Справа № П/811/191/14
Суддя: Чепурнов Д.В.
Дата ухвалення: 2014-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

11 листопада 2014 рокусправа № П/811/191/14

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Чепурнова Д.В.

суддів:
Поплавського В.Ю. Сафронової С.В.

за участю секретаря судового
засідання: Надточія В.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційні скарги Олександрійської
об'єднаної Державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Кіровоградській області
та Головного управління Міндоходів у
Кіровоградській області

на постанову Кіровоградського
окружного адміністративного суду від 28
лютого 2014 року у справі за позовом
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до
Олександрійської об'єднаної Державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у
Кіровоградській області та Головного
управління Міндоходів у
Кіровоградській області про визнання
протиправними та скасування вимог про
сплату недоїмки,-

ВСТАНОВИВ:

20 січня 2014 року позивач звернувся до
суду з позовом до Олександрійської
об'єднаної Державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Кіровоградській області
(далі Відповідач №1) та Головного
управління Міндоходів у
Кіровоградській області (далі -
Відповідач №2), в якому просив винести
рішення, яким визнати протиправним
рішення про результати первинної
скарги від 09.01.2014 року №88/10/11-28-10-01-08
Головного управління Міндоходів у
кіровоградській області та скасувати
вимогу №116/17 від 18 листопада 2013 року
Олександрійської ОДПІ ГУ Міндоходів
про сплату недоїмки зі сплати внеску на
загальнообов'язкове державне
страхування.

Постановою Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 28 лютого 2014
року адміністративний позов Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 задоволено
повністю. Визнано протиправним та
скасовано рішення Головного
управління Міндоходів у
Кіровоградської області від 09.01.2014 р.
№88/10/11-28-10-01-08. Визнано протиправною та
скасовано вимогу про сплату недоїмки
№Ф-116/17 від 18 листопада 2013 року прийняту
Олександрійською об'єднаною Державною
податковою інспекції Головного
управління Міндоходів у
Кіровоградській області. Стягнуто з
Державного бюджету України на користь
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
судові витрати з оплати судового збору
у розмірі 255 грн. 78 коп.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції Головне управління
Міндоходів у Кіровоградській області
оскаржило його в апеляційному порядку,
шляхом подачі апеляційної скарги, в
якій посилаючись на порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, просило
скасувати постанову Кіровоградського
окружного адміністративного суду від 28
лютого 2014 року повністю та прийняти
нову постанову, якою в задоволені
адміністративного позову позивача
відмовити у повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що
рішення податкового органу на скаргу
позивача не створює жодних правових
наслідків у вигляді виникнення , зміни
чи припинення прав платника податків, а
тому не є актом індивідуальної дії у
розмінні статті 17 КАС України.

Олександрійська об'єднана податкова
інспекція Головного управління
Міндоходів у Кіровоградській області
також оскаржила рішення суду першої
інстанції, подавши апеляційну скаргу, в
якій просила скасувати постанову
Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 28 лютого 2014
року та прийняти нову, якою відмовити у
задоволені адміністративного позову
позивача в повному обсязі. Мотивує
апеляційну скаргу тим, що позивач не
досягнув пенсійного віку, а тому не
може бути звільнений від сплати
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування, в
розумінні статті 4 ЗУ «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування» №2462-VI
від 08.07.2010 року.

В судове засідання апеляційної
інстанції сторони не з'явились, про час
та місце слухання справи повідомлялися
належним чином, а тому відповідно до ст.
41 КАС України фіксування судового
засідання не здійснюється.

Перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість
постанови суду в межах доводів
апеляційних скарг і заявлених позовних
вимог, колегія суддів вважає, що
апеляційні скарги не підлягають
задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджено, що фізична
особа-підприємець ОСОБА_1
зареєстрована в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців 30.10.2012 року за
№0008221, що підтверджуються
випискою з ЄДР юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців серії ААВ
№702049.

Позивач є пенсіонером за віком з 17
липня 2007 року, що підтверджується
пенсійним посвідченням № від 17
липня 2007 року, та отримує пенсію за
віком на пільгових умовах та
знаходиться на обліку в Управління
Пенсійного фонду України в м.
Олександрії та Олександрійському
районі Кіровоградської області як
платник єдиного внеску. У
відповідності з свідоцтвом серії Б
№201154, позивач є платником єдиного
податку.

Управлінням Пенсійного фонду України в
м. Олександрії та Олександрійському
районі Кіровоградської області було
винесено вимогу про сплату недоїмки зі
сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування в сумі 1194,03 грн.,
яку постановою Кіровоградського
окружного суду від 08 серпня 2013 року
визнано протиправною та скасовано.

З матеріалів справи вбачається, що 18
листопада 2013 року Олександрійською
ОДПІ ГУ Міндоходів у Кіровоградській
області було винесено вимогу про
сплату боргу №Ф-116/17 зі сплати єдиного
внеску та пені на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування в сумі
3582 грн. 09 коп.

Не погодившись з вказаною вимогою,
позивач звернувся зі скаргою до
Головного управління МІндоходів у
Кіровоградській області, 09 січня 2014
року за результатами її розгляду
податковий орган виніс рішення №
88/10/11-28-10-01-08, яким скасував вимоги в
частині недоїмки в сумі 1194,03 грн.,в
іншій частині скарга залишена без
задоволення.

Винесені податковим органом рішення
позивач оскаржив до суду, вважає їх
протиправними та посилається на норму
статті 4 ЗУ «Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування».

Задовольняючи позовні вимоги суд
першої інстанції виходив з того, що
вимога податкового органу №Ф-116/17 зі
сплати єдиного внеску та пені на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування в сумі 3582 грн. 09
коп. є необґрунтованою, оскільки
фізичні особи - підприємці, які обрали
спрощену систему оподаткування,
звільнені від сплати за себе єдиного
внеску, якщо вони є пенсіонерами за
віком або інвалідами та отримують
відповідно до закону пенсію або
соціальну допомогу. Крім того,
скасовуючи рішення Головного
управління Міндоходів у
Кіровоградській області, суд зазначив,
що при винесенні вищевказаного рішення
податковим органом допущено порушення
норм п.п. 4.4.5 Порядку розгляду органами
доходів і зборів скарг на вимоги про
сплату недоїмки зі сплати єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування та на рішення
про нарахування пені та накладення
штрафу №452, оскільки Відповідачем№2 в
порушення вказаних норм не було
відкликано вимогу Відповідача №1 про
сплату боргу.

Колегія суддів Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
погоджується з висновками суду першої
інстанції щодо не правомірності
винесення оскаржуваних рішень,
виходячи з наступного.

Статею 1 Закону України «Про збір та
облік єдиного внеску за
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» передбачено, що
єдиний внесок на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування -
консолідований страховий внесок, збір
якого здійснюється до системи
загальнообов'язкового державного
соціального страхування в
обов'язковому порядку та на регулярній
основі з метою забезпечення захисту у
випадках, передбачених законодавством,
прав застрахованих осіб та членів
їхніх сімей на отримання страхових
виплат (послуг) за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Відповідно до п. 4 частини 1 статті 4
вказаного Закону платниками єдиного
внеску є фізичні особи-підприємці, в
тому числі ті, які обрали спрощену
систему оподаткування.

Частиною 4 статті 4 Закону України «Про
збір та облік єдиного внеску за
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» визначено, що
особи, зазначені у пункті 4 частини 1
цієї статті, які обрали спрощену
систему оподаткування, звільняються
від сплати за себе єдиного внеску, якщо
вони є пенсіонерами за віком або
інвалідами та отримують відповідно до
Закону пенсію або соціальну допомогу.
Такі особи можуть бути платниками
єдиного внеску виключно за умови їх
добровільної участь у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Однак, жодних доказів добровільної
участі позивача у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування в матеріалах
справи не міститься.

Як вбачається з матеріалів справи
Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1
пенсія за віком за списком №1
відповідно до статті 13 Закону України
«Про пенсійне забезпечення».

Згідно ч. 1 ст. 26 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" особи мають право на
призначення пенсії за віком після
досягнення віку 60 років та наявності
страхового стажу не менше 15 років.

Згідно з п. "а" ч.1 ст.13 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» на
пільгових умовах мають право на пенсію
за віком, незалежно від місця останньої
роботи працівники, зайняті повний
робочий день на підземних роботах, на
роботах з особливо шкідливими і
особливо важкими умовами праці, - за
списком № 1 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджуваним
Кабінетом Міністрів України, і за
результатами атестації робочих місць:
чоловіки - після досягнення 50 років і
при стажі роботи не менше 20 років, з них
не менше 10 років на зазначених роботах;
жінки - після досягнення 45 років і при
стажі роботи не менше 15 років, з них не
менше 7 років 6 місяців на зазначених
роботах. Суд зазначає, що ст.13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»,
яка регулює питання призначення пенсії
за віком на пільгових умовах, міститься
в розділі II Трудові пенсії. Пенсії за
віком.

Так, 06 серпня 2011 року набрав чинності
Закон України "Про внесення змін до
Податкового кодексу України та деяких
інших законодавчих актів України щодо
вдосконалення окремих норм
Податкового кодексу України" від 07.07.2011
№ 3609-VІ, згідно якого було внесено зміни
до Закону України "Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування".

Згідно ч. 4 ст. 4 даного Закону визначено,
що особи, зазначені у пункті 4 частини
першої цієї статті, які обрали спрощену
систему оподаткування, звільняються
від сплати за себе єдиного внеску, якщо
вони є пенсіонерами за віком або
інвалідами та отримують відповідно до
закону пенсію або соціальну допомогу.
Такі особи можуть бути платниками
єдиного внеску виключно за умови їх
добровільної участі у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

За таких обставин, посилання
відповідача на те, що до ОСОБА_1 не може
бути застосовано положення частини 4
статті 4 закону України «Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування», оскільки вона
не досягла 60-річного віку є
безпідставними, оскільки вказана норма
не пов'язує звільнення від сплати
єдиного внеску із досягненням особою
певного віку, а передбачає звільнення
від сплати внеску всіх пенсіонерів за
віком.

Крім того, з матеріалів справи не
вбачається добровільної участі
позивача у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Отже, суд першої інстанції дійшов
вірного висновку, про протиправність
дій відповідача в частині формування
вимоги від 18.11.2013 р. № Ф-116/17 про сплату
недоїмки зі сплати єдиного внеску.

Крім того, колегія суддів апеляційної
інстанції погоджується з висновком
суду про неправомірність рішення
Головного управління Міндоходів у
Кіровоградській області, у зв'язку з
наступним.

Судом досліджено, що оскаржуючи вимогу
Олександрійської ОДПІ ГУ Міндоходів у
Кіровоградські області від 18.11.2013 р. №
Ф-116/17 про сплату недоїмки зі сплати
єдиного внеску в адміністративному
порядку, Головне управління Міндоходів
у Кіровоградській області своїм
рішенням від 09.01.2014 року № 88/10/11-28-10-01-08
скасувало його в частині недоїмки зі
сплати єдиного внеску в сумі 1194,03 грн.
та залишило без задоволення скаргу в
іншій частині. При цьому суд першої
інстанції звертає увагу на те, що в разі
винесення такого рішення відповідача,
вимогу податкового органу необхідно
було відкликати.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України,
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Тому у відповідності до п.56.1 ст.56
Податкового кодексу України рішення,
прийняті контролюючим органом, можуть
бути оскаржені в адміністративному або
судовому порядку.

Наказом Міністерства доходів і зборів
України від 09.09.2013 №452, зареєстрованого
в Міністерстві юстиції України 16.09.2013 р.
за №1593/24125 затверджено Порядок
розгляду органами доходів і зборів
скарг на вимоги про сплату недоїмки зі
сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування та на рішення
про нарахування пені та накладення
штрафу (далі Порядок №452).

Даний Порядок визначає процедуру
подання та розгляду органами доходів і
зборів скарг на вимоги про сплату
недоїмки зі сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування (далі - вимога) та
на рішення про нарахування пені та
накладення штрафу, передбачених
частинами десятою, одинадцятою статті
25 Закону України "Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування" (далі -
Закон); скарг банків на рішення про
накладення фінансових санкцій,
передбачених частиною дванадцятою
зазначеної статті.

Відповідно до п.2.6 Порядку №452 у разі
незгоди платника єдиного внеску з
рішенням органу доходів і зборів,
прийнятого в межах процедури
узгодження вимоги, подальше його
оскарження здійснюється відповідно до
вимог цього Порядку щодо розгляду
скарг на рішення органів доходів і
зборів або в судовому порядку.

Згідно п.п.4.4, 4.5 Порядку №452 орган
доходів і зборів при розгляді скарги
перевіряє законність і
обґрунтованість винесення вимоги або
рішення, що оскаржуються, і приймає
одне з таких рішень: залишає вимогу або
рішення, що оскаржуються, без змін, а
скаргу - без задоволення; скасовує в
певній частині вимогу або рішення, що
оскаржуються, і не задовольняє скаргу в
певній частині; скасовує в повному
обсязі вимогу або рішення, що
оскаржуються, і задовольняє скаргу;
направляє скаргу на новий розгляд до
відповідного територіального органу
доходів і зборів; залишає скаргу без
розгляду.

У разі скасування вимоги або рішення
органу доходів і зборів про
нарахування пені та накладення штрафу
вони вважаються відкликаними з дня
прийняття рішення органу доходів і
зборів вищого рівня про повне або
часткове задоволення скарги, про що
зазначається в рішенні відповідного
органу доходів і зборів.

Таким чином суд дійшов вірного
висновку, що рішення Відповідача №2 від
09.01.2014 року № 88/10/11-28-10-01-08 не відповідає
зазначеним вище вимогам закону, при
цьому доводи апеляційної скарги не
спростовують висновку суду, а тому суд
апеляційної інстанції вважає рішення
суду першої інстанції щодо скасування
такого рішення обґрунтованим.

Колегія суддів апеляційного суду
зазначає, що в межах апеляційних скарг
порушень судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права
при вирішенні цієї справи не допущено.
Правова оцінка обставин у справі дана
вірно, а тому апеляційні скарги слід
залишити без задоволення, а
оскаржуване судове рішення залишити
без змін.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 198, ст.ст. 200, 205. 206 КАС
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційні скарги Олександрійської
об'єднаної Державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Кіровоградській області
та Головного управління Міндоходів у
Кіровоградській області - залишити без
задоволення

Постанову Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 28 лютого 2014
року - без змін.

Ухвала суду апеляційної
інстанції набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів з дня
складання в повному обсязі, шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий:
Д.В. Чепурнов

Суддя:
В.Ю. Поплавський

Суддя:
С.В. Сафронова