Справа № 2-а-8126/11/1470
Суддя: Скрипченко В.О.
Дата ухвалення: 2013-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2013 р.Справа № 2-а-8126/11/1470

Категорія: 10.1 Головуючий в 1 інстанції:
Гордієнко Т. О.

Одеський апеляційний адміністративний
суд у складі колегії:

Головуючого - судді Скрипченка В.О.,

суддів Золотнікова О.С., Осіпова Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання
Сівєлькіної С.Є.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Управління ПФУ в Центральному районі м.
Миколаєва на постанову Миколаївського
окружного адміністративного суду від 05
січня 2012 року у справі за
адміністративним позовом ТОВ
"Вим-Сервис" до Управління ПФУ в
Центральному районі м. Миколаєва про
скасування вимоги № Ю487 від 19.08.2011р. та
рішення №9552/03 від 27.09.2011р.,

В С Т А Н О В И В :

01 листопада 2011 року ТОВ "Вим-Сервис"
звернулося до суду з позовом про
скасування вимоги №Ю487 від 19.08.2011 р.,
скасування рішення про залишення
скарги без розгляду № 9552/03 від 27.09.2011
р.(а.с. 4-6).

Обґрунтовуючи свої вимоги позивач
посилався на те, що ТОВ "Вим-Сервис" було
повідомлене не належним чином про
проведення перевірки, перевірка
проводилась не за місцезнаходження
платника єдиного внеску. Керівник
позивача з 23.08.2011 р. по 30.08.2011 р. був у
відрядженні, тому акт перевірки та
рішення про сплату боргу від 19.08.2011 р.
отримав лише 30.08.2011 р. Рішення про
залишення скарги (заяви) без розгляду
від 27.09.2011 р. є незаконним, оскільки
позивач не пропустив 10-денний строк на
оскарження вимоги до відповідача в
адміністративному порядку.

Постановою Миколаївського окружного
адміністративного суду від 05 січня 2011
року позов був задоволений частково.
Скасовано вимогу Пенсійного фонду
України в Центральному районі
м.Миколаєва про сплату боргу № Ю 487 від
19.08.2011 р. В решті позову було відмовлено
(а.с. 72-76).

Не погоджуючись із постановленим у
справі судовим рішенням Управління ПФУ
в Центральному районі м. Миколаєва
подало апеляційну скаргу, посилаючись
на порушення судом першої інстанції
норм матеріального права та неповне
з'ясування обставин справи, просить
скасувати постанову Миколаївського
окружного адміністративного суду від 05
січня 2011 року та прийняти нову, якою
відмовити ТОВ "Вим-Сервис" у
задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи
апеляційної скарги, вивчивши матеріали
справи, перевіривши законність і
обґрунтованість постанови суду в межах
апеляційної скарги, колегія суддів
дійшла таких висновків.

Судом першої інстанції встановлено
наступне.

Актом № 131 від 19.08.2011 р. про результати
планової перевірки Товариства з
обмеженою відповідальністю
«ВИМ-СЕРВИС» щодо правильності
нарахування, обчислення та сплати
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування за
період з 10.11.2008 р. до 30.06.2011р.
встановлено, що у таблиці 1
«Нарахування єдиного внеску» по р.2.1.4
«Сума заробітної плати, на яку
нараховується єдиний внесок
підприємствами, установами і
організаціями працюючим інвалідам за
січень-червень 2011 р. визначені суми
заробітку працівників ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, як таким, що є
працівниками-інвалідами, але під час
проведення перевірки були надані не
завірені ксерокопії довідок з акта
огляду в медико-соціальній експертній
комісії, чим порушено вимоги абз.2 п.3.13
Інструкції про порядок нарахування і
сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, затвердженого
Постановою правління Пенсійного фонду
України від 27.09.2010 р. № 215 та
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України від 27.10.2010 р. за № 994/18289.

Перевіркою правильності нарахування
та сплати єдиного внеску встановлено
порушення п.1ч.2 ст.6, п.1 ч.5 ст.8 Закону
України від 08.07.2010 р. «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування», абз.2
п.3.13 Інструкції про порядок
нарахування і сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, затвердженою
Постановою правління Пенсійного фонду
України від 27.09.2010 р. № 215 та
зареєстровано в Міністерстві юстиції
України 27.10.2010 р. за № 994/18289. В
результаті чого донараховано єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на заробітну
плату за січень-червень 2011 р. за ставкою
37,26% на суму 6807,42 грн.

За наслідками акта перевірки
відповідач прийняв вимогу про сплату
боргу № Ю-487 від 19.08.2011р., в який
зазначив, що заборгованість зі сплати
єдиного внеску позивача станом на
19.08.2011 р. становить 6807 грн. 42 коп.

Приймаючи рішення суд першої інстанції
виходив з наступних мотивів, з чим
погоджується апеляційний суд.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.6 Закону України
«Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» платник
єдиного внеску зобов'язаний:

своєчасно та в повному обсязі
нараховувати, обчислювати і сплачувати
єдиний внесок.

Згідно з п.1 ч.5 ст.8 Закону України «Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» єдиний внесок
для платників, зазначених у пункті 1
(крім абзацу сьомого) частини першої
статті 4 цього Закону, встановлюється у
відсотках до визначеної абзацом першим
пункту 1 частини першої статті 7 цього
Закону бази нарахування єдиного внеску
(за винятком винагороди за
цивільно-правовими договорами)
відповідно до класів професійного
ризику виробництва, до яких віднесено
платників єдиного внеску, з
урахуванням видів їх економічної
діяльності.

Судом першої інстанції враховано, що
відповідач донарахував позивачу
єдиного внеску за ставкою 37,26 %.

Суд виходив з того, що відповідно до
ст.13 Закону України «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування»
єдиний внесок для підприємств, установ
і організацій, в яких працюють
інваліди, встановлюється у розмірі 8,41
відсотка визначеної пунктом 1 частини
першої статті 7 цього Закону бази
нарахування єдиного внеску для
працюючих інвалідів.

Згідно з п.3.11,3.13 Інструкції про порядок
нарахування і сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, затвердженого
Постановою правління Пенсійного фонду
України від 27.09.2010 р. № 21-5 та
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 27.10.2010 р. за № 994/18289 для
підприємств, установ і організацій, у
яких працюють інваліди, єдиний внесок
встановлюється відповідно до Закону (
2464-17 ) у розмірі 8,41 відсотка суми
нарахованої заробітної плати за видами
виплат, які включають основну та
додаткову заробітну плату, інші
заохочувальні та компенсаційні
виплати, у тому числі в натуральній
формі, що визначаються відповідно до
Закону України "Про оплату праці" (
108/95-ВР ) та суми оплати перших п'яти днів
тимчасової непрацездатності, що
здійснюється за рахунок коштів
роботодавця, та допомоги по тимчасовій
непрацездатності для працюючих
інвалідів. Підтвердженням
встановлення працівнику інвалідності
є завірена копія довідки з акта огляду
в медико-соціальній експертній комісії
про встановлення групи інвалідності.
Завірення копії довідки здійснюється
безпосередньо підприємством,
установою або організацією,
зазначеними у пунктах 3.11-3.13 цієї
Інструкції.

В акті перевірки зазначено, що платник
використовував працю найманих
працівників - інвалідів, що
підтверджено документально:

- ОСОБА_1 інвалід III гр., копія виписки з
акта огляду в медико-соціальній
експертній комісії №009904 від 23.10.2003 р.,

- ОСОБА_2 інвалід III гр., копія виписки з
акта огляду в медико-соціальній
експертній комісії №247684 від 25.08.2005 р.

- ОСОБА_3 інвалід III гр., копія виписки з
акта огляду в медико-соціальній
експертній комісії №090024 від 05.03.2005 р.

Відповідач донарахував у вимозі
позивачу єдиний внесок, оскільки при
перевірці позивач надав копії довідок
МСЕК, які не були завірені
підприємством належним чином в
порушення п.3.13 Інструкції №21-5.

Відповідно до п.2 Постанови Кабінету
Міністрів України «Про затвердження
Порядку проведення Пенсійним фондом
України та його територіальними
органами планових та позапланових
перевірок платників єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» планові та
позапланові перевірки проводяться
органами Пенсійного фонду України за
місцезнаходженням платника єдиного
внеску, або у приміщенні відповідного
органу Пенсійного фонду України у
випадках, передбачених законом.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції про те,
що відповідач в порушення п.2 Постанови
КМУ № 233 від 9 березня 2011 р. провів
перевірку не за місцезнаходженням
позивача, а за місцезнаходженням
бухгалтера, який працює у позивача на
підставі договору. Договором № 269 від
01.02.2009 р. не передбачено, що бухгалтеру
передається печатка підприємства, тому
позивачем при перевірки були надані
довідки на інвалідів, не завірені
належним чином.

Судом першої інстанції були
дослідженні завірені належним чином
довідки МСЕК на інвалідів ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, які свідчать про те, що
саме ці довідки надавались відповідачу
при перевірці, але в зв'язку з тим, що
відповідачем був порушений порядок
проведення перевірок, позивач був
позбавлений права надати завірені
довідки,

За таких обставин висновок суду про те,
що позов в частині скасування вимоги
підлягає задоволенню.

Водночас колегія суддів вважає вірним
висновок суду першої інстанції про те,
що позовні вимоги в частині скасування
рішення про залишення скарги без
розгляду № 9552/03 від 27.09.2011 р.
задоволенню не підлягають з оглядом на
таке.

З матеріалів справи вбачається, що
відповідач надіслав позивачу акт від
19.08.2011 р., розпорядження від 19.08.2011 р. та
вимоги про сплату боргу № 173, № 487 від
19.08.2011 р., які позивач отримав за адресою
м. Миколаїв, вул. Лагерна, 6 - 25.08.2011 р., що
підтверджується повідомленням про
вручення поштового відправлення.

Згідно зі ст.25 Закону України «Про збір
та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» у разі якщо
згоди з органом Пенсійного фонду не
досягнуто, платник єдиного внеску
зобов'язаний сплатити суми недоїмки та
штрафів разом з нарахованою пенею
протягом десяти робочих днів з дня
надходження рішення відповідного
органу Пенсійного фонду або оскаржити
вимогу до органу Пенсійного фонду
вищого рівня чи в судовому порядку.

Відповідно до п. 2.1. 2.2,5.3 «Порядку
розгляду органами Пенсійного фонду
України скарг на рішення про
накладення штрафу, нарахування пені та
заяв платників при узгодженні ними
вимоги про сплату недоїмки зі сплати
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування»,
затвердженого постановою правління
Пенсійного фонду України 08.10.2010 N 22-7,
зареєстрованого в Міністерств юстиції
України 12 листопада 2010 р. за N 1096/18391 у
разі, коли платник єдиного внеску
вважає, що орган Пенсійного фонду в
районі, місті, районі у місті (далі -
територіальний орган Пенсійного фонду)
невірно визначив суму недоїмки, такий
платник єдиного внеску має право
звернутися до територіального органу
Пенсійного фонду, вимога якого
оскаржується, з заявою про узгодження
вимоги, яка подається у письмовій формі
та супроводжується документами
(розрахунками, копіями платіжних
доручень тощо), що свідчать про
неправильність сум недоїмки,
зазначених у вимозі. Заява повинна бути
подана до територіального органу
Пенсійного фонду протягом десяти
робочих днів, наступних за днем
отримання платником єдиного внеску
вимоги. Строк, встановлений для подання
заяви, не вважається пропущеним, якщо
до його закінчення заяву та інші
документи до неї здано на пошту. Скарга
(заява), подана з порушенням порядку і
строків, визначених пунктом 2.2 розділу
II не підлягає розгляду органами
Пенсійного фонду, про що виноситься
рішення про залишення скарги (заяви)
без розгляду.

Позивач в позовній заяві зазначає, що
директор був у відрядженні й отримав
вимогу про сплату боргу тільки 30.08.2011 р.,
а не 25.08.2011 р., як зазначено на поштовому
повідомленні, тому на 10-ий день строку
для оскарження вимоги - 13.09.2011 р.
направив поштою скаргу до відповідача.

Позивач отримав вимогу 25.08.2011 р., що
підтверджується повідомленням про
вручення поштового відправлення. З
огляду на таке суд першої інстанції
обґрунтовано відхилив посилання
позивача на те, що він вимогу 25.08.2011 р. не
отримував, оскільки директор позивача
був у відрядження, оскільки лист з
вимогою від 19.08.2011 р., яка надсилалась на
юридичну адресу позивача м. Миколаїв,
вул. Лагерна, 6 був ним отриманий 25.08.2011
р. Доказів на спростування цього
позивач суду не надав.

За таких обставин колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції дійшов
вірного висновку про наявність підстав
для часткового задоволення позову ТОВ
"Вим-Сервис".

Колегія суддів вважає висновки суду
першої інстанції правильними і такими,
що відповідають вимогам ст. ст. 2, 7, 10, 11,
70, 71 КАС України та не приймає доводи,
наведені в апеляційній скарзі про те,
що постанова підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

З урахуванням викладеного колегія
суддів дійшла висновку, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та не допустив
порушень норм матеріального і
процесуального права при вирішенні
справи, а наведені в апеляційній скарзі
доводи правильність висновків суду не
спростовують.

Таким чином апеляційна скарга
Управління ПФУ в Центральному районі м.
Миколаєва задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС
України, апеляційний суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Управління ПФУ в
Центральному районі м. Миколаєва -
залишити без задоволення.

Постанову Миколаївського окружного
адміністративного суду від 05 січня 2011
року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня складення
ухвали апеляційного суду в повному
обсязі.

Головуючий
В.О.Скрипченко

Суддя
О.С.Золотніков

Суддя
Ю.В.Осіпов