Справа № 0670/3105/11
Суддя: Ланченко Л.В.
Дата ухвалення: 2014-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2014 року м. Київ
К/9991/66359/11

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

головуючого Ланченко Л.В.

суддів Пилипчук Н.Г.

Шипуліної Т.М.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні касаційну скаргуДержавної
податкової інспекції у Житомирському
районі

на постанову Житомирського окружного
адміністративного суду від 26.05.2011 та
ухвалу Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 22.09.2011

у справі № 0670/3105/11

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Ланда ЛТД»

до Державної податкової інспекції у
Житомирському районі

про скасування податкового
повідомлення - рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Житомирського окружного
адміністративного суду від 26.05.2011,
залишеною без змін ухвалою
Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 22.09.2011,
позов задоволено повністю. Скасовано
податкове повідомлення-рішення від
03.03.2011 №/0 про нарахування
грошового зобов?язання з податку на
додану вартість в сумі 170 грн.

У справі відкрито касаційне
провадження за касаційною скаргою
відповідача, у якій ставиться питання
про скасування рішення суду першої та
апеляційної інстанції та прийняття
нового про відмову в позові, з підстав
порушення норм матеріального та
процесуального права.

Перевіривши під час попереднього
судового засідання повноту
встановлення обставин справи та
правильність їх юридичної оцінки в
судових рішеннях, в межах доводів
касаційної скарги, колегія суддів
дійшла висновку, що касаційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
такого.

Підставою для прийняття оспорюваного
податкового повідомлення-рішення
03.03.2011 №/0 стали висновки акта
перевірки від 11.02.2011 №256/16-0, згідно
якого позивач в порушення пп.4.1.4 п.4.1 ст.4
Закону України «Про порядок погашення
зобов?язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами» та пп.49.18.2 п.49.18 ст.49
Податкового кодексу України не подано
податкову декларацію з податку на
додану вартість за квітень 2010 року.

Суди попередніх інстанцій,
задовольняючи позовні вимоги,
обґрунтовували свої висновки тим, що
позивачем була подана податкова
декларація за квітень 2010 року в межах
визначеного чинним законодавством
строку, що підтверджується
повідомленням про отримання звітності
від 19.05.2010. Доказів надіслання позивачу
листа від 21.05.2010 №9147/10/15-0 ДПІ у
м.Житомирі суду не надано, що виключає
підстави для застосування штрафних
санкцій, визначених оспорюваним
податковим повідомленням-рішенням.

Суд касаційної інстанції не вбачає
порушень судом першої та апеляційної
інстанції норм матеріального права, на
які посилається податкова інспекція в
касаційній скарзі.

Відповідно до абзацу першого пп. 4.1.2 п.
4.1 статті 4 Закону України «Про порядок
погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами», прийняття
податкової декларації є обов'язком
контролюючого органу. Податкова
декларація приймається без
попередньої перевірки зазначених у ній
показників через канцелярію, чий
статус визначається відповідним
нормативно-правовим актом. Відмова
службової (посадової) особи
контролюючого органу прийняти
податкову декларацію з будь-яких
причин або висування нею будь-яких
передумов щодо такого прийняття
(включаючи зміну показників такої
декларації, зменшення або скасування
від'ємного значення об'єктів
оподаткування, сум бюджетних
відшкодувань, незаконного збільшення
податкових зобов'язань тощо)
забороняється та розцінюється як
перевищення службових повноважень
такою особою, що тягне за собою її
дисциплінарну та матеріальну
відповідальність у порядку,
визначеному законом.

Якщо службова (посадова) особа
контролюючого органу порушує норми
абзацу першого цього підпункту,
платник податків зобов'язаний до
закінчення граничного строку подання
декларації надіслати таку декларацію
поштою з описом вкладеного та
повідомленням про вручення, до якої
долучається заява на ім'я керівника
відповідного контролюючого органу,
складена у довільній формі, із
зазначенням прізвища службової
(посадової) особи, яка відмовилася
прийняти декларацію, та/або із
зазначенням дати такої відмови. При
цьому декларація вважається поданою в
момент її вручення пошті, а граничний
десятиденний строк, встановлений для
поштових відправлень підпунктом 4.1.7, не
застосовується.

Платник податків може також оскаржити
дії службової (посадової) особи
контролюючого органу з відмови у
прийнятті податкової декларації у
судовому порядку.

За змістом абзацу п'ятого пп. 4.1.2 п. 4.1
цієї ж статті Закону податкова
звітність, отримана контролюючим
органом від платника податків як
податкова декларація, що заповнена ним
всупереч правилам, зазначеним у
затвердженому порядку її заповнення,
може бути не визнана таким
контролюючим органом як податкова
декларація, якщо в ній не зазначено
обов'язкових реквізитів, її не
підписано відповідними посадовими
особами, не скріплено печаткою
платника податків. Отримана
контролюючим органом від платника
податків як податкова декларація, що
заповнена ним всупереч правилам,
зазначеним у затвердженому порядку її
заповнення, може бути не визнана таким
контролюючим органом як податкова
декларація, якщо в ній не зазначено
обов'язкових реквізитів, її не
підписано відповідними посадовими
особами, не скріплено печаткою
платника податків.

Таким чином, наведеними нормативними
положеннями передбачено вичерпний
перелік підстав невизнання податкової
звітності платника податків.

Невизнання відповідачем податкової
декларації здійснюється шляхом
прийняття відповідного рішення, після
прийняття якого відповідач має
звернутись до позивача з письмовою
пропозицією надати нову податкову
декларацію з виправленими показниками
(із зазначенням підстав неприйняття
попередньої).

З огляду на те, що відповідачем,
всупереч вимогам ч.2 ст.71 КАС України, не
надано доказів належного повідомлення
позивача про невизнання податкової
декларації з податку на додану
вартість за квітень 2010 року податковою
звітністю, а також підстави такого
невизнання, суди попередніх інстанцій
дійшли вірного висновку про
відсутність у відповідача правових
підстав для прийняття оспорюваного
податкового повідомлення-рішення.

Доводи касаційної скарги правильності
висновків судів попередніх інстанцій
не спростовують.

З огляду на викладене, судова колегія
вважає, що суд першої та апеляційної
інстанції, виконавши всі вимоги
процесуального законодавства,
всебічно перевіривши обставини справи,
вирішив справу у відповідності з
нормами матеріального права та
постановив обґрунтоване рішення,
підстав для скасування судових рішень,
з мотивів викладених в касаційній
скарзі, не вбачається.

Керуючись ст. ст. 220-1, 223, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у Житомирському районі
відхилити, а постанову Житомирського
окружного адміністративного суду від
26.05.2011 та ухвалу Житомирського
апеляційного адміністративного суду
від 22.09.2011 залишити без змін.

Ухвала вступає в законну силу з моменту
проголошення. Заява про перегляд
судового рішення в адміністративній
справі Верховним Судом України може
бути подана з підстав, в порядку та у
строки встановлені ст.ст.236-238 КАС
України.

Головуючий
Л.В.Ланченко

Судді
Н.Г.Пилипчук

Т.М.Шипуліна