Справа № 2а-7664/12/0170/22
Суддя: Чумаченко Т.А.
Дата ухвалення: 2014-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2014 року м.
Київ К/800/26941/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:
Чумаченко Т.А., Смоковича М.І., Шведа
Е.Ю.,розглянувши в порядку попереднього
розгляду касаційну скаргу ОСОБА_4 на
постанову Окружного адміністративного
суду Автономної Республіки Крим від 25
жовтня 2012 року та ухвалу
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 22 квітня 2013
року у справі за позовом ОСОБА_4 до
Кримського республіканського
підприємства «Керченське міське бюро
реєстрації і технічної
інвентаризації», реєстратора
Кримського республіканського
підприємства «Керченське міське бюро
реєстрації та технічної
інвентаризації» Дуб Є.А., третя особа:
ОСОБА_6, про скасування рішення, - в с т а
н о в и л а:ОСОБА_4 звернулась до суду з
позовом до Кримського
республіканського підприємства
«Керченське міське бюро реєстрації та
технічної інвентаризації»,
реєстратора Кримського
республіканського підприємства
«Керченське міське бюро реєстрації та
технічної інвентаризації» Дуб Є.А.,
третя особа: ОСОБА_6, про скасування
рішення.

Постановою Окружного
адміністративного суду АР Крим від 25
жовтня 2012 року у задоволенні позову
відмовлено.

Ухвалою Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 22 квітня 2013 року постанову
Окружного адміністративного суду АР
Крим від 25 жовтня 2012 року залишено без
змін.

Не погоджуючись з постановленими у
справі рішеннями судів, ОСОБА_4
звернулась до Вищого
адміністративного суду України з
касаційною скаргою, в якій посилається
на неправильне застосування судами
норм матеріального і процесуального
права, просить рішення судів першої та
апеляційної інстанцій скасувати та
постановити нове рішення, яким позов
задовольнити.

Заслухавши доповідь судді щодо
обставин, необхідних для ухвалення
рішення судом касаційної інстанції,
перевіривши доводи касаційної скарги,
правильність правової оцінки обставин
у справі та застосування судами норм
матеріального і процесуального права,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню за
таких підстав.

Судами встановлено, що на підставі
договору міни від 19 січня 2000 року № 78,
посвідченого приватним нотаріусом
Керченського міського нотаріального
округу ОСОБА_4 набула права власності
на житловий будинок, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1.

Рішенням Керченського міського суду
від 09 березня 2004 року у справі №2-951 за
позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про визнання
права власності на домоволодіння,
розділ спільно набутого майна та
виселення, за зустрічним позовом
ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про визнання права
власності на 1/4 частку домоволодіння та
його розділ, за ОСОБА_6 визнано право
власності на 1/4 частку домоволодіння,
що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1; в
розділі домоволодіння в натурі
позивачам відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду АР Крим від 09
червня 2004 року та ухвалою Верховного
Суду України від 25 грудня 2006 року
рішення Керченського міського суду від
09 березня 2004 року залишено без змін.

На підставі вищезазначених судових
рішень, 01 листопада 2011 року
реєстратором Кримського
республіканського підприємства
«Керченське міське бюро реєстрації і
технічної інвентаризації»

Дуб Є.А. внесено запис про державну
реєстрацію права власності ОСОБА_6 на 1/4
частку житлового будинку,
розташованого за адресою: АДРЕСА_1.

Вважаючи такі дії відповідача
протиправними, позивач звернулась до
суду з цим позовом.

Статтею 19 Конституції України
встановлено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до статті 14 Цивільного
процесуального кодексу України судові
рішення, що набрали законної сили,
обов'язкові для всіх органів державної
влади і органів місцевого
самоврядування, підприємств, установ,
організацій, посадових чи службових
осіб та громадян і підлягають
виконанню на всій території України, а
у випадках, встановлених міжнародними
договорами, згода на обов'язковість
яких надана Верховною Радою України, - і
за її межами.

Невиконання судового рішення є
підставою для відповідальності,
встановленої законом.

Пунктом 3 Прикінцевих та перехідних
положень Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» встановлено, що
до 01 січня 2013 року державна реєстрація
права власності на об'єкти нерухомого
майна проводиться реєстраторами бюро
технічної інвентаризації,
підключеними до Реєстру прав власності
на нерухоме майно.

Згідно зі статтею 15 Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень»
державна реєстрація прав та їх
обтяжень проводиться в такому порядку:
прийняття і перевірка документів, що
подаються для державної реєстрації
прав та їх обтяжень, реєстрація заяви;
встановлення факту відсутності
підстав для відмови в державній
реєстрації прав та їх обтяжень,
зупинення розгляду заяви про державну
реєстрацію прав та/або їх обтяжень;
прийняття рішення про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову
в ній або зупинення державної
реєстрації; внесення записів до
Державного реєстру прав; видача
свідоцтва про право власності на
нерухоме майно у випадках,
встановлених статтею 18 цього Закону;
надання витягів з Державного реєстру
прав про зареєстровані права та/або їх
обтяження.

Орган державної реєстрації прав
зобов'язаний надати до відома
заявників інформацію про необхідний
перелік документів для здійснення
державної реєстрації прав.

Перелік документів для здійснення
державної реєстрації прав
визначається Кабінетом Міністрів
України у Порядку державної реєстрації
прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Порядок державної реєстрації прав на
нерухоме майно та їх обтяжень, а також
порядок надання витягів з Державного
реєстру прав встановлює Кабінет
Міністрів України.

Відповідно до пункту 1.2 Тимчасового
положення про порядок державної
реєстрації права власності та інших
речових прав на нерухоме майно,
затвердженого наказом Міністерства
юстиції України від 07 лютого 2002 року
№7/5 (в редакції, чинній на момент
виникнення спірних правовідносин, далі
- Положення) державна реєстрація прав -
це офіційне визнання і підтвердження
державою фактів виникнення, переходу
або припинення права власності та
інших речових прав на нерухоме майно, а
також права власності на об'єкти
незавершеного будівництва шляхом
внесення відповідного запису до
Реєстру прав власності на нерухоме
майно.

Пунктом 1.5. Положення встановлено, що
державній реєстрації підлягають право
власності та інші речові права на таке
нерухоме майно: житлові будинки;
квартири; будівлі, в яких розташовані
приміщення, призначені для перебування
людини, розміщення рухомого майна,
збереження матеріальних цінностей,
здійснення виробництва тощо; споруди
(інженерні, гідротехнічні тощо) -
земельні поліпшення, що не належать до
будівель та приміщень, призначені для
виконання спеціальних технічних
функцій; приміщення - частини
внутрішнього об'єму житлових будинків,
будівель, квартир, обмежені
будівельними елементами.

Згідно з пунктами 2.1., 2.2. Положення для
проведення державної реєстрації
виникнення, переходу або припинення
права власності та інших речових прав
на нерухоме майно власник (власники),
інший правонабувач (правонабувачі) або
уповноважена ним (ними) особа подає
реєстратору БТІ заяву про державну
реєстрацію прав за формою, визначеною у
додатку 1.

Заява про державну реєстрацію прав
подається реєстратору того БТІ, яке
здійснює свою діяльність відповідно до
договору з Адміністратором Реєстру
прав на території
адміністративно-територіальної
одиниці, на якій розташований об'єкт,
права щодо якого підлягають державній
реєстрації.

До заяви про державну реєстрацію прав
додаються правовстановлювальні
документи (додаток 2), їх нотаріально
засвідчені копії, документи, що
підтверджують оплату за проведення
державної реєстрації прав та видачу
витягу про державну реєстрацію прав, а
також інші документи, визначені
Положенням.

Так, відповідно до пункту 10 Переліку
правовстановлюючих документів, на
підставі яких проводиться державна
реєстрація права власності на нерухоме
майно (додаток 2), одним з таких
документів є рішення суду про визнання
права власності на об'єкти нерухомого
майна, про встановлення факту права
власності на об'єкти нерухомого майна,
про передачу безхазяйного нерухомого
майна до комунальної власності.

Згідно з пунктом 3.1. Положення з моменту
прийняття заяви про державну
реєстрацію прав реєстратором БТІ
розпочинається її розгляд. Реєстратор
БТІ встановлює відповідність
заявлених прав і поданих документів
вимогам законодавства, а також
відсутність суперечностей між
заявленими та вже зареєстрованими
правами на об'єкти, права щодо яких
підлягають державній реєстрації,
зокрема: відповідність обов'язкового
дотримання письмової форми правочину
та його нотаріального посвідчення (у
випадках, встановлених законом);
відповідність повноважень особи, яка
подає документи для проведення
державної реєстрації прав, та сторін
(сторони) правочину, згідно з яким
відбувається державна реєстрація
виникнення, переходу, припинення прав;
відповідність відомостей про об'єкт,
права щодо якого підлягають державній
реєстрації, наявним у Реєстрі прав та
поданим документам; відповідність
даних про наявність (або відсутність)
інформації та/або відповідних
документів, що свідчать про накладення
(зняття) заборони (арешту) або інших
обтяжень, що перешкоджають проведенню
державної реєстрації прав, у тому числі
відсутність встановлених законом
заборон на відчуження нерухомого
майна; наявність факту виконання умов
правочину, з якими закон та/або договір
(угода) пов'язує можливість проведення
державної реєстрації виникнення,
переходу, припинення прав на нерухоме
майно.

Пунктом 3.4. Положення визначено, що за
результатом розгляду заяви про
державну реєстрацію прав реєстратор
БТІ приймає рішення про державну
реєстрацію прав або відмову в ній. У
своїх діях реєстратор БТІ керується
законодавством України.

Відповідно до пункту 3.8. Положення
державній реєстрації підлягають
виключно заявлені права за умови їх
відповідності законодавству і поданим
документам. Реєстратору БТІ
забороняється тлумачити права або
самостійно вносити зміни до відомостей
про заявлені права.

Згідно з пунктом 7.9. Положення до
особливих позначок реєстратора БТІ
віднесено: відомості про накладення
арешту, про перебування майна у
податковій заставі, про самочинне
будівництво тощо.

Так, судами встановлено, що 17 листопада
2011 року ОСОБА_6 звернувся до
реєстратора Кримського
республіканського підприємства
«Керченське міське бюро реєстрації та
технічної інвентаризації» із заявою
про реєстрацію права власності на 1/4
частку житлового будинку,
розташованого за адресою: АДРЕСА_1 на
підставі рішення Керченського
міського суду від 09 березня 2004 року у
справі №2-951, до якої надані оригінали
правовстановлюючих документів,
технічний паспорт БТІ, витяг з Єдиного
реєстру заборон відчуження об'єктів
нерухомого майна про відсутність
заборон, арешту.

Державним реєстратором при вчиненні
оскаржуваних дій із матеріалів
інвентаризаційної справи встановлено,
що ОСОБА_4 набула право власності на
житловий будинок з господарськими та
побутовими будівлями і спорудами, що
знаходиться в АДРЕСА_1 і складались з
житлового будинку літ. «А», сараїв літ.
«Б»,«В», альтанки літ.«Г», огорожі та
замощення.

Відповідно до матеріалів технічної
інвентаризації станом на 20 грудня 2003
року альтанку літ. «Г» - знесено.

Відповідно до даних останньої
технічної інвентаризації від 12 вересня
2011 року, що передувала проведенню
державної реєстрації права власності,
житловий будинок в АДРЕСА_1
складається з житлового будинку
літ.«А», сараїв літ. «Б»,«В», огорожі та
замощення. Крім того, на земельній
ділянці вказаного домоволодіння
побудовані самовільні споруди: гараж
літ. «Д» та сарай літ «Е» над літ. «Д»,
про що в технічному паспорті міститься
запис «побудовано самовільно».

При цьому реєстратором Кримського
республіканського підприємства
«Керченське міське бюро реєстрації та
технічної інвентаризації» при
прийнятті рішення про державну
реєстрацію і, безпосередньо,
проведенні державної реєстрації права
власності на 1/4 частку житлового
будинку в АДРЕСА_1 на підставі рішення
Керченського міського суду від 09
березня 2004 року, право власності на
самовільно збудовані гараж літ. «Д» та
сарай літ. «Е над літ. Д» не визнавалось,
в експлуатацію вказані споруди не
приймались і право власності на них не
реєструвалось.

Відмовляючи в задоволенні позову, суди
виходили з того, що при проведенні
реєстрації права власності на частку
домоволодіння із зазначенням в
особливих позначках додаткових
відомостей про об'єкт права власності
про наявність самовільно збудованих
будівель, реєстратор Кримського
республіканського підприємства
«Керченське міське бюро реєстрації та
технічної інвентаризації» діяв
правомірно та відповідно до вимог
чинного законодавства.

З таким висновком судів погоджується і
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України,
оскільки він ґрунтується на вірно
встановлених фактичних обставинах
справи, яким дана належна юридична
оцінка, правильно застосовані норми
матеріального права, що регулюють
спірні правовідносини, та не допущено
порушень процесуального закону, які
призвели або могли призвести до
неправильного вирішення справи.

Відповідно до статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Постановлені у справі рішення судів є
законними та обґрунтованими, і
підстави для їх зміни чи скасування
відсутні.

Керуючись статтями 220, 220-1, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без
задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду Автономної Республіки Крим

від 25 жовтня 2012 року та ухвалу
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду

від 22 квітня 2013 року у справі за позовом
ОСОБА_4 до Кримського
республіканського підприємства
«Керченське міське бюро реєстрації та
технічної інвентаризації»,
реєстратора Кримського республіканс
ького підприємства «Керченське міське
бюро реєстрації та технічної
інвентаризації» Дуб Є.А., третя особа:
ОСОБА_6, про скасування рішення -
залишити без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає, але може
бути переглянута Верховним Судом

України з підстав, у строки та в
порядку, передбачених статтями 237 - 239-1
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Судді: