Справа № 2ар-463/4/14
Суддя: Глушко І.В.
Дата ухвалення: 2014-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2014 р.
Справа № 876/7913/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді:
Глушка І.В.

суддів:
Большакової О.О., Макарика В.Я.,

за участю секретаря судового
засідання: Омеляновської Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України у
Личаківському районі м.Львова на
ухвалу Личаківського районного суду
м.Львова від 18.07.2014 р. про відмову в
задоволенні заяви про роз'яснення
судового рішення по справі за позовом
ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду
України у Личаківському районі
м.Львова про визнання дій
протиправними,зобов'язання до вчинення
дій,-

встановив:

Постановою Личаківського районного
суду м. Львова від 03.02.2014 року
задоволено адміністративний позов
ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду
України в Личаківському районі м.
Львова про визнання дій протиправними,
зобов'язання до вчинення дій.

Визнано протиправними дії Управління
Пенсійного фонду України в
Личаківському районі м. Львова щодо
відмови у здійсненні перерахунку
ОСОБА_1 пенсії згідно вимог ст. 37-1
Закону України «Про державну службу»
відповідно до наданої довідки
Апеляційного суду Львівської області
про заробітну плату № 79 від 22.07.2013 року.

Зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в Личаківському районі м.
Львова провести перерахунок ОСОБА_1
пенсії згідно вимог ст. 37-1 Закону
України «Про державну службу»
відповідно до наданої довідки
Апеляційного суду Львівської області
про заробітну плату № 79 від 22.07.2013 року,
починаючи з 01.01.2013 року.

Ухвалою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 15.05.2014 року
вищезазначену постанову Личаківського
районного суду м. Львова залишено без
змін.

10.07.2014 року начальник управління
Пенсійного фонду України в
Личаківському районі м. Львова
звернувся до суду із заявою про
роз'яснення судового рішення, оскільки
управлінню Пенсійного фонду України в
Личаківському районі м. Львова є
незрозумілою резолютивна частина
постанови Личаківського районного
суду м. Львова від 03.02.2014 року.

Заява мотивована тим, що на момент
звернення про призначення пенсії
ОСОБА_1 не набув права на призначення
щомісячного грошового утримання, через
відсутність необхідного стажу, а саме 20
років перебування на посаді судді, шо
визначено п. 4 ст.43 Закону України "Про
статус судлдів", тому позивачу була
призначена пенсія за віком відповідно
до Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування». Водночас, ОСОБА_1 з 02.06.2010
перераховано пенсію та призначено
пенсію віповідно до Закону України
«Про державну службу», а не відповідно
до Закону України «Про судоустрій та
статус суддів».

Також, ст.37-1 Закону України „Про
державну службу" передбачено, що у разі
підвищення розміру заробітної плати
працюючим державним службовцям, а
також у зв'язку iз набуттям особою права
на пенсійне забезпечення державного
службовця за цим Законом здійснюється
перерахунок раніше призначеної пенсії.
Перерахунок пенсії здiйcнюєтьcя
виходячи із сум заробітної плати, на
які нараховуються страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування працюючого державного
службовця відповідної посади та рангу
на момент виникнення права на
перерахунок пенсії.

Таким чином, даною нормою Закону чітко
визначено, що у разі підвищення розміру
заробітної плати працюючого
держслужбовця, а не у разі збільшення
довічного грошового утримання суддів,
як того хотів ОСОБА_1.

Kpiм того, в постанові Личаківського
районного суду м. Львова від 03.02.2014 року
не наведено, на підставі якого саме
нормативного документа регулюється
порядок здійснення перерахунку
розміру пенсії, призначеної відповідно
до Закону Україши „Про державну
службу", у зв'язку зі зміною заробітної
плати працюючих суддів.

Ухвалою Личаківського районного суду
м.Львова від 18.07.2014 р. у задоволенні
заяви начальника Управління
Пенсійного фонду України в
Личаківському районі м. Львова про
роз'яснення судового рішення -
постанови Личаківського районного
суду м. Львова від 03.02.2014 року у справі №
2а/463/20/14 за позовом ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України в
Личаківському районі м. Львова про
визнання дій протиправними,
зобов'язання до вчинення дій -
відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні заяви суд
зазначив, що роз'яснення рішення не
допускається, якщо фактично порушено
питання про зміну рішення або внесення
в нього нових даних, у тому числі й
роз'яснення мотивів ухваленого
рішення, що має місце у даному випадку,
у зв'язку з чим суд не вбачає предмету
роз'яснення рішення в розумінні ст. 170
КАС України.

При цьому, у разі незгоди із мотивацією,
викладеною у рішенні суду заявник має
право включати дане питання до
апеляційної (касаційної) скарги для
перевірки законності та
обґрунтованості винесеного рішення.

Суд вважає, що постанова Личаківського
районного суду м. Львова від 03.02.2014 року
у даній справі є повною, зрозумілою, не
викликає труднощів в розумінні її
виконання, судовим рішенням вирішені
всі позовні вимоги та питання,
пов'язані із розглядом даного спору, а
тому підстав для його роз'яснення суд
не вбачає.

Не погоджуючись з вказаним рішенням
суду управління Пенсійного фонду
України у Личаківському районі
м.Львова оскаржило його в апеляційному
порядку. Вважає, що оскаржувана ухвала
прийнята з неповним з'ясуванням
обставин, що мають значення для справи,
з помилковим застосуванням норм
матеріального права, порушенням норм
процесуального права та підлягає
скасуванню з підстав викладених у
апеляційній скарзі (аналогічних тим, що
були наведені у заяві про роз'яснення).
Просить скасувати оскаржувану ухвалу
та прийняти нову, якою направити справу
до суду першої інстанції на новий
розгляд.

В судове засідання сторони не
з'явились, хоча були повідомлені
належним чином про час та місце
розгляду справи у суді, а тому суд
вважає за можливе розглянути справу
без їх участі та відповідно до вимог ч. 1
ст. 41 КАС України фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювати.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційну скаргу апелянта слід
залишити без задоволення з наступних
підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КАС України, якщо
судове рішення є незрозумілим, суд,
який його ухвалив, за заявою осіб, які
беруть участь у справі, або державного
виконавця ухвалою роз'яснює своє
рішення, не змінюючи при цьому його
змісту.

В контексті наведеної правової норми
варто врахувати, що підставою для
роз'яснення судового рішення, як засобу
усунення недоліків ухваленого
судового акта є його неясність,
невизначеність. Фактично роз'ясненням
рішення є зміна форми його викладення
таким чином, щоб ті частини судового
акта, які викликають труднощі для
розуміння, були висвітлені ясніше та
зрозуміліше. При цьому суд, роз'яснюючи
рішення, не вправі вносити будь-які
зміни в існуюче рішення. Тобто
процесуальна процедура роз'яснення
судового акта виключає можливість
будь-яким чином змінювати зміст цього
судового рішення, навіть у разі
подальшого виявлення судом правових
помилок, допущених під час його
ухвалення.

Надаючи правову оцінку ухвалі
Личаківського районного суду м.Львова
від 18.07.2014 р., якою відмовлено в
задоволенні заяви Пенсійного фонду про
роз'яснення постанови Личаківського
районного суду м. Львова від 03.02.2014 року
у справі № 2а/463/20/14, колегія суддів
приходить до переконання, що постанова
суду першої інстанції від 03.02.2014 року є
достатньо мотивованою та зрозумілою,
прийнятою із дотриманням норм
матеріального та процесуального права,
що зокрема підтверджується ухвалою
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 15.05.2014 року,
якою вищезазначену постанову
Личаківського районного суду м. Львова
- залишено без змін.

Колегія суддів також враховує, що
ухвала суду апеляційної інстанції за
результатами перегляду вищевказаної
постанови набрала законної сили.

Так, постанова Личаківського районного
суду м. Львова від 03.02.2014 року
відповідає вимогам ст.163 КАС України.

На думку колегії суддів, доводи заяви
управління Пенсійного фонду України у
Личаківському районі м.Львова про
роз'яснення судового рішення фактично
є доводами про його оскарження, які
включені ним до апеляційної скарги для
перевірки законності та
обгрунтованості прийнятої постанови.

Як наслідок, на думку колегії суддів,
суд першої інстанції вірно прийшов до
висновку, що в задоволенні заяви про
роз'яснення судового рішення слід
відмовити, оскільки воно є чітким та
зрозумілим.

Відповідно до частини першої статті 159
Кодексу адміністративного судочинства
України судове рішення повинно бути
законним і обґрунтованим.

Суд першої інстанції повністю виконав
вказані вимоги процесуального закону,
оскільки до спірних правовідносин
вірно застосував норми матеріального
та процесуального права, що призвело до
ухвалення законного рішення, яке
скасуванню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 199, 200, 205, 206, 254 КАС
України, суд -

ухвалив:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України у
Личаківському районі м.Львова залишити
без задоволення, а ухвалу
Личаківського районного суду м.Львова
від 18.07.2014 р. про відмову в задоволенні
заяви про роз'яснення судового рішення
по справі № 2-ар/463/4/14 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскаржена у
касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції протягом
двадцяти днів з дня набрання ухвалою
законної сили, а у разі складення
ухвали в повному обсязі відповідно до
ст. 160 КАС України - з дня складення
ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя
І.В. Глушко

Судді
О.О. Большакова

В.Я. Макарик