Справа № 2-а/1003/6184/12
Суддя: Кучма А.Ю.
Дата ухвалення: 2014-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 2-а/1003/6184/12
Головуючий у 1-й інстанції: Ярмола О.Я.
Суддя-доповідач: Кучма А.Ю.
ПОСТАНОВА

Іменем України

28 листопада 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого-судді:
Кучми А.Ю.

суддів:
Аліменка В.О., Безименної Н.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в залі суду апеляційну
скаргу Управління соціального захисту
населення Білоцерківської міської
ради Київської області на постанову
Білоцерківського міськрайонного суду
Київської області від 14.11.2012 у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Управління соціального захисту
населення Білоцерківської міської
ради Київської області про визнання
дій неправомірними, зобов'язання
здійснити перерахунок та виплату
пенсії,-

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 14.11.2012 вищевказаний
адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з судовим рішенням,
Управління соціального захисту
населення Білоцерківської міської
ради Київської області подало
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати постанову суду першої
інстанції як таку, що постановлена з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, та ухвалити нову,
якою відмовити у задоволенні позовних
вимог повністю.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи та
дослідивши докази, проаналізувавши на
підставі встановлених фактичних
обставин справи правильність
застосування судом першої інстанції
норм законодавства, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню, а постанова
суду - зміні.

Відповідно до ч. 1 ст. 198 КАС України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду суд
апеляційної інстанції має право,
зокрема, змінити постанову суду.

За ч. 1 ст. 201 КАС України, підставами
для зміни постанови суду першої
інстанції є правильне по суті
вирішення справи чи питання, але із
помилковим застосуванням норм
матеріального чи процесуального
права.

Судом першої інстанції встановлено, що
вимога позивача провести виплату
грошової допомоги на оздоровлення за
2008 рік є обґрунтованою, оскільки
відповідачем порушено його право на
отримання такої допомоги у розмірі,
передбаченому Законом України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції,
виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач є особою, яка постраждала
внаслідок Чорнобильської катастрофи
та інвалідом 2 групи.

Частиною 4 ст. 48 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадяни,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»
передбачено, що щорічна допомога на
оздоровлення виплачується в таких
розмірах: інвалідам І і II групи - п'ять
мінімальних заробітних плат; інвалідам
III групи, дітям-інвалідам - чотири
мінімальні заробітні плати; учасникам
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС 2 категорії - п'ять
мінімальних заробітних плат; учасникам
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС 3 категорії - три
мінімальні заробітні плати,
евакуйованим із зони відчуження у 1986
році, включаючи дітей - у розмірі трьох
мінімальних заробітних плат.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивачу відповідач виплачував
допомогу на оздоровлення в розмірі, що
був визначений постановою Кабінету
Міністрів України «Про щорічну
допомогу на оздоровлення громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» № 562 від 12.07.2005.

Виходячи із загальних засад
пріоритетності законів над
підзаконними актами, вирішуючи даний
спір, при визначені розміру допомоги
застосуванню підлягає саме стаття 48
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, що
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», а не постанова Кабінету
Міністрів України № 562 від 12.07.2005.

Законом України «Про Державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України»
від 28.12.2007 р. статтю 48 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» викладено
в іншій редакції, а саме: «Одноразова
компенсація учасникам ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській
АЕС, які стали інвалідами внаслідок
Чорнобильської катастрофи, та сім'ям,
які втратили годувальника із числа
осіб, віднесених до учасників
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС та смерть яких
пов'язана з Чорнобильською
катастрофою, щорічна допомога на
оздоровлення виплачується в порядку та
розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України».

Судовою колегією враховується, що
рішенням Конституційного Суду України
від 22.05.2008 № 10-рп/2008 положення Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» якими
змінено ст. 48 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», визнано
такими, що не відповідають Конституції
України (є неконституційними).

Відповідно до п. 5 резолютивної частини
рішення Конституційного Суду України
визнані неконституційними положення
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України»
втратили чинність з дня ухвалення
цього рішення, тобто з 22.05.2008.

За наведених обставин, орган державної
влади, до компетенції якого віднесено
здійснення виплат громадянам в
порядку, передбаченому Законом України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»,
зобовязаний проводити зазначені
виплати у спосіб та в розмірах, що
встановлені законодавством, чинним на
момент їх здійснення.

Відповідач, здійснивши позивачу
виплату допомоги на оздоровлення за 2008
рік в листопаді 2008 року у розмірі,
передбаченому Постановою Кабінету
Міністрів України № 562 від 12.07.2005,
порушив права позивача на отримання
щорічної допомоги на оздоровлення у
розмірі, встановленому Законом України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», положення
якого мають пріоритет над підзаконним
нормативно-правовим актом та були
чинними на момент виплати позивачу
допомоги на оздоровлення.

Таким чином, суд першої інстанції
правильно поширив дію рішення
Конституційного суду України від
22.05.2008, яке має перспективне значення,
на правовідносини, що виникли після
його ухвалення, у звязку з чим позовні
вимоги в частині стягнення
недоплаченої суми одноразової
грошової допомоги на оздоровлення за
2008 рік підлягають задоволенню.

Разом з тим, встановивши ці обставини,
судом першої інстанції були допущені
суттєві порушення правил застосування
норм матеріального права, які призвели
до неправильного вирішення цього
спору.

Так, визнавши неправомірними дії
відповідача щодо відмови у перерахунку
щорічної допомоги на оздоровлення за
2008 рік, суд допустив помилку,
визначивши конкретну суму
заборгованості по сплаті такої
допомоги.

При цьому, суд не врахував те, що з
огляду на положення статей 21, 105, 162 КАС
України адміністративний позов може
містити вимоги щодо визнання
незаконними рішення, дії чи
бездіяльності відповідача,
зобов'язання його вчинити певні дії,
відшкодувати шкоду, заподіяну
незаконним рішенням, дією або
бездіяльністю.

Отже, поза увагою суду першої інстанції
залишилось те, що адміністративний суд
повинен визнавати дії суб`єктів
владних повноважень незаконними і
зобов'язувати відповідача провести
нарахування та виплату належних сум
відповідно до закону, а не ухвалювати
рішення про визначення конкретних сум.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що рішення суду першої
інстанції підлягає відповідній зміні.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 198, 201, 205 та 207 КАС України, колегія
суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
соціального захисту населення
Білоцерківської міської ради
Київської області задовольнити
частково.

Постанову Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 14.11.2012 змінити.

Абзац третій резолютивної частини
постанови викласти наступним абзацрм:
«Зобов`язати Управління соціального
захисту населення Білоцерківської
міської ради Київської області
провести перерахунок та виплату ОСОБА_2
недоплаченої суми одноразової
грошової допомоги на оздоровлення за
2008 рік згідно з ч. 4 ст. 48 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» з
урахуванням фактично виплачених сум».

В решті постанову Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 14.11.2012 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі та
може бути оскаржена в порядку та
строки, встановлені ст. 212 КАС України.

Головуючий-суддя:
А.Ю. Кучма

Судді:
В.О. Аліменко

Н.В. Безименна

Головуючий суддя

Кучма А.Ю.

Судді:

Аліменко В.О.

Безименна Н.В.