Справа № 813/7604/14
Суддя: Брильовський Роман Михайлович
Дата ухвалення: 2014-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 листопада 2014 року
№ 813/7604/14
Львівський окружний адміністративний
суд у складі:
головуючого судді Брильовського Р.М.,
при секретарі Косів М.Б.
представника позивача - Завалишина Ю.О.
розглянувши у відкритому судовому з
асіданні у місті Львові справу за
адміністративним позовом Державного
територіально-галузевого об'єднання
«Львівська залізниця» до Державної
податкової інспекції у
Виноградівському районі Головного
управління Міндоходів у Закарпатській
області про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень, -
Державне територіально-галузеве
об'єднання «Львівська залізниця» (далі
ДТГО «Львівська залізниця») звернулося
до Львівського окружного
адміністративного суду із позовом до
Державної податкової інспекції у
Виноградівському районі Головного
управління Міндоходів у Закарпатській
області, в якому просить визнати
протиправними та скасувати податкові
повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції у
Виноградівському районі Головного
управління Міндоходів у Закарпатській
донарахування 8 624,25 грн та від 26.08.2014
Позовні вимоги мотивовані тим, що
платником податку на прибуток, що
одержаний не від господарської
діяльності залізничного транспорту є
підприємства залізничного транспорту
та їх структурні підрозділи. При цьому,
згідно з п. 2.2 ст. 2 Закону України "Про
оподаткування прибутку підприємств"
платником податку на прибуток,
одержаний від господарської
діяльності залізничного транспорту є
управління залізниці. Вважає, що у
вказаному Законі йде мова саме про
підприємства залізничного транспорту
та їх структурні підрозділи, а не про
структурні підрозділи управління
залізниці. Крім цього, зазначає, що у
разі якщо управління залізниці не має
підпорядкованих підприємств
залізничного транспорту, що мають
статус юридичних осіб, та відповідно їх
структурних підрозділів, то єдиним
платником податку на прибуток (від
основної діяльності, від неосновної
діяльності, від позареалізаційних
операцій тощо) в системі управління
залізниці є виключно управління
залізниці, а структурні підрозділи
залізниці відповідно до п.п. 2.2.2 п. 2.2 ст.
2 Закону України "Про оподаткування
прибутку підприємств" не вважаються
окремими платника податку, оскільки не
мають статусу підприємств.
Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав з
мотивів, вказаних в позовній заяві,
просив суд позов задовольнити.
24.11.2014 від відповідача до суду надійшло
заперечення на адміністративний позов,
в якому проти позову заперечує.
Зазначає, що прибуток, одержаний від
операцій, не пов'язаних з перевезенням
пасажирів, вантажів, вантажобагажу,
пошти тощо, вважається прибутком,
одержаним не від господарської
діяльності залізничного транспорту.
Заперечення обґрунтовані тим, що ВП
«Моторвагонне депо Королево» ДТГО
«Львівська залізниця» в порушення п.п.
2.2.2 п. 2.2 ст. 2 Закону України "Про
оподаткування прибутку підприємств"
занизив податкові зобов'язання з
податку на прибуток від неосновної
діяльності залізничного транспорту на
загальну суму 7214,00 грн. При цьому,
зазначає, що платниками податку на
прибуток, що одержаний не від
господарської діяльності залізничного
транспорту, є підприємства
залізничного транспорту та їх
структурні підрозділи.
Відповідач в судове засідання не
з'явився, про причини неявки суд не
повідомив, хоча був належним чином
повідомлений про дату, час та місце
судового засідання.
Суд, заслухавши думку
представника позивача, з'ясувавши
обставини, на які сторони посилаються
як на підставу своїх вимог та
заперечень, дослідивши докази, якими
вони обґрунтовуються встановив
наступні факти та відповідні їм
Позивач - ДТГО «Львівська залізниця»,
що знаходиться за адресою: м. Львів, вул.
Гоголя, буд. 1, код ЄДРПОУ - 01059900,
зареєстроване державним реєстратором
виконавчого комітету Львівської
міської ради як юридична особа, що
підтверджується довідкою з Єдиного
державного реєстру підприємств та
організацій України.
ВП «Моторвагонне депо Королево» ДТГО
«Львівська залізниця», що знаходиться
за адресою: Закарпатська область,
Виноградівський район, смт. Королево,
вул. Лесі Українки, 3 є відокремленим
структурним підрозділом позивача
(філією) без права юридичної особи,
видом діяльності якого є пасажирський
наземний транспорт міського та
приміського сполучення, що
підтверджується довідкою з Єдиного
державного реєстру підприємств та
організацій України та Положенням про
відокремлений підрозділ «Моторвагонне
депо Королево» ДТГО «Львівська
Як вбачається з матеріалів справи,
Державною податковою інспекцією у
Виноградівському районі Головного
управління Міндоходів у Закарпатській
області проведено планову виїзну
перевірку ВП «Моторвагонне депо
Королево» ДТГО «Львівська залізниця»
щодо дотримання вимог податкового,
валютного та іншого законодавства за
період з 01.07.2010 по 31.12.2012, за
результатами якої складено акт
перевірки від 27.06.2014 №782/22-0112/35664708.
Проведеною відповідачем перевіркою
встановлено порушення ВП
«Моторвагонне депо Королево» ДТГО
«Львівська залізниця» п.п. 2.2.2, 2.2.1 п. 2.2
ст. 2 Закону України "Про оподаткування
прибутку підприємств", в результаті
чого встановлено заниження податкових
зобов'язань з податку на прибуток від
неосновї діяльності залізничного
транспорту на загальну суму 7214 грн, в
тому числі за період з 01.07.2010 по 31.11.2010 на
суму 4273 грн та за період з 01.01.2011 по
31.03.2011 на суму 2941 грн.
На підставі акта перевірки 27.06.2014
№782/22-0112/35664708 Державною податковою
інспекцією у Виноградівському районі
Головного управління Міндоходів у
Закарпатській області винесено
податкові повідомлення-рішення від
депо Королево» ДТГО «Львівська
залізниця» збільшено суму грошового
зобов'язання з податку на прибуток на
загальну суму 9527,50 грн, в т.ч. за
основним платежем - 7214 грн, за штрафними
(фінансовими) санкціями - 2313,50 грн; від
депо Королево» ДТГО «Львівська
залізниця» збільшено суму грошового
зобов'язання з податку на прибуток на
загальну суму 8624,25 грн, в т.ч. за
основним платежем - 7214 грн, за штрафними
(фінансовими) санкціями - 1410,25 грн
Вирішуючи спір, суд виходив з
За результатами вказаної вище планової
виїзної перевірки ВП «Моторвагонне
депо Королево» ДТГО «Львівська
залізниця» відповідачем встановлено,
що платником податку на прибуток від
основної господарської і не від
господарської діяльності залізничного
транспорту по ДТГО "Львівська
залізниця" є управління залізниці.
Під час розгляду справи судом
встановлено, що донарахована за
результатами перевірки сума податку на
прибуток фактично сплачена у бюджет за
результати відображення господарської
діяльності юридичної особи - ДТГО
«Львівська залізниця», а саме у
деклараціях за ІІІ та ІV квартал 2010 та
перший квартал 2011, поданих до ДПІ у м.
Львові за місцем реєстрації юридичної
Як вбачається з положення п. 2.2 ст. 2
Закону України "Про оподаткування
прибутку підприємств" платниками
податку на прибуток, одержаний від
господарської діяльності залізничного
транспорту, є управління залізниці.
Перелік робіт та послуг, що належать до
господарської діяльності залізничного
транспорту, затверджується Кабінетом
Міністрів України. Підпунктом 2.2.2.
вказаної статті передбачено, що
платниками податку на прибуток, що
одержаний не від господарської
діяльності залізничного транспорту, є
підприємства залізничного транспорту
та їх структурні підрозділи.
Основні правові, економічні та
організаційні засади діяльності
залізничного транспорту загального
користування, його відносини з
органами виконавчої влади, органами
місцевого самоврядування, іншими
видами транспорту, пасажирами,
відправниками та одержувачами
вантажів, багажу, вантажобагажу і пошти
з урахуванням специфіки
функціонування цього виду транспорту
як єдиного виробничо-технологічного
комплексу регулюється Законом України
"Про залізничний транспорт".
Відповідно до ст.ст. 1, 4 Закону України
"Про залізничний транспорт"
залізничний транспорт -це
виробничо-технологічний комплекс
організацій і підприємств
залізничного транспорту загального
користування, призначений для
забезпечення потреб суспільного
виробництва і населення країни в
перевезеннях у внутрішньому і
міжнародному сполученнях та надання
інших транспортних послуг усім
споживачам без обмежень за ознаками
форми власності та видів діяльності
тощо. Частиною 5 ст. 4 Закону України "Про
залізничний транспорт" передбачено, що
крім залізниць складовою ланкою
залізничного транспорту є також
підприємства залізничного транспорту,
що разом із залізницями належать до
загальнодержавної власності і
управління яких здійснюється органом
управління залізничним транспортом -
Державною адміністрацією залізничного
транспорту України (Укрзалізницею),
підпорядкованим Міністерству
транспорту та зв'язку України.
Таким чином, суд дійшов висновку, що
поняття "підприємства залізничного
транспорту та їх структурні
підрозділи" і "структурні підрозділи
залізниці" не можна ототожнювати,
оскільки вони є різними.
Згідно з ст. 5 Закону України "Про
залізничний транспорт" майно,
закріплене за залізницями,
підприємствами, установами та
організаціями залізничного транспорту
загального користування, є
загальнодержавною власністю і
управління ним здійснюється
Укрзалізницею в межах повноважень,
визначених чинним законодавством
України. Рішення про закріплення
транспортних засобів та їх безоплатну
передачу однією залізницею або
підприємством залізничного транспорту
загального користування іншим
залізницям та підприємствам без зміни
форми власності приймаються
Укрзалізницею. Крім того, передача в
оренду, обмін та надання в тимчасове
користування, а також виведення з
експлуатації рухомого складу і
контейнерів, що перебувають у
загальнодержавній власності,
здійснюються залізницями та
підприємствами залізничного
транспорту загального користування за
погодженням з Укрзалізницею.
Пунктом 1 Положення про Державну
адміністрацію залізничного транспорту
України, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 29.02.1996
року № 262, визначено, що до сфери
управління Укрзалізниці входять
Донецька, Львівська, Одеська, Південна,
Південно-Західна та Придніпровська
залізниці, а також інші об'єднання,
підприємства, установи і організації
залізничного транспорту за переліком,
визначеним Мінтрансом.
Згідно з п. 1 ст. 62 Господарського
кодексу України, підприємство - це
самостійний суб'єкт господарювання,
створений компетентним органом
державної влади або органом місцевого
самоврядування, або іншими суб'єктами
для задоволення суспільних та
особистих потреб шляхом
систематичного здійснення виробничої,
науково-дослідної, торговельної, іншої
господарської діяльності в порядку,
передбаченому цим Кодексом та іншими
законами. Відповідно до п.п. 3, 4 вказаної
статті підприємство, якщо законом не
встановлено інше, діє на основі статуту
та є юридичною особою, має відокремлене
майно, самостійний баланс, рахунки в
установах банків, печатку із своїм
найменуванням та ідентифікаційним
З матеріалів справи вбачається, що ВП
«Моторвагонне депо Королево» ДТГО
«Львівська залізниця» не відповідає
ознакам встановленим законодавством
для підприємства, оскільки не є
юридичною особою, та діє на підставі
Положення, а не Статуту. Натомість, ДТГО
"Львівська залізниця" відповідно до
вимог Господарського кодексу України
діє на підставі Статуту, затвердженого
наказом Міністерства транспорту та
зв'язку України від 31.01.2006 року № 80 та
зареєстрованого 06.02.2006 року за №
Отже, згідно наведеного, структурний
підрозділ залізниці - ВП «Моторвагонне
депо Королево» ДТГО «Львівська
залізниця» не може відноситись до
категорії підприємств залізничного
транспорту або їх структурних
підрозділів, і відповідно не може бути
самостійним платником податку на
прибуток. У зв'язку з чим, суд дійшов
висновку, що ВП «Моторвагонне депо
Королево» ДТГО «Львівська залізниця»
не зобов'язаний подавати декларації з
податку на прибуток.
Нормами Закону України "Про
оподаткування прибутку підприємств"
(чинного в періоді, який перевірявся)
встановлено, що платниками податку на
прибуток, одержаний від господарської
діяльності залізничного транспорту, є
управління залізниці.
Згідно пункту 1.32 ст. 1 Закону України
"Про оподаткування прибутку
підприємств", господарська діяльність -
будь-яка діяльність особи, направлена
на отримання доходу в грошовій,
матеріальній або нематеріальній
формах, у разі коли безпосередня участь
такої особи в організації такої
діяльності є регулярною, постійною та
суттєвою. Під безпосередньою участю
слід розуміти зазначену діяльність
особи через свої постійні
представництва, філіали, відділення,
інші відокремлені підрозділи, а також
через довірену особу, агента або
будь-яку іншу особу, яка діє від імені
та на користь першої особи.
Як вбачається з матеріалів справи,
позивач у спірних правовідносинах
керувався наданим ДПА України
податковим роз'ясненням від 13.09.2004 року
№ 7979/6/15-1116, згідно з яким платниками
податку на прибуток, що одержаний від
інших складових загальної
господарської діяльності, є
підприємства залізничного транспорту
та їх структурні підрозділи, які мають
статус юридичних осіб.
В той же час, відповідно до п.54.3
ст. 54 Податкового кодексу України
контролюючий орган зобов'язаний
самостійно визначити суму грошових
зобов'язань, зменшення (збільшення)
суми бюджетного відшкодування та/або
зменшення (збільшення) від'ємного
значення об'єкта оподаткування
податком на прибуток або від'ємного
значення суми податку на додану
вартість платника податків,
передбачених цим Кодексом або іншим
законодавством, якщо:
- платник податків не подає в
установлені строки податкову (митну)
- дані перевірок результатів
діяльності платника податків, крім
електронної перевірки, свідчать про
заниження або завищення суми його
податкових зобов'язань, суми
бюджетного відшкодування та/або
від'ємного значення об'єкта
оподаткування податком на прибуток або
від'ємного значення суми податку на
додану вартість платника податків,
заявлених у податкових (митних)
деклараціях, уточнюючих розрахунках;
- згідно з податковим та іншим
законодавством особою, відповідальною
за нарахування сум податкових
зобов'язань з окремого податку або
збору, застосування штрафних
(фінансових) санкцій та пені, у тому
числі за порушення у сфері
зовнішньоекономічної діяльності, є
- рішенням суду, що набрало
законної сили, особу визнано винною в
ухиленні від сплати податків;
- дані перевірок щодо утримання
податків у джерела виплати, в тому
числі податкового агента, свідчать про
порушення правил нарахування,
утримання та сплати до відповідних
бюджетів податків і зборів,
передбачених цим Кодексом, у тому числі
податку на доходи фізичних осіб таким
- результати митного контролю,
отримані після закінчення процедури
митного оформлення та випуску товарів,
свідчать про заниження або завищення
податкових зобов'язань, визначених
платником податків у митних
Згідно з пп.14.1.156 Податкового Кодексу
України податкове зобов'язання - сума
коштів, яку платник податків, у тому
числі податковий агент, повинен
сплатити до відповідного бюджету як
податок або збір на підставі, в порядку
та строки, визначені податковим
законодавством ( у тому числі сума
коштів, визначена платником податків у
податковому векселі та не сплачена в
установлений законом строк).
Таким чином, органу державної
податкової служби при визначенні
податкового зобов'язання з податку на
прибуток належало встановити чи
визначена сума податкового
зобов'язання з даного податку
відображена в документі податкової
звітності, і лише за відсутності такого
відображення визначити податкове
Як вбачається з акта перевірки, в ньому
констатовано факт порушення
структурним підрозділом позивача п.п.
2.2.2, 2.2.1 п. 2.2 ст. 2 Закону України "Про
оподаткування прибутку підприємств" -
порядку сплати податку з прибутку,
однак, органом державної податкової
служби не проаналізовано причино вий
зв'язок між порушенням порядку сплати
даного податку з невідобрженням
визначеного в ос пореному податковому
повідомленні-рішенні податкового
зобов'язання в документах податкової
Позивачем долучено до матеріалів
справи декларації з податку на
прибуток ІІІ та ІV квартали 2010 та за І
квартал 2011, які свідчать про сплату
податку на прибуток ДТГО "Львівська
Стаття 19 Конституції України
встановлює, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
Положення ст. 9 КАС України передбачає,
що суди при вирішенні справи керуються
принципом законності, відповідно до
якого органи державної влади, органи
місцевого самоврядування, їхні
посадові і службові особи зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дій чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.
Таким чином, виходячи із заявлених
позовних вимог, системного аналізу
положень чинного законодавства
України та матеріалів справи, суд
дійшов висновку, що позовні вимоги
обґрунтовані та підлягають
Щодо судових витрат, то у
відповідності до вимог ч. 1 ст. 94 КАС
України, на користь позивача належить
присудити документально підтверджені
судові витрати у вигляді судового
збору з Державного бюджету.
Керуючись ст.ст. 2, 4, 7-14, 23, 69, 70, 71, 86,
128, 160-163, 167 Кодексу адміністративного
судочинства України,-
П О С Т А Н О В И В :
Визнати протиправними та скасувати
податкові повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції у
Виноградівському районі Головного
управління Міндоходів у Закарпатській
донарахування 8 624,25 грн та від 26.08.2014
Стягнути з Державного бюджету України
на користь Державного
територіально-галузевого об'єднання
«Львівська залізниця» 182,70 грн
сплаченого судового збору.
Апеляційна скарга на постанову суду
подається протягом десяти днів з дня її
проголошення до Львівського
апеляційного адміністративного суду
через Львівський окружний
адміністративний суд. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
Львівського апеляційного
адміністративного суду. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.
Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.
Постанова набирає законної сили в
порядку, встановленому ст. 254 КАС
України.

Суддя
Р.М. Брильовський

Повний текст постанови виготовлений
27.11.2014 року.