Справа № 360/245/14-а
Суддя: Собків Я.М.
Дата ухвалення: 2014-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 360/245/14-а
Головуючий у 1-й інстанції: Міланіч
Суддя-доповідач: Собків Я.М.
ПОСТАНОВА

Іменем України

25 листопада 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого - судді :
Собківа Я.М.,

суддів:
Борисюк Л.П., Петрика І.Й.,

при секретарі:
Присяжній Д.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на
постанову Бородянського районного
суду Київської області від 20 лютого 2014
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до Відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Київській області
про визнання протиправними дій та
зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до
Бородянського районного суду
Київської області із адміністративним
позовом до Відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Київській області
, в якому просив:

1) визнати протиправною
бездіяльність відповідача в особі
старшого державного виконавця Відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Київській області Токаря Д.А. щодо
виконання рішення суду з моменту
відкриття виконавчого провадження;

2) скасувати постанову про
закриття виконавчого провадження від 30
січня 2012 року ВП 29877733, винесену старшим
державним виконавцем Відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Київській області Токарем Д.А.;

3) зобов'язати відповідача в особі
старшого державного виконавця Відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Київській області усунути порушення та
поновити права позивача шляхом
прийняття до виконання виконавчого
листа № 2-а-2 /08, виданого Бородянським
районним судом Київської області 09
червня 2009 року.

Постановою Бородянського районного
суду Київської області від 20 лютого 2014
року в задоволенні адміністративного
позову відмовлено.

Позивач не погоджуючись з прийнятим
рішенням суду звернувся з апеляційною
скаргою, в якій зазначає, що
оскаржувана постанова суду не
відповідає вимогам матеріального та
процесуального права, а саме, судом
першої інстанції неповно з'ясовано та
не доведено обставини, що мають
значення для справи, висновки суду
першої інстанції не відповідають
обставинам справи, в зв'язку з чим
просить скасувати постанову суду
першої інстанції та прийняти нове
рішення, яким задовольнити його позов в
повному обсязі.

Заслухавши в судовому засіданні
суддю-доповідача, пояснення учасників
процесу, які з'явилися до суду
апеляційної інстанції, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню частково, а рішення суду
першої інстанції - скасуванню, виходячи
з наступного.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст.202 КАС України
підставами для скасування постанови
або ухвали суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення є порушення
норм матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання, а так
само розгляд і вирішення справи
неповноважним судом; участь в
ухваленні постанови судді, якому було
заявлено відвід на підставі обставин,
які викликали сумнів у неупередженості
судді, і заяву про його відвід визнано
судом апеляційної інстанції
обґрунтованою; ухвалення чи підписання
постанови не тим суддею, який розглянув
справу.

Згідно ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах
щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення;
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції, 29
вересня 2011 року старшим державним
виконавцем Підрозділу примусового
виконання рішень Відділу державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Київській області
Гопцій Р.О. було розглянуто заяву
ОСОБА_2 про примусове виконання
виконавчого листа № 2-а-2/08, виданого 09
червня 2009 року Бородянським районним
судом Київської області в частині
зобов'язання Управління Пенсійного
фонду України у Бородянському районі
Київської області здійснити
нарахування та виплату ОСОБА_2 основної
та додаткової пенсії з 01 січня 2001 року у
відповідності до ст.ст. 50,54 ЗУ «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» із
розрахунку 8 мінімальних пенсій за
віком (основна пенсія) та 75 %
мінімальної пенсії за віком (додаткова
пенсія), що розраховуються залежно від
розміру прожиткового мінімуму для
непрацездатних осіб, та винесено
постанову про відкриття виконавчого
провадження № 29877733 (а.с.15).

30 січня 2012 року старший державний
виконавець Відділу примусового
виконання рішень Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Київській області
Токар Д.А. встановивши, що рішення суду
виконано у повному обсязі, на підставі
листа УПФУ у Бородянському районі
Київської області від 30 січня 2012 року №
184/02 та керуючись п.8 ч.1 ст. 49, статтею 50
Закону України «Про виконавче
провадження», виніс постанову про
закінчення виконавчого провадження
(а.с.19).

Як вбачається з листа УПФУ у
Бородянському районі Київської
області від 03 січня 2012 року № 2, після
прийняття Закону України «Про внесення
змін до Закону України «Про Державний
бюджет України на 2011 рік» підстав для
виплати державної та додаткової
пенсії, доплати за проживання в зоні
посиленого радіоекологічного контролю
у розмірах, відмінних від встановлених
постановою Кабінету Міністрів України
від 06 липня 2011 року № 745 «Про
встановлення деяких розмірів виплат,
що фінансуються за рахунок коштів
державного бюджету», яка набрала
чинності 23 липня 2011 року та діяла
станом на 01 листопада 2011 року, немає, у
зв'язку зі змінами в законодавстві з 01
листопада 2011 року зазначені виплати
встановлені у розмірах, передбачених
постановою КМУ від 06 липня 2011 року № 745,
у зв'язку з чим 01 листопада 2011 року
розмір пенсії позивача було приведено
у відповідність до норм чинного
законодавства (а.с.17).

Заперечуючи законність спірної
постанови відповідача про закінчення
виконавчого провадження позивач
звернувся до суду з даним позовом, в
якому, зокрема, просить скасувати дану
постанову з підстав невідповідності її
нормам чинного законодавства.

Даючи правову оцінку обставинам
вказаної справи колегія суддів зважає
на наступне.

Умови і порядок виконання рішень судів
та інших органів (посадових осіб), що
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі
невиконання їх у добровільному
порядку, визначаються Законом України
«Про виконавче провадження» від 21.04.1999
№ 606-XIV (далі по тексту - Закон № 606-XIV).

Під виконавчим провадженням, в
контексті статті 1 вказаного Закону,
слід розуміти сукупність дій органів і
посадових осіб, зазначених у цьому
Законі, спрямованих на примусове
виконання рішень судів та інших
органів (посадових осіб), які
здійснюються на підставах, у спосіб та
в межах повноважень, визначених цим
Законом, іншими нормативно-правовими
актами, виданими відповідно до цього
Закону та інших законів, а також
рішеннями, що відповідно до цього
Закону підлягають примусовому
виконанню (далі - рішення).

Положенням частини другої статті 3
Закону № 606-XIV визначено перелік
виконавчих документів, що підлягають
виконанню державною виконавчою
службою.

Частиною 1 статті 5 Закону № 606-XIV
встановлено, що державний виконавець
зобов'язаний вживати заходів
примусового виконання рішень,
встановлених цим Законом,
неупереджено, своєчасно, повно вчиняти
виконавчі дії.

Відповідно до частини 2 статті 5 Закону
№ 606-XIV, державний виконавець здійснює
необхідні заходи щодо своєчасного і
повного виконання рішення, зазначеного
в документі на примусове виконання
рішення (далі - виконавчий документ), у
спосіб і порядок, визначені виконавчим
документом.

Державний виконавець, як працівник
органу державної виконавчої служби,
згідно ст. 7 Закону України «Про
державну виконавчу службу»
зобов'язаний сумлінно виконувати
службові обов'язки, не допускати у
своїй діяльності порушення прав
громадян та юридичних осіб,
гарантованих Конституцією України та
законами України, а з огляду на ст. 7
Закону України «Про виконавче
провадження»- використовувати надані
йому права у точній відповідності до
закону.

Згідно із пунктом 1 статті 19 Закону №
606-XIV, державний виконавець відкриває
виконавче провадження на підставі
виконавчого документа за заявою
стягувача або його представника про
примусове виконання рішення.

Як було зазначено вище, 29 вересня 2011
року старшим державним виконавцем
підрозділу примусового виконання
рішень Відділу державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Київській області було винесено
постанову про відкриття виконавчого
провадження ВП № 29877733 по виконанню
виконавчого листа № 2-а-2 /08, виданого
Бородянським районним судом Київської
області 09 червня 2009 року (а.с. 15-16).

На підставі листа УПФУ у Бородянському
районі Київської області № 184/02 від
30.01.2012 року старшим державним
виконавцем підрозділу примусового
виконання рішень відділу державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Київській області
згідно п.8 ч.1 ст. 49, ст. 50 Закону України
«Про виконавче провадження» було
винесено постанову про закінчення
виконавчого провадження.

Відповідно до статті 24 Закону України
"Про виконавче провадження", державний
виконавець зобов'язаний прийняти до
виконання виконавчий документ і
відкрити виконавче провадження, якщо
не закінчився строк пред'явлення
виконавчого документа до виконання і
цей документ відповідає вимогам,
передбаченим цим Законом, та
пред'явлений до виконання до органу
державної виконавчої служби за
належним місцем виконання рішення.

Згідно з частиною другою вказаної
Статті, державний виконавець у 3-денний
строк з дня надходження до нього
виконавчого документа виносить
постанову про відкриття виконавчого
провадження. В постанові державний
виконавець встановлює строк для
добровільного виконання рішення, який
не може перевищувати семи днів, та
попереджає боржника про примусове
виконання рішення після закінчення
встановленого строку зі стягненням з
нього виконавчого збору і витрат,
пов'язаних з провадженням виконавчих
дій, передбачених цим Законом. Копія
постанови про відкриття виконавчого
провадження не пізніше наступного дня
надсилається стягувачу, боржнику та
органу (посадовій особі), який видав
виконавчий документ.

Відповідно до частин 1 - 3 статті 75
Закону України «Про виконавче
провадження», після відкриття
виконавчого провадження за виконавчим
документом, що зобов'язує боржника
вчинити певні дії або утриматися від їх
вчинення, державний виконавець
перевіряє виконання рішення не пізніше
ніж на наступний день після закінчення
строку, встановленого частиною другою
статті 25 цього Закону для самостійного
виконання рішення. Якщо рішення
підлягає негайному виконанню, його
виконання перевіряється не пізніше
наступного робочого дня після
відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання зазначених вимог
без поважних причин державний
виконавець накладає на боржника штраф
відповідно до статті 89 цього Закону і
не пізніше п'яти робочих днів з дня його
накладення повторно перевіряє стан
виконання рішення.

Якщо рішення не виконано і виконання
може бути проведено без участі
боржника, державний виконавець
організовує виконання відповідно до
повноважень, наданих йому законом, та
вносить подання (повідомлення)
правоохоронним органам для
притягнення боржника до
відповідальності згідно із законом.
При цьому на боржника повторно
накладається штраф у порядку,
встановленому статтею 89 цього Закону.

У разі якщо виконати рішення без участі
боржника неможливо, державний
виконавець накладає на боржника штраф
відповідно до статті 89 цього Закону та
вносить подання (повідомлення)
правоохоронним органам для
притягнення боржника до
відповідальності згідно із законом,
після чого виносить постанову про
закінчення виконавчого провадження,
яка затверджується начальником
відділу, якому безпосередньо
підпорядкований державний виконавець,
і повертає виконавчий документ до суду
чи іншого органу (посадової особи), що
його видав.

В силу положень частини 1 статті 89
Закону України «Про виконавче
провадження», у разі невиконання без
поважних причин у встановлений
державним виконавцем строк рішення, що
зобов'язує боржника виконати певні дії,
та рішення про поновлення на роботі
державний виконавець виносить
постанову про накладення штрафу на
боржника - фізичну особу від десяти до
двадцяти неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян; на посадових осіб -
від двадцяти до сорока
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян; на боржника - юридичну особу -
від сорока до шістдесяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян та встановлює новий строк
виконання.

Частиною 2 цієї ж статті встановлено, що
у разі повторного невиконання рішення
боржником без поважних причин
державний виконавець у тому ж порядку
накладає на нього штраф у подвійному
розмірі та звертається до
правоохоронних органів з поданням
(повідомленням) про притягнення
боржника до кримінальної
відповідальності відповідно до закону.

Аналізуючи норми чинного
законодавства та оцінюючи наявні в
справі докази, колегія суддів
приходить до висновку щодо
передчасності винесення старшим
державним виконавцем підрозділу
примусового виконання рішень відділу
державної виконавчої служби Головного
управління юстиції у Київській області
постанови про закінчення виконавчого
провадження від 30 січня 2012 року ВП 29877733
з примусового виконання виконавчого
листа № 2-а-2 /08, виданого Бородянським
районним судом Київської області 09
червня 2009 року, оскільки матеріали
даної справи не містять належних та
допустимих доказів повного виконання
рішення суду боржником.

За таких обставин, вимоги
позивача в частині визнання
протиправною бездіяльності старшого
державного виконавця Відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Київській області щодо виконання
рішення суду з моменту відкриття
виконавчого провадження та в частині
скасування постанови старшого
державного виконавця Відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Київській області від 30 січня 2012 року
ВП 29877733 про закриття виконавчого
провадження, колегія суддів знаходить
обґрунтованими та такими, що
підлягають до задоволення.

Що стосується позову в частині
вимог про зобов'язання старшого
державного виконавця підрозділу
примусового виконання рішень відділу
державної виконавчої служби Головного
управління юстиції у Київській області
усунути порушення прав позивача шляхом
прийняття до виконання виконавчого
листа № 2-а-2 /08, виданого Бородянським
районним судом Київської області 09
червня 2009 року, колегія суддів виходить
з наступного.

Як випливає зі змісту Рекомендації № R
(80) 2 Комітету Міністрів державам-членам
стосовно реалізації адміністративними
органами влади дискреційних
повноважень від 11.03.1980, під
дискреційним повноваженням слід
розуміти повноваження, яке
адміністративний орган, приймаючи
рішення, може здійснювати з певною
свободою розсуду тобто, коли такий
орган може обирати з кількох юридично
допустимих рішень те, яке він вважає
найкращим за даних обставин.

Адміністративний суд, перевіряючи
рішення, дію чи бездіяльність суб'єкта
владних повноважень на відповідність
закріпленим частиною 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
критеріям, не втручається у дискрецію
(вільний розсуд) суб'єкта владних
повноважень поза межами перевірки за
названими критеріями. Завдання
адміністративного судочинства полягає
не у забезпеченні ефективності
державного управління, а в
гарантуванні дотримання вимог права,
інакше було б порушено принцип
розподілу влади.

Принцип розподілу влади заперечує
надання адміністративному суду
адміністративно-дискреційних
повноважень - єдиним критерієм
здійснення правосуддя є право. Тому
завданням адміністративного
судочинства завжди є контроль
легальності. Перевірка доцільності
переступає компетенцію
адміністративного суду і виходить за
межі завдання адміністративного
судочинства.

Колегія суддів також звертає увагу на
положення Постанови Вищого
адміністративного суду України від
21.10.2010 № П-278/10, якою встановлено, що з
огляду на положення Кодексу
адміністративного судочинства України
щодо компетенції адміністративного
суду, останній не може підміняти інший
орган державної влади та перебирати на
себе повноваження щодо вирішення
питань, які законодавством віднесені
до компетенції цього органу державної
влади.

Отже, адміністративний суд, у справах
щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень, виконуючи завдання
адміністративного судочинства щодо
перевірки відповідності їх прийняття
(вчинення), передбаченим ч. 3 ст. 2
Кодексу адміністративного судочинства
України, критеріям, не втручається та
не може втручатися у дискрецію (вільний
розсуд) суб'єкта владних повноважень
поза межами перевірки за названими
критеріями.

Аналіз норм Кодексу адміністративного
судочинства України свідчить про те, що
завдання адміністративного
судочинства полягає не у забезпеченні
ефективності державного управління, а
в гарантуванні дотримання прав та
вимог законодавства, інакше було б
порушено принцип розподілу влади.
Принцип розподілу влади заперечує
надання адміністративному суду
адміністративно-дискреційних
повноважень, оскільки ключовим його
завданням є здійснення правосуддя.

Таким чином, аналізуючи вищевикладені
норми чинного законодавства, колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції щодо відсутності
правових підстав для задоволення
позову в цій частині вимог.

Згідно зі ст. 159 КАС України судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів
приходить до висновку, що постанова
суду першої інстанції ухвалена з
частковим порушенням норм
матеріального та процесуального права,
доводи апеляційної скарги частково
спростовують висновки суду першої
інстанції, а тому вбачаються підстави
для скасування постанови
Бородянського районного суду
Київської області від 20 лютого 2014 року
та ухвалення нового рішення, яким
адміністративний позов ОСОБА_2 до
Відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Київській області про визнання
протиправними дій та зобов'язання
вчинити певні дії, слід задовольнити
частково.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.198 КАС України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право скасувати її та прийняти нову
постанову суду.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212,
254 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
задовольнити частково.

Постанову Бородянського районного
суду Київської області від 20 лютого 2014
року - скасувати.

Прийняти нову постанову суду, якою
адміністративний позов ОСОБА_2 до
Відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Київській області про визнання
протиправними дій та зобов'язання
вчинити певні дії - задовольнити
частково.

Визнати протиправною бездіяльність
старшого державного виконавця Відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Київській області щодо невиконання
рішення суду з моменту відкриття
виконавчого провадження.

Скасувати постанову старшого
державного виконавця Відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Київській області від 30 січня 2012 року
про закриття виконавчого провадження
ВП 29877733.

В іншій частині позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів з дня
складання в повному обсязі, шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя суддя суддя
Я.М. Собків Л.П. Борисюк І.Й. Петрик

Повний текст постанови виготовлено -
01.12.14 р.

Головуючий суддя

Собків Я.М.

Судді:

Борисюк Л.П.

Петрик І.Й.