Справа № 2а-11070/10/1370
Суддя: Приходько І.В.
Дата ухвалення: 2014-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" листопада 2014 р. м.
Київ К/800/46944/14

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі Приходько І.В. Бухтіярової І.О.
Костенка М.І.

розглянувши в порядку письмового
провадження

касаційну скаргу ОСОБА_4

на постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 13.09.2011 р.

та ухвалу Львівського апеляційного
адміністративного суду від 11.08.2014 р.

у справі № 2а-11070/10/1370 (№ 122811/11/9104)

за позовом Державної податкової
інспекції у Залізничному районі м.
Львова

до ОСОБА_4

третя особа Львівський відділ
реєстраційно-екзаменаційної роботи
Управління Державтоінспекції ГУ МВС
України у Львівській області

про стягнення податку з власників
транспортних засобів та інших
самохідних машин і механізмів, -

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2010 року Державна податкова
інспекція у Залізничному районі м.
Львова (далі - позивач, ДПІ у
Залізничному районі м. Львова)
звернулась до Львівського окружного
адміністративного суду з позовом до
ОСОБА_4 (далі - відповідач, ОСОБА_4.),
третя особа на стороні відповідача -
Львівський відділ
реєстраційно-екзаменаційної роботи
Управління Державтоінспекції ГУ МВС
України у Львівській області (далі -
третя особа, Львівський ВРЕР УДАІ ГУ
МВС України у Львівській області), в
якому просила суд стягнути з
відповідача податок з власників
транспортних засобів та інших
самохідних машин і механізмів в сумі 24
610 грн.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 13.09.2011 р.,
яка залишена без змін ухвалою
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 11.08.2014 р.,
позов задоволено повністю: стягнуто з
ОСОБА_4 до державного бюджету 24 610 грн.
податку з власників транспортних
засобів та інших самохідних машин і
механізмів.

Не погоджуючись із прийнятими
рішеннями судів першої та апеляційної
інстанцій, відповідач звернувся до
Вищого адміністративного суду України
з касаційною скаргою, в якій, з
посиланням на порушення судами норм
матеріального та процесуального права,
просив скасувати постанову
Львівського окружного
адміністративного суду від 13.09.2011 р. та
ухвалу Львівського апеляційного
адміністративного суду від 11.08.2014 р. і
прийняти нове рішення, яким у
задоволенні позову відмовити.

Позивач заперечень на касаційну скаргу
не надав, що не перешкоджає її розгляду
по суті.

Справу розглянуто в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами відповідно до статті 222
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
дослідивши матеріали справи та доводи
касаційної скарги, перевіривши
правильність застосування судами
попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права
колегія суддів приходить до висновку,
що касаційна скарга підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що листом Львівський
відділ реєстраційно-екзаменаційної
роботи ДАІ при ГУ МВС України у
Львівській області від 31.08.2010 р. вих. №
9/2074 «Щодо надання інформації про
проведення першої реєстрації
автомобілів ввезених на територію
України» повідомив податковий орган,
що громадянин ОСОБА_4, 17.03.2010 р.
зареєстрував транспортний засіб:
автомобіль марки VOLKSWAGEN, 2001 року
випуску, об'єм двигуна 2461 см3, державний
номерний знак НОМЕР_1, який відповідно
до статті 2 Закону України «Про податок
з власників транспортних засобів та
інших самохідних машин і механізмів» є
об'єктом оподаткування.

Відповідно до довідки ДПІ у
Залізничному районі м. Львова від 04.11.2010
р. № 30064/9/19-023/1530, кошти по «Податку з
власників транспортних засобів» від
ОСОБА_4 в сумі 24 610 грн. до бюджету не
надходили.

В матеріалах реєстраційної справи
відсутня квитанція про сплату податку
з власників транспортних засобів та
інших самохідних машин механізмів
перед проведенням першої реєстрації в
Україні.

Суд першої інстанції, задовольняючи
позовні вимоги, з яким погодився суд
апеляційної інстанції, виходив з того,
що оскільки сума податку з власників
транспортних засобів не надходила до
бюджету, тому відповідачем не
виконаний обов'язок щодо сплати цього
податку, який підлягає стягненню в
дохід держави.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України не може
погодитись з такими висновками судів,
вважаючи їх передчасними та такими, що
винесені з неповним з'ясуванням всіх
обставин справи, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 69 Кодексу
адміністративного судочинства України
доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів. Докази суду надають особи,
які беруть участь у справі. Суд може
запропонувати надати додаткові докази
або витребувати додаткові докази за
клопотанням осіб, які беруть участь у
справі, або з власної ініціативи.

Згідно зі статтею 159 Кодексу
адміністративного судочинства України
судове рішення повинно бути законним і
обґрунтованим, тобто таким, що ухвалене
відповідно до норм матеріального права
при дотриманні норм процесуального
права на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Оскаржувані судові рішення вказаним
вимогам не відповідають.

Відповідно до статті 1 Закону України
«Про податок з власників транспортних
засобів та інших самохідних машин і
механізмів» платниками податку з
власників транспортних засобів та
інших самохідних машин і механізмів є
підприємства, установи та організації,
які є юридичними особами, іноземні
юридичні особи, а також громадяни
України, іноземні громадяни та особи
без громадянства, які здійснюють першу
реєстрацію в Україні, реєстрацію,
перереєстрацію транспортних засобів
та/або мають зареєстровані в Україні,
згідно з чинним законодавством, власні
транспортні засоби, які відповідно до
вимог статті 2 цього Закону, є об'єктами
оподаткування.

Згідно статті 5 Закону України «Про
податок з власників транспортних
засобів та інших самохідних машин і
механізмів» податок з власників
транспортних засобів та інших
самохідних машин і механізмів
сплачується, зокрема, фізичними
особами перед проведенням першої
реєстрації в Україні, реєстрацією,
перереєстрацією транспортних засобів,
а також перед технічним оглядом
транспортних засобів щорічно або один
раз за два роки, але не пізніше першого
півріччя року, в якому проводиться
технічний огляд.

Статтею 3 Закону України «Про податок з
власників транспортних засобів та
інших самохідних машин і механізмів»
визначено, що перша реєстрація в
Україні - це реєстрація транспортного
засобу в Україні, яка здійснюється
уповноваженими державними органами
України вперше щодо цього
транспортного засобу.

Згідно частини шостої статті 5 Закону
України «Про податок з власників
транспортних засобів та інших
самохідних машин і механізмів» фізичні
особи - платники податку зобов'язані
пред'являти органам, що здійснюють
першу реєстрацію в Україні, реєстрацію,
перереєстрацію, зняття з обліку або
технічний огляд транспортних засобів,
квитанції або платіжні доручення про
сплату податку за попередній (у разі
здійснення сплати) та за поточний роки,
а платники, звільнені від сплати цього
податку, - відповідний документ, що дає
право на користування цими пільгами.

Відповідно до частини п'ятої статті 6
Закону України «Про податок з
власників транспортних засобів та
інших самохідних машин і механізмів»
сума податку з власників транспортних
засобів та інших самохідних машин і
механізмів, що сплачується фізичними
особами, обчислюється за ставками,
визначеними у статті 3 цього ж Закону. У
разі виявлення юридичних чи фізичних
осіб, які не сплачували податок з
власників транспортних засобів та
інших самохідних машин і механізмів,
вони зобов'язані сплатити податок не
більш як за три попередні роки.
Перерахування неправильно сплаченого
податку допускається не більш як за три
попередні роки. Органи, що здійснюють
державну реєстрацію транспортних
засобів, зобов'язані щомісячно
повідомляти податкові органи про
транспортні засоби, зареєстровані або
зняті з реєстрації протягом
попереднього місяця, за формою,
затвердженою центральним податковим
органом України, та їх власників.

Статтею 7 Закону України «Про податок з
власників транспортних засобів та
інших самохідних машин і механізмів»
передбачено, що у разі приховування
(заниження) об'єктів оподаткування з
власників транспортних засобів
стягуються сума несплаченого податку,
а також пеня або штраф у порядку,
передбаченому законом.

Відповідно до пункту 8 «Порядку
державної реєстрації (перереєстрації),
зняття з обліку автомобілів, автобусів,
а також самохідних машин,
сконструйованих на шасі автомобілів,
мотоциклів усіх типів, марок і моделей,
причепів, напівпричепів, мотоколясок,
інших прирівняних до них транспортних
засобів та мопедів» в редакції,
затвердженій постановою Кабінету
Міністрів України від 23.12.2009 р. № 1371,
державна реєстрація транспортних
засобів проводиться на підставі заяв
власників, поданих особисто, і
документів, що посвідчують їх особу,
підтверджують правомірність
придбання, отримання, ввезення, митного
оформлення транспортних засобів,
оцінку їх вартості (проводиться
спеціалістом, що пройшов необхідну
підготовку в порядку, встановленому
МВС, Мін'юстом, Мінпромполітики,
Держмитслужбою та Фондом державного
майна, і має відповідні документи),
відповідність конструкції
транспортних засобів установленим
вимогам безпеки дорожнього руху, а
також вимогам, які є підставою для
внесення змін до реєстраційних
документів.

Відповідно до частин четвертої та
п'ятої статті 11 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд вживає передбачені законом заходи,
необхідні для з'ясування всіх обставин
у справі, у тому числі щодо виявлення та
витребування доказів з власної
ініціативи. Суд повинен запропонувати
особам, які беруть участь у справі,
подати докази або з власної ініціативи
витребувати докази, яких, на думку суду,
не вистачає.

В даному випадку судами попередніх
інстанцій не витребувано та не
досліджено документи, які стали
підставою для реєстрації
вищевказаного транспортного засобу.

Оскільки обов'язковою умовою
реєстрації транспортного засобу є
попередня сплата податку з власників
транспортних засобів, для повного та
всебічного розгляду справи слід
встановити, на підставі яких
документів був зареєстрований такий
автомобіль та чи наявна в матеріалах
реєстраційної справи даного
транспортного засобу квитанція про
сплату відповідного податку перед
здійсненням реєстрації.

Касаційна ж інстанція згідно з частини
другої статті 220 Кодексу
адміністративного судочинства України
не може досліджувати докази,
встановлювати або визнавати
доведеними обставини, що не були
встановлені в судовому рішенні, та
вирішувати питання про достовірність
того чи іншого доказу.

Враховуючи викладене, касаційна
інстанція на підставі статті 227 Кодексу
адміністративного судочинства України
дійшла висновку про неповне
встановлення обставин справи та
обумовлену цим неможливість надання
належної юридичної оцінки всім
обставинам у справі, порушень норм
процесуального права, у зв'язку з чим
оскаржувані судові рішення підлягають
скасуванню, а справа підлягає
направленню на новий розгляд для
достовірного з'ясування та правильного
вирішення спору по суті.

Під час нового судового розгляду
справи судам необхідно врахувати
викладене, повно та об'єктивно
дослідити обставини справи, дати їм
належну юридичну оцінку, в залежності
від встановленого, правильно
застосувати до спірних правовідносин
норми матеріального права та ухвалити
законне і обґрунтоване рішення.

Відповідно до вищевикладеного,
касаційна скарга ОСОБА_4 підлягає
частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 220, 222, 223, 227, 230, 231, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити
частково.

Постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 13.09.2011 р. та
ухвалу Львівського апеляційного
адміністративного суду від 11.08.2014 р. у
справі № 2а-11070/10/1370 (№ 122811/11/9104) -
скасувати.

Справу № 2а-11070/10/1370 (№ 122811/11/9104)
направити на новий судовий розгляд до
Львівського окружного
адміністративного суду.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі та
оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя підпис І.В.
Приходько Судді підпис І.О. Бухтіярова
підпис М.І. Костенко