Справа № 872/12276/13
Суддя: Баранник Н.П.
Дата ухвалення: 2014-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

23 жовтня 2014 рокусправа № 804/5392/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Баранник Н.П.

суддів: Чепурнова
Д.В. Щербака А.А.

за участю секретаря судового
засідання: Фірсік Д.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу Управління
Укртрансінспекції у Дніпропетровській
області на постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 24 травня 2013
року у справі № 804/5392/13-а за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
начальника Управління
Укртрансінспекції у Дніпропетровській
області Бузякова Ріната Муратовича,
Управління Укртрансінспекції у
Дніпропетровській області про
визнання неправомірними дій та
скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся
до суду з позовом до начальника
Управління Укртрансінспекції у
Дніпропетровській області Бузякова
Ріната Муратовича, Управління
Укртрансінспекції у Дніпропетровській
області (далі - відповідач) про визнання
неправомірними дій та скасування
постанови.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 24
травня 2013 року позовні вимоги
задоволено: визнано протиправною та
скасовано постанову про застосування
фінансових санкцій № 009101 від 14.03.2013р.,
прийняту Управлінням
Укртрансінспекції у Дніпропетровській
області.

Не погодившись із рішенням суду
першої інстанції, відповідач подав
апеляційну скаргу. В скарзі,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального права, відповідач
просить скасувати постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 24
травня 2013 року та прийняти нову, якою у
задоволені позовних вимог відмовити.

Позивач у судовому засіданні
прохав залишити апеляційну скаргу
відповідача без задоволення, а рішення
суду першої інстанції - без змін.

Відповідач про дату, час та місце
розгляду апеляційної скарги був
повідомлений належним чином, в судове
засідання не з'явився

Колегія суддів, заслухавши
позивача, обговоривши доводи
апеляційної скарги, перевіривши
юридичну оцінку обставин справи та
повноту їх встановлення, дослідивши
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Свої позовні вимоги позивач
обґрунтовує тим, що він не є суб'єктом
господарювання, не здійснював
господарську діяльність щодо надання
послуг з перевезення пасажирів чи
вантажів на момент перевірки та не
керував транспортним засобом, який
зупинили для перевірки, як водій.

Суд першої інстанції погодився з
позицією позивача, та дійшов висновку
про безпідставність прийняття
відповідачем оскарженої постанови.
Так, суд вказав, що позивач не надавав
послуг з перевезення вантажів
автомобільним транспортом, а
транспортний засіб, який належить йому
на праві власності, з 12.01.2012р. перебуває
у оренді у ТОВ
«Продторгресурс».

Колегія суддів не погоджується з
висновками суду першої інстанції, з
огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається,
що 06.02.2013р. державними інспекторами
Управління Укртрансінспекції у
Дніпропетровській області була
проведена рейдова перевірка
додержання вимог законодавства про
автомобільний транспорт під час
виконання перевезень пасажирів і
вантажів автомобільним транспортом, у
ході якої інспекторами був зупинений
транспортний засіб «Mercedes-Benz Atego 1317»
номерний знак НОМЕР_1 під керуванням
водія ОСОБА_3.

В акті перевірки (а.с. 35)
зафіксовані порушення вимог ст.48
Закону України «Про автомобільний
транспорт» та Наказу Міністерства
транспорту та зв'язку України
від 07 червня 2010 року №340, а саме:
надання послуг з вантажних перевезень
транспортним засобом, що обладнаний не
повіреним тахографом, без оформленої
індивідуальної контрольної книжки
водія.

Водій надав працівникам
інспекції свідоцтво про реєстрацію
транспортного засобу «Mercedes-Benz Atego 1317»
номерний знак НОМЕР_1, відповідно до
якого власником автомобіля є ОСОБА_1.

На підставі акту перевірки,
прийнято постанову № 009101 від 14.03.2013р.,
якою до позивача, як власника
автомобіля, застосовані фінансові
санкції в сумі 1700 грн. за порушення
законодавства про автомобільний
транспорт, відповідальність за яке
передбачена частиною 1 абзацом 3 статті
60 Закону України «Про автомобільний
транспорт».

Згідно зі статтею 1 Закону України
«Про автомобільний транспорт» (далі по
тексту Закон №2344-III), автомобільний
перевізник - це фізична або юридична
особа, яка здійснює на комерційній
основі чи за власний кошт перевезення
пасажирів чи (та) вантажів
транспортними засобами.

Відповідно до ст. 34 цього ж Закону,
автомобільний перевізник повинен
серед іншого виконувати вимоги цього
Закону та інших законодавчих і
нормативно-правових актів України у
сфері перевезення пасажирів та/чи
вантажів; забезпечувати умови праці та
відпочинку водіїв згідно з вимогами
законодавства.

Положення про робочий час і час
відпочинку водіїв колісних
транспортних засобів, затверджене
наказом Міністерства транспорту та
зв'язку України від 07 червня 2010 року №340
(далі - Положення), встановлює
особливості регулювання робочого часу
та відпочинку водіїв колісних
транспортних засобів та порядок його
обліку.

Відповідно до п.1.3 зазначеного
Положення, його вимоги поширюються на
автомобільних перевізників та водіїв,
які здійснюють внутрішні перевезення
пасажирів чи/та вантажів колісними
транспортними засобами.

Згідно п. 6.1 Положення, вантажні
автомобілі з повною масою понад 3,5 тонн
повинні бути обладнані діючими та
повіреними тахографами.

До набрання чинності пунктом 6.1
Положення, водій, який керує
транспортним засобом, що зазначений у
пункті 6.1 та не обладнаний тахографом,
веде індивідуальну контрольну книжку
водія (додаток 3) (п. 6.3 Положення).

Доказів того, що автомобіль, яким
керував на час перевірки ОСОБА_3, був
обладнаний діючим та повіреним
тахографом позивач не надав, тим самим
не спростовано останнім порушень, що
відображені в акті перевірки.

Відповідно до вимог ст.48 Закону №
2344-III, автомобільні перевізники, водії
повинні мати і пред'являти особам, які
уповноважені здійснювати контроль на
автомобільному транспорті та у сфері
безпеки дорожнього руху, документи, на
підставі яких виконують вантажні
перевезення. Документами для
здійснення внутрішніх перевезень
вантажів є:

для автомобільного перевізника -
документ, що засвідчує використання
транспортного засобу на законних
підставах, інші документи, передбачені
законодавством;

для водія - посвідчення водія
відповідної категорії, реєстраційні
документи на транспортний засіб,
товарно-транспортна накладна або інший
визначений законодавством документ на
вантаж, інші документи, передбачені
законодавством.

Вказаний у цій статті перелік
документів не є вичерпним, тобто
законодавцем передбачено можливість
його доповнення іншими визначеними
законодавством документами. Одним із
таких документів, у разі відсутності
діючого та повіреного тахографа, і є
індивідуальна контрольна книжка водія,
обов'язок ведення якої передбачено
Положенням про робочий час і час
відпочинку водіїв колісних
транспортних засобів, затвердженим
наказом Міністерства транспорту та
зв'язку України від 07.06.2010 р. № 340.

Щодо посилань позивача на те, що
транспортний засіб ним було передано в
оренду ТОВ «Продторгресурс», колегія
суддів зазначає, що під час перевірки
водієм не було надано інспекторам
договору оренди автомобілю «Mercedes-Benz Atego
1317» номерний знак НОМЕР_1, а надано лише
технічний паспорт, за даними якого
власником цього засобу є саме позивач.
Будь-яких інших документів, які б
свідчили про право користування даним
транспортним засобом, водій
інспекторам не надав.

Стаття 60 Закону № 2344-III передбачає
відповідальність за порушення
законодавства про автомобільний
транспорт, зокрема, до автомобільних
перевізників застосовуються санкція
за надання послуг з перевезень
пасажирів та вантажів без оформлення
документів, перелік яких визначений
статтями 39 та 48 цього Закону, у вигляді
штрафу в розмірі ста неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян.

З огляду на викладене, колегія
суддів приходить до висновку про те, що
відповідач правомірно, на підставі
наявних у нього доказів, прийняв
рішення про притягнення саме позивача,
як власника транспортного засобу, яким
здійснювалося перевезення вантажу, до
відповідальності, передбаченої ст.60
Закону України "Про автомобільний
транспорт". Підстави для скасування
законної постанови відповідача, як і
для задоволення позовних вимог,
відсутні.

Оскільки, застосовуючи
законодавство, яке регулює спірні
правовідносини, суд першої інстанції
дав невірну правову оцінку обставинам
у справі та допустив помилкове
застосування норм матеріального права,
колегія суддів приходить до висновку,
що постанову суду першої інстанції
необхідно скасувати з прийняттям
нового рішення - про відмову у
задоволенні позову.

Керуючись п.3 ч.1 ст.198, ст.ст. 202, 205,
207 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Укртрансінспекції у Дніпропетровській
області - задовольнити.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 24
травня 2013 року у справі № 804/5392/13-а -
скасувати та прийняти нову постанову.

У задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1 - відмовити в повному обсязі.

Постанова Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена в
порядку та строки, визначені ст. 212 КАС
України.

Повний текст постанови
виготовлено 14.11.2014р..

Головуючий:
Н.П. Баранник

Суддя:
Д.В. Чепурнов

Суддя:
А.А. Щербак