Справа № 520/3709/13-а
Суддя: Рева С. В.
Дата ухвалення: 2014-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

________________________________________________________________________
____________________________________________________________
Справа № 520/3709/13-а
Провадження № 8-а/520/2/14
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.11.2014 року Київський
районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді Реви
С.В.,

при секретарі
Бродецькій Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду у місті Одесі
справу за адміністративним позовом
ОСОБА_1 до Інспекції держаного
архітектурно-будівельного контролю в
Одеській області, за участю третьої
особи ОСОБА_3, про скасування протоколу
та постанови у справі про
адміністративне правопорушення, суд, -

В С Т А Н О В И В:

21 березня 2013 року ОСОБА_1
звернувся до суду з вказаним
адміністративним позовом, в якому
просив суд скасувати протокол
Інспекції Державного
архітектурно-будівельного контролю в
Одеській області про адміністративне
правопорушення від 27 лютого 2013 року
складеного відносно нього про вчинення
адміністративного правопорушення у
сфері містобудівної діяльності, а
також скасувати постанову Інспекції
Державного архітектурно-будівельного
контролю в Одеській області по справі
про адміністративне порушення № 182 від
06 березня 2013 року про його притягнення
до адміністративної відповідальності
за вчинення адміністративного
правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 96
КУпАП та накладення адміністративного
стягнення у вигляді штрафу в сумі 8.500
гривень.

Обґрунтовуючи свої вимоги ОСОБА_1
посилався на те, що протокол Інспекції
Державного архітектурно-будівельного
контролю в Одеській області про
адміністративне правопорушення від 27
лютого 2013 року складеного відносно
ОСОБА_1 про вчинення адміністративного
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності є незаконним, оскільки він
не скоював адміністративного
правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 96
КУпАП, а посадовими особами Інспекції
Державного архітектурно-будівельного
контролю в Одеській області невірно
було встановлено особу, яка має нести
відповідальність за вказане
правопорушення.

При цьому, винною особою по цій
справі є співвласник будинку АДРЕСА_1, а
саме ОСОБА_3, який здійснив будівництво
та демонтував частину спільного з
ОСОБА_1 будинку за вказаною адресою.

Крім того, ОСОБА_1 посилався на те,
що оскаржуваний протокол складався за
його відсутністю та за відсутністю
вказаного у протоколі свідка, про що
свідчить відсутність його підпису в
протоколі.

На підставі зазначеного
протоколу, Інспекцією Державного
архітектурно-будівельного контролю в
Одеській області винесено постанову №
182 від 06 березня 2013 року, якою ОСОБА_1
визнано винним у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч. 7 ст. 96 КУпАП, та
притягнуто до адміністративної
відповідальності шляхом накладення
адміністративного стягнення у вигляді
штрафу в сумі 8.500 гривень.

У зв'язку з вищевикладеним ОСОБА_1
вважає, що постанова Інспекції
Державного архітектурно-будівельного
контролю в Одеській області по справі
про адміністративне порушення № 182 від
06 березня 2013 року є незаконною та
підлягає скасуванню, оскільки він не
порушував вимоги законодавства,
будівельні норми, державні стандарти і
правила.

04 вересня 2013 року Київський
районний суд м. Одеси виніс постанову
по адміністративній справі № 520/3709/13-а,
якою задовольнив частково позовні
вимоги ОСОБА_1 та скасував постанову
Інспекції держаного
архітектурно-будівельного контролю в
Одеській області № 182 від 06 березня 2013
року про притягнення ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності за
скоєння адміністративного
правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 96
КУпАП, та накладення на нього
адміністративного стягнення у вигляді
штрафу в сумі 8.500 гривень, в іншій
частині відмовлено.

Однак, під час розгляду
адміністративної справи судом не було
залучено до участі у справі ОСОБА_3 як
третю особу, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору, оскільки
рішення по даній справі дійсно
вплинуло на його права.

Але суд не залучив ОСОБА_3 до
участі у справі в якості третьої особи,
яка не заявляє самостійних вимог на
предмет спору, хоча на підставі ч. 2 ст. 53
КАС України можливо було б це зробити й
ще з власної ініціативи при прийнятті
позовної заяви, підготовці справи до
судового розгляду або під час судового
розгляду справи, що призвело до
порушення прав ОСОБА_3.

В подальшому ОСОБА_3 звернувся до
суду із заявою про скасування
постанови Київського районного суду м.
Одеси від 04 вересня 2013 року по
адміністративній справі №
520/3709/13-а у зв'язку із нововиявленими
обставинами та просив суд відмовити
ОСОБА_1 у задоволені позову через
відсутність підстав.

Ухвалою Київського районного
суду м. Одеси від 24 листопада 2014 року по
адміністративній справі № 520/3709/13-а
постанову скасовано у зв'язку із
нововиявленими обставинами та
продовжено розгляд справи по суті.

В судовому засіданні представник
третьої особи ОСОБА_4 просила суд
відмовити у задоволені позовних вимог
ОСОБА_1 за безпідставністю.

Інші учасники процесу у судове
засідання не з'явились, хоча про час та
місце розгляду справи повідомлялись
належним чином, однак про причини
неявки суд не повідомили.

Вислухавши пояснення
представника третьої особи ОСОБА_4,
дослідивши матеріали справи та надані
докази, суд вважає, що позовні вимоги
ОСОБА_1 слід залишити без задоволення з
наступних підстав.

Положеннями ст. 245 КУпАП
передбачено, що завданнями провадження
в справах про адміністративні
правопорушення є: своєчасне, всебічне,
повне і об'єктивне з'ясування обставин
кожної справи, вирішення її в точній
відповідності з законом, забезпечення
виконання винесеної постанови, а також
виявлення причин та умов, що сприяють
вчиненню адміністративних
правопорушень, запобігання
правопорушенням, виховання громадян у
дусі додержання законів, зміцнення
законності.

За приписами ч. 1 ст. 249 КУпАП
визначено, що справа про
адміністративне правопорушення
розглядається відкрито крім випадків,
коли це суперечить інтересам охорони
державної таємниці.

Доказами в справі про
адміністративне правопорушення, є
будь-які фактичні дані, на основі яких у
визначеному законом порядку орган
(посадова особа) встановлює наявність
чи відсутність адміністративного
правопорушення, винність даної особи в
його вчиненні та інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи. Ці дані
встановлюються протоколом про
адміністративне правопорушення,
поясненнями особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
потерпілих, свідків, висновком
експерта, речовими доказами,
показаннями технічних приладів та
технічних засобів, що мають функції
фото- і кінозйомки, відеозапису чи
засобів фото- і кінозйомки,
відеозапису, які використовуються при
нагляді за виконанням правил, норм і
стандартів, що стосуються забезпечення
безпеки дорожнього руху, протоколом
про вилучення речей і документів, а
також іншими документами (ст. 251 КУпАП).

У судовому засіданні встановлено,
що 27 лютого 2013 року посадовими особами
Інспекції Державного
архітектурно-будівельного контролю в
Одеській області складено протокол про
адміністративне правопорушення
відносно ОСОБА_1, оскільки він вчинив
адміністративне правопорушення у
сфері містобудівної діяльності, а саме
без права на виконання будівельних
робіт здійснив реконструкцію частини
будинку та нежитлових будівель за
адресою: АДРЕСА_1.

На підставі вищевказаного
протоколу, 06 березня 2013 Інспекція
держаного архітектурно-будівельного
контролю в Одеській області винесла
постанову по справі про
адміністративне порушення за № 182 від 06
березня 2013 року, якою ОСОБА_1 визнано
винним у скоєнні адміністративного
правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 96
КУпАП, та накладення на нього
адміністративного стягнення у вигляді
штрафу в сумі 8.500 гривень.

При цьому з вищевказаної
постанови вбачається, що ОСОБА_1
притягнуто до адміністративної
відповідальності у зв'язку з тим, що він
без права на виконання будівельних
робіт здійснив реконструкцію частини
будинку та нежитлових будівель за
адресою: АДРЕСА_1.

Пунктом 1 частини 3 статті 2 КАС
України встановлено, що у справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Так, з матеріалів справи
вбачається, що ОСОБА_1 належить 17/1000
частин ДБК «Металург», які розташовані
по АДРЕСА_1, в порядку спадкування за
заповітом після померлої 26 листопада
2004 року ОСОБА_1 на підставі рішення
Київського районного суду м. Одеси від
26 червня 2006 року справа № 2-2409/2006.

Згідно довідки ДБК «Металург» № 10
від 08 квітня 1998 року, ОСОБА_1 була членом
ДБК «Металург», за адресою: АДРЕСА_1, та
у її користуванні знаходилася земельна
ділянка площею 218 кв.м., на якій було
розташовано житловий будинок площею 28,9
кв.м., літня кухня площею 4,4 кв.м. + 10,1
кв.м. душ та вбиральня, та її частка
складала 17/1000 частин.

Таким чином, судом встановлено, що
належні ОСОБА_1 17/1000 частин ДБК
«Металург», які розташовані по АДРЕСА_1,
в порядку спадкування за заповітом
після померлої 26 листопада 2004 року
ОСОБА_1 на підставі рішення Київського
районного суду м. Одеси від 26 червня 2006
року справа № 2-2409/2006
складаються з: житлового будинку
площею 28,9 кв.м., літня кухня 4,4 кв.м. + 10,1
кв.м. - душ, вбиральня.

Вищезазначене, також
підтверджується відповідною довідкою
з КП «Бюро технічної інвентаризації»
Одеської міської ради від 07 травня 2014
року за № 43943293, наявної в матеріалах
справи.

Однак, згідно із технічним
паспортом, який виготовлений КП
«Одеське міське бюро технічної
інвентаризації та реєстрації об'єктів
нерухомості» станом на 16 листопада 2012
року, на садовий (дачний) будинок по
АДРЕСА_1, що знаходиться в користуванні
ОСОБА_1, складається з:

- дача під літ. «В», загальною
площею 147,9 кв.м.;

- навіс під літ «У-2», загальною
площею 6,8 кв.м.;

- гараж під літ. «У-3», загальною
площею 27 кв.м..

При цьому, в матеріалах справи
відсутні докази, які б свідчили про те,
що ОСОБА_1 було отримано у
встановленому законом порядку
правовстановлюючі документи на 17/1000
частин ДБК «Металург», які розташовані
по АДРЕСА_1, які складаються саме з дачі
під літ. «В», загальною площею 147,9 кв.м.,
навісом під літ «У-2», загальною площею
6,8 кв.м. та гаражу під літ. «У-3»,
загальною площею 27 кв.м..

Також з матеріалів справи
вбачається, що на підставі скарг ОСОБА_3
на дії ОСОБА_1 посадови особи Інспекції
держаного архітектурно-будівельного
контролю в Одеській області проводили
перевірку законності здійснення
останнім реконструкції частини
будинку та нежитлових будівель за
адресою: АДРЕСА_1, на підставі якої було
виявлено порушення та внаслідок чого
ОСОБА_1 було притягнуто до
адміністративної відповідальності.

Оцінивши всі обставини справи у
їх сукупності, суд вважає, що своїми
діями ОСОБА_1 дійсно порушив вимоги
ст.ст. 34, 36 Закону України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
за що передбачено відповідальність ч. 7
ст. 96 КУпАП, тому він був обґрунтовано
та законно притягнутий Інспекцією
держаного архітектурно-будівельного
контролю в Одеській області до
відповідальності, тому відсутні
підстави для задоволення позову.

Крім того, суд вважає за необхідне
зазначити, що незначні процесуальні
порушення зі сторони Інспекції
держаного архітектурно-будівельного
контролю в Одеській області не можуть
бути підставою для скасування
постанови, якою обґрунтовано та
законно притягнуто до
адміністративної відповідальності.

З урахуванням вищевказаного та
відповідно до ст. 293 КУпАП, суд, як орган,
що розглядає адміністративний позов на
постанову про адміністративне
правопорушення, перевіривши
законність і обґрунтованість
винесеної постанови, суд дійшов до
висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є
необґрунтованими, які слід залишити
без задоволення.

Керуючись ст. ст. 2, 8-9, 17-18, 53, 71-72,
159-163, 167, 171-2 КАС України, на підставі
ст.ст. 96, 244-6, 245, 249, 254, 251, 256, 268, 280, 287-289, 293
КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволені
адміністративного позову до Інспекції
держаного архітектурно-будівельного
контролю в Одеській області, за участю
третьої особи ОСОБА_3, про скасування
протоколу та постанови у справі про
адміністративне правопорушення за
безпідставністю.

Постанова є остаточною та
оскарженню не підлягає.

Суддя
Рева С. В.