Справа № К/9991/8083/11-С
Суддя: Мойсюк М.І.
Дата ухвалення: 2014-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"18" листопада 2014 р. м.
Київ К/9991/8083/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Іваненко Я.Л.,
Мойсюка М.І., Тракало В.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження справу за
адміністративним позовом Управління
Пенсійного фонду України в
Цюрупинському районі Херсонської
області до Редакції газети «Вісник
Олешшя» про стягнення коштів, за
касаційною скаргою Управління
Пенсійного фонду України в
Цюрупинському районі Херсонської
області на постанову Херсонського
окружного адміністративного суду від 25
січня 2010 року та ухвалу Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 7 жовтня 2010 року,-

у с т а н о в и л а :

У липні 2009 року Управління Пенсійного
фонду України в Цюрупинському районі
Херсонської області (далі УПФ)
звернулося з позовом до Редакції
газети «Вісник Олешшя» про стягнення
надміру виплаченої пенсії в сумі 6969,07
грн.

В обґрунтування позовних вимог УПФ
зазначало, що внаслідок виданих
Редакцією газети «Вісник Олешшя»
недостовірних довідок про розмір
заробітної плати колишнього
працівника ОСОБА_4 було переплачено
пенсію, яку слід стягнути згідно вимог
статті 50 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Постановою Херсонського окружного
адміністративного суду від 25 січня 2010
року, залишеною без змін ухвалою
Одеського апеляційного
адміністративного суду від 7 жовтня 2010
року у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі відповідач,
посилаючись на неправильне
застосування судами норм
матеріального і порушення норм
процесуального права, просить їх
рішення скасувати та відмовити в
позові.

Заслухавши доповідача, перевіривши
доводи касаційної скарги, матеріали
справи, колегія суддів дійшла висновку
про її часткове задоволення, виходячи з
наступного.

Судами встановлено, що УПФ звернулося
до Редакції газети «Вісник Олешшя» з
клопотанням надати довідку про розмір
заробітної плати колишнього
працівника відповідача ОСОБА_4 На
виконання вказаного запиту відповідач
надав довідку, на підставі якої позивач
здійснив перерахунок пенсії вказаному
пенсіонеру в період 2006-2007 років.

В подальшому дані заробітної плати
цього пенсіонера були уточнені, у
зв'язку із законодавчими змінами, з
урахуванням чого зменшився розмір його
пенсії.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог суди виходили з відсутності
правових підстав для стягнення надміру
виплаченої пенсії.

При цьому, суди розглянули справу в
порядку адміністративного судочинства
за правилами Кодексу
адміністративного судочинства України
.

Однак, з такими висновками судів не
може погодитися колегія Вищого
адміністративного суду виходячи з
наступного.

У відповідності до частини 2 статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України до адміністративних судів
можуть бути оскаржені будь-які рішення,
дії чи бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 3
Кодексу адміністративного судочинства
України, справа адміністративної
юрисдикції - публічно-правовий спір, у
якому хоча б однією зі сторін є орган
виконавчої влади, орган місцевого
самоврядування, їхня посадова чи
службова особа або інший суб'єкт, який
здійснює владні управлінські функції
на основі законодавства, в тому числі
на виконання делегованих повноважень.

За приписами частини 2 статті 4 Кодексу
адміністративного судочинства України
юрисдикція адміністративних судів
поширюється на всі публічно-правові
спори, крім спорів, для яких законом
встановлений інший порядок судового
вирішення.

Відповідно до статті 17 КАС
юрисдикція адміністративних судів
поширюється на правовідносини, що
виникають у зв'язку зі здійсненням
суб'єктом владних повноважень владних
управлінських функцій. Пункт 5 частини 1
цієї Статті визначає, що юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
публічно-правові спори, зокрема й спори
за зверненням суб'єкта владних
повноважень у випадках, встановлених
Конституцією та законами України.

Статтею 101 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» передбачено, що органи,
що призначають пенсії, мають право
вимагати відповідні документи від
підприємств, організацій і окремих
осіб, а також в необхідних випадках
перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Підприємства та організації несуть
матеріальну відповідальність за шкоду,
заподіяну громадянам або державі
внаслідок несвоєчасного оформлення
або подання пенсійних документів, а
також за видачу недостовірних
документів, і відшкодовують її.

Судам попередніх інстанцій слід було
виходити з юридичної природи спору, що
виник між сторонами. Зокрема звернути
увагу на те, чи стосується такий спір
сфери повноважень суб'єктів
публічно-правових відносин.

Як вбачається з матеріалів справи, спір
між сторонами за своєю суттю зводиться
до вимог позивача про відшкодування
шкоди, завданої внаслідок видачі
відповідачем недостовірної довідки,
шляхом стягнення відповідної суми
збитку.

Отже питання достовірності даних суми,
що зазначена в цій довідці, не вказує на
правомірність чи неправомірність дій,
а свідчить про наявність спору про
відшкодування майнової шкоди, завданої
такими діями.

Суди не звернули увагу на те, що
відповідач у справі не є суб'єктом
владних повноважень, і жодних владних
управлінських функцій під час видачі
вказаної довідки не здійснював. При
цьому, недостовірність такої довідки
призвела до завдання майнової шкоди
інтересам позивача. Тобто ознак
публічно-правового характеру у спорі
сторін не убачається.

Натомість виходячи з вимог
Господарського кодексу України (статті
1) та Цивільного кодексу України
(статей 11, 1166), спір сторін містить
ознаки порушення майнових прав
юридичних осіб та підстав для
відшкодування матеріальної шкоди.

На підставі зазначеного колегія
суддів дійшла висновку, що суди не
перевірили чи підлягає дана справа
розгляду в порядку адміністративного
судочинства, із врахуванням практики
Верховного Суду України
(справа №№ 21-15а13, 21-124а13 тощо), яка
згідно вимог статті 244-2 Кодексу
адміністративного судочинства України
є обов'язковою для всіх судів України.

За таких обставин, судові рішення
не відповідають вимогам щодо
законності і обґрунтованості, як того
вимагає стаття 159 Кодексу
адміністративного судочинства
України, а тому підлягають скасуванню з
направленням справи на новий судовий
розгляд, оскільки суд касаційної
інстанції не може встановлювати та
визнавати доведеними обставини, що не
були встановлені в судових рішеннях.

За приписами частини другої статті 227
Кодексу адміністративного судочинства
України, підставою для скасування
судовий рішень судів першої та (або)
апеляційної інстанцій і направлення
справи на новий судовий розгляд є
порушення норм процесуального права,
які унеможливили встановлення
фактичних обставин, що мають значення
для правильного вирішення справи.

Керуючись статтями 223, 227, 232 Кодексу
адміністративного судочинства України
колегія суддів,-

у х в а л и л и л а :

Касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Цюрупинському районі Херсонської
області задовольнити частково.

Постанову Херсонського окружного
адміністративного суду від 25 січня 2010
року та ухвалу Одеського апеляційного
адміністративного суду від 7 жовтня 2010
року скасувати, а справу направити на
новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
сторонам і оскарженню не підлягає.

Судді: Я.Л. Іваненко

М.І. Мойсюк

В.В. Тракало