Справа № 2-а-9645/11/1023
Суддя: Бистрик Г.М.
Дата ухвалення: 2014-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 2-а-9645/11/1023
Головуючий у 1-й інстанції: Малишенко
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

20 листопада 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді: Бистрик Г.М.,

суддів: Мацедонської В.Е, Сорочка Є.О.,

при секретарі: Колотушко Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
відповідача Управління Пенсійного
фонду України у м. Славутичі Київської
області на постанову Славутицького
міського суду Київської області від 26
грудня 2011 року за адміністративним
позовом ОСОБА_4 до Управління
Пенсійного фонду України у м. Славутичі
Київської області про перерахунок
пенсії,-

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2011 року ОСОБА_4 в інтересах
неповнолітніх утриманців ОСОБА_5 та
ОСОБА_6 звернувся до суду з
адміністративним позовом Управління
Пенсійного фонду України у м. Славутичі
Київської області в якому просив суд
визнати незаконними дії відповідача у
не здійсненні призначення і виплаті
щомісячної компенсації в разі втрати
годувальника внаслідок Чорнобильської
катастрофи на двох непрацездатних
членів сім'ї у розмірі встановленому
ст. 52 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи»; зобов'язати відповідача
провести перерахунок і здійснити
призначення мені щомісячну
компенсацію в разі втрати годувальника
внаслідок Чорнобильської катастрофи
на двох непрацездатних членів сім'ї на
підставі ст. 52 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», та
щомісячно виплачувати її у розмірі 50%
(п'ятдесят процентів) мінімальної
пенсії за віком на кожного
непрацездатного члена сім'ї, з
урахуванням фактично вже виплачених
сум, починаючи з 12 січня 2011 року,
виходячи із розміру мінімальної пенсії
за віком встановленої ч. І ст. 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» на
рівні прожиткового мінімуму для осіб,
які втратили працездатність
встановленого законом про державний
бюджет на день виплати.

Постановою Славутицького міського
суду Київської області від 26 грудня 2011
року позовні вимоги задоволено.

Не погоджуючись з постановою суду
першої інстанції, відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати постанову Славутицького
міського суду Київської області від 26
грудня 2011 року і винести нову, якою
відмовити позивачу у задоволенні
позову в повному обсязі.

Сторони в судове засідання не
з'явились, хоча про дату, час та місце
розгляду справи були повідомлені
належним чином, що згідно з ч. 4 ст. 196 КАС
України не перешкоджає судовому
розгляду справи, в зв'язку з чим
фіксування судового засідання за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється
відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України.

Перевіряючи правильність встановлення
обставин справи судом першої інстанції
та його висновків, колегія суддів
виходить з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач є членом сім'ї померлого
потерпілого від Чорнобильської
катастрофи, на нього розповсюджуються
пільги і соціальні гарантії
встановлені Законом України «Про
статус і соціальний захист громадян, що
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Приписи ст. 52 Закону визначають, що
щомісячна компенсація в разі втрати
годувальника призначається на кожного
члена сім'ї, який був на його утриманні
в розмірі 50 процентів мінімальної
пенсії за віком незалежно від пенсії,
передбаченої законодавством України.

Всупереч ст. 52 Закону позивачу вказані
доплати виплачувалися частково, у
фіксованому розмірі, визначеному
постановою КМУ від 28.05.2008 року №530, а не
у відсотковому відношенні до розміру
мінімальної пенсії за віком, як того
вимагає Закон.

З огляду на те, що Закон України «Про
статус і соціальний захист громадян, що
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» має вищу юридичну силу в
порівнянні з постановою КМУ від 28.05.2008
року №530, відповідач неправомірно
виплачував компенсацію у разі втрати
годувальника у меншому розмірі, ніж це
передбачено ст. 52 Закону.

Суд першої інстанції при задоволенні
позову правомірно виходив з принципу
пріоритетності законів над
підзаконними актами при визначенні
розміру виплат позивачу та застосував
зазначені вище норми Закону, тому
підстави для задоволення апеляційної
скарги відсутні.

Підсумовуючи наведене, колегія суддів
приходить до висновку, що доводи
викладені в апеляційній скарзі не
знайшли свого підтвердження,
оскаржувана постанова прийнята судом
відповідно до норм матеріального та
процесуального права, а тому підстави
для задоволення апеляційної скарги
відсутні.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись, ст.ст. 2, 41, 160, 196, 197, 198, 200, 205, 206,
212, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу відповідача
Управління Пенсійного фонду України у
м. Славутичі Київської області -
залишити без задоволення.

Постанову Славутицького міського суду
Київської області від 26 грудня 2011 року
- залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, та може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
в порядку та строки передбаченні ст. 212
КАС України.

Повний текст ухвали суду буде
виготовлено 27.11.2014 року.

Головуючий суддя
Г.М. Бистрик

Судді
В.Е. Мацедонська

Є.О. Сорочко

.

Головуючий суддя
Бистрик Г.М.

Судді:
Мацедонська В.Е.

Сорочко Є.О.