Справа № 814/5141/13-а
Суддя: Шляхтицький О.І.
Дата ухвалення: 2014-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2014 р.м.ОдесаСправа №
814/5141/13-а

Категорія: 8.3.2 Головуючий в 1 інстанції:
Устинов І. А.

Колегія суддів Одеського апеляційного
адміністративного суду

у складі: судді доповідача -
головуючого - Шляхтицького О.І.,

суддів: Джабурія О.В., Крусяна А.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1
на постанову Миколаївського окружного
адміністративного суду від 27 січня 2014
року у справі за адміністративним
позовом Державної податкової
інспекції у Заводському районі м.
Миколаєва Головного управління
Міндоходів в Миколаївській області до
ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу
в сумі 1185,80 грн.,-

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2013 року податковий орган
звернувся з вищевказаним
адміністративним позовом.

В обґрунтування позовних вимог
зазначалось, що відповідачем
самостійно визначено суму податкового
зобов'язання у декларації про майновий
стан і доходи за 2012 рік та у розрахунку
податкових зобов'язань з податку на
доходи фізичних осіб, отриманих від
операцій з продажу (обміну) об'єктів
нерухомого (рухомого) майна та /або від
надання нерухомості в оренду
(суборенду), житловий найм (піднайм)
та/або в результаті прийняття у
спадщину чи дарунок майна, але дану
суму податкового зобов'язання не було
сплачено, тому податковий борг в сумі
1185,80 грн. підлягає стягненню.

Постановою Миколаївського окружного
адміністративного суду від 27 січня 2014
року адміністративний позов було
задоволено.

Стягнуто з фізичної особи ОСОБА_1
заборгованість з податку на доходи
фізичних осіб в сумі 1185,80 грн. на
користь місцевого бюджету Заводського
району м. Миколаєва на рахунок р/р
0003, код платежу 11010500, ГУДКСУ у
Миколаївські області, МФО 826013, ОКПО
37992781.

Не погоджуючись з даною постановою
суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначено, що
рішення судом першої інстанції
ухвалене з неповним з'ясуванням
обставин справи, у зв'язку з чим просить
його скасувати та ухвалити нову
постанову, якою в задоволенні
адміністративного позову відмовити.

Розглянувши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши
законність і обґрунтованість судового
рішення в межах позовних вимог і
доводів апеляційної скарги, колегія
суддів приходить до висновку про
відсутність підстав для її
задоволення.

Судом першої інстанції встановлено, що
ОСОБА_1 08.07.2013 року подано до ДПІ у
Заводському районі м. Миколаєва ГУ у
Миколаївській області податкову
декларацію про майновий стан і доходи
за 2012 рік та розрахунок податкових
зобов'язань з податку на доходи
фізичних осіб, отриманих від операцій з
продажу (обміну) об'єктів нерухомого
(рухомого) майна та /або від надання
нерухомості в оренду (суборенду),
житловий найм (піднайм) та/або в
результаті прийняття у спадщину чи
дарунок майна.

В податковій декларації ОСОБА_1 вказано
доходи, які включаються до загального
річного оподатковуваного доходу, а
саме, доходи отримані від вартості
успадкованого чи отриманого у дарунок
майна. Визначивши цим суму податкового
зобов'язання, яке підлягає самостійній
сплаті у розмірі 1 185,80 грн., строк сплати
якої настав 31.07.2013 року.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що на
час розгляду справи відповідачем
заборгованість зі сплати податкового
зобов'язання з податку на доходи
фізичних осіб у розмірі 1185,80 грн. не
сплачено.

Колегія суддів вважає ці висновки суду
першої інстанції правильними і такими,
що відповідають вимогам ст.ст. 2, 7, 10, 11,
70, 71 КАС України, Податкового кодексу
України.

За змістом пункту 14.1.175 ст. 14
Податкового кодексу України
встановлено, що податковий борг - сума
узгодженого грошового зобов'язання (з
урахуванням штрафних санкцій за їх
наявності), але не сплаченого платником
податків у встановлений цим Кодексом
строк, а також пеня, нарахована на суму
такого грошового зобов'язання.

За змістом п. 179.1 ст. 179 Податкового
кодексу України від 02.12.2010 року № 2755/УІ
платник податку на доходи з фізичних
осіб зобов'язаний подавати річну
декларацію про майновий стан і доході:
(податкову декларацію) відповідно до
цього Кодексу.

До того ж, фізична особа зобов'язана
самостійно до 1 серпня року, що настає
за звітним, сплатити суму податкового
зобов'язання, зазначену в поданій нею
податковій декларації.

Сума податкового зобов'язання,
самостійно визначена платником
податків відповідно пункту 56.11 статті 56
Податкового кодексу України
оскарженню не підлягає.

Проте, в порушення вимог чинного
податкового законодавства, ОСОБА_1 не
сплатила в установлені строки суму
податкового зобов'язання самостійно
визначеного в податковій декларації, в
результаті чого заборгованість ОСОБА_1
перед бюджетом по сплаті податку на
доходи з фізичних осіб, нарахованого на
підставі податкової декларації про
майновий стан і доходи від 08.07.2013 №
593/НОМЕР_1, складає 1185,80 грн.

Таким чином в ході судового розгляду
встановлено, що на час розгляду справи
відповідачем заборгованість зі сплати
податкового зобов'язання з податку на
доходи фізичних осіб у розмірі 1185,80 грн.
не сплачено.

Відповідно до ст.71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених ст.72 цього Кодексу.

В ході розгляду справи позивач довів
суду ті обставини, на які він посилався
в обґрунтування заявлених вимог, а
відповідач не надав суду належні
докази на підтвердження своїх
заперечень проти позову.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються
на суб'єктивній оцінці фактичних
обставин справи та доказів, а також на
невірному тлумаченні норм
матеріального права. Зазначені доводи
не містять посилань на конкретні
обставини чи факти або на нові докази,
які б давали підстави для скасування
рішення суду першої інстанції.

Таким чином, на підставі встановлених в
ході судового розгляду обставин, суд
першої інстанції правильно дійшов
висновку, що позовні вимоги Державної
податкової інспекції у Заводському
районі м. Миколаєва Головного
управління Міндоходів в Миколаївській
області є обґрунтованими та підлягають
задоволенню.

Враховуючи все вищевикладене, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
порушень матеріального і
процесуального права при вирішенні
справи не допустив, а наведені в скарзі
доводи правильність висновків суду не
спростовують. За таких обставин,
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає.

Керуючись ч. 1 ст. 195, 197, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст.
200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. 206, ч.5 ст. 254 КАС
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення, а постанову
Миколаївського окружного
адміністративного суду від 27 січня 2014
року у справі № 814/5141/13-а - залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення їх копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена у касаційному
порядку протягом двадцяти днів після
набрання законної сили судовим
рішенням шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий:
О.І. Шляхтицький

Суддя:
О.В. Джабурія

Суддя:
А.В. Крусян