Справа № 222/747/14-а
Суддя: Ральченко І.М.
Дата ухвалення: 2014-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2014 р. Справа №
222/747/14-аКолегія суддів Харківського
апеляційного адміністративного суду у
складі

Головуючого судді: Ральченка І.М.

Суддів: Бершова Г.Є. , Катунова В.В. ,

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за
апеляційними скаргами ОСОБА_1,
Управління соціального захисту
населення Володарської районної
державної адміністрації Донецької
області на постанову Володарського
районного суду Донецької області від
11.07.2014р. по справі № 222/747/14-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління соціального захисту
населення Володарської районної
державної адміністрації Донецької
області

про визнання дій неправомірними та
виплату державної допомоги по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного нею трирічного віку,

ВСТАНОВИЛА:

12.06.2014 року позивач - ОСОБА_1, звернулась
до суду з позовом до Управління
соціального захисту населення
Володарської районної державної
адміністрації Донецької області, в
якому просила:

- визнати неправомірними дії
відповідача щодо нарахування та
виплати допомоги по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку у
розмірі меншому, ніж розмір
прожиткового мінімуму для дітей віком
до 6 років;

- зобов'язати відповідача провести
перерахунок та виплату вказаної
допомоги з дня її призначення, виходячи
з розміру прожиткового мінімуму для
дітей до 6 років, з урахуванням фактично
проведених виплат.

Постановою Володарського районного
суду Донецької області від 11.07.2014 року
позовні вимоги задоволенні частково.

Визнано неправомірними дії Управління
соціального захисту населення
Володарської районної державної
адміністрації Донецької області щодо
відмови ОСОБА_1 перерахувати та
виплатити державну допомогу по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку відповідно до Закону
України «Про державну допомогу сім'ям з
дітьми».

Стягнуто з Управління соціального
захисту населення Володарської
районної державної адміністрації
Донецької області на користь ОСОБА_1
виниклу заборгованість після
перерахунку допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку у розмірі прожиткового мінімуму
для дітей віком до 6 років на
відповідний рік з 12.12.2013 року по 30.06.2014
року включно, з урахуванням фактично
виплачених сум.

В решті позовних вимог відмовлено.

Управління соціального захисту
населення Володарської районної
державної адміністрації Донецької
області подало апеляційну скаргу, в
якій просило скасувати постанову суду
першої інстанції та прийняти нову про
відмову у задоволенні позову в повному
обсязі. В обґрунтування вимог
апеляційної скарги відповідач
посилається на порушення судом першої
інстанції при прийнятті постанови норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи, з обставин і обґрунтувань,
викладених в апеляційній скарзі.

ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій
просила прийняти рішення, яким
задовольнити позовні вимоги в повному
обсязі. В обгунтування вимог
апеляційної скарги позивач
посилається на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права. Зокрема, на думку
апелянта, судом першої інстанції
неповністю з'ясовано обставини справи
та не надано їм належної правової
оцінки.

У відповідності до положень абз. 4
ч. 8 ст. 183-2 КАС України, зазначена
адміністративна справа розглянута в
порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи,
колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційні скарги ОСОБА_1 та Управління
соціального захисту населення
Володарської районної державної
адміністрації Донецької області не
підлягають задоволенню з огляду на
наступне.

Як встановлено судовим розглядом,
згідно свідоцтва про народження
позивачка є матір'ю ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, у зв'язку з чим перебуває
на обліку у відповідача по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку та отримує грошову допомогу у
розмірі 130.00 грн., виплату якої здійснює
Управління соціального захисту
населення Володарської районної
державної адміністрації Донецької
області, що не заперечується
відповідачем. Згідно довідки про
отримання допомоги, позивачка
перебуває на обліку в Управлінні
соціального захисту населення
Володарської райдержадміністрації та
їй відповідно до Закону України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми» з
23.08.2013 року до 24.06.2016 року було
призначено допомогу по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку та вона отримувала допомогу в
розмірі не більше 130 гривень на місяць.
Згідно відповіді УСЗН виплата на
утримання малолітньої дитини віком до
трьох років сплачується відповідно до
Постанови КМУ від 27.12.2001 року № 1751 «Про
затвердження Порядку призначення і
виплати державної допомоги сім'ям з
дітьми» п.22 та ст. 15 ЗУ «Про державну
допомогу сім'ям з дітьми». Тому
позивачці була нарахована сума у
розмірі 130 грн. для щомісячної виплати
згідно вищевказаних нормативних актів
та поданих документів.

Листом Управління від 26 травня 2014 року
за № 05-1534 позивачці ОСОБА_1 було
відмовлено у проведенні перерахунку
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку у
розмірі прожиткового мінімуму для
дітей віком до 6 років.

Приймаючи рішення про часткове
задоволення позовних вимог, суд першої
інстанції виходив з того, що
відповідач, виплачуючи позивачу
допомогу по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку в
розмірі, встановленому Постановою КМУ
від 27.12.2001 року № 1751, діяв неправомірно
та з порушенням вимог законодавства.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду з наступних підстав.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми» №
2811-XII (далі - Закон № 2811-XII), в редакції
яка діяла на час призначення позивачу
допомоги, при народженні дитини,
повинна виплачуватись допомога по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку у розмірі прожиткового
мінімуму.

Також, колегія суддів зазначає, що до 1
січня 2008 року - дати набрання чинності
Законом України від 28 грудня 2007 № 107-УІ
"Про Державний бюджет України на 2008 рік
та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України" (далі -
Закон № 107-УІ) - правовідносини щодо
виплати допомоги регулювалися Законом
№ 2811-XII, дія якого поширювалася на осіб,
не застрахованих в системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування (стаття 13) та
Законом України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням» №
2240-ІІІ (далі - Закон № 2240-ІИ), який
поширював свою дію на застрахованих у
зазначеній системі осіб.

Згідно пунктів 23, 25 розділу II Закону №
107-VI були внесені відповідні зміни до
Закону № 2811-XII та Закону № 2240-ІІІ.
Зокрема, змінами до статті 13 Закону №
2811-XII його дію поширено на
застрахованих осіб, а із Закону №
2240-ІІІ було виключено статті 40-44.

Рішенням від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008
Конституційний Суд України визнав
неконституційними низку положень
Закону № 107-VI, в тому числі й пункт 25
розділу II Закону № 107-VI щодо виключення
статей 40-44 Закону № 2240-111.

Пунктом 2 розділу III Закону № 107-УІ було
передбачено, що розділ II цього Закону
діє до 31 грудня 2008 року.

Тому, колегія судів вважає, що з часу
проголошення вищевказаного рішення
Конституційного суду від 22 травня 2008
року № Ю-рп/2008, відновили свою дію
вищезазначені положення Закону №
2240-ІІІ, а з 01 січня 2009 року - статті 13, 15
Закону № 2811-XII.

Оскільки у справі, що розглядається,
встановлено, що спір виник щодо виплати
допомоги на дитину особі, яка не
застрахована у системі соціального
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, то за таких
обставин на відносини щодо виплати
допомоги позивачу, поширюються норми
спеціального закону, яким є Закон
№2811-ХII "Про державну допомогу сім'ям з
дітьми", відповідно до статті 15 якого
допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
надається у розмірі встановленого
законом прожиткового мінімуму для
дітей віком до 6 років.

Вихідним критерієм обчислення цієї
допомоги позивачу є прожитковий
мінімум для дітей віком до 6 років, який
встановлений Законами України про
державний бюджет України на
відповідний рік.

Порядок призначення і виплати
державної допомоги сім'ям з дітьми був
затверджений постановою Кабінету
Міністрів України 27 грудня 2001 року № 1751
саме на виконання Закону № 2811-XII (пункт
1). Новий акт уряду на виконання статті 45
Закону № 2154-VI не приймався.

Розміри і порядок виплати допомоги
відповідно до Закону № 2240-111 на
виконання статті 45 Закону № 2154-У1
Кабінетом Міністрів України не
визначалися.

Законами України Про державний бюджет
України на 2013, 2014 рік не
встановлювалось на 2013, 2014 рік іншого,
ніж визначено законами України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» та Закону «Про державну
допомогу сім'ям з дітьми» розміру
допомоги.

Однак, колегія суддів зазначає, що
01.07.2014 року набрали законної сили зміни,
згідно п.п. 4 п. 7 Розділу ІІ Закону
України "Про запобігання фінансової
катастрофи та створення передумов для
економічного зростання в Україні" від
27.03.2014 № 1166-VII, якими ст. 13, ст. 14, ст. 15
розділу IV "Допомога по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку" виключено.

З огляду на викладене, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що відповідач повинен був
керуватися положеннями ст. 15 Закону
України «Про державну допомогу сім'ям з
дітьми» та сплачувати вказану допомогу
в розмірі прожиткового мінімуму для
дітей віком до 6 років за період з 12.12.2013
року по 30.06.2014 року включно.

Однак, колегія суддів не погоджується
з висновком суду першої інстанції щодо
стягнення з відповідача на користь
ОСОБА_1 виниклої заборгованості з
огляду на наступне.

Крім того, відповідно до положень
статей 21, 105 та 162 Кодексу
адміністративного судочинства України
адміністративний позов може містити
вимоги щодо визнання незаконними
рішення, дії чи бездіяльності
відповідача, зобов'язання його вчинити
певні дії, відшкодувати шкоду,
заподіяну незаконним рішенням, дією чи
бездіяльністю.

З огляду на викладене, суд
першої інстанції мав право зобов'язати
відповідача провести нарахування та
виплату належних сум відповідно до
закону, а не ухвалювати рішення про
нарахування та виплату конкретних сум.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 197, п. 3 ст. 198,
ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства,
колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційні скарги ОСОБА_1, Управління
соціального захисту населення
Володарської районної державної
адміністрації Донецької області
задовольнити частково.

Постанову Володарського районного
суду Донецької області від 11.07.2014р. по
справі № 222/747/14-а змінити,
виклавши абзац третій резолютивної
частини в наступній редакції
"Зобов'язати Управління соціального
захисту населення Володарської
районної державної адміністрації
Донецької області перерахувати та
виплатити державну допомогу ОСОБА_1 по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку відповідно до Закону
України «Про державну допомогу сім'ям з
дітьми» з 12.12.2013 року по 30.06.2014 року
включно, з урахуванням фактично
виплачених сум".

В іншій частині постанову
Володарського районного суду
Донецької області від 11.07.2014 року по
справі № 222/747/14-а - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, є
остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Ральченко І.М.Судді
Бершов Г.Є. Катунов В.В.