Справа № 2а-8141/11
Суддя: Бутенко В.І.
Дата ухвалення: 2014-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"13" листопада 2014 р. м.
Київ К/800/14583/14

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

Бутенка В.І (доповідач), Лиски Т.О.,
Олендера І.Я.,

розглянувши в порядку письмового
касаційного провадження
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_4 до управління Пенсійного фонду
України Автозаводського району в м.
Кременчуці Полтавської області про
зобов'язання здійснити перерахунок,
нарахування та стягнення недоплаченої
щомісячної державної соціальної
допомоги дітям війни, -

в с т а н о в и в :

У вересні 2013 року державний виконавець
Автозаводського ВДВС Кременчуцького
МУЮ Полтавської області звернувся до
Автозаводського районного суду м.
Кременчука Полтавської області із
заявою про заміну порядку і способу
виконання постанови суду від 26 квітня
2011 року по справі №2а-8141/2011.

В обґрунтування своїх вимог заявник
посилався на те, що на виконання
постанови відповідачем здійснено
перерахунок та проведено нарахування
за рахунок Державного бюджету України
недоотриманої пенсії в сумі 1218,26 грн.,
однак проведення фактичної виплати за
цим перерахунком можливо лише після
виділення відповідного фінансування
на зазначені цілі з Державного бюджету
України, а тому для забезпечення
повного та фактичного виконання
рішення суду нараховані кошти в сумі
1218,26 грн. необхідно стягнути з
управління Пенсійного фонду України
Автозаводського району в
м. Кременчуці Полтавської області.
Просив суд змінити спосіб і порядок
виконання постанови Автозаводського
районного суду м. Кременчука
Полтавської області від 26.04.2011 року, на
виконання якої видано виконавчий лист
2а-8141/2011 від 13.04.2012 року Автозаводським
районним судом м. Кременчука по
справі за позовом ОСОБА_4 до управління
Пенсійного Фонду України в
Автозаводському районі м. Кременчука
Полтавської області про визнання дій
протиправними та зобов'язання
здійснити нарахування та виплату
допомоги дітям війни, стягнувши з
управління Пенсійного фонду України в
м. Кременчуці Полтавської області на
користь ОСОБА_4 нараховані, але не
виплачені кошти в сумі 1218,26 грн.

Ухвалою Автозаводського районного
суду м. Кременчука Полтавської області
від 03 грудня 2013 року, залишеною без змін
ухвалою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 19 лютого 2014
року, вказану заяву про зміну порядку і
способу виконання рішення суду
задоволено.

В касаційній скарзі відповідач,
посилаючись на порушення судами першої
і апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати рішення цих судів і
прийняти нове рішення про відмову в
задоволенні заяви про заміну порядку і
способу виконання постанови суду від 26
квітня 2011 року по справі №2а-8141/2011.

Колегія суддів вважає, що касаційна
скарга підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що постановою
Автозаводського районного суду м.
Кременчука Полтавської області від
26.04.2011 року задоволено частково
адміністративний позов ОСОБА_4 до
управління Пенсійного Фонду України в
Автозаводському районі м.
Кременчука Полтавської області про
визнання дій протиправними та
зобов'язання здійснити нарахування та
виплату допомоги дітям війни. Визнано
бездіяльність управління Пенсійного
Фонду України в Автозаводському районі
м. Кременчука Полтавської області в
частині не нарахування та не виплати
підвищення до пенсії ОСОБА_4,
передбаченої ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» у
період з 25 вересня 2010 р по 26 квітня 2011 р.
протиправною. Зобов'язано управління
Пенсійного фонду України в
Автозаводському районі м. Кременчука
Полтавської області здійснити
перерахунок пенсії на користь позивача
з підвищенням її на 30% мінімальної
пенсії за віком з розміру,
встановленого ч. 1 ст 28 Закону України
«Про загальнообов'язкове пенсійне
страхування» та провести відповідні
виплати за період з 25 вересня 2010 р. по 26
квітня 2011 р. з урахуванням проведених
виплат.

14.06.2012 року ухвалою Автозаводського
районного суду м. Кременчука
Полтавської області замінено боржника
- управління Пенсійного фонду України
Автозаводського району в м. Кременчуці
на управління Пенсійного фонду України
в м. Кременчуці по виконавчому листу
№2а-8141/2011, виданого Автозаводським
районним судом м. Кременчука 13.04.2012
року.

21.08.2013 року державним виконавцем
винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження за
вищевказаним виконавчим.

Згідно листа Управління Пенсійного
фонду України в м. Кременчуці №9716/02-21
від 27.06.2013 року суму доплати по рішенню
суду від 26.04.2011 року по справі № 2а-8141/2011
нараховано в розмірі 1218,26 грн.

Статтею 14 КАС України встановлено, що
судове рішення, яким закінчується
розгляд справи в адміністративному
суді, ухвалюється іменем України.
Постанови та ухвали суду в
адміністративних справах, що набрали
законної сили, є обов'язковими до
виконання на всій території України.
Невиконання судових рішень тягне за
собою відповідальність, встановлену
законом.

Як зазначалось вище, постановою
Автозаводського районного суду
м. Кременчука Полтавської області від
26.04.2011 року у справі №2а-8141/2011
зобов'язано відповідача вчинити певні
дії.

За приписами п. 2 ч. 4 ст. 105 КАС України
адміністративний позов може містити
вимоги про зобов'язання відповідача -
суб'єкта владних повноважень прийняти
рішення або вчинити певні дії. У разі
задоволення адміністративного позову
суд може прийняти постанову про
зобов'язання відповідача вчинити певні
дії (п. 2 ч. 2 ст. 162 КАС України).

Аналіз резолютивної частини вказаної
постанови Автозаводського районного
суду м. Кременчука Полтавської області
та синтез наведених процесуальних норм
дають підстави зробити висновок про те,
що зобов'язання, покладені на
відповідача цим судом, є позовними
вимогами, як видом захисту порушених
прав позивача, які суди задовольнили.

За таких обставин Автозаводський ВДВС
Кременчуцького МУЮ Полтавської
області просив змінити не спосіб
виконання постанови суду, а судове
рішення по суті позовних вимог і
вирішити додаткову позовну вимогу про
стягнення коштів, яка не була предметом
розгляду та дослідження
адміністративного суду під час
ухвалення вищевказаної постанови суду
першої інстанції.

Враховуючи викладене, суд касаційної
інстанції приходить до висновку, що,
задовольняючи заяву про зміну способу
виконання рішення, суди попередніх
інстанцій не звернули увагу та не
врахували відмінності між позовною
вимогою, як обраним судом видом захисту
порушених прав позивача, від способу
виконання судового рішення, як одного з
його заходів, чим змінили постанову
суду першої інстанції по суті за
відсутності на це процесуальних
повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 263 КАС України, за
наявності обставин, що ускладнюють
виконання судового рішення
(відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, що
видав виконавчий лист, із поданням, а
особа, яка бере участь у справі, та
сторона виконавчого провадження - із
заявою про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення. Питання
про відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення може бути розглянуто також за
ініціативою суду.

Підставою для застосування правил цієї
норми є обставини, що перешкоджають
належному виконанню судового рішення в
адміністративній справі: ускладнюють
його виконання або роблять неможливим.
Для відстрочення чи розстрочення
виконання судового рішення такою
обставиною може бути недостатність
коштів на рахунку, стихійне лихо, для
зміни способу чи порядку виконання
судового рішення - неможливість
виконання судового рішення внаслідок
відсутності, пошкодження або знищення
об'єкта стягнення або з інших причин.

Тобто, для відстрочення, розстрочення
виконання рішення та зміни способу
його виконання є такі підстави: для
розстрочення та відстрочення -
обставини, що ускладнюють виконання, а
для зміни способу і порядку виконання -
обставини, які роблять виконання
неможливим.

З матеріалів справи вбачається, що
виконання постанови суду першої
інстанції неможливе через відсутність
коштів, виплата яких буде здійснена за
наявності відповідного фінансування з
Державного бюджету України.

Отже, виконання постанови суду першої
інстанції фактично можливе, хоча й за
певних умов, а тому відсутні підстави
для зміни способу виконання вказаного
рішення.

Крім того, суд касаційної інстанції
звертає увагу на те, що "захист
порушеного права у судовому рішенні" і
"спосіб виконання судового рішення" не
є тотожними поняттями.

Враховуючи вищевикладене, суд
касаційної інстанції приходить до
висновку, що суд першої інстанції,
змінюючи спосіб виконання постанови
суду, фактично змінив її суть, що
належить до повноважень суду
апеляційної або касаційної інстанції.

Цього також не врахував суд
апеляційної інстанції під час
перегляду в апеляційному порядку
ухвали суду першої інстанції.

Вирішення питання про стягнення
коштів, яка нарахована у разі виконання
рішення адміністративного суду,
відноситься до юрисдикції цивільних
судів.

За змістом ст. 159 КАС України судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права,
обґрунтованим - ухвалене судом на
підставі повного та всебічного
з'ясування обставин в адміністративній
справі, підтверджених доказами,
дослідженими в судовому засіданні.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 223 КАС України
суд касаційної інстанції за наслідками
розгляду касаційної скарги має право
скасувати судові рішення судів першої
та апеляційної інстанцій та ухвалити
нове судове рішення.

Зважаючи на те, що у справі не
вимагається збирання або проведення
додаткової перевірки доказів,
обставини встановлені повно та
правильно, але допущена помилка в
застосуванні норм матеріального права,
суд касаційної інстанцій згідно зі
статтею 229 КАС України скасовує рішення
судів першої та апеляційної інстанції
і ухвалює нове рішення про відмову в
задоволенні позову (заяви).

Керуючись ст.ст. 220, 222, 223, 229, 230, 231 КАС
України, суд, -

у х в а л и в :

Касаційну скаргу управління
Пенсійного фонду України
Автозаводського району в м. Кременчуці
Полтавської області задовольнити.

Ухвалу Автозаводського районного суду
м. Кременчука Полтавської області від 03
грудня 2013 року та ухвалу Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 19 лютого 2014 року скасувати і
постановити нову ухвалу.

В задоволенні заяви Автозаводського
відділу державної виконавчої служби
Кременчуцького міського управління
юстиції Полтавської області про заміну
способу і порядку виконання судового
рішення - відмовити.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
оскарженню не підлягає.

С у д д і:
В.І. Бутенко

Т.О. Лиска

І.Я. Олендер