Справа № 445/1995/13а
Суддя: Клюба В.В.
Дата ухвалення: 2014-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2014 року
Справа № 876/5878/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого
судді Клюби В. В.

суддів:
Кухтея Р. В., Яворського І. О.

розглянувши в порядку письмового
провадження у м. Львові апеляційну
скаргу Управління Пенсійного фонду
України в Золочівському районі
Львівської області на ухвалу
Золочівського районного суду
Львівської області від 04 листопада 2013
року по справі №445/1992/13 - а за заявою
відділу державної виконавчої служби
Золочівського районного управління
юстиції про зміну способу виконання
судового рішення у справі за позовом
ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду
України в Золочівському районі
Львівської області про стягнення
заборгованості, -

УСТАНОВИВ:

Відділ державної виконавчої служби
Золочівського районного управління
юстиції Головного управління юстиції у
Львівській області звернувся до
Золочівського районного суду
Львівської області із заявою, в якій
просив змінити спосіб виконання
судового рішення від 18 травня 2012 року
по справі №1310/188/2012, шляхом стягнення з
Управління Пенсійного фонду України в
Золочівському районі Львівської
області на користь ОСОБА_1 підвищення
до пенсії як дитині війни за період з 29
червня 2011 року по 22 липня 2011 року
включно у розмірі 30 % мінімальної
пенсії за віком відповідно до статті 6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни» з урахуванням частини 1
статті 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та виплачених сум за цей
період, що становить 139 гривень 28 коп..

Ухвалою Золочівського районного суду
Львівської області від 04 листопада 2013
року заяву відділу державної
виконавчої служби Золочівського
районного управління юстиції
Головного управління юстиції у
Львівській області задоволено: змінено
спосіб виконання постанови
Золочівського районного суду
Львівської області від 18 травня 2012
року, яка зобов'язувала відповідача
(боржника) до вчинення дій, на стягнення
з Управління Пенсійного фонду України
в Золочівському районі Львівської
області в користь ОСОБА_1 підвищення до
пенсії в розмірі 139 гривень 28 коп..

Не погоджуючись із зазначеним судовим
рішенням, Управління Пенсійного фонду
України в Золочівському районі
Львівської області подало апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
вказану ухвалу.

Обгрунтовуючи доводи апеляційної
скарги, зазначає що суд першої
інстанції, задовольняючи заяву про
зміну способу виконання судового
рішення, фактично змінив суть цього
рішення. Також вказує, що
розпорядженням управління
перераховано пенсію ОСОБА_1 відповідно
до судового рішення, що свідчить про
його виконання в межах наданих йому
повноважень.

Особа, яка подала апеляційну скаргу
(боржник) в судове засідання
представника не направила, а також не
прибула в судове засідання позивач
(стягувач), хоча особи, які беруть
участь усправаі, були належним чином
повідомлені про дату, час і місце
судового засідання. Тому, відповідно до
ст. 197 Кодексу адміністративного
судочинства України справу розглянуто
в порядку письмового провадження на
основі наявних доказів.

Заслухавши суддю - доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, правильність
правової оцінки обставин справи та
застосування норма матеріального і
процесуального права, колегія суддів
апеляційного суду приходить до
висновку, що апеляційна скарга
підлягає до задоволення з наступних
підстав.

Статтею 14 Кодексу адміністративного
судочинства України встановлено, що
судове рішення, яким закінчується
розгляд справи в адміністративному
суді, ухвалюється іменем України.
Постанови та ухвали суду в
адміністративних справах, що набрали
законної сили, є обов'язковими до
виконання на всій території України.
Невиконання судових рішень тягне за
собою відповідальність, встановлену
законом.

Згідно з п. 2 ч. 4 статті 105 Кодексу
адміністративного судочинства України
адміністративний позов може містити
вимоги про зобов'язання відповідача -
суб'єкта владних повноважень прийняти
рішення або вчинити певні дії. У разі
задоволення адміністративного позову
суд на підставі п. 2 ч. 2 статті 162 Кодексу
адміністративного судочинства України
може прийняти постанову про
зобов'язання відповідача вчинити певні
дії.

Постановою Золочівського районного
суду Львівської області від 18 травня
2012 року зобов'язано Управління
Пенсійного фонду України в
Золочівському районі Львівської
області провести нарахування та
виплату підвищення до пенсії як дитині
війни ОСОБА_1 за період з 29 червня 2011
року по 22 липня 2011 року включно у
розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком
відповідно до статті 6 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни» з
урахуванням частини 1 статті 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» та
виплачених сум.

Тобто, вказане рішення містить вимоги
зобов'язального характеру.

Натомість, відділ державної виконавчої
служби Золочівського районного
управління юстиції Головного
управління юстиції у Львівській
області фактично просив змінити не
спосіб виконання постанови суду, а
змінити саме судове рішення по суті
позовних вимог і вирішити додаткову
позовну вимогу про стягнення коштів,
яка не була предметом розгляду та
дослідження адміністративного суду
під час прийняття цієї постанови.

Таким чином, суд першої інстанції,
задовольняючи заяву про зміну способу
виконання рішення, не врахував
відмінності між вимогою
адміністративного позову, як можливим
видом захисту порушених прав позивача,
та способом виконання судового
рішення, чим змінив постанову суду по
суті за відсутності на це
процесуальних повноважень.

Частиною 1 статті 263 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено, що за наявності обставин,
що ускладнюють виконання судового
рішення (відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, що
видав виконавчий лист, із поданням, а
особа, яка бере участь у справі, та
сторона виконавчого провадження - із
заявою про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення. Питання
про відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення може бути розглянуто також за
ініціативою суду.

Підставою для застосування цієї норми
є наявність обставин, що перешкоджають
належному виконанню судового рішення в
адміністративній справі.

Під зміною способу і порядку виконання
рішення суду слід розуміти прийняття
судом нових заходів для реалізації вже
ухваленого ним рішення в разі
неможливості його виконання у порядку
і способом, встановленими раніше. Таким
чином, суд за наявності обґрунтованих
підстав та належних доказів, у
виняткових випадках може змінити
спосіб та порядок виконання судового
рішення, не змінюючи при цьому його
змісту.

Як видно з матеріалів справи, виконання
постанови суду першої інстанції
неможливе через відсутність коштів,
виплата яких буде здійснена за
наявності відповідного фінансування з
Державного бюджету України.

Отже, виконання постанови суду
фактично можливе, хоча й за певних умов,
тому відсутні підстави для зміни
способу виконання рішення суду першої
інстанції.

Аналіз оскаржуваного рішення суду
першої інстанції свідчить про те, що
суд першої інстанції, змінюючи спосіб
виконання постанови суду, фактично
змінив її суть, що належить до
повноважень суду апеляційної або
касаційної інстанції.

Відповідно до ст. 159 Кодексу
адміністративного судочинства України
судове рішення повинно бути законним і
обґрунтованим, тобто ухваленим
відповідно до норм матеріального права
з дотриманням процесуальних норм, та на
підставі повно і всебічно з'ясованих
обставин справи.

Колегія суддів апеляційного суду, з
урахуванням встановлених судом
обставин справи та доказів, вважає, що
суд першої інстанції не дотримався
зазначених вимог.

Згідно ст. 202 Кодексу адміністративного
судочинства України підставами для
скасування ухвали суду першої
інстанції та ухвалення нового рішення
є, зокрема: порушення норм
процесуального права.

Тобто, у даному випадку, внаслідок
порушення судом першої інстанції норм
процесуального права, суд першої
інстанції прийшов до помилкового
висновку про задоволення заяви відділу
державної виконавчої служби
Золочівського районного управління
юстиції Головного управління юстиції у
Львівській області.

Тому, апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Золочівському районі Львівської
області слід задовольнити: ухвалу суду
першої інстанції слід скасувати, та
постановити нову ухвалу, якою в
задоволенні заяви відділу державної
виконавчої служби Золочівського
районного управління юстиції
Головного управління юстиції у
Львівській області - відмовити.

Керуючись статтями 160, 195, 197, 199, 202, 205, 206,
254 Кодексу адміністративного
судочинства України, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Золочівському районі Львівської
області задовольнити.

Ухвалу Золочівського районного суду
Львівської області від 04 листопада 2013
року по справі № 445/1992/13 - а скасувати і
постановити нову ухвалу.

В задоволенні заяви відділу державної
виконавчої служби Золочівського
районного управління юстиції про зміну
способу виконання судового рішення у
справі за позовом ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
Золочівському районі Львівської
області про стягнення заборгованості -
відмовити.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів після набрання нею законної сили,
шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий суддя
В. В. Клюба

Судді:
Р. В. Кухтей

І. О. Яворський