Справа № 2а-618/1718/09
Суддя: Багрій В.М.
Дата ухвалення: 2010-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2010 р. Справа № 57481/09

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду в
складі:

головуючого судді
Багрія В.М.,

суддів
Богаченка С.І., Старунського Д.М.,

при секретарі судового засідання
Гром В.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України в
Сарненському районі Рівненської
області на постанову Сарненського
районного суду Рівненської області від
05.06.2009 року у справі за позовом ОСОБА_1
до управління Пенсійного фонду України
в Сарненському районі Рівненської
області про визнання протиправними дій
суб’єкта владних повноважень,
зобов’язання вчинити певні дії,

В С Т
А Н О В И Л А :

У лютому 2009 року ОСОБА_1 звернулась до
суду з позовом до управління
Пенсійного фонду України в
Сарненському районі Рівненської
області про зобов’язання вчинення дій.

Позивачка посилалась на те, що їй як
учаснику ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС 1 категорії та
інваліду 3 групи, інвалідність
пов’язана з ліквідацією наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС,
відповідно до ст.54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», щомісячно
повинна нараховуватись та
виплачуватись пенсія в розмірі не
менше 6-ти мінімальних пенсій за віком.

Відповідно до ст. 50 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», особам, що
віднесені до 1 категорії, призначається
щомісячна додаткова пенсія для
інвалідів 3-ї групи у розмірі 50% від
мінімальної пенсії за віком. Однак,
відповідач в порушення норм закону
нараховував та виплачував їй пенсію у
меншому розмірі.

Позивачка просила визнати
неправомірними дії відповідача та
зобов’язати відповідача зробити
перерахунок та виплачувати призначену
пенсію відповідно до ст.ст. 50, 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»з
29.02.2007 року.

Постановою Сарненського районного
суду Рівненської області від 05.06.2009
року позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії управління
Пенсійного фонду України в
Сарненському районі Рівненської
області щодо перерахунку пенсії ОСОБА_1
відповідно до ст. 50, ст. 54 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Зобов’язано управління Пенсійного
фонду України в Сарненському районі
Рівненської області здійснити
перерахунок та виплатити різницю між
фактично отриманою та належною до
сплати судами пенсії ОСОБА_1 за періоди
з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року та з 01.01.2009
року по 30.05.2009 року відповідно до ст. 50,
ст. 54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи»виходячи з мінімального
розміру пенсії за віком згідно ч.1 ст. 28
Закону України «Про
загальнообов’язкове державне
пенсійне страхування». В решті позову
відмовлено.

Постанову суду першої інстанції
оскаржило управління Пенсійного фонду
України в Сарненському районі
Рівненської області, подавши на неї
апеляційну скаргу.

Апелянт в апеляційній скарзі зазначає,
що відповідно до ч.5 ст. 54 Закону порядок
обчислення пенсії по інвалідності, що
настала внаслідок каліцтва чи
захворювання, і пенсії у зв’язку із
втратою годувальника внаслідок
Чорнобильської катастрофи
визначається Кабінетом Міністрів
України. Оскільки, позивачці було
нараховано та виплачено пенсію
відповідно до нормативно-правових
актів КМУ, то вимоги позивачки щодо
перерахунку пенсії відповідно до
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи»є безпідставними.

Апелянт просить скасувати постанову
Сарненського районного суду
Рівненської області від 05.06.2009 року та
прийняти нове рішення, яким відмовити
позивачці у повному обсязі заявлених
позовних вимог.

Вислухавши суддю-доповідача,
представника апелянта, яка апеляційну
скаргу підтримала, ОСОБА_1, яка просить
апеляційну скаргу відхилити, а
постанову суду першої інстанції
залишити без змін, дослідивши
обставини справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів приходить до
висновку про те, що апеляційна скарга
задоволенню підлягає частково з таких
підстав.

Задовольняючи частково позовні вимоги
ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з
того, що позивачка є учасником
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС 1 категорії та
інвалідом 3 групи, інвалідність
пов’язана з ліквідацією наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС, а тому
відповідач зобов’язаний провести
перерахунок її пенсії відповідно до ст.
ст.50,54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Такі висновки суду першої інстанції, на
думку колегії суддів, відповідають
нормам матеріального права та є
правильними.

Встановлено, що позивачка ОСОБА_1 є
учасником ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС 1 категорії та
інвалідом 3 групи, що пов’язана з
ліквідацією наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС, що підтверджується
відповідним посвідченням.

Відповідно до ст. 54 Закону обчислення і
призначення пенсій по інвалідності, що
настала внаслідок каліцтва чи
захворювання, і пенсій у зв'язку з
втратою годувальника внаслідок
Чорнобильської катастрофи із
заробітку за межами зони відчуження
провадиться на загальних підставах
відповідно до Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування".

В усіх випадках розміри пенсій для
інвалідів, щодо яких встановлено
зв'язок з Чорнобильською катастрофою,
не можуть бути нижчими –6-ти
мінімальних пенсій за віком по 3-ій
групі інвалідності.

Відповідно до ст.50 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», особам
віднесеним до I категорії, які є
інвалідами 3 групи, призначається
щомісячна додаткова пенсія за шкоду,
заподіяну здоров'ю інвалідів, щодо яких
встановлено зв'язок з Чорнобильською
катастрофою у розмірі –50% мінімальної
пенсії за віком.

З матеріалів справи видно, що пенсія
ОСОБА_1 з 2007 року виплачувалась
відповідачем та визначалася з
розрахунку розмірів мінімальної
пенсії, встановлених постановами
Кабінету Міністрів України.

Виходячи з загальних засад
пріоритетності законів над урядовими
нормативними актами, суд першої
інстанції, на думку колегії суддів,
прийшов до обґрунтованого висновку, що
при розрахунку основної та додаткової
пенсій позивачки, передбачених ст..ст.
50,54 Закону України застосуванню
підлягає розмір прожиткового мінімуму,
для осіб, які втратили працездатність,
встановленого в законі про Державний
бюджет України на відповідний рік, із
якого визначається мінімальний розмір
пенсії за віком, а не положення
постанов Кабінету Міністрів України,
які істотно звужують обсяг
встановлених законом прав.

Колегія суддів вважає, що розмір пенсії
в 2007 році, визначений з розрахунку
розмірів мінімальної пенсії на
підставі постанов уряду, суперечить
розміру, встановленому законом.

Ч.2 ст. 99 КАС України, в редакції, що була
чинна на час виникнення спірних
правовідносин та вирішення справи
судом першої інстанції, встановлено, що
для звернення до адміністративного
суду за захистом прав, свобод та
інтересів особи встановлюється річний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналась або повинна була дізнатись
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів. Відповідно до ч.1 ст. 100 КАС
України пропущення строку звернення до
адміністративного суду є підставою для
відмови у задоволені
адміністративного позову за умови,
якщо на цьому наполягає одна із сторін.

Позивачка пропустила строк
звернення до суду, оскільки звернулась
з позовом в 2009 році, а на застосуванні
наслідків пропуску річного строку
звернення до суду наполягав відповідач
у своєму запереченні на позовну заяву.

Колегія суддів приходить до висновку
про необхідність застосування строку
звернення до суду, визначеного ст. 99 КАС
України та відмову в задоволенні
позовних вимог позивачки за 2007 рік.

Щодо перерахунку пенсії за 2008 рік, то
п.28 розділу 2 Закону України «Про
Державний бюджет на 2008 рік та внесення
змін до деяких законодавчих актів
України»внесено зміни до Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", якими
встановлено мінімальний розмір пенсії
для інвалідів 3 групи, щодо яких
встановлено зв’язок із Чорнобильською
катастрофою, не може бути нижчим: по 3
групі інвалідності - 180% прожиткового
мінімуму.

З матеріалів справи вбачається, що за
період з 01.01.2008 року по 21.05.2008 року
позивачці ОСОБА_1 було нараховано та
виплачено пенсію відповідно до
внесених Законом України «Про
Державний бюджет на 2008 рік та внесення
змін до деяких законодавчих актів
України»змін. Тому позовні вимоги
позивачці в частині перерахунку пенсії
за вказаний період не підлягають
задоволенню.

П.28 розділу 2 Закону України «Про
Державний бюджет на 2008 рік та внесення
змін до деяких законодавчих актів
України»внесено зміни до Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", якими
встановлено мінімальний розмір пенсії
для інвалідів 3 групи, щодо яких
встановлено зв’язок із Чорнобильською
катастрофою.

Рішенням Конституційного Суду України
№10-рп від 22 травня 2008 року визнано
неконституційними положення п.28
розділу 2 Закону України «Про Державний
бюджет на 2008 рік та внесення змін до
деяких законодавчих актів України»,
тому з 22.05.2008 року було відновлена
колишня редакція ст.ст. 50,54 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" та надалі
не зупинялась, тому вимоги позивачки
щодо здійснення перерахунку пенсії
підлягають до задоволення з 22.05.2008 року.
У зв’язку з чим, колегія суддів
приходить до висновку про зайвість
обмеження строком здійснення
перерахунку та виплати пенсії.

За таких обставин, колегія суддів
приходить до переконання про
підставність позовних вимог ОСОБА_1 в
частині перерахунку пенсії відповідно
по ст.ст. 50,54 Закону України "Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" за період з 22.05.2008 року до
виникнення обставин, з якими закон
пов’язує виникнення, зміну чи
припинення спірних правовідносин,
виходячи з розміру мінімальної пенсії,
встановленого Законом України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування".

Достатніх правових підстав чи
застережень щодо неможливості
перерахунку пенсії позивачу
відповідно до ст.50,54 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" колегія
суддів не вбачає.

З огляду на наведене, колегія судів
приходить до висновку про
неправомірність постанови суду першої
інстанції щодо задоволення позовних
вимог позивачки по 31.12.2008 року, тому
оскаржувана постанова підлягає до
скасування з прийняттям нової
постанови про часткове задоволення
позовних вимог з наведених вище
підстав.

Керуючись ст. 160 ч.3, ст. 195, ст. 196, ст. 198,
ст. 202 ч.2, ст. 205, ст. 207, ст. 254 КАС України,
колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Сарненському районі Рівненської
області задоволити частково.

Постанову Сарненського районного суду
Рівненської області від 05.06.2009 року у
справі № 2а-618/09 скасувати та прийняти
нову постанову, якою позов задоволити
частково.

Визнати неправомірними дії управління
Пенсійного фонду України в
Сарненському районі Рівненської
області в частині відмови ОСОБА_1 в
нарахуванні та виплаті пенсії
відповідно до ст.ст. 50,54 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в Сарненському районі
Рівненської області провести
перерахунок пенсії ОСОБА_1 та
виплачувати її починаючи з 22.05.2008 року
відповідно до ст.ст. 50,54 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», виходячи з
мінімального розміру пенсії за віком
відповідно до Закону України «Про
загальнообов’язкове державне
пенсійне страхування» з урахуванням
виплачених сум.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Постанову набирає законної сили
набирає законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий:
В.М. Багрій

Судді :
С.І. Богаченко

ОСОБА_2

Повний текст виготовлено 29.10.2010 року