Справа № 826/15928/14
Суддя: Шулежко В.П.
Дата ухвалення: 2014-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 листопада 2014 року 09:30
Окружний адміністративний суд міста
головуючого судді - Шулежка В.П.,
за участю секретаря судового засідання
розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом Житлово-будівельного
кооперативу «Ромашка-3» до
Реєстраційної служби Головного
управління юстиції у м. Києві, за участю
третьої особи - Київського міського
бюро технічної інвентаризації та
реєстрації права на об'єкти нерухомого
майна про визнання протиправними дій
та бездіяльності, зобов'язання вчинити
З позовом до Окружного
адміністративного суду міста Києва
звернувся Житлово-будівельний
кооператив «Ромашка-3» (далі - позивач,
ЖБК «Ромашка-3») до Реєстраційної
служби Головного управління юстиції у
м. Києві (далі - відповідач,
Реєстраційна служба), за участю третьої
особи - Київського міського бюро
технічної інвентаризації та
реєстрації права на об'єкти нерухомого
майна, в якому з урахуванням заяви від
29.10.2014 року про зміну позовних вимог,
визнання бездіяльності державного
реєстратора відділу державної
реєстрації речових прав на нерухоме
майно Реєстраційної служби Головного
управління юстиції у м. Києві
Славінського А. О., яка полягала у
невикористанні під час видачі 03.07.2014 р.
витягів з державного реєстру речових
прав на нерухоме майно за індексними
номерами 23767764, 23768337, 23765509, 23756916 та 23756235
даних Реєстру прав власності на
нерухоме майно, Єдиного реєстру
заборон відчуження об'єктів нерухомого
майна та Державного реєстру іпотек, а
також даних реєстрових книг та
реєстраційних справ, ведення яких
здійснювали підприємства бюро
технічної інвентаризації -
визнання дій державного реєстратора
відділу державної реєстрації речових
прав на нерухоме майно Реєстраційної
служби Головного управління юстиції у
м. Києві Славінського А. О., які полягали
у наданні недостовірної інформації у
витягах з Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно за індексними
номерами 23767764, 23768337, 23765509, 23756916 та 23756235 -
зобов'язання Реєстраційної служби
Головного управління юстиції у місті
Києві повторно розглянути заяви ЖБК
«Ромашка-З» № 7244473, № 7244645, № 7243795, №
7241268, № 7240998 від 03.07.2014 р. з обов'язковим
використанням даних Реєстру прав
власності на нерухоме майно, Єдиного
реєстру заборон відчуження об'єктів
нерухомого майна та Державного реєстру
іпотек, а також даних реєстрових книг
та реєстраційних справ, ведення яких
здійснювали підприємства бюро
технічної інвентаризації.
В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що державний реєстратор,
розглядаючи подані позивачем заяви, в
порушення вимог ч. 2 ст. 9 Закону України
«Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень» від
01.07.2004 р. № 1952 та п. 5 Розділу II
Прикінцевих та перехідних положень
Закону України «Про внесення змін до
Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обмежень» та інших
законодавчих актів України» від 11.02.2010
р. № 1878 не використовував дані старих
реєстрів для наповнення нового
реєстру, що, в свою чергу, призвело до
відсутності інформації про запитувані
позивачем об'єкти нерухомого майна та
неналежного розгляду заяв.
В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги з урахуванням
їх змін підтримав в повному обсязі та
просив задовольнити.
Представник відповідача проти
задоволення позову заперечував з
підстав, викладених у письмових
запереченнях. В обґрунтування
заперечень проти позову, відповідач
зазначив, що державний реєстратор діяв
відповідно до вимог чинного
законодавства при видачі витягів з
Державного реєстру прав, а
інформаційні довідки він не мав права
формувати, адже відповідно до ч. 3 ст. 28
Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень»
житлово-будівельні кооперативи не
мають права отримувати інформаційну
Щодо зобов'язання Реєстраційної служби
вчинити певні дії відповідач вказує на
те, що повторний розгляд заяви є
неможливим, оскільки законодавчо не
встановлений такий порядок і втручання
будь-яких органів, посадових і
службових осіб у діяльність державного
реєстратора, пов'язану з проведенням
державної реєстрації прав,
забороняється. У зв'язку з викладеним,
відповідач вважає позов
необґрунтованим та просив відмовити у
його задоволенні повністю.
Третя особа у судове засідання не
прибула, хоча про дату, час та місце
судового засідання повідомлена
належним чином, письмових заперечень
чи пояснень суду не надала.
Відповідно до ч. 6 ст. 128 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо немає перешкод для
розгляду справи в судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином
повідомленні про дату, час і місце
судового розгляду, суд має право
розглянути справу у письмовому
провадженні у разі відсутності потреби
заслухати свідка чи експерта.
З огляду на наведене, з урахуванням
вимог ст. 128 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд дійшов
висновку про доцільність розгляду
справи у письмовому провадженні на
підставі наявних матеріалів справи.
Розглянувши подані сторонами
документи і матеріали, з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, судом встановлено
ЖБК «Ромашка-3» звернулась із заявами №
7244473, № 7240998, № 7241268, № 7243795, № 7244645 від
03.07.2014 р. до Реєстраційної служби
Головного управління юстиції у м. Києві
про надання витягів з Державного
реєстру прав про об'єкти нерухомого
майна, що розташовані за адресою: м.
382, 321, 304, 45, 204.
Державним реєстратором відділу
державної реєстрації речових прав на
нерухоме майно Реєстраційної служби
Головного управління юстиції у місті
Києві Славінським А. О. на підставі заяв
позивача № 7244473, № 7240998, № 7241268, № 7243795, №
7244645 видано витяги з Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно №23767764,
№23756235, №23756916; №23765509; №23768337.
У зазначених витягах вказано, що у
Державному реєстрі речових прав на
нерухоме майно про запитувані об'єкти
нерухомого майна відомості відсутні.
Оцінюючи подані сторонами докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, та враховуючи, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, суд дійшов
наступного висновку.
Відносини, пов'язані з державною
реєстрацією прав на нерухоме майно та
їх обтяжень регулює Закон України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень» від
01.07.2004 р. № 1952-IV.
Згідно зі ст. 2 цього Закону, Державний
реєстр речових прав на нерухоме майно -
єдина державна інформаційна система,
що містить відомості про права на
нерухоме майно, їх обтяження, а також
про об'єкти та суб'єктів цих прав.
Відповідно до п. 2 ст. 6 Закону України
«Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень»,
держателем Державного реєстру прав є
центральний орган виконавчої влади, що
забезпечує реалізацію державної
політики у сфері державної реєстрації
Частиною 2 ст. 9 Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень»
передбачено повноваження державного
реєстратора, який, зокрема, веде
реєстраційні справи щодо об'єктів
нерухомого майна; надає інформацію з
Державного реєстру прав або відмовляє
у її наданні у випадках, передбачених
цим Законом та здійснює інші
повноваження, передбачені цим Законом
та іншими законами України.
Згідно зі ст. 10 Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень»,
Державний реєстр прав містить
відомості про зареєстровані права і
обтяження, суб'єктів прав, об'єкти
нерухомого майна, документи, на
підставі яких проведено державну
реєстрацію прав. Невід'ємною складовою
частиною Державного реєстру прав є
база даних про реєстрацію заяв і
запитів та реєстраційні справи.
Статтею 28 Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» передбачено
порядок надання інформації про
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень з Державного реєстру прав.
Так, зокрема, надання інформації з
Державного реєстру прав здійснюється
нотаріусом у формі витягу.
Витяг з Державного реєстру прав на
підставі заяви мають право отримувати:
1) власник нерухомого майна або
уповноважена ним особа;
2) особа, яка має речове право на чуже
нерухоме майно, або уповноважена нею
3) спадкоємець (правонаступник - для
юридичної особи) або уповноважена ним
4) власник (співвласник) квартири,
житлового чи нежитлового приміщення у
багатоквартирному будинку при
створенні об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку, об'єднання
співвласників багатоквартирного
будинку (асоціація власників житлових
будинків, якщо їй делеговані
повноваження з управління неподільним
та загальним майном відповідного
житлового комплексу),
житлово-будівельні кооперативи або їх
уповноважені особи про суб'єктів права
власності на житлові та нежитлові
приміщення у такому будинку (ч. 2 цієї
Крім того, відповідно до статті 15
Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» Кабінетом
Міністрів України постановою від 17.10.2013
р. № 868 затверджено Порядок надання
інформації з Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно (далі -
Постанова № 868), який визначає
процедуру надання інформації з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно, перелік документів,
необхідних для її отримання, права та
обов'язки суб'єктів, що є учасниками
зазначеної процедури.

Згідно п. 2, 4, 5 вказаного Порядку,
інформація з Державного реєстру прав
надається державним реєстратором прав
на нерухоме майно органу державної
реєстрації прав у формі витягу,
інформаційної довідки та виписки.

Витяг, інформаційна довідка та виписка
з Державного реєстру прав формуються
за допомогою програмного забезпечення
зазначеного Реєстру та оформляються з
використанням бланка, зразок та опис
якого встановлює Мін'юст.

Подання документів для отримання
інформації з Державного реєстру прав
здійснюється особисто заявником або
шляхом надсилання поштою з описом
вкладення.

Надання інформації з Державного
реєстру прав або відмова в її наданні
здійснюється не пізніше наступного
робочого дня з моменту прийняття
органом державної реєстрації прав
заяви (запиту), крім випадку,
передбаченого пунктом 20 цього Порядку.

Між тим, відповідно до пунктів 14-15
Постанови № 868, під час розгляду заяви
(запиту) державний реєстратор
перевіряє наявність підстав для
отримання заявником інформації з
Державного реєстру прав, за
результатами розгляду заяви (запиту)
державний реєстратор формує витяг,
інформаційну довідку чи виписку або
приймає рішення про відмову в наданні
інформації з Державного реєстру прав,
форму та вимоги до оформлення якого
встановлює Мін'юст.

Разом з тим, аналіз положень
законодавства про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень, зокрема, ч. 5 ст. 28
вищевказаного Закону, передбачає, що
орган державної реєстрації прав
зобов'язаний за заявою власника або
правоволодільця надавати йому
інформацію у формі виписки про осіб,
які отримали відомості про права та
обтяження прав на нерухоме майно, які
йому належить.

Відповідно до ч. 4 ст. 28 Закону України
«Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень»,
орган державної реєстрації прав,
нотаріус відмовляє в наданні витягу та
інформаційної довідки, якщо заявник
відповідно до закону не має права на
отримання такої інформації.

З матеріалів справи вбачається, що
оскільки у Державному реєстрі прав,
який почав функціонувати з 01.01.2013 року
ніяких дій з об'єктами нерухомості,
інформацію про яких заявляв позивач у
своїх заявах, не проводилось,
відповідачем сформовані відповідні
витяги з Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно за індексними
номерами 23767764, 23768337, 23765509, 23756916 та 23756235,
в яких зазначив про відсутність
відомостей.

Суд зазначає, що бездіяльність суб'єкта
владних повноважень - це пасивна
поведінка суб'єкта владних
повноважень, яка може мати вплив на
реалізацію прав, свобод та інтересів
фізичних та юридичних осіб (наприклад,
неприйняття рішення за заявою особи,
неоприлюднення нормативно-правового
акта тощо). Тобто відсутність дій, які
повинен був вчинити суб'єкт владних
повноважень, але не вчинив, що потягло
за собою порушення прав чи інтересів
фізичної чи юридичної особи.

Водночас, матеріалами справи
підтверджується відсутність
бездіяльності з боку відповідача,
оскільки ним вчинено всі дії, які
передбачені чинним законодавством
щодо перевірки наявності інформації та
виготовлення витягів з Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно,
а відтак підстави для задоволення
позовних вимог в цій частині відсутні.

Судом встановлено, що порядок надання
інформації про державну реєстрацію
прав та їх обтяжень з Державного
реєстру прав у формі витягу
закріплений Законом України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень».

Суд зазначає, що суб'єкт владних
повноважень має діяти виключно в межах
та у спосіб, що встановлені законом,
оскільки він виконує державні функції,
і лише держава шляхом законодавчого
регулювання визначає його завдання,
межі його повноважень та спосіб, у який
він здійснює ці повноваження.

Як зазначалось вище, відповідач при
виготовленні витягів Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно
використовував відомості про права та
обтяження прав на нерухоме майно, які
містяться у Державному реєстрі, що
спростовує твердження позивача про те,
що відповідач надав у витягах
недостовірну інформацію.

Відтак, суд приходить до висновку про
те, що позовна вимога про визнання
неправомірними дій державного
реєстратора відділу державної
реєстрації речових прав на нерухоме
майно Реєстраційної служби Головного
управління юстиції у м. Києві
Славінського А. О., які полягали у
наданні недостовірної інформації у
витягах з Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно за індексними
номерами 23767764, 23768337, 23765509, 23756916 та 23756235
не підтверджена відповідними доказами,
є необґрунтована та задоволенню не
підлягає.

Щодо вимоги про зобов'язання
Реєстраційної служби Головного
управління юстиції у місті Києві
повторно розглянути заяви ЖБК
«Ромашка-3» № 7244473, № 7244645, № 7243795, № 7241268,
№ 7240998 від 03.07.2014 р. з обов'язковим
використанням даних Реєстру прав
власності на нерухоме майно, Єдиного
реєстру заборон відчуження об'єктів
нерухомого майна та Державного реєстру
іпотек, а також даних реєстрових книг
та реєстраційних справ, ведення яких
здійснювали підприємства бюро
технічної інвентаризації, суд
зазначає, що вказані заяви ЖБК
«Ромашка-3» уже розглянуті
відповідачем та підготовлені на
підставі них витяги.

Отже, у суду відсутні підстави для
задоволення позовних вимог в цій
частині з огляду на їх виконання, а
підстави для повторного розгляду
вказаних заяв Законом України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень» не
передбачено.

За таких обставин, враховуючи все
наведене в сукупності, виходячи з
наявних матеріалів справи, позовних
вимог позивачів та їх обґрунтувань, суд
приходить до висновку про відсутність
підстав для їх задоволення в повному
обсязі.

Відповідно до статті 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ч. 1 ст.11 Кодексу
адміністративного судочинства
України, розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюються
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

Частиною 1 статті 9 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд при вирішенні справи керується
принципом законності, відповідно до
якого органи державної влади, органи
місцевого самоврядування, їхні
посадові і службові особи зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

У відповідності до ст. 69 Кодексу
адміністративного судочинства
України, доказами в адміністративній
справі є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін.

Враховуючи вищезазначене, суд
всебічно, повно та об'єктивно, за
правилами, встановленими Кодексу
адміністративного судочинства
України, перевіривши наявні у справі
докази, вважає, що позовні вимоги є
необґрунтованими та такими, що
задоволенню не підлягають.

З урахуванням положенням ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства
України, відшкодування судового збору
позивачу не здійснюється.

Керуючись ст.ст.94, 158-163 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні адміністративного
позову Житлово-будівельного
кооперативу «Ромашка-3» відмовити
повністю.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку шляхом подачі до
Окружного адміністративного суду
міста Києва апеляційної скарги на
постанову протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає до
Київського апеляційного
адміністративного суду.

Якщо апеляційна скарга не була подана у
строк, встановлений ст. 186 КАС України,
постанова набирає законної сили після
закінчення цього строку.

Суддя
В.П. Шулежко