи експерта,
суд вважає за можливе розглянути
справу у письмовому провадженні,
відповідно до ч. 6 ст. 128 КАС України, на
підставі наявних у ній доказів.

В силу приписів ст. 41 КАС України
фіксування судового засідання за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи,
об'єктивно оцінивши докази, які мають
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, дійшов
висновку про задоволення позовних
вимог з наступних підстав.

Встановлено, що Комунальне
підприємство "Житомирське
трамвайно-тролейбусне управління"
зареєстровано 23.01.1992 Виконавчим
комітетом Житомирської міської ради та
перебуває на обліку в Управлінні
Пенсійного фонду України в м. Житомирі
Житомирської області як платник
страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Згідно зі ч. 1 ст. 9 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд при вирішенні справи
керується принципом законності,
відповідно до якого:1) суд вирішує
справи відповідно до Конституції та
законів України, а також міжнародних
договорів, згода на обов'язковість яких
надана Верховною Радою України; 2) суд
застосовує інші нормативно-правові
акти, прийняті відповідним органом на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, передбачені Конституцією та
законами України.

У відповідності до статті 19
Конституції України, правовий порядок
в Україні ґрунтується на засадах,
відповідно до яких ніхто не може бути
примушений робити те, що не передбачено
законодавством. Органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Із матеріалів справи видно, що у період
16.09.2014 по 29.09.2014 головним спеціалістом
сектору по роботі з юридичними особами
відділу контрольно - перевірочної
роботи Управління Пенсійного фонду
України в м. Житомирі Житомирської
області проведено позапланову
перевірку Комунального підприємства
"Житомирське трамвайно-тролейбусне
управління" щодо достовірності
відомостей, поданих до реєстру
застрахованих осіб Державного реєстру
загальнообов'язкового державного
соціального страхування за період з
01.07.2000 по 31.12.2010.

Перевіркою встановлено порушення п. 4 ч.
2 ст. 17 та ч. 6 ст. 21 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", а саме Підприємством
невірно відображені прізвища, ім'я та
по батькові працівників з 2004 по2010 роки
і заробітну плату та суму утримань з
заробітної плати працівників за 2000, 2003,
2004 і 2008 роки.

За результатами перевірки складено акт
№ 119 від 29 вересня 2014 року.

13 жовтня 2014 року в.о. начальника
Управління Пенсійного фонду України в
м. Житомирі Житомирської області
Гощицькою Р.Ю. на підставі пункту 5
частини 9 статті 106 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" за подання недостовірних
відомостей, що використовуються в
системі персоніфікованого обліку в
комплекті документів первинної
звітності до системи
персоніфікованого обліку відомостей
про застрахованих осіб за 2004-2010 роки
прийняті рішення про застосування
фінансових санкцій за подання до
органів Пенсійного фонду України
недостовірних відомостей, що
використовуються в системі
персоніфікованого обліку, а саме:

- № 331, № 332, № 333, № 334, № 336, № 337 про
застосування фінансових санкцій до
Комунального підприємства
"Житомирське трамвайно-тролейбусне
управління" у розмірі 170 грн кожним;

- № 335, яким до позивача
застосовано фінансові санкції у
розмірі 859, 11 грн;

- № 338, № 339, № 340, № 341, № 342, № 343, №
344, № 345, № 346, № 347, № 348, згідно із якими
до страхувальника застосовані
фінансові санкції у розмірі 340 грн
кожним.

Відповідно до пункту 5 частини 9 статті
106 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" (у редакції до 01 січня 2011
року), виконавчі органи Пенсійного
фонду застосовують до страхувальників
такі фінансові санкції за неподання,
несвоєчасне подання, подання не за
встановленою формою або подання
недостовірних відомостей, що
використовуються в системі
персоніфікованого обліку та іншої
звітності, передбаченої
законодавством, до територіальних
органів Пенсійного фонду накладається
штраф у розмірі 10 відсотків суми
страхових внесків, які були сплачені
або підлягали сплаті за відповідний
звітний період, за кожний повний або
неповний місяць затримки подання
відомостей, звітності, але не менше
десяти неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян, а в разі повторного
протягом року такого порушення - у
розмірі 20 відсотків зазначених сум та
не менше 20 неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян.

Дана норма права, як і стаття 17 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування", яка
встановлювала права та обов'язки
страхувальника, зокрема зобов'язувала
платника подавати звітність
територіальним органам Пенсійного
фонду у строки, в порядку та за формою,
встановленими Пенсійним фондом,
втратила чинність згідно зі Законом
України "Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" № 2464-VI від
08.07.2010, який набрав чинності з 01 січня 2011
року, тобто не діяла на дату прийняття
оскаржуваного рішення.

Згідно зі ч. 1 ст. 58 Конституції України,
закони та інші нормативно-правові акти
не мають зворотної дії в часі, крім
випадків, коли вони пом'якшують або
скасовують відповідальність особи.

Аналізуючи наведене, суд дійшов
висновку, що застосування відповідачем
після 1 січня 2011 року на підставі пункту
5 частини дев'ятої статті 106 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" до
позивача штрафних санкцій за подання
недостовірних відомостей, що
використовуються в системі
персоніфікованого обліку в комплекті
документів первинної звітності до
системи персоніфікованого обліку
відомостей про застрахованих осіб за
2004-2010 роки є протиправним.

Суд критично оцінює посилання
Управління Пенсійного фонду України в
м. Житомирі Житомирської області в
письмових запереченнях на абз. 5 п. 7
Прикінцевих та перехідних положень
Закону № 2464-VI, як підстави для
прийняття спірних рішень, зважаючи на
таке.

Абзацом п'ятим пункту сьомого розділу 8
"Прикінцеві та перехідні положення"
Закону України "Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування" № 2464-VI
від 08.07.2010, який набрав чинності з 01
січня 2011 року, передбачено, що
стягнення заборгованості із сплати
страхових внесків за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування та сум
штрафних санкцій, нарахованих та/або не
сплачених у період до 1 січня 2011 року, в
тому числі страхових внесків, строк
сплати яких на 1 січня 2011 року не настав,
здійснюється фондами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування відповідно до
законодавства, що діяло на момент
виникнення такої заборгованості або
застосування штрафних санкцій.
Погашення заборгованості з
використанням коштів, що надходять у
рахунок сплати єдиного внеску,
забороняється.

На період до повного стягнення
заборгованості із сплати страхових
внесків за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування та сум
штрафних санкцій, нарахованих та/або не
сплачених у період до 1 січня 2011 року, в
тому числі нарахованих внесків, строк
сплати яких на 1 січня 2011 року не настав,
та відповідних штрафних санкцій за
фондами загальнообов'язкового
державного соціального страхування
зберігаються повноваження щодо
контролю за правильністю нарахування,
своєчасністю сплати страхових внесків,
застосування фінансових санкцій, якими
вони були наділені до набрання
чинності цим Законом (абз. 6 п. 7
вказаного розділу Закону України "Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" № 2464-VI від
08.07.2010, який набрав чинності з 01 січня 2011
року).

Верховний Суд України в постановах від
4 червня 2013 року (№ 21-170а13) та від 04
лютого 2014 року (№ 21-458а13) зазначив, що
наведене правило щодо збереження
порядку стягнення та контрольних
функцій фондів загальнообов'язкового
державного соціального страхування,
передбачених законодавством, чинним до
1 січня 2011 року, поширюється лише на
заборгованість зі сплати страхових
внесків та сум штрафних санкцій, які
були нараховані та/або не сплачені до
зазначеної дати. Питання ж
відповідальності страховиків, не
пов'язані із такою заборгованістю,
знаходяться поза межами регулювання
Закону № 1058-ІV та абзаців п'ятого,
шостого пункту 7 Прикінцевих та
перехідних положень Закону № 2464-VI.

Висновки цих постанов Верховного Суду
України, згідно із приписами ст. 244-2 КАС
України, є обов'язковими для
застосування до спірних правовідносин,
що є предметом цього позову.

У відповідності до ч. 1, 2 ст. 71 КАС
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

За наведених обставин, суд дійшов
висновку, що відповідач при прийнятті
рішень від 13 жовтня 2014 року за №№ 331-348
про застосування фінансових санкцій за
подання до органів Пенсійного фонду
України недостовірних відомостей, що
використовуються в системі
персоніфікованого обліку, діяв не на
підставі, не в межах повноважень та не в
спосіб, визначений чинним
законодавством, тому рішення, якими до
позивача застосовані фінансові
санкції у загальному розмірі 5619, 11 грн є
протиправними, такими, що прийняті без
урахування всіх обставин, які мають
значення для прийняття рішення, відтак
їх необхідно скасувати.

Враховуючи викладене, позовні вимоги
Комунального підприємства
"Житомирське трамвайно - тролейбусне
управління" слід задовольнити.

У силу приписів ст. 94 КАС України,
сплачений позивачем судовий збір у
розмірі 182,70 грн, про що свідчить
платіжне доручення № 3029 від 06
листопада 2014 року, необхідно
відшкодувати з Державного бюджету
України.

Керуючись статтями 86, 94, 158 - 163, 167, 186, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України,

постановив:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати
рішення Управління Пенсійного фонду
України в м. Житомирі Житомирської
області від 13 жовтня 2014 року за №№ 331-348
про застосування фінансових санкцій за
подання до органів Пенсійного фонду
України недостовірних відомостей, що
використовуються в системі
персоніфікованого обліку на загальну
суму 5619,11 грн.

Присудити з Державного бюджету України
на користь Комунального підприємства
"Житомирське трамвайно-тролейбусне
управління" 182,70 грн сплаченого
судового збору.

Постанова суду першої інстанції, якщо
інше не встановлено Кодексом
адміністративного судочинства
України, набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого цим Кодексом,
якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається до
Житомирського апеляційного
адміністративного суду через
Житомирський окружний
адміністративний суд протягом десяти
днів з дня отримання копії постанови.

Суддя
Є.Ю.
Романченко