Справа № К/9991/36363/11-С
Суддя: Штульман І.В.
Дата ухвалення: 2014-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"23" жовтня 2014 р. м. Київ
К/9991/36363/11

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

головуючого:Штульман І.В. (доповідач),
суддів:Заїки М.М., Стародуба О.П., -

розглянувши в касаційній інстанції в
порядку письмового провадження справу
за позовом ОСОБА_4 до Управління
Пенсійного фонду України в
Орджонікідзевському районі міста
Харкова про визнання протиправною
бездіяльності та зобов'язання виконати
певні дії, за касаційною скаргою ОСОБА_4
на постанову Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 2 лютого 2010 року, -

встановив:

У листопаді 2008 року ОСОБА_4 звернувся в
суд з позовом, у якому просив визнати
діяльність Управління Пенсійного
фонду України в Орджонікідзевському
районі міста Харкова незаконною,
зобов'язати відповідача здійснити з 1
жовтня 2007 року перерахунок та виплату
йому пенсії по інвалідності і
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, відповідно до статтей 50, 54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796-XII
(далі - Закон № 796-XII), виходячи з
мінімальної пенсії за віком, яка
встановлюється в розмірі прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність.

Постановою Орджонікідзевського
районного суду міста Харкова від
9 вересня 2009 року позов задоволено
частково. Визнано протиправною
бездіяльність Управління Пенсійного
фонду України в Орджонікідзевському
районі міста Харкова щодо нездійснення
перерахунку пенсії ОСОБА_4 відповідно
до статтей 50, 54 Закону № 796-XII.
Зобов'язано відповідача здійснити
перерахунок та виплату пенсії по
інвалідності ОСОБА_4 відповідно до
частини 4 статті 54 Закону № 796-XII у
розмірі 8 мінімальних пенсій за віком,
визначених статтею 28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» від 9 липня 2003
року № 1058-ІV (далі - Закон № 1058-ІV), за 2008
рік з 22 травня 2008 року. Зобов'язано
Управління Пенсійного фонду України в
Орджонікідзевському районі міста
Харкова здійснити перерахунок та
виплату щомісячної додаткової пенсії
за шкоду, заподіяну здоров'ю, ОСОБА_4 як
постраждалому внаслідок
Чорнобильської катастрофи 1 категорії,
ІІ групи інвалідності відповідно до
статті 50 Закону № 796-XII у розмірі 75%
мінімальної пенсії за віком,
визначеної статтею 28 Закону № 1058-ІV, за
2008 рік з 22 травня 2008 року. В іншій
частині позовних вимог відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 2
лютого 2010 року постанову
Орджонікідзевського районного суду
міста Харкова від 9 вересня 2009 року
скасовано в частині відмови у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 про
зобов'язання Управління Пенсійного
фонду України в Орджонікідзевському
районі міста Харкова здійснити
перерахунок та виплату йому державної
і додаткової пенсій за період з 1 жовтня
2007 року по 31 грудня 2007 року, прийнято в
цій частині нову постанову, якою
позовні вимоги задоволено. Зобов'язано
Управління Пенсійного фонду України в
Орджонікідзевському районі міста
Харкова здійснити перерахунок та
виплату ОСОБА_4 державної пенсії,
виходячи з 8 мінімальних пенсій за
віком, та додаткової пенсії у розмірі 75%
мінімальної пенсії за віком,
встановленої частиною 1 статті 28
Закону № 1058-ІV, відповідно до статтей 50,
54 Закону № 796-XII з 1 жовтня 2007 року по 31
грудня 2007 року. В іншій частині
постанову Орджонікідзевського
районного суду міста Харкова від 9
вересня 2009 року залишено без змін.

Не погоджуючись із рішенням суду
апеляційної інстанції, ОСОБА_4
звернувся з касаційною скаргою,
посилаючись на порушення норм
матеріального і процесуального права,
просить скасувати постанову
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 2 лютого 2010
року і направити справу на новий
розгляд.

Касаційна скарга підлягає задоволенню
частково з наступних підстав.

Згідно частин 1, 2 статті 220 Кодексу
адміністративного судочинства
(далі - КАС) України суд
касаційної інстанції перевіряє
правильність застосування судами
першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі і не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу. Суд касаційної
інстанції переглядає судові рішення
судів першої та апеляційної інстанцій
у межах касаційної скарги, але при
цьому може встановлювати порушення
норм матеріального чи процесуального
права, на які не було посилання в
касаційній скарзі.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, і це відповідає
матеріалам справи, що позивач ОСОБА_4
має статус особи, яка постраждала
внаслідок Чорнобильської катастрофи, 1
категорії, є інвалідом II групи,
захворювання якого пов'язане з
роботами по ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС. Позивач
перебуває на обліку в Управлінні
Пенсійного фонду України в
Орджонікідзевському районі міста
Харкова.

Згідно частини 1 статті 46 Конституції
України громадяни мають право на
соціальний захист, що включає право на
забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації
конституційного права громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, на охорону їхнього життя і
здоров'я, створення єдиного порядку
визначення категорій зон радіоактивно
забруднених територій, умов проживання
і трудової діяльності на них,
соціального захисту потерпілого
населення визначені та закріплені в
Законі № 796-ХІІ.

Статтею 49 Закону № 796-ХІІ передбачено,
що пенсії особам, віднесеним до
категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у
вигляді: а) державної пенсії; б)
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, яка призначається після
виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до статті 50 Закону № 796-ХІІ
особам, віднесеним до категорії 1, які є
інвалідами ІІ групи, призначається
щомісячна додаткова пенсія за шкоду,
заподіяну здоров'ю, у розмірі 75%
мінімальної пенсії за віком.

Згідно зі статтею 54 вказаного Закону в
усіх випадках розмір пенсій для
інвалідів ІІ групи, щодо яких
встановлено зв'язок з Чорнобильською
катастрофою, не може бути нижчим 8
мінімальних пенсій за віком.

Проте, пунктом 28 розділу ІІ Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» від 28
грудня 2007 року № 107-VI, який набрав
чинності з 1 січня 2008 року, внесено
зміни до Закону № 796-ХІІ, зокрема: текст
статті 50 Закону викладено у такій
редакції: «Особам, віднесеним до
категорії 1, призначається щомісячна
додаткова пенсія за шкоду, заподіяну
здоров'ю, у розмірах: інвалідам I групи -
30 процентів прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність;
інвалідам II групи - 20 процентів
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність; інвалідам III
групи, дітям-інвалідам, а також хворим
внаслідок Чорнобильської катастрофи
на променеву хворобу - 15 процентів
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність. Розмір
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, визначається
на момент виплати додаткової пенсії
згідно із законом про Державний бюджет
України і не може коригуватися іншими
нормативно-правовими актами»; текст
частин 3, 4 статті 54 замінено чотирма
частинами такого змісту: «У всіх
випадках розміри пенсій для інвалідів,
щодо яких встановлено зв'язок з
Чорнобильською катастрофою, не можуть
бути нижчими: для учасників ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
у 1986 році: по I групі інвалідності - 220
процентів прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність; по II
групі інвалідності - 200 процентів
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність; по III групі
інвалідності - 180 процентів
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність; для учасників
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС у 1987-1990 роках та
осіб, евакуйованих у 1986 році із зони
відчуження: по I групі інвалідності - 160
процентів прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність; по II
групі інвалідності - 150 процентів
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність; по III групі
інвалідності - 140 процентів
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність; для інших
інвалідів, щодо яких встановлено
причинний зв'язок інвалідності з
Чорнобильською катастрофою: по I групі
інвалідності - 130 процентів
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність; по II групі
інвалідності - 120 процентів
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність; по III групі
інвалідності - 110 процентів
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність;
дітям-інвалідам - 70 процентів
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність. Пенсія в разі
втрати годувальника призначається
непрацездатним членам сім'ї померлого
годувальника, які були на його
утриманні (при цьому дітям пенсія
призначається незалежно від того, чи
були вони на утриманні годувальника), у
розмірі: на одного непрацездатного
члена сім'ї - 50 процентів
пенсії по інвалідності померлого
годувальника; на двох та більше
непрацездатних членів сім'ї - 100
процентів пенсії по інвалідності
померлого годувальника, визначеної
згідно із зазначеною статтею, що
розподіляється між ними рівними
частками. До непрацездатних членів
сім'ї померлого годувальника належать
особи, зазначені у статті 36 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування». Розмір
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, визначається
на момент виплати пенсії згідно із
законом про Державний бюджет України і
не може коригуватися іншими
нормативно-правовими актами». У зв'язку
з цим частину п'яту визнано частиною
сьомою.

Рішенням Конституційного Суду України
від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 зміни,
внесені підпунктами 12, 15 пункту 28
розділу II Закону України «Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
внесення змін до деяких законодавчих
актів України» від 28 грудня 2007 року №
107-VI до Закону № 796-ХІІ, зокрема, до
статей 50, 54, визнано такими, що не
відповідають Конституції України (є
неконституційними).

Таким чином, з дня ухвалення
Конституційним Судом України рішення
№ 10-рп/2008 щодо неконституційності
підпунктів 12, 15 пункту 28 розділу II
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2008 рік та внесення змін до
деяких законодавчих актів України»
вказані правові норми втратили
чинність і застосуванню не підлягали.

За конституційними нормами, виходячи з
пріоритетності законів над
підзаконними актами, суди дійшли
вірного висновку про те, що при
визначенні розміру пенсій позивачеві,
застосуванню підлягають положення
саме статей 50, 54 Закону № 796-XII, а
не положення постанов Кабінету
Міністрів України, якими керувався
відповідач, оскільки такі істотно
звужують обсяг встановлених законом
прав позивача.

З положень статей 50, 54 Закону № 796-ХІІ
випливає, що за основу нарахування
розміру державної пенсії та додаткової
пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю,
береться мінімальна пенсія за віком.

Згідно чинного законодавства розмір
мінімальної пенсії за віком
визначається за правилами,
передбаченими частиною 1 статті 28
Закону № 1058-ІV, іншого
нормативно-правового акту, який би
визначав цей розмір або встановлював
інший розмір, немає.

Відповідно до частини 1 статті 28 Закону
№ 1058-ІV мінімальний розмір пенсії за
віком встановлюється в розмірі
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, визначеного
законом.

Таким чином, новий мінімальний розмір
пенсії за віком залежить від нового
розміру прожиткового мінімуму.

З огляду на викладене, правильними є
висновки судів щодо неприйняття в
даному випадку положень частини 3
статті 28 Закону № 1058-ІV, відповідно до
якої мінімальний розмір пенсії за
віком, встановлений абзацом першим
частини першої цієї статті,
застосовується виключно для
визначення розмірів пенсій,
призначених згідно з цим Законом,
оскільки наявність такої норми та
відсутність іншого мінімального
розміру пенсії за віком не є підставою
для відмови в реалізації позивачем
конституційної гарантії та права на
отримання державної пенсії і
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, виходячи з розміру
мінімальної пенсії за віком, як це
встановлено статтями 50, 54 Закону №
796-ХІІ.

Згідно частини 3 статті 67 Закону №
796-ХІІ у разі збільшення розміру
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, визначеного
законом, підвищується розмір пенсії,
визначений відповідно до статті 54
цього Закону, а також розмір додаткової
пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю,
особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4,
розмір щомісячної компенсації сім'ям
за втрату годувальника внаслідок
Чорнобильської катастрофи.
Перерахунок пенсії здійснюється з дня
встановлення нового розміру
прожиткового мінімуму.

Органи державної влади не можуть
посилатися на відсутність коштів, як на
причину невиконання своїх зобов'язань,
які встановлені статтею 46 Конституції
України та статтями 50, 54 Закону № 796-ХІІ,
щодо визначення розміру та виплати
пенсій.

Управління Пенсійного фонду України в
Орджонікідзевському районі міста
Харкова при розгляді цієї справи в суді
першої інстанції не наполягало на
застосуванні встановленого частиною 2
статті 99 КАС України строку для
звернення до адміністративного суду,
як на підставу для відмови у
задоволенні адміністративного позову.

Суд першої інстанції дійшов вірного
висновку, що ОСОБА_4 має право на
отримання державної пенсії у розмірі 8
мінімальних пенсій за віком та
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, у розмірі 75% мінімальної
пенсії за віком, як це встановлено
статтями 50, 54 Закону № 796-ХІІ, однак
зобов'язуючи відповідача провести їх
перерахунок з 22 травня 2008 року суд
задовольнив вимоги позивача за 2008 рік,
фактично обмеживши виплату пенсій
датою 31 грудня 2008 року.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції в частині відмови у
задоволенні позовних вимог за період з
1 жовтня 2007 року по 31 грудня 2007 року
апеляційний суд обґрунтовано
задовольнив їх, але залишаючи без змін
рішення суду першої інстанції в іншій
частині - не звернув уваги на те, що
пенсія - це щомісячна пенсійна виплата
в солідарній системі
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування, яку отримує
застрахована особа в разі досягнення
нею передбаченого цим Законом
пенсійного віку чи визнання її
інвалідом, або отримують члени її сім'ї
у випадках, визначених цим Законом
(стаття 1 Закону № 1058-ІV).

Отже, законом не встановлюється ні
строковість, ні обмеженість у часі цих
видів виплат. З самого визначення
поняття пенсії випливає, що ці виплати
здійснюються на постійній основі, один
раз на місяць протягом невизначеного
періоду часу. В цьому випадку
визначається лише дата, з якої особа
має право на отримання пенсії (чи її
перерахунок). Кінцевий термін, або
строк, на який призначається пенсія не
може встановлюватись, оскільки це
суперечить самому визначенню та суті
пенсії.

Станом на дату ухвалення судового
рішення зміни законодавства щодо
виплати пенсій особам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, прийняті не були, а тому
підстав обмежувати позивачеві такі
виплати конкретним періодом не було.

Відповідно до статті 229 КАС
України суд касаційної інстанції має
право скасувати судові рішення судів
першої та апеляційної інстанцій та
ухвалити нове рішення, якщо обставини
справи встановлені повно і правильно,
але суди першої та апеляційної
інстанцій порушили норми
матеріального чи процесуального права,
що призвело до ухвалення незаконного
судового рішення.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 229, 230, 232 КАС
України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 - задовольнити
частково.

Постанову Орджонікідзевського
районного суду міста Харкова від 9
вересня 2009 року та постанову
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 2 лютого 2010
року - скасувати і прийняти нову
постанову, якою позов задовольнити
частково. Визнати неправомірною
відмову Управління Пенсійного фонду
України в Орджонікідзевському районі
міста Харкова у здійсненні перерахунку
та виплаті ОСОБА_4 у відповідності зі
статтями 50, 54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» державної
пенсії в розмірі 8 мінімальних пенсій
за віком та додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, в розмірі 75%
мінімальної пенсії за віком,
встановленої частиною 1 статті 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування».
Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Орджонікідзевському
районі міста Харкова провести
перерахунок і виплату ОСОБА_4 у
відповідності зі статтями 50, 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
державної пенсії в розмірі 8
мінімальних пенсій за віком та
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, в розмірі 75% мінімальної
пенсії за віком, встановленої частиною
1 статті 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», за періоди з 1 жовтня 2007
року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008
року з урахуванням здійснених виплат. У
задоволенні іншої частини позовних
вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили
через п'ять днів після направлення її
копії особам, які беруть участь у
справі, та оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Штульман І.В.

Судді:
Заїка М.М.

Стародуб О.П.