Справа № 807/1815/14
Суддя: Ільчишин Н.В.
Дата ухвалення: 2014-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2014 р.
Справа № 876/8619/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Ільчишин Н.В.,

суддів
Пліша М.А., Шинкар Т.І.,

розглянувши у порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу Управління Пенсійного фонду
України у Великоберезнянському районі
Закарпатської області на постанову
Закарпатського окружного
адміністративного суду від 30.07.2014 року
у справі за позовом Управління
Пенсійного фонду України у
Великоберезнянському районі
Закарпатської області до Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійного
захворювання у Перечинському районі
про стягнення коштів,-

ВСТАНОВИВ:

УПФ у Великоберезнянському районі
22.05.2014 року звернулося до суду із
позовною заявою до Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань у Перечинському районі
Закарпатської області про стягнення з
відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та
професійного захворювання в
Перечинському районі витрати з виплати
сум державних адресних допомоги до
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання у розмірі
119293 грн. 42 коп.

Постановою Закарпатського окружного
адміністративного суду від 30.07.2014 року
в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду першої
інстанції УПФ у Великоберезнянському
районі подало апеляційну скаргу. В якій
просить постанову скасувати та
прийняти нову, якою позов задовольнити
повністю. Апеляційну скаргу мотивовано
тим, що судом першої інстанції при
прийнятті оскаржуваної постанови
допущено порушення норм матеріального
та процесуального права.

Особи, які беруть участь у справі, в
судове засідання апеляційного суду не
з'явилися, а відтак на підставі п. 2 ч. 1
ст. 197 КАС України суд прийшов до
висновку про можливість розгляду
справи у порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги у їх сукупності,
колегія суддів приходить до
переконання, що подана скарга не
підлягає задоволенню з наступних
мотивів.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджується матеріалами справи, що
відповідно до п. 4 Порядку
відшкодування Фондом соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання затвердженого Постановою
правління Пенсійного фонду України,
правління Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України від 04.03.2003 року
№5-4/4 (далі - Порядок) відшкодуванню
підлягають суми, що виплачуються
відповідно до Законів України «Про
пенсійне забезпечення», «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» та інших
нормативно-правових актів», а саме: -
сума основного розміру пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання; - щомісячна
цільова грошова допомога на прожиття,
якщо така надавалася пенсіонеру, який
одержав вищезазначену пенсію; -
допомога на поховання сім'ї померлого
або особі, яка здійснила поховання
особи, яка отримала вищезазначену
пенсію; - суми витрат Пенсійного фонду з
виплати і доставки вищезазначених
пенсій.

Управління Пенсійного фонду України у
Великоберезнянському районі,
починаючи із січня 2011 року по грудень
2013 року, в Акт щомісячної звірки витрат
по особових справах потерпілих, було
включено суму пенсій по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та суму адресної
державної допомоги.

Згідно статті 10 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» пенсійне
забезпечення громадян здійснюється
органами Пенсійного фонду України, а
згідно статті 8 Пенсійний фонд, поряд з
іншими надходженнями, формується за
рахунок коштів, що відраховуються
підприємствами на заходи соціального
страхування.

Статтями 21, 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» передбачено обов'язок
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків відшкодувати шкоду,
заподіяну працівникові внаслідок
ушкодження його здоров'я або у разі
його смерті при настанні страхового
випадку, виплачуючи йому або особам,
які перебували на його утриманні,
пенсію по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання; пенсію у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання.

Збір та акумулювання страхових внесків
здійснює Фонд соціального страхування
від нещасних випадків на виробництві
та професійних захворювань відповідно
до статті 46 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» та статей 1, 2 Закону
України «Про страхові тарифи на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності».

Відповідно до частини другої статті 7
Закону України «Про страхові тарифи на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» від 22.02.2001 року, Фонд
сплачує страхові виплати та надає
соціальні послуги працівникам (членам
їх сімей), які потерпіли на виробництві
до 1 квітня 2001 року, з того часу, коли
відповідні підприємства передали в
установленому порядку Фонду документи,
що підтверджують право цих працівників
(членів їх сімей) на такі страхові
виплати та соціальні послуги, або коли
таке право встановлено в судовому
порядку.

Згідно пункту 5 частини 2 статті 24
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності», якщо після
призначення застрахованій особі
матеріальної допомоги чи надання
соціальних послуг між Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків і страховиками з інших видів
соціального страхування виникають
спори щодо понесених витрат, виплата
здійснюється страховиком, до якого
звернувся застрахований. При цьому
страховик, до якого звернувся
застрахований, має право звернутися до
відповідного страховика з інших видів
соціального страхування щодо
відшкодування понесених ним витрат.

У відповідності до ст. 6 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» передбачено, що
непрацездатні громадяни крім
пенсійних витрат із системи пенсійного
забезпечення мають право отримувати
доплати, надбавки та підвищення до
зазначених виплат додаткову пенсію в
порядку та за рахунок коштів,
визначених законодавством.

Частиною 2 статті 6 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» у разі, якщо сукупність
виплат, зазначених у частині першій
цієї статті, разом з пенсійними
виплатами із системи пенсійного
забезпечення та іншими доходами не
досягають розміру прожиткового
мінімуму, визначеного законом для
непрацездатних громадян, такі
громадяни мають право на отримання
державної соціальної допомоги в
порядку, розмірах та за рахунок коштів,
визначених законом.

Разом з тим, норми вказаного Порядку та
статтею 21 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності», визначають перелік
соціальних послуг та виплат, які
здійснюються та відшкодовуються
Фондом соціального страхування від
нещасних випадків.

Відповідно до визначеного переліку,
Фонд соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України
зобов'язаний своєчасно та в повному
обсязі відшкодовувати шкоду, заподіяну
працівникові внаслідок ушкодження
його здоров'я або в разі його смерті,
виплачуючи йому або особам, які
перебували на його утриманні:- допомогу
у зв'язку з тимчасовою
непрацездатністю до відновлення
працездатності або встановлення
інвалідності;- одноразову допомогу в
разі стійкої втрати професійної
працездатності або смерті
потерпілого;- щомісячну грошову суму в
разі часткової чи повної втрати
працездатності, що компенсує
відповідну частину втраченого
заробітку потерпілого;- пенсію по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання;- пенсію у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання;- допомогу дитині
відповідно до статті 9 цього Закону.

Відповідно до пункту 4 Порядку,
відшкодуванню підлягають суми, що
виплачуються відповідно до Законів
України «Про пенсійне забезпечення»,
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» та інших
нормативно-правових актів, а саме:
- сума основного розміру пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання;- щомісячна цільова
грошова допомога на прожиття, якщо така
надавалася пенсіонеру, який одержував
вищезазначену пенсію;- допомога на
поховання сім'ї померлого або особі,
яка здійснила поховання особи, яка
отримувала вищезазначену пенсію;- сума
витрат Пенсійного фонду з виплати і
доставки вищезазначених пенсій.

Оскільки, державна адресна допомога не
передбачена у переліку соціальних
послуг та виплат, які здійснюються та
відшкодовуються Фондом соціального
страхування від нещасних випадків, суд
приходить до переконання про
безпідставність позовних вимог УПФУ у
Великоберезнянському районі щодо
стягнення суми адресної допомоги.

Верховний Суд України вже неодноразово
висловлював свою правову позицію при
розгляді справ цієї правової
категорії. Зокрема, він неодноразово
зазначав, що адресна допомога як
окремий вид соціальної допомоги не
входить до складу розміру пенсії по
інвалідності та пенсії у зв'язку з
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання. Зважаючи на особливості
фінансування страхування від
нещасного випадку, виключно цільове
використання цих коштів та враховуючи
те, що адресна допомога як окремий вид
соціальної допомоги не входить до
складу розміру пенсії по інвалідності
та пенсії у зв'язку з втратою
годувальника, який помер внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання, Фонд не
може нести витрати на виплату
державної адресної допомоги (постанови
від 6, 20 червня 2011 року справи № 21-57а11,
21-118а11, відповідно).

При таких обставинах відповідач не має
правових підстав для відшкодування
позивачу витрат з виплати державної
адресної допомоги громадянам, які
вказані в позовній заяві в сумі 119293,42
грн., а тому позов Управління
Пенсійного фонду у
Великоберезнянському районі є
необґрунтованим та таким, що не
підлягає задоволенню.

Враховуючи вищенаведене, колегія
суддів дійшла висновку, що у
задоволенні позову слід відмовити,
постанова суду першої інстанції
ґрунтується на повно, об'єктивно і
всебічно з'ясованих обставинах справи,
а тому апеляційну скаргу слід залишити
без задоволення, а постанову суду
першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС
України суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України у
Великоберезнянському районі
Закарпатської області - залишити без
задоволення.

Постанову Закарпатського окружного
адміністративного суду від 30.07.2014 року
у справі № 807/1815/14 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, що беруть участь у справі, може
бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий
Н.В. Ільчишин

Судді
М.А. Пліш

Т.І. Шинкар