Справа № 826/10089/14
Суддя: Степанюк А.Г.
Дата ухвалення: 2014-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Скочок Т.О.
Суддя-доповідач: Степанюк А.Г.
ПОСТАНОВА

Іменем України

25 листопада 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді -
Степанюка А.Г.,

суддів - Кузьменка В.В.,
Шурка О.І.,

при секретарі -
Ліневській В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Дарницькому
районі Головного управління
Міндоходів у м. Києві на постанову
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 26 вересня 2014 року у справі за
адміністративним позовом товариства з
обмеженою відповідальністю «СРК» до
Державної податкової інспекції у
Дарницькому районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2014 року товариство з обмеженою
відповідальністю «СРК» (далі - Позивач,
ТОВ «СРК») звернулося до Окружного
адміністративного суду м. Києва з
позовом до Державної податкової
інспекції у Дарницькому районі
Головного управління Міндоходів у м.
Києві (далі - Відповідач, ДПІ у
Дарницькому районі) про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення від
05.06.2014 року №.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від
26.09.2014 року позов задоволено повністю.
При цьому суд першої інстанції виходив
з того, що Відповідачем протиправно
винесено оскаржуване податкове
повідомлення-рішення, оскільки чинне
законодавство не позбавляє суб'єкт
господарювання права на формування
податкового кредиту у випадку
помилкового зазначення номеру
податкової накладної, оформленої
належним чином.

Не погоджуючись із прийнятим судовим
рішенням, Відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
оскаржувану постанову та прийняти
нову, якою у задоволенні позовних вимог
відмовити повністю. При цьому
посилається на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права. Наголошує на
неповному дослідженні судом всіх
фактичних обставин справи та перевірки
їх доказами, що спричинило прийняття
неправильного рішення.

У судовому засіданні повноважний
представник Апелянта доводи
апеляційної скарги підтримав та просив
суд вимоги останньої задовольнити
повністю.

Представник Позивача наполягав на
залишенні апеляційної скарги без
задоволення, а рішення суду першої
інстанції без змін.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, заслухавши
пояснення повноважних представників
сторін, колегія суддів вважає, що
апеляційну скаргу необхідно
задовольнити, а постанову суду першої
інстанції - скасувати, виходячи з
наступного.

Відповідно до статті 198 КАС України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право, зокрема, скасувати її та
прийняти нову постанову суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції встановив, що у травні
2014 року працівниками ДПІ у Дарницькому
районі проведено камеральну перевірку
даних, задекларованих ТОВ «СРК» у
податковій звітності з податку на
додану вартість (податкова декларація
з ПДВ за березень 2014 року від 22.04.2014 року
№, додаток 5 від 22.04.2014 року
№, реєстр податкових накладних за
березень 2014 року від 22.04.2014 року
№). У ході перевірки встановлено
порушення Позивачем п. 201.10 ст. 201 ПК
України, а саме включення до складу
податкового кредиту податкової
накладної №37 від 21.03.2014 року, виписаної
ТОВ «Флексо Прінт Плюс» на суму 16 700,00
грн., яка не внесена до Єдиного реєстру
податкових накладних. Вказані висновки
зафіксовані в акті перевірки від 22.05.2014
року №4132/1510/38078326. Встановлені
обставини стали підставою для
прийняття податкового
повідомлення-рішення форми «Р» від
05.06.2014 року №, яким Позивачу
збільшено грошове зобов'язання з
податку на додану вартість на загальну
суму 16 774,00 грн.

На підставі встановлених вище
обставин, суд першої інстанції,
здійснивши системний аналіз приписів
ст. ст. 14, 198, 201 Податкового кодексу
України, п. 1 затвердженого наказом
Міністерства доходів і зборів України
від 25.11.2014 року №708 Порядку ведення
реєстру виданих та отриманих
податкових накладних, прийшов до
висновку, що помилкове зазначення
номеру податкової накладної за умови
внесення відповідного виправлення не
може позбавляти особу права на
формування податкового кредиту з ПДВ.

З такими висновками суду першої
інстанції колегія суддів не може
погодитися з огляду на наступне.

Відповідно до п. 201.10 ст. 201 Податкового
кодексу України податкова накладна
видається платником податку, який
здійснює операції з постачання
товарів/послуг, на вимогу покупця та є
підставою для нарахування сум податку,
що відносяться до податкового кредиту.

При здійсненні операцій з постачання
товарів/послуг платник податку -
продавець товарів/послуг зобов'язаний
надати покупцю податкову накладну та
зареєструвати її в Єдиному реєстрі
податкових накладних.

Підтвердженням продавцю про прийняття
його податкової накладної та/або
розрахунку коригування до Єдиного
реєстру податкових накладних є
квитанція в електронному вигляді у
текстовому форматі, яка надсилається
протягом операційного дня.

Датою та часом надання податкової
накладної та/або розрахунку
коригування в електронному вигляді до
центрального органу виконавчої влади,
що забезпечує формування та реалізує
державну податкову і митну політику, є
дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні
та/або розрахунки коригування
сформовано з порушенням вимог,
передбачених відповідно пунктом 201.1
статті 201 та/або пунктом 192.1 статті 192
цього Кодексу, протягом операційного
дня продавцю надсилається квитанція в
електронному вигляді у текстовому
форматі про неприйняття їх в
електронному вигляді із зазначенням
причин.

Якщо протягом операційного дня не
надіслано квитанції про прийняття або
неприйняття, така податкова накладна
вважається зареєстрованою в Єдиному
реєстрі податкових накладних.

Реєстрація податкових накладних та/або
розрахунків коригування до податкових
накладних у Єдиному реєстрі податкових
накладних здійснюється не пізніше
п'ятнадцяти календарних днів,
наступних за датою їх складання.

Порядок ведення Єдиного реєстру
податкових накладних встановлюється
Кабінетом Міністрів України. Покупець
має право звіряти дані отриманої
податкової накладної на відповідність
із даними Єдиного реєстру податкових
накладних.

Відсутність факту реєстрації
платником податку - продавцем
товарів/послуг податкових накладних в
Єдиному реєстрі податкових накладних
та/або порушення порядку заповнення
податкової накладної не дає права
покупцю на включення сум податку на
додану вартість до податкового кредиту
та не звільняє продавця від обов'язку
включення суми податку на додану
вартість, вказаної в податковій
накладній, до суми податкових
зобов'язань за відповідний звітний
період.

Виявлення розбіжностей даних
податкової накладної та Єдиного
реєстру податкових накладних є
підставою для проведення
контролюючими органами документальної
позапланової виїзної перевірки
продавця та у відповідних випадках
покупця товарів/послуг.

Зі змісту наведеного вбачається, що
необхідною умовою для формування
покупцем податкового кредиту є
реєстрація продавцем податкової
накладної в Єдиному реєстрі податкових
накладних.

Відповідно до п. 201.14 ст. 201 ПК України
платники податку зобов'язані вести
окремий облік операцій з постачання та
придбання товарів/послуг, які
підлягають оподаткуванню, а також які
не є об'єктами оподаткування та
звільнені від оподаткування згідно з
цим розділом.

При цьому пунктом 201.15 ст. 201 Податкового
кодексу передбачено, що зведені
результати такого обліку
відображаються в податкових
деклараціях, форма яких встановлюється
у порядку, передбаченому статтею 46
цього Кодексу. Платник податку веде
реєстр виданих та отриманих податкових
накладних в електронному вигляді, у
якому зазначаються порядковий номер
податкової накладної, дата її виписки
(отримання), загальна сума постачання
та сума нарахованого податку, а також
реєстраційний номер платника податку -
продавця, який видав податкову
накладну такому платнику податку.
Форма і порядок заповнення реєстру
виданих та отриманих податкових
накладних встановлюються відповідно
до вимог розділу II цього Кодексу.

Платники податку щомісяця в терміни, що
передбачені для подання податкової
звітності (календарний місяць), у тому
числі для яких цим розділом
встановлено звітний податковий період
- квартал, подають контролюючому органу
копії записів у реєстрах виданих та
отриманих податкових накладних за
такий період в електронному вигляді.

Контролюючий орган розробляє та
розміщує на своєму офіційному
веб-сайті програму ведення обліку
записів у реєстрах виданих та
отриманих податкових накладних в
електронному вигляді та забезпечує її
безкоштовне розповсюдження (включаючи
необхідні зміни та доповнення) як
шляхом надання доступу до копіювання
такої програми, як через Інтернет, так і
шляхом запису на магнітні носії
інформації платника за його запитом.

З наведеного випливає, що реєстр
виданих та отриманих податкових
накладних є одним з документів, що
включається до податкової звітності з
податку на додану вартість, яку повинен
подавати платник податків у
встановлений законом строк.

З метою забезпечення виконання вимог п.
201.15 ст. 201 ПК України наказом
Міністерства доходів і зборів України
від 25.11.2013 року №708 затверджено Порядок
ведення реєстру виданих та отриманих
податкових накладних (далі - Порядок
№708).

Приписи п. п. 5, 6 Розділу І Порядку №708
визначають, що у Реєстрі окремо
обліковуються операції: з постачання
товарів/послуг, які оподатковуються
податком на додану вартість за
основною чи нульовою ставкою,
звільнених від оподаткування, тих, що
не є об'єктом оподаткування, послуг за
межами митної території України та
послуг, місце постачання яких
визначено за межами митної території
України; з придбання товарів/послуг з
метою використання у господарській
діяльності платника для здійснення
операцій, які оподатковуються податком
на додану вартість за основною чи
нульовою ставкою, звільнених від
оподаткування та тих, що не є об'єктом
оподаткування, а також тих, які не
призначаються для використання у
господарській діяльності цього
платника податку.

Реєстр є основою для відображення
зведених результатів такого обліку в
податкових деклараціях з податку на
додану вартість.

Таким чином, судом першої інстанції не
було враховано, що Позивач, сформувавши
показники податкової звітності з
податку на додану вартість за березень
2014 року на підставі, зокрема,
податкової накладної від 21.03.2014 року
№37, фактично сформував податкові
зобов'язання на підставі податкової
накладної, не зареєстрованої у
встановленому п. 201.10 ст. 201 ПК України
порядку в Єдиному реєстрі податкових
накладних.

Крім того, судовою колегією
враховується, що згідно п. 1 Розділу І
Порядку №708 реєстр виданих та
отриманих податкових накладних (далі -
Реєстр) є формою для запису (реєстрації)
виданих та отриманих податкових
накладних.

Виправлення помилки в Реєстрі
здійснюється методом «сторно» за
правилами, передбаченими для
бухгалтерського обліку, у момент
виявлення такої помилки.

Коригування помилкових записів у
Реєстрі не призводить до потреби
формування нових (уточнюючих) реєстрів.

Водночас, згідно Розділу V Порядку №708
платники податку за звітний
(податковий) період визначають
підсумки щодня зареєстрованих
операцій та окремо визначають підсумки
для уточнюючих розрахунків за кожним
розділом.

При виправленні помилки методом
«сторно» до Реєстру одночасно
вноситься два записи: помилковий запис
із знаком «-« та правильний запис із
знаком «+».

Метод «сторно» здійснюється шляхом
зворотного запису на величину помилки
в тому звітному періоді, у якому вона
виявлена. При здійсненні такого
зворотного запису платником податку: в
колонці 1 розділів І та/або ІІ Реєстру
зазначається порядковий номер запису;
в колонках 2 - 6 розділу І та/або колонках
2 - 7 розділу ІІ Реєстру дублюються
реквізити документа, кількісні
показники якого сторнуються; у
відповідних колонках 7 - 12 розділу І
та/або колонках 8 - 16 розділу ІІ Реєстру
кількісні показники зазначаються з
відповідним знаком „+" чи „-". При цьому,
якщо виправлення помилки потребує
подання платником податку уточнюючого
розрахунку, то до виду документа
додається літера „У" (наприклад: ПНПУ).
Крім того, запис щодо включення
показників такого документа до
уточнюючого розрахунку зазначається
окремим рядком у рядку „З них включено
до уточнюючих розрахунків за звітний
період" Реєстру.

Тобто, з метою забезпечення реалізації
права на формування податкового
кредиту за податковою накладною від
21.03.2014 року №307 Позивач повинен був,
насамперед, внести виправлення у
Реєстр у відповідності до вимог
Порядку №708, а не шляхом направлення
26.05.2014 року, тобто після проведення
камеральної перевірки, листа
Відповідачу.

При цьому судовою колегією критично
оцінюється посилання Позивача на
інформаційний характер Реєстру з
огляду на наступне.

Відповідно до п. 49.2 ст. 49 ПК України на
платника податків покладено обов'язок
за кожний встановлений цим Кодексом
звітний період подавати податкові
декларації щодо кожного окремого
податку, платником якого він є,
відповідно до цього Кодексу незалежно
від того, чи провадив такий платник
податку господарську діяльність у
звітному періоді.

Відповідно до п. 48.1 ст. 48 ПК України
податкова декларація складається за
формою, затвердженою в порядку,
визначеному положеннями пункту 46.5
статті 46 цього Кодексу та чинному на
час її подання.

Названим пунктом закріплено, що форма
податкової декларації встановлюється
центральним органом виконавчої влади,
що забезпечує формування та реалізує,
державну податкову і митну політику.

На реалізацію наведеної норми,
Міністерством доходів і зборів України
13.11.2013 року прийнято наказ № 678, яким
затверджено форми податкової
звітності з податку на додану вартість
та Порядок заповнення і подання
податкової звітності з податку на
додану вартість (далі - Порядок №678).

Пунктом 10 Порядку №678 визначено, що до
податкової звітності з податку на
додану вартість (далі - податкова
звітність) належать: податкова
декларація з податку на додану
вартість; уточнюючий розрахунок
податкових зобов'язань з податку на
додану вартість у зв'язку з
виправленням самостійно виявлених
помилок; копії записів у реєстрах
виданих та отриманих податкових
накладних в електронному вигляді;
розрахунок податкових зобов'язань,
нарахованих отримувачем послуг, не
зареєстрованим як платник податку на
додану вартість, які постачаються
нерезидентами, у тому числі їх
постійними представництвами, не
зареєстрованими платниками податків,
на митній території України.

Аналізуючи наведене положення Порядку
№678 суд апеляційної інстанції
приходить до висновку, що копії записів
у реєстрах виданих та отриманих
податкових накладних визначені не як
додаток до декларації з податку на
додану вартість, а частиною податкової
звітності з податку на додану вартість
в розумінні вказаного Порядку.

Відтак, невірне зазначення відомостей
у реєстрі виданих та отриманих
податкових накладних за березень 2014
року від 22.04.2014 року №, який є
частиною податкової звітності, без
внесення відповідних уточнень та
виправлень свідчить про
обґрунтованість позиції ДПІ у
Дарницькому районі щодо формування
Позивачем податкових зобов'язань з
податку на додану вартість на підставі
податкової накладної, не
зареєстрованої в Єдиному реєстрі
податкових накладних, а тому підстави
для задоволення позовних вимог
відсутні.

За таких обставин, колегія суддів
приходить до висновку, що судом першої
інстанції при ухваленні постанови було
допущено порушення норм матеріального
права, у зв'язку з чим вважає за
необхідне апеляційну скаргу ДПІ у
Дарницькому районі задовольнити, а
постанову суду - скасувати.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 202 Кодексу
адміністративного судочинства України
підставою для скасування судового
рішення суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення є порушення
норм матеріального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 198, 202, 205, 207, 212,
254 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Дарницькому
районі Головного управління
Міндоходів у м. Києва - задовольнити
повністю.

Постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 26 вересня 2014 року у
справі за адміністративним позовом
товариства з обмеженою
відповідальністю «СРК» до Державної
податкової інспекції у Дарницькому
районі Головного управління
Міндоходів у м. Києві про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення -
скасувати та ухвалити нову постанову,
якою у задоволенні позову відмовити
повністю.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення, а якщо її було
прийнято за наслідками розгляду у
письмовому провадженні, - через п'ять
днів після направлення їх копій особам,
які беруть участь у справі. Касаційна
скарга на судові рішення подається в
порядку та строки, визначені ст.ст. 211, 212
КАС України.

Головуючий суддя
А.Г. Степанюк

Судді
В.В. Кузьменко

О.І. Шурко

Головуючий суддя

Степанюк А.Г.

Судді:

Кузьменко В. В.

Шурко О.І.