Справа № 809/3756/14
Суддя: Бобров Ю.О.
Дата ухвалення: 2014-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"28" листопада 2014 р.
Справа № 809/3756/14

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний
адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Боброва Ю.О.,

за участю секретаря судового засідання
Дмитрашко О.М.,

розглянувши у письмовому провадженні в
приміщенні суду адміністративну
справу

за позовом Долинської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів в
Івано-Франківській області

до товариства з обмеженою
відповідальністю «Євро-ІФ»

про стягнення податкового боргу в сумі
31126,75 грн.

ВСТАНОВИВ:

14.11.2014 року Долинська об'єднана
державна податкова інспекція
Головного управління Міндоходів в
Івано-Франківській області (надалі -
позивач) звернулася до суду з
адміністративним позовом до
товариства з обмеженою
відповідальністю «Євро-ІФ» (надалі -
відповідач) про стягнення податкового
боргу в сумі 31126,75 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
відповідач, всупереч вимог підпункту
16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового
кодексу України заборгував перед
бюджетом сплату податкового
зобов'язання з податку на додану
вартість та податку на прибуток
підприємства на загальну суму 31126,75 грн.

Представник позивача подав на адресу
суду клопотання про розгляд справи без
його участі. Позовні вимоги підтримує в
повному обсязі. Просив позов
задовольнити.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, хоча належним чином
повідомлявся про дату, час і місце
судового розгляду, що підтверджується
повідомленням про вручення поштового
відправлення. Наданим правом на
подання заперечення проти позову не
скористався. Заяв та клопотань про
відкладення розгляду справи чи про
розгляд справи за його відсутності
суду не подав, про причини неявки суд не
повідомив. Тому, суд вважає, що
відповідач був належно повідомлений
про дату, час і місце судового розгляду.

Згідно частини 4 статті 128 Кодексу
адміністративного судочинства
України, в разі неприбуття відповідача,
належним чином повідомленого про дату,
час і місце судового розгляду, без
поважних причин розгляд справи може не
відкладатися і справу може бути
вирішено на підставі наявних у ній
доказів.

За таких обставин, відповідно до норм
частини 4 статті 122 та частини 6 статті 128
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд розглянув справу в
письмовому провадженні.

Розглянувши матеріали
адміністративної справи, з'ясувавши
всі фактичні обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши
і оцінивши докази, суд дійшов висновку
про те, що позов підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом установлено, що товариство з
обмеженою відповідальністю "Євро-ІФ"
(ідентифікаційний код в ЄДР 37209332) 12.08.2010
року зареєстроване як юридична особа
за адресою: вул. Промислова, 5, м. Долина
Івано-Франківської області, 77500, що
підтверджується витягом з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців від 13.11.2014
року за №19599215. Відповідач перебуває на
податковому обліку в Долинській
об'єднаній державній податковій
інспекції Головного управління
Міндоходів в Івано-Франківській
області (надалі - Долинська ОДПІ) і є
платником податків, зборів та інших
обов'язкових платежів, установлених
законом (а.с. 27-28).

За відповідачем облікований
податковий борг перед бюджетом з
податку на додану вартість та податку
на прибуток підприємства в сумі 31126,75
грн., з якого 102,87 грн. з податку на
прибуток підприємства та 31023,88 грн. з
податку на додану вартість.

Долинською ОДПІ відповідачу
направлена податкова вимога форми «Ю»
від 04.01.2013 року за №5, згідно якої
загальна сума податкового боргу
платника податків за узгодженими
грошовими зобов'язаннями становить
4065,48 грн. Вказана вимога направлена
відповідачу, однак податковий борг ним
сплачений не був (а.с. 7).

Податковим органом 18.09.2014 року винесене
податкове повідомлення рішення за
№, яким на відповідача покладено
податкові зобов'язання з податку на
додану вартість в сумі 1678,55 грн. Вказане
рішення направлене відповідачу, однак
ним виконане не було (а.с. 22).

Заборгованість відповідача на суму
31126,75 грн. підтверджується дослідженими
судом податковими деклараціями з
податку на додану вартість та
обліковими картками платника податку
(а.с. 8-21, 24-26)

Крім того, вказаний податковий борг
відповідача перед бюджетом
підтверджується перевіреною судом
довідкою про суму податкового боргу
платника податків за №1123 (а.с. 6).

Частиною 1 статті 67 Конституції України
передбачено, що кожен зобов'язаний
сплачувати податки і збори в порядку і
розмірах, встановлених законом.

Податковий кодекс України (надалі -
Кодекс) регулює відносини, що виникають
у сфері справляння податків і зборів, з
01.01.2011 року, зокрема, визначає вичерпний
перелік податків та зборів, що
справляються в Україні, та порядок їх
адміністрування, платників податків та
зборів, їх права та обов'язки,
компетенцію контролюючих органів,
повноваження і обов'язки їх посадових
осіб під час здійснення податкового
контролю, а також відповідальність за
порушення податкового законодавства.

Відповідно до підпункту 16.1.4 пункту 16.1
статті 16 Кодексу платник податків
зобов'язаний сплачувати податки та
збори в строки та у розмірах,
встановлених цим Кодексом та законами
з питань митної справи.

Підпунктом 14.1.72 пункту 14.1 статті 14
Кодексу встановлено, що земельний
податок - це обов'язковий платіж, що
справляється з власників земельних
ділянок та земельних часток (паїв), а
також постійних землекористувачів.

Орендна плата за земельні ділянки
державної і комунальної власності -
обов'язковий платіж, який орендар
вносить орендодавцеві за користування
земельною ділянкою (підпункт 14.1.136
пункту 14.1 статті 14 Кодексу).

Згідно підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті
14 Кодексу податковий борг - це сума
узгодженого грошового зобов'язання (з
урахуванням штрафних санкцій за їх
наявності), але не сплаченого платником
податків у встановлений цим Кодексом
строк, а також пеня, нарахована на суму
такого грошового зобов'язання.

У відповідності до вимог пункту 36.1
статті 36 Кодексу податковим обов'язком
визнається обов'язок платника податку
обчислити, задекларувати та/або
сплатити суму податку та збору в
порядку і строки, визначені цим
Кодексом або законами з питань митної
справи.

Згідно пункту 38.1 статті 38 Кодексу
виконанням податкового обов'язку
визнається сплата в повному обсязі
платником відповідних сум податкових
зобов'язань у встановлений податковим
законодавством строк.

Відповідно до пункту 57.1 статті 57
Кодексу, платник податків зобов'язаний
самостійно сплатити суму податкового
зобов'язання, зазначену у поданій ним
податковій декларації, протягом 10
календарних днів, що настають за
останнім днем відповідного граничного
строку, передбаченого цим Кодексом для
подання податкової декларації, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно пункту 56.11 статті 56 Кодексу не
підлягає оскарженню податкове
зобов'язання, самостійно визначене
платником податків, а тому податкове
зобов'язання, самостійно визначене
платником податків у податковій
декларації, є узгодженим з дня подання
такої податкової декларації.

Відповідно до пункту 59.1 статті 59
Кодексу у разі коли платник податків не
сплачує узгодженої суми грошового
зобов'язання в установлені
законодавством строки, орган державної
податкової служби надсилає (вручає)
йому податкову вимогу в порядку,
визначеному для надсилання (вручення)
податкового повідомлення-рішення.

Згідно пункту 59.5 статті 59 Кодексу у
разі якщо у платника податків, якому
надіслано (вручено) податкову вимогу,
сума податкового боргу збільшується
(зменшується), погашенню підлягає вся
сума податкового боргу такого платника
податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення
(вручення) податкової вимоги сума
податкового боргу змінилася, але
податковий борг не був погашений в
повному обсязі, податкова вимога
додатково не надсилається (не
вручається).

Пунктом 95.2 статті 95 Кодексу
передбачено, що стягнення коштів
платника податків провадяться не
раніше, ніж через 60 календарних днів з
дня надіслання такому платнику
податкової вимоги.

Згідно пункту 126.1 статті 126 Кодексу у
разі якщо платник податків не сплачує
узгоджену суму грошового зобов'язання
та/або авансових внесків з податку на
прибуток підприємств протягом строків,
визначених цим Кодексом, такий платник
податків притягується до
відповідальності у вигляді штрафу у
таких розмірах: при затримці до 30
календарних днів включно, наступних за
останнім днем строку сплати суми
грошового зобов'язання, - у розмірі 10
відсотків погашеної суми податкового
боргу; при затримці більше 30
календарних днів, наступних за
останнім днем строку сплати суми
грошового зобов'язання, - у розмірі 20
відсотків погашеної суми податкового
боргу.

Відповідно до статті 203 Кодексу
податкова декларація подається за
базовий звітний (податковий) період, що
дорівнює календарному місяцю, протягом
20 календарних днів, що настають за
останнім календарним днем звітного
(податкового) місяця.

Платник податку зобов'язаний
самостійно сплатити суму податкового
зобов'язання, зазначену у поданій ним
податковій декларації, протягом 10
календарних днів, що настають за
останнім днем відповідного граничного
строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї
статті для подання податкової
декларації.

Згідно статті 129 Кодексу, після
закінчення встановлених цим Кодексом
строків погашення узгодженого
грошового зобов'язання на суму
податкового боргу нараховується пеня.

Отже, суд дійшов висновку, що
зобов'язання відповідача в сумі 31126,75
грн., які ним не сплачені, являється
його податковим боргом.

Таким чином, загальна сума податкового
боргу відповідача перед бюджетом зі
сплати податку на додану вартість та
податку на прибуток підприємства
станом на момент розгляду справи судом
становить 31126,75 грн.

Відповідно до пункту 87.2 статті 87
Кодексу, джерелами погашення
податкового боргу платника податків є
будь-яке майно такого платника
податків з урахуванням обмежень,
визначених цим Кодексом, а також іншими
законодавчими актами.

Податковий борг станом на день
розгляду справи відповідачем не
погашений, а тому підлягає стягненню в
судовому порядку.

Враховуючи викладене, суд дійшов
висновку про те, що вимоги позивача
правомірні та обґрунтовані, а тому
позов слід задовольнити.

На підставі статті 124 Конституції
України, керуючись статтями 11, 158-163, 167
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути на користь бюджету з
товариства з обмеженою
відповідальністю «Євро-ІФ»
(ідентифікаційний код в ЄДРПОУ - 37209332)
податковий борг в сумі 31126 (тридцять
одна тисяча сто двадцять шість) грн. 75
коп. з розрахункових рахунків в банках,
які обслуговують дане товариство та за
рахунок готівки, що йому належить.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку. Відповідно до
статті 186 Кодексу адміністративного
судочинства України, апеляційна скарга
на постанову суду першої інстанції
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Івано-Франківський окружний
адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в
порядку та строки, установлені статтею
254 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Суддя:
/підпис/ Ю.О.
Бобров

Постанова в повному обсязі складена о
09:55 год. 28.11.2014 року.