Справа № 756/8420/14-а
Суддя: Бєлова Л.В.
Дата ухвалення: 2014-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
756/8420/14-а Головуючий у 1-й
інстанції: Маринченко М.М.
Суддя-доповідач: Бєлова Л.В.
У Х В А Л А

Іменем України

26 листопада 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого: Бєлової Л.В.

суддів: Гром Л.М.,

Міщука М.С.

при секретарі: Корінець Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві, в порядку ч. 1 ст. 41
КАС України справу за апеляційною
скаргою відповідача - управління
Пенсійного фонду України в
Оболонському районі міста Києва на
постанову Оболонського районного суду
м. Києва від 16 жовтня 2014 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_3 до
управління Пенсійного фонду України в
Оболонському районі міста Києва про
визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити певні дії , -

В С Т А Н О В И В:

У червні 2014 року позивач - ОСОБА_3
звернувся до Оболонського районного
суду міста Києва з адміністративним
позовом до управління Пенсійного фонду
України в Оболонському районі міста
Києва, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати
рішення відповідача про відмову в
призначенні пенсії;

- зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в Оболонському районі
міста Києва призначити пенсію за віком
на пільгових умовах відповідно до ст. 100
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» з урахуванням часу
роботи електрозварником ручного
зварювання на заводі «Ленінська кузня»
за період з 01.01.1980 року по 20.07.1984 року
включно та час роботи електрозварником
ручного зварювання на Київському
заводі продовольчих автоматів
«Київпродмаш» у період роботи з 10.08.1984
року по 05.06.1992 року включно.

Постановою Оболонського районного
суду м. Києва від 16 жовтня 2014 року
адміністративний позов задоволено
частково:

- визнано протиправною відмову
управління Пенсійного фонду України в
Оболонському районі міста Києва в
призначенні ОСОБА_3 пенсії за віком на
пільгових умовах за списком № 2.

- зобов'язано управління Пенсійного
фонду України в Оболонському районі
міста Києва призначити ОСОБА_3
(ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний №
НОМЕР_1) пенсію за віком на пільгових
умовах за списком № 2 відповідно до п.
«б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» з 17 березня 2014 року.

Не погоджуючись із зазначеною
постановою, відповідачем - управлінням
Пенсійного фонду України в
Оболонському районі міста Києва подано
апеляційну скаргу, в якій апелянт
просить скасувати оскаржувану
постанову та ухвалити нове рішення,
яким відмовити у задоволені
адміністративного позову в повному
обсязі, мотивуючи свої вимоги тим, що
висновки суду не відповідають
обставинам справи, порушено норми
матеріального та процесуального права.

Сторони, будучи належним чином
повідомлені про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи, в судове
засідання не з'явилися. Про причини
своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засіданні - не обов'язкова,
колегія суддів у відповідності до ч. 4
ст. 196 КАС України визнала можливим
проводити розгляд апеляційної скарги
за відсутності представників сторін.

Згідно з ст. 41 КАС України фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
з'явившихся сторін, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційну скаргу необхідно залишити
без задоволення, а постанову суду
першої інстанції без змін, виходячи з
наступного.

Згідно з ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи, 19
лютого 2014 року позивач (якому 17 березня
2013 року виповнилося 55 років) звернувся
до управління Пенсійного фонду України
в Оболонському районі міста Києва із
заявою про призначення пенсії за віком
на пільгових умовах за списком № 2
відповідно до п. «б» ст. 13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»
(а.с. 12).

Проте, відповідно до листа відповідача
від 06 травня 2014 року № 6609/09 позивачу
було відмовлено у призначенні пенсії з
підстав відсутності первинних
документів, які підтверджують його
роботу з 10 серпня 1984 року по 05 червня 1992
року за професією електрозварника
ручної зварки, оскільки згідно записів
трудової книжки позивача, наказів по
особовому складу підприємства та
картки Т-2 позивач працював на посаді
електрозварника.

Також, в даному листі управлінням
зазначено, що вказані документи не
підтверджують роботу позивача на
посаді електрозварника ручної зварки,
уточнююча довідка, що видається на
підставі таких документів, Управлінням
до уваги не прийнята. Документи, які б
засвідчували виплату доплат за
шкідливі умови, надання додаткової
відпустки, підприємством не були
надані.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням
відповідача, вважаючи його
протиправним та таким, що порушує права
та охоронювані законом інтереси
позивача, останній звернувся до суду з
адміністративним позовом.

Даючи правову оцінку вищевикладеним
обставинам справи, колегія суддів
зазначає, що суд першої інстанції вірно
виходив з наступного.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України
визначено, що органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до пункту «б» ч. 1 ст. 13
Закону «Про пенсійне забезпечення»,
мають право на пенсію за віком на
пільгових умовах, незалежно від місця
останньої роботи, працівники, зайняті
повний робочий день на інших роботах зі
шкідливими і важкими умовами праці, - за
списком № 2 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджуваним
Кабінетом Міністрів України, і за
результатами атестації робочих місць:
чоловіки - після досягнення 55 років і
при стажі роботи не менше 25 років, з них
не менше 12 років 6 місяців на зазначених
роботах.

Так, згідно зі списком №2,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 16 січня 2013 року №
36, п.33, право на пільгову пенсію
надається електрозварникам ручного
зварювання.

Судом першої інстанції вірно
встановлено, що позивача з 01 січня 1980
року призначено електрозварником
ручного зварювання 2 розряду
стапельного цеху Заводу «Ленінська
кузня», з 01 серпня 1980 року присвоєно
третій розряд, а 20 липня 1984 року
звільнено з вказаної посади за власним
бажанням, що підтверджується
відповідними записами у трудовій
книжці (а.с. 19-20).

Також, з матеріалів справи вбачається,
що 10 серпня 1984 року позивача прийнято
на роботу електрозварника 4 розряду на
Київський завод продавтоматів
«Київпродмаш», а 05 червня 1992 року
звільнено з посади електрозварника за
власним бажанням (а.с. 20-21).

Відповідно до Списку №2, затвердженого
Постановою КМ СРСР від 22.08.1956 № 1173 року
розділ Загальні професії містить
професію електрозварника та його
підсобника. Разом з тим, Список №2,
затверджений Постановою КМ СРСР від 26
січня 1991 року № 10, містить професію
електрозварника ручної зварки та шифр
(код) 906.

Таким чином, професія позивача була
передбачена обома вказаними
редакціями Списку №2, проте до 26 січня
1991 року мала назву «електрозварник», а
отже, зазначення у кадрових документах
підприємства та у трудовій книжці
позивача посади «електрозварник» у
період до 1991 року не позбавляє його на
пільгове призначення пенсії за Списком
№2.

Крім того, судом першої інстанції вірно
зазначено, що згідно Довідки про
підтвердження пільгового стажу роботи
ОСОБА_3 №807 від 04 лютого 2014 року,
останній працював на Київському заводі
продавтоматів «Київпродмаш» за
професією електрозварник у період з 10
серпня 1984 року по 05 червня 1992 року,
виконуючи роботи за ГОСТ5264-80 «Ручная
дуговая сварка», тобто фактично
працював за професією електрозварника
ручного зварювання, а тому має
пільговий стаж на підприємстві 7 років 8
місяців 4 дні.

Враховуючи викладене, колегія суддів
погоджується з висновком Оболонського
районного суду міста Києва про те, що
позивач має пільговий стаж 12 років 2
місяці 24 дні, з яких 4 роки 6 місяців 20
днів на ПАТ «Завод «Ленінська кузня»
(не оспорюється відповідачем) та 7 років
8 місяців 4 дні на ПАТ «Завод
«Київпродмаш». Вказаний стаж менше
передбаченого п. «б» ст.13 Закону стажу 12
років 6 місяців.

Проте, п. «б» ч. 4 ст.13 вказаного вище
Закону визначено, що працівникам, які
мають не менше половини стажу роботи з
шкідливими і важкими умовами праці,
пенсії на пільгових умовах
призначаються із зменшенням віку,
передбаченого статтею 12 цього Закону,
на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої
роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої
роботи - жінкам.

Згідно ст.12 Закону право на пенсію за
віком мають чоловіки - після досягнення
60 років і при стажі роботи не менше 25
років.

Пунктом «б» ст.100 Закону встановлено, що
особам, які не мають повного стажу
роботи із шкідливими і важкими умовами
праці, вік, необхідний для призначення
пенсії відповідно до статті 12,
знижується пропорційно наявному стажу
в порядку, передбаченому статтями 13 - 14
цього Закону, виходячи з вимог цього
стажу, встановлених раніше діючим
законодавством.

Отже, висновок суду першої інстанції
про наявність у позивача права на
призначення пенсії після досягнення 56
років ( з 17 березня 2014 року), у зв'язку з
тим, що зменшення пенсійного віку
позивача, пропорційно наявного
пільгового стажу, становить 4 роки (12
років / 2,5 роки = 4,8 роки) - є вірним та
обґрунтованим.

Відповідно до статті 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів
приходить до висновку, що постанова
суду першої інстанції ухвалена з
дотриманням норм процесуального та
матеріального права, доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновки суду першої інстанції, у
зв'язку з чим підстав для скасування
постанови суду першої інстанції не
вбачається.

Керуючись ст. ст. 160, 199, 200, 205, 206, КАС
України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу відповідача -
управління Пенсійного фонду України в
Оболонському районі міста Києва на
постанову Оболонського районного суду
м. Києва від 16 жовтня 2014 року - залишити
без задоволення.

Постанову Оболонського районного суду
м. Києва від 16 жовтня 2014 року -залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
постановлення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів, відповідно до
вимог ст. 212 КАС України, шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя
Л.В.Бєлова

Судді
Л .М. Гром,

М.С. Міщук

Головуючий суддя
Бєлова Л.В.

Судді:
Гром Л.М.

Міщук М.С.