Справа № 235/4632/14-а
Суддя: Старостін В.В.
Дата ухвалення: 2014-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2014 р.Справа №
235/4632/14-аКолегія суддів Харківського
апеляційного адміністративного суду у
складі

Головуючого судді: Старостіна В.В.

Суддів: Бегунца А.О. , Бартош Н.С.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Управління соціального
захисту населення Красноармійської
міської ради на постанову
Красноармійського міськрайонного суду
Донецької області від 08.09.2014р. по
справі № 235/4632/14-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління соціального захисту
населення Красноармійської міської
ради

про визнання протиправною
бездіяльності та зобов'язання виконати
певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

18 серпня 2014 р. позивач, ОСОБА_1,
звернувся до Красноармійського
міськрайонного суду Донецької області
з адміністративним позовом до
Управління соціального захисту
населення Красноармійської міської
ради, в якому просила суд:

- визнати противоправною
бездіяльність Управління соціального
захисту населення Красноармійської
міської ради щодо не нарахування та не
виплати позивачу допомоги по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку за період з 01.01.2014 р. по
30 червня 2014 р. включно відповідно до
положення ст. 15 Закону України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми» у
розмірі прожиткового мінімуму для
дітей віком до 6 років щомісячно;

- зобов'язати Управління соціального
захисту населення Красноармійської
міської ради здійснити нарахування та
виплату позивачу допомоги по догляду
за дитиною, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 до
досягнення ним трирічного віку за
період з 01.01.2014 р. по 30 червня 2014 р.
включно відповідно до положення ст.. 15
Закону України «Про державну допомогу
сім'ям з дітьми» у розмірі
прожиткового мінімуму для дітей віком
до 6 років щомісячно, з урахуванням
фактично виплачених сум.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1
зазначила, що вона є матір`ю дитини
ОСОБА_2., ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває на
обліку у відповідача та отримує
допомогу по догляду за дитиною до
досягнення ним трирічного віку в
розмірі 130 грн. на місяць. Вважає, що
вказаний розмір допомоги за січень 2014
р. - червень 2014 р. не відповідає чинному
законодавству, незаконно занижений
відповідачем та має бути
перерахований та на користь позивача
повинні бути здійснені відповідні
доплати. Позивач, як незастрахована
особа в системі загальнообов'язкового
державного страхування, відповідно до
вимог ст. 15 Закону України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми», має
право на отримання допомоги по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку, у розмірі
встановленого законом прожиткового
мінімуму для дітей віком до 6 років за
період з 01.01.2014 р. по 30 червня 2014 р.
включно по 1032 грн. щомісячно.

Ухвалою Красноармійського
міськрайонного суду Донецької області
від 19 серпня 2014 р. позовні вимоги
ОСОБА_1 до Управління соціального
захисту населення Красноармійської
міської ради про визнання
противоправною бездіяльність,
зобов'язання здійснити нарахування
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку за
період з 01 січня 2014 р. по 17 лютого 2014 р.
включно залишено без розгляду у
зв'язку з пропуском строку на
звернення до адміністративного суду.

Постановою Красноармійського
міськрайонного суду Донецької області
від 08 вересня 2014 р. позов ОСОБА_1 до
Управління соціального захисту
населення Красноармійської міської
ради про визнання протиправною
бездіяльності та зобов'язання виконати
певні дії задоволено.

Визнано противоправною бездіяльність
Управління соціального захисту
населення Красноармійської міської
ради () щодо не нарахування
та невиплати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2,
державної допомоги по догляду за
дитиною ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, до
досягнення ним трирічного віку за
період з 18 лютого 2014 р. по 30 червня 2014
р. включно відповідно до положення ст.
15 Закону України «Про державну
допомогу сім'ям з дітьми» у розмірі
прожиткового мінімуму для дітей віком
до 6 років щомісячно.

Зобов'язано Управління праці та
соціального захисту населення
Красноармійської міської ради () провести нарахування та виплату
на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2,
державної допомоги по догляду за
дитиною ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, до
досягнення ним трирічного віку за
період з 18 лютого 2014 р. по 30 червня 2014 р.
включно відповідно до положення ст. 15
Закону України «Про державну допомогу
сім'ям з дітьми» у розмірі
прожиткового мінімуму для дітей віком
до 6 років, щомісячно з урахуванням
фактично виплачених сум.

Відповідач, не погодившись з
постановою суду першої інстанції,
подав апеляційну скаргу, в якій просив
скасувати вказану постанову та
прийняти нову, якою відмовити позивачу
у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги відповідач посилається на
порушення судом першої інстанції при
прийнятті рішення норм матеріального
та процесуального права, що призвело до
неправильного, на його думку, вирішення
спору судом першої інстанції.

У відповідності до ч. 1 ст. 197 КАС
України, колегія суддів вважає за
можливе розглянути справу у порядку
письмового провадження за наявними у
справі доказами.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши доводи
апеляційної скарги, рішення суду
першої інстанції, дослідивши матеріали
справи, вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено у суді апеляційної
інстанції, що ОСОБА_1 є матір`ю дитини
ОСОБА_2., ІНФОРМАЦІЯ_1, що
підтверджується копією свідоцтва про
народження дитини (а.с.11).

Відповідач виплачує позивачу, як
незастрахованій особі в системі
загальнообов'язкового державного
страхування, допомогу по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку протягом періоду лютий - червень
2014 р. по 569,78 грн. щомісячно на підставі
Закону України «Про державну допомогу
сім'ям з дітьми», Порядку призначення і
виплати державної допомоги сім»ям з
дітьми, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 27
грудня 2001 року № 1751, зі змінами та
доповненнями, внесеними постановами
Кабінету Міністрів України від 04.02.2009 р.
№ 59 та від 18.02.2009 р. №98 (а.с.5).

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з того, що
відповідач, виплачуючи позивачу
допомогу по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку за
період з 18.02.2014 р. по 30 червня 2014 р.
включно по 569,78 грн. щомісячно, тобто у
розмірі, визначеному Порядком
призначення і виплати державної
допомоги сім'ям з дітьми, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 27 грудня 2001 року № 1751, зі змінами та
доповненнями, внесеними постановами
Кабінету Міністрів України від 04.02.2009 р.
№ 59 та від 18.02.2009 р. №98, діяв
неправомірно у порушення вимог
чинного законодавства, внаслідок чого
позивач, як незастрахована особа в
системі соціального
загальнообов'язкового державного
страхування, відповідно до вимог ст.15
Закону України «Про державну допомогу
сім'ям з дітьми» від 21.11.1992 р. № 2811-ХІІ,
має право на отримання допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку у розмірі
встановленого законом прожиткового
мінімуму для дітей віком до 6 років за
період з 18.02.2014 р. по 30.06.2014 р. включно..

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми»,
допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
виплачується щомісяця з дня
призначення допомоги по догляду за
дитиною по день досягнення дитиною
вказаного віку включно.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми» від
21.11.1992 р. № 2811-ХІІ , в редакції, яка діяла
до 01.01.2008 р., допомога по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку надавалася особам , які не
застраховані в системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування , у розмірі
встановленого законом прожиткового
мінімуму дітей віком до 6 років.

Закон України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими похованням» № 2240-III від 18
січня 2001 року , відповідно до Основ
законодавства України про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування визначає
правові, організаційні та фінансові
основи загальнообов'язкового
державного соціального страхування
громадян на випадок тимчасової втрати
працездатності, у зв'язку з вагітністю
та пологами, у разі смерті, а також
надання послуг із санаторно-курортного
лікування та оздоровлення
застрахованим особам та членам їх
сімей. Статтею 43 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням»,
визначено , що дія зазначеного Закону
розповсюджується на застрахованих
осіб в системі загальнообов'язкового
державного соціального страхування, та
допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
надається застрахованій особі у
розмірі , що встановлюється правлінням
Фонду , але не менше прожиткового
мінімуму, встановленого законом .

Пунктами 23,25 розділу ІІ Закону України
«Про Державний бюджет України на 2008 рік
та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» № 107-VI від
28 грудня 2007 р. внесено зміни до:- Закону
України «Про державну допомогу сім'ям з
дітьми» від 21.11.1992 р. № 2811-ХІІ, зокрема
дію ст.. 13 зазначеного Закону поширено
на застрахованих осіб , - статті 1 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими похованням» № 2240-III від 18
січня 2001 року та виключено пункти 3, 4
статті 34, статті 40-44 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням» №
2240-III від 18 січня 2001 року.

Положення Закону України «Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» № 107-VI від
28 грудня 2007 року, в т.ч. й пункт 25
розділу ІІ , рішенням Конституційного
Суду України від 22 травня 2008 року №
10-рп/2008 визнано такими, що не
відповідають Конституції України (є
неконституційними).

Пунктом 2 розділу ІІІ Закону України
«Про Державний бюджет України на 2008 рік
та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» № 107-VI від
28 грудня 2007 року, визначено, що розділ
ІІ цього Закону , діє до 31 грудня 2008 р.

Тобто, з 22 травня 2008 року відновлена дія
норм статті 1, пунктів 3, 4 статті 34,
статей 40-44 Закону № 2240 в редакції, яка
діяла до внесення змін Законом № 107-VI
від 28 грудня 2007 року, а також з 01 січня
2009 р. відновили свою дію ст.. 13,15 Закону
України «Про державну допомогу сім'ям з
дітьми» від 21.11.1992 р. № 2811-ХІІ.

Рішенням Конституційного Суду України
від 25.01.2012 р. № 3-рп/2012 визначено право
Кабінету Міністрів України
встановлювати розміри соціальних
виплат ,які фінансуються за рахунок
коштів Державного бюджету України на
основі і на виконання Закону України
«Про Державний бюджет України» на
відповідний рік .

Але Законом України Законом України
«Про Державний бюджет на 2014 р.» не було
встановлено , що положення ст. 15 Закону
України «Про державну допомогу сім'ям з
дітьми» від 21.11.1992 р. №
2811-ХІІ,застосовуються у порядку та
розмірах ,встановлених Кабінетом
Міністрів України ,виходячи з наявних
фінансових ресурсів Державного
бюджету України на відповідний рік.

Кабінетом Міністрів України
відповідних постанов з цього питання
за період лютий-червень 2014 рр. не
приймалося.

Згідно ч.1 ст. 2 КАС України, завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органу державної влади,
органів місцевого самоврядування,
їхніх посадових і службових осіб, інших
суб'єктів при здійсненні ними владних
управлінських функцій на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Враховуючи, що відповідно до Кодексу
адміністративного судочинства України
адміністративний суд може лише
визнавати дії суб'єктів владних
повноважень незаконними та покласти
обов'язок на відповідача провести
нарахування та виплату належних сум
відповідно до закону за відповідний
рік і не є уповноваженим органом
провадити розрахунок суми
заборгованості по соціальним виплатам,
захисту підлягає порушене право
позивача, внаслідок чого стягнення з
відповідача на користь позивача
конкретних сум допомоги , є
безпідставним.

Враховуючи викладене, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про те, що відповідач,
виплачуючи позивачу допомогу по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку за період з 18.02.2014 р. по
30 червня 2014 р. включно по 569,78 грн.
щомісячно, тобто у розмірі,
визначеному Порядком призначення і
виплати державної допомоги сім'ям з
дітьми, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 27
грудня 2001 року № 1751, зі змінами та
доповненнями, внесеними постановами
Кабінету Міністрів України від 04.02.2009 р.
№ 59 та від 18.02.2009 р. №98, діяв
неправомірно у порушення вимог
чинного законодавства, внаслідок чого
позивач, як незастрахована особа в
системі соціального
загальнообов'язкового державного
страхування, відповідно до вимог ст.15
Закону України «Про державну допомогу
сім'ям з дітьми» від 21.11.1992 р. № 2811-ХІІ,
має право на отримання допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку у розмірі
встановленого законом прожиткового
мінімуму для дітей віком до 6 років за
період з 18.02.2014 р. по 30.06.2014 р. включно.

Суд першої інстанції належним чином
оцінив надані докази і на підставі
встановленого, обґрунтовано
задовольнив адміністративний позов.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове
рішення повинно бути законним та
обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що постанова
суду першої інстанції від 08.09.14 р.
відповідає вимогам ст. 159 КАС України, а
тому відсутні підстави для її
скасування та задоволення апеляційних
вимог відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову або ухвалу
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія
суддів, погоджуючись з висновками суду
першої інстанції, вважає, що суд дійшов
вичерпних юридичних висновків щодо
встановлення фактичних обставин
справи і правильно застосував до
спірних правовідносин сторін норми
матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених
вище підстав, висновків суду не
спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 197, п.1 ч.1
ст.198, ч.1 ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205, 206, 209, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
соціального захисту населення
Красноармійської міської ради
залишити без задоволення.

Постанову Красноармійського
міськрайонного суду Донецької області
від 08.09.2014р. по справі № 235/4632/14-а
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, є
остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя (підпис)Старостін
В.В.Судді(підпис) (підпис) Бегунц А.О.
Бартош Н.С.