Справа № 463/4811/14-а
Суддя: Лакомська Ж. І.
Дата ухвалення: 2014-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2014
року м.
Львів 463/4811/14-а

2-а/463/193/14

Личаківський районний суд м.
Львова

в складі

головуючого судді - Лакомської Ж. І.

при секретарі- Метелля Б.Б.

з участю позивача – ОСОБА_1

представника відповідача – ОСОБА_2

у відкритому судовому
засіданні в залі суду у м. Львові
розглянувши справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_3 відділу соціального захисту
Управління соціального захисту
департаменту економічної політики
Львівської міської ради про стягнення
заборгованості по виплаті
відшкодування втраченого заробітку, -

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом до відповідача ОСОБА_3 відділу
соціального захисту Управління
соціального захисту департаменту
економічної політики Львівської
міської ради про стягнення
заборгованості по виплаті
відшкодування втраченого заробітку.

Позов мотивує тим, що постановою
Личаківського районного суду м.Львова
від 03 грудня 2008 року задоволено його
позов ОСОБА_3 відділу соціального
захисту, департаменту гуманітарної
політики Львівської міської ради,
Міністерства праці і соціальної
політики України про визнання
неправомірними дій, усунення порушення
прав позивача шляхом нарахування та
виплати відшкодування втраченого
заробітку. Постановлено : визнати
протиправною відмову ОСОБА_3 відділу
соціального захисту Управління
соціального захисту, департаменту
гуманітарної політики Львівської
міської ради, Міністерства праці і
соціальної політики України у
нарахуванні та виплаті гарантованих
державою компенсації та пільги –
втраченого заробітку, який він мав до
ушкодження здоров»я, внаслідок втрати
професійної працездатності через
захворювання пов»язане з виконанням
обов»язків військової служби по
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильскій АЕС на 25%. Зобов»язати
ОСОБА_3 відділ соціального захисту
Управління соціального захисту,
департаменту гуманітарної політики
Львівської міської ради нарахувати та
виплачувати позивачу ОСОБА_1 втрачений
заробіток (грошове забезпечення), який
він мав до ушкодження здоров»я,
внаслідок втрати професійної
працездатності по захворюванню
пов»язаному з виконанням обов»язків
військової служби по ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
на 25 %.

На підставі вказаної вище
постанови суду 18.05.2013 року було видано
виконавчий лист 2-а786/08. Вказаний
виконавчий лист ним було подано в
Управління Державної казначейської
служби України в Личаківському району
м.Львова, однак згідно повідомлення
Управління Державної казначейської
служби у ОСОБА_3 районі м.Львова у
виконавчому документі не зазначено про
стягнення конкретної суми коштів, яка
підлягає списанню з рахунків боржника,
відтак виконання рішення суду є
неможливим. Тому просить зобов»язати
ОСОБА_3 відділ соціального захисту
Управління соціального захисту
департаменту економічної політики
Львівської міської ради Міністерства
праці і соціальної політики України
здійснити всі необхідні дії для
нарахування і виплати належного
позивачу відшкодування втраченого
заробітку згідно проведеного
розрахунку в розмірі 93673,79 грн.

В судовому засіданні
позивач ОСОБА_4 позовні вимоги
підтримав, дав пояснення аналогічні
наведеним мотивам позову. Просив позов
задоволити.

Представник відповідача
ОСОБА_3 відділу соціального захисту
Управління соціального захисту
департаменту економічної політики
Львівської міської ради ОСОБА_2, який
діє на підставі довіреності від 30.09.2014р.
в судовому засіданні проти задоволення
позову заперечив та пояснив, що з метою
добровільного виконання судового
рішення, враховуючи розміри втраченого
заробітку, який позивач мав до
ушкодження здоров’я, згідно поданої
ним довідки, відповідачем здійснено
нарахування даної допомоги, що
підлягає виплаті позивачу на підставі
рішення суду, відтак в частині
нарахування допомоги судове рішення
боржником виконано. Здійснювати
виплати належного позивачу грошового
забезпечення відповідач не має змоги у
зв»язку з відсутністю коштів з
державного бюджету цільово виділених
для здійснення таких виплат. Також
пояснив, що відповідачем в межах своєї
компетенції вживаються всі можливі
заходи та дії необхідні для
добровільного виконання рішення суду.
Тому в задоволенні позову просив
відмовити.

Дослідивши та оцінивши в
сукупності зібрані по справі докази,
заслухавши пояснення позивача,
представника відповідача суд
приходить до висновку, що в задоволенні
позову слід відмовити з наступних
підстав.

Відповідно до ст. 14 КАС
України, постанови в адміністративних
справах, що набрали законної сили є
обов'язковими до виконання на всій
території України.

В судовому засіданні
встановлено, що постановою
Личаківського районного суду м.Львова
від 03 грудня 2008 року(а.с.5-7), яка залишена
без змін ухвалою Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 26 серпня 2009 року (а.с.26-29) та ухвалою
Вищого адміністративного суду України
від 15 березня 2012 року (а.с.30-31), визнано
протиправною відмову ОСОБА_3 відділу
соціального захисту Управління
соціального захисту, департаменту
гуманітарної політики Львівської
міської ради, Міністерства праці і
соціальної політики України у
нарахуванні та виплаті гарантованих
державою компенсації та пільги –
втраченого заробітку, який він мав до
ушкодження здоров»я, внаслідок втрати
професійної працездатності через
захворювання пов»язане з виконанням
обов»язків військової служби по
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС на 25%, зобов»язати
ОСОБА_3 відділ соціального захисту
Управління соціального захисту,
департаменту гуманітарної політики
Львівської міської ради нарахувати та
виплачувати позивачу ОСОБА_1 втрачений
заробіток (грошове забезпечення), який
він мав до ушкодження здоров»я,
внаслідок втрати професійної
працездатності по захворюванню
пов»язаному з виконанням обов»язків
військової служби по ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
на 25 %.

У відповідності до
наведеного вище рішення суду 18.05.2013
року видано виконавчий лист (а.с.9).

Згідно листа №08.08.2014р. №
02-18/476 (а.с.8) Управління Державної
казначейської служби у ОСОБА_3 районі
м.Львова скерованого позивачу у
виконавчому документі не зазначено
стягнути конкретну суму коштів, яка
підлягає списанню з рахунків боржника,
відтак виконання рішення суду є
неможливим.

Відтак вище постановою суду
від 03 грудня 2008 року за позивачем
визнано право на отримання втраченого
заробітку (грошового забезпечення),
який він мав до ушкодження здоров'я,
внаслідок втрати професійної
працездатності по захворюванню
пов'язаному з виконанням обов'язків
військової служби по ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
на 25% на постійній основі. На виконання
рішення суду відповідачем вживаються
заходи (а.с.41-105) однак рішення суду в
частині виплати позивачу втраченого
заробітку (грошового забезпечення),
який він мав до ушкодження здоров'я,
внаслідок втрати професійної
працездатності по захворюванню
пов'язаному з виконанням обов'язків
військової служби по ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
на 25% не виконано.

Згідно з ст. 2 Закону України «Про
гарантії держави щодо виконання
судових рішень» держава гарантує
виконання рішення суду про стягнення
коштів та зобов'язання вчинити певні
дії щодо майна, боржником за яким є:
державний орган; державні
підприємство, установа, організація;
юридична особа, примусова реалізація
майна якої забороняється відповідно до
законодавства.

Частина 1 статті 4 названого закону
передбачає, що виконання рішень суду
про стягнення коштів з державного
підприємства або юридичної особи
здійснюється в порядку, визначеному
Законом України «Про виконавче
провадження», з урахуванням
особливостей, встановлених цим
Законом.

Стаття 11 Закону України «Про виконавче
провадження» визначає права і
обов'язки державного виконавця в
процесі примусового виконання рішень,
в тому числі накладати арешт на кошти
та майно боржника.

Відповідно до положень ч.1 ст. 263 КАС
України за наявності обставин, що
ускладнюють виконання судового
рішення (відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, із
поданням, а особа, яка бере участь у
справі, та сторона виконавчого
провадження - із заявою про
відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення. Питання про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення може бути
розглянуто також за ініціативою суду.

Відтак суд приходить до висновку про
те, що в даному випадку наявні
обставини, що ускладнюють виконання
судового рішення, проте особи, які
беруть участь у справі та сторони
виконавчого провадження не вживають
заходів для реалізації рішення суду в
порядку, який встановлює зокрема
стаття 263 КАС України, тому підстав для
задоволення позову немає, відтак суд в
задоволенні такого відмовляє.

Керуючись ст.ст. 14, 86,160-163,263КАС
України,ст.2,4ст. 2 Закону України «Про
гарантії держави щодо виконання
судових рішень»,ст. 11 Закону України
«Про виконавче провадження», суд

постановив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3
відділу соціального захисту
Управління соціального захисту
департаменту економічної політики
Львівської міської ради про стягнення
заборгованості по виплаті
відшкодування втраченого заробітку –
відмовити за безпідставністю.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Львівського
апеляційного адміністративного суду
через Личаківський районний суд м.
Львова шляхом подачі апеляційної
скарги в порядку та строки передбачені
ст.186 КАС України.

Суддя:

Лакомська Ж. І.