Справа № 2а-15313/12/2670
Суддя: Бистрик Г.М.
Дата ухвалення: 2014-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Огурцов О.П.
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

20 листопада 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді: Бистрик Г.М.,

суддів: Мацедонської В.Е., Сорочка Є.О.,

при секретарі: Колотушко Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційні скарги
відповідача Національної комісії, що
здійснює регулювання у сфері
електроенергетики України, третьої
особи - Національної акціонерної
компанії "Нафтогаз України",
Прокуратури м. Києва на постанову
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 02 липня 2014 року у
справі за адміністративним позовом
Публічного акціонерного товариства
"Укрнафта" до Національної комісії, що
здійснює регулювання у сфері
електроенергетики України, треті
особи - Товариство з обмеженою
відповідальністю "Надра-Інвест",
Приватна компанія "Регал Петролеум
Корпорейшн Лімітед", Компанія "Моментум
Ентерпрайзес (Істерн Юроп) Лімітед",
Національна акціонерна компанія
"Нафтогаз України", Міністерство
енергетики та вугільної промисловості
України, за участю Прокуратури м. Києва
про визнання протиправними та
скасування постанов,-

В С Т А Н О В И Л А:

Публічне акціонерне товариство
"Укрнафта" звернулося до Окружного
адміністративного суду міста Києва з
адміністративними позовами до
Національної комісії регулювання
електроенергетики України про
визнання протиправними та скасування з
дати прийняття постанов від 23.12.2010 № 1950,
№ 1951, № 1952 та № 1949.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
17.11.2011 адміністративний позов
задоволено повністю.

Ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 17.05.2012 у
справі № 2а-8944/11/2670 апеляційну
скаргу залишено без задоволення, а
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 17.11.2011 без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 18.10.2012 у справі
№ К/9991/34109/12 скасовано постанову
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 17.11.2011 та ухвалу
Київського апеляційного
адміністративного суду від 17.05.2012, а
справу направлено на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
18.03.2013 у задоволенні позовних вимог
відмовлено.

Ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 31.10.2013 у
справі № 2а-15313/12/2670 постанову
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 18.03.2013 залишено без
змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 17.04.2014 у справі
№ К/800/59619/13 скасовано постанову
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 18.03.2013 та ухвалу
Київського апеляційного
адміністративного суду від 31.10.2013, а
справу направлено на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва
від 02 липня 2014 року позовні вимоги
задоволено.

Не погоджуючись з прийнятою
Постановою, відповідач Національна
комісія, що здійснює регулювання у
сфері електроенергетики України,
третя особа - Національна акціонерна
компанія "Нафтогаз України",
Прокуратура м. Києва подали апеляційні
скарги, в яких просять скасувати
Постанову суду першої інстанції та
постановити нове рішення, яким в
задоволені вимог відмовити. Свої
вимоги апелянти аргументують тим, що
оскаржуване судове рішення
постановлено при недоведеності
обставин, що мають значення для справи,
які суд вважає встановленими, висновки
суду не відповідають обставинам
справи, а рішення постановлено з
порушенням норм матеріального та
процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши доводи апеляційних скарг
наявними у справі доказами, колегія
суддів приходить до наступного.

Завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ (ч. 1
ст. 2 КАС України).

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, суд
при вирішенні справи керується
принципом законності, відповідно до
якого суд вирішує справи відповідно до
Конституції та законів України, а також
міжнародних договорів, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України та застосовує інші
нормативно-правові акти, прийняті
відповідним органом на підставі, у
межах повноважень та у спосіб,
передбачені Конституцією та законами
України.

Задовольняючи адміністративний позов,
суд першої інстанції виходив з того що
враховуючи те, що відповідачем було
здійснено розрахунок та затвердження
цін на природний газ (у тому числі
нафтовий (попутний) газ) установлених
постановами № 1950 від 23.12.2010, № 1951 від
23.12.2010, № 1952 від 23.12.2010, № 1949 від 23.12.2010 на
підставі нормативно - правого акту,
який не набрав чинності, суд дійшов
висновку про наявність підстав для
визнання зазначених постанов
протиправними та їх скасування.

З такими висновками Окружного
адміністративного суду міста Києва не
можна не погодитись.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджується матеріалами справи, що
23.12.2010 Національною комісією
регулювання електроенергетики України
відповідно до статті 10 Закону України
"Про засади функціонування ринку
природного газу", Указу Президента
України № 213 від 14.03.1995 «Про заходи щодо
забезпечення діяльності Національної
комісії з питань регулювання
електроенергетики України» та Порядку
формування, розрахунку та встановлення
цін на природний газ для суб'єктів
господарювання, що здійснюють його
видобуток, затвердженим постановою
Національної комісії регулювання
електроенергетики № 35 від 22.01.2009 було
прийнято:

- постанову № 1949 «Про встановлення ціни
на товарний природний газ, видобутий
відповідно до договору Спільної
інвестиційної діяльності від 14.09.95 №
410/95», в пункті 1 якої зазначено
наступне: "Установити ціну на товарний
природний газ, видобутий відповідно до
договору Спільної інвестиційної
діяльності від 14.09.95 N 410/95 між ВАТ
«Укрнафта» (Україна) і Компанією
«Карпатські Петролеум Корпорейшн»
(США), у розмірі 394 грн. за 1000 м3 (без
урахування ПДВ)";

- постанову № 1950 «Про встановлення ціни
на товарний природний газ, видобутий
відповідно до договору Спільної
діяльності від 24.12.97 № 999/97», в пункті 1
якої зазначено наступне: "Установити
ціну на товарний природний газ,
видобутий відповідно до договору
Спільної діяльності від 24.12.97 № 999/97 між
ВАТ «Укрнафта» (Україна) і Компанією
«Моментум Ентерпрайзес (Істерн Юроп)
ЛТД» (Кіпр), у розмірі 553 грн. за 1000 м3 (без
урахування ПДВ).";

- постанову № 1951 «Про встановлення ціни
на товарний природний газ, видобутий
відповідно до договору Спільної
діяльності від 20.07.2004 №35/809-СД», в пункті
1 якої зазначено наступне: "Установити
ціну на товарний природний газ,
видобутий відповідно до договору
Спільної діяльності від 20.07.2004 № 35/809-СД
між ВАТ «Укрнафта» (Україна) і
Приватною компанією «Регал Петролеум
Корпорейшн Лімітед» (Великобританія), у
розмірі 412 грн. за 1000 м3 (без урахування
ПДВ)";

- постанову №1952 «Про встановлення ціни
на товарний природний газ, видобутий
відповідно до договору Спільної
діяльності від 21.12.2000 № 5/56», в пункті 1
якої зазначено наступне: "Установити
ціну на товарний природний газ,
видобутий відповідно до договору
Спільної діяльності від 21.12.2000 № 5/56 між
НГВУ «Полтаванафтогаз» ВАТ «Укрнафта»
(Україна) і ТОВ «Надра-Інвест» (Україна),
у розмірі 928 грн. за 1000 м3 (без урахування
ПДВ)".

Публічне акціонерне товариство
"Укрнафта", яке є правонаступником ВАТ
«Укрнафта», не погоджуючись з
вказаними постановами, звернулося до
суду.

Відповідно до статті 10 Закону України
«Про засади функціонування ринку
природного газу» підприємства, частка
держави у статутному фонді яких
становить 50 відсотків та більше,
господарські товариства, 50 відсотків
та більше акцій (часток, паїв) яких
перебувають у статутному фонді інших
господарських товариств, контрольним
пакетом акцій яких володіє держава, а
також дочірні підприємства,
представництва та філії таких
підприємств і товариств, учасники
договорів про спільну діяльність
та/або особи, уповноважені договорами
про спільну діяльність, укладеними за
участю зазначених підприємств,
щомісяця здійснюють продаж усього
товарного природного газу, видобутого
на підставі спеціальних дозволів на
користування надрами в межах території
України, континентального шельфу і
виключної (морської) економічної зони,
для формування ресурсу природного
газу, що використовується для потреб
населення, безпосередньо суб'єкту,
уповноваженому Кабінетом Міністрів
України на формування такого ресурсу,
за закупівельними цінами, які для
кожного суб'єкта господарювання -
власника спеціального дозволу на
користування нафтогазоносними надрами
щороку встановлюються національною
комісією, що здійснює державне
регулювання у сфері енергетики, згідно
із затвердженим нею Порядком
формування, розрахунку та встановлення
цін на природний газ для суб'єктів
господарювання, що здійснюють його
видобуток.

До повноважень Національної комісії,
що здійснює державне регулювання у
сфері енергетики, належить, зокрема,
затвердження Порядку формування,
розрахунку та встановлення цін на
природний газ для суб'єктів
господарювання, що здійснюють його
видобуток, визначених у статті 10 цього
Закону (п.11 ч. 3 ст. 4 Закону України «Про
засади функціонування ринку
природного газу»).

Враховуючи зазначені норми, колегія
суддів звертає увагу, що суб'єкт
господарювання зобов'язаний здійснити
продаж газу за ціною встановленою НКРЕ,
а НКРЕ зобов'язана встановити ціни газу
для визначеного кола суб'єктів згідно
із затвердженим нею Порядком
формування, розрахунку та встановлення
цін на природний газ для суб'єктів
господарювання, що здійснюють його
видобуток.

При прийнятті постанов № 1950 від 23.12.2010,
№ 1951 від 23.12.2010; № 1952 від 23.12.2010, № 1949 від
23.12.2010, встановленні розрахунку та цін
на газ зазначеними постановами
відповідач керувався положеннями
Порядку формування, розрахунку та
затвердження цін на природний газ (у
тому числі нафтовий (попутний) газ) для
суб'єктів господарювання, що
здійснюють його видобуток,
затвердженого постановою Національної
комісії регулювання електроенергетики
України №35 від 22.01.2009.

03.04.2014 Вищим адміністративним судом
України за результатами розгляду
касаційної скарги Публічного
акціонерного товариства «Укрнафта» на
постанову Київського апеляційного
адміністративного суду від 16.05.2012 у
справі 2а-11259/11/2670 за позовом Публічного
акціонерного товариства «Укрнафта» до
Національної комісії регулювання
електроенергетики України про
визнання незаконним та нечинним
порядку формування, розрахунку та
встановлення цін на природній газ
винесено ухвалу № К/9991/37707/12, якою
встановлено, що наказ Національної
комісії регулювання електроенергетики
№ 35 від 22.01.2009 "Про затвердження Порядку
формування, розрахунку та затвердження
цін на природний газ (у тому числі
нафтовий (попутний) газ) для суб'єктів
господарювання, що здійснюють його
видобуток" не мав сили нормативно -
правового акту, оскільки було порушено
процедуру приведення офіційного
документа до вимог діючого
законодавства, оскільки він не був
зареєстрований в Міністерстві юстиції
України, у той час, як відповідно до
указу Президента України № 493/92 від
03.10.1992 "Про державну реєстрацію
нормативно-правових актів міністерств
та інших органів виконавчої влади",
Положення про державну реєстрацію
нормативно-правових актів міністерств,
інших органів виконавчої влади,
органів господарського управління та
контролю, що зачіпають права, свободи й
законні інтереси громадян або мають
міжвідомчий характер, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
№ 731 від 28.12.1992 підлягав державній
реєстрації в Міністерстві юстиції
України.

Таким чином, ухвалою Вищого
адміністративного суду України №
К/9991/37707/12 від 03.04.2012, встановлено факт
того, що наказ № 35 від 22.01.2009, яким було
затверджено Порядок формування,
розрахунку та затвердження цін на
природний газ (у тому числі нафтовий
(попутний) газ) для суб'єктів
господарювання, що здійснюють його
видобуток, згідно з яким були
встановлені ціни на товарний природний
газ власного видобутку постановами №
1950 від 23.12.2010, № 1951 від 23.12.2010, № 1952 від
23.12.2010, № 1949 від 23.12.2010, підлягав
державній реєстрації в Міністерстві
юстиції України та не мав сили
нормативно - правового акту, а тому
відповідачем було здійснено
розрахунок та затвердження цін на
природний газ (у тому числі нафтовий
(попутний) газ) установлених
постановами № 1950 від 23.12.2010, № 1951 від
23.12.2010, № 1952 від 23.12.2010, № 1949 від 23.12.2010 на
підставі правого акту, який не набрав
чинності.

В подальшому Вищий адміністративний
суд України скасовуючи постанову
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 18.03.2013 та ухвалу
Київського апеляційного
адміністративного суду від 31.10.2013
зазначив наступне: "Оскільки з огляду
на положення статті 81 КАС України суд
при визначенні кількості і змісту
питань, за якими має бути проведена
експертиза, не зв'язаний позицією
сторін, то при призначенні експертизи
для з'ясування обставин, що мають
значення для справи і потребують
спеціальних знань, суд першої
інстанції повинен був призначити
судову експертизу з урахуванням вимог
наказу Міністерства юстиції України
від 8.10.1998р. N 53/5, а суд апеляційної
інстанції вказане порушення, що
унеможливило повне та всебічне
з'ясування обставин справи, не усунув".

В свою чергу, колегія суддів
погоджується з висновками суду першої
інстанції про відсутність підстав про
призначення судової експертизи,
оскільки представник позивача у
судових засіданнях суду першої
інстанції зазначив про те, що вважає за
недоцільне призначення експертизи у
справі, а відповідач клопотання про
призначення експертизи, під час
розгляду справи, не заявляв, а тому
враховуючи те, що жодна зі сторін не
заявила клопотання про призначення
експертизи в адміністративній справі з
іншим переліком питань, які мають бути
поставлені перед експертом, ніж ті, що
були вже поставлені перед експертом,
відповідна експертиза призначена не
була.

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку, що оскільки оскаржувані
постанови відповідача прийняті на
підставі нормативно - правого акту,
який не набрав чинності, то постанови
№ 1950 від 23.12.2010, № 1951 від 23.12.2010, № 1952 від
23.12.2010, № 1949 від 23.12.2010 є протиправними
та такими, що підлягають скасуванню, що
вірно встановлено судом першої
інстанції.

Підсумовуючи викладене, суд
апеляційної інстанції приходить до
висновку, що Постанова Окружного
адміністративного суду міста Києва
від 02 липня 2014 року постановлена з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права, а висновки суду
ґрунтуються на матеріалах справи.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись, ст.ст. 2, 160, 196, 197, 198, 200, 205, 206,
212, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційні скарги відповідача
Національної комісії, що здійснює
регулювання у сфері електроенергетики
України, третьої особи - Національної
акціонерної компанії "Нафтогаз
України", Прокуратури м. Києва -
залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 02 липня 2014 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, та може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
в порядку та строки передбаченні ст. 212
КАС України.

Повний текст ухвали суду буде
виготовлено 27.11.2014 року.

Головуючий суддя
Г.М. Бистрик

Судді
В.Е. Мацедонська

Є.О. Сорочко

.

Головуючий суддя
Бистрик Г.М.

Судді:
Мацедонська В.Е.

Сорочко Є.О.