Справа № 815/5920/14
Суддя: Стеценко О. О.
Дата ухвалення: 2014-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

справа № 815/5920/14
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2014 року Одеський
окружний адміністративний суд у
складі:

головуючого судді - Стеценко
О.О.

за участю секретаря -
Царькової К.Д.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Одеського
окружного адміністративного суду
справу за адміністративним позовом
ОСОБА_1 до Інспекції державного
архітектурно-будівельного контрою в
Одеській області про визнання
протиправними дії, скасування рішення
та зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного
адміністративного суду звернулась
ОСОБА_1 (далі - Позивач, або ОСОБА_1) з
адміністративним позовом до Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контрою в Одеській області (далі -
Відповідач, або Інспекція ДАБК в
Одеській області), в якому, з
урахуванням уточнень, просить: визнати
протиправними дії Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю в Одеській області щодо
скасування реєстрації декларації № ОД
22 від 14.10.2013 року про готовність
об'єкта до експлуатації з
реконструкції нежитлових приміщень з
виділом в одиницю за адресою: АДРЕСА_1;
скасувати наказ Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю в
Одеській області «Про скасування
реєстрації декларації про готовність
об'єкта до експлуатації» № 118.СС від
08.09.2014 року; зобов'язати Інспекцію
державного архітектурно-будівельного
контролю в Одеській області поновити
реєстрацію декларації № ОД 22 від
14.10.2013 року про готовність об'єкта до
експлуатації з реконструкції
нежитлових приміщень з виділом в
одиницю за адресою: АДРЕСА_1 та внести
відповідні дані до «Єдиного реєстру
отриманих повідомлень про початок
виконання підготовчих і будівельних
робіт, зареєстрованих декларацій про
початок виконання підготовчих і
будівельних робіт, виданих дозволів на
виконання будівельних робіт,
зареєстрованих декларацій про
готовність об'єкта до експлуатації та
виданих сертифікатів, відмов у
реєстрації таких декларацій та у
видачі таких дозволів і сертифікатів»;
зобов'язати Інспекцію державного
архітектурно-будівельного контролю в
Одеській області подати суду звіт про
виконання судового рішення протягом 30
календарних днів з моменту набрання
рішенням законної сили.

Свої вимоги Позивач обґрунтував
наступними доводами.

20.09.2014 року Позивач отримав від
Інспекції ДАБК в Одеській області
листа за № 01/11-11146 від
09.09.2014 року, за підписом голови комісії
з ліквідації, заступника начальника
інспекції Котляр О.В., яким був
проінформований, що Інспекцією ДАБК в
Одеській області, відповідно до ст.391
Закону України «Про регулювання
містобудівної діяльності», п.29 Порядку
прийняття в експлуатацію закінчених
будівництвом об'єктів, затвердженого
Постановою Кабінету Міністрів України
№ 461 від 13.04.2011 року, скасовано
реєстрацію декларації № ОД 22 від
14.10.2013 року про готовність об'єкту до
експлуатації з реконструкції
нежитлових приміщень з виділом в
одиницю за адресою: АДРЕСА_1. До
вказаного повідомлення про скасування
реєстрації декларації № ОД 22 від
14.10.2013 року (далі - Декларація № ОД
22) була додана копія наказу
Інспекції ДАБК в Одеській області №
118.СС від 08.09.2014 року «Про скасування
реєстрації декларації про готовність
об'єкта до експлуатації» (далі - Наказ
№118.СС). Позивач вважає, що дії
Відповідача щодо скасування
Декларації № ОД 22 та Наказ №118.СС
про скасування цієї декларації є
протиправними, оскільки на дату
отримання нею від Інспекції ДАБК в
Одеській області повідомлення про
скасування реєстрації Декларації № ОД
22 жодна посадова особа Інспекції
з метою проведення перевірки не
приходила, ніяких документів про
проведення перевірки їй не пред'являла.
Тобто, на думку Позивача, фактично
посадовими особами Інспекції ДАБК в
Одеській області перевірка спірної
декларації про готовність об'єкта до
експлуатації не проводилась. Також,
Позивач вважає, що приймаючи
оскаржуваний наказ Відповідач вийшов
за межі наданих йому повноважень,
оскільки Порядок скасування
реєстрації декларацій про готовність
об'єктів до експлуатації був
запроваджений Постановою Кабінету
Міністрів України № 918 від 30.10.2013 року
«Про внесення змін до Постанов
Кабінету Міністрів України № 461 від
13.04.2011 року і №466 від 13.04.2011 року» та
набув чинності лише 31.12.2013 року, тобто
через два місяці після реєстрації
Декларації № ОД 22. Відтак, як
зазначає Позивач, станом на дату
реєстрації Декларації № ОД 22,
Кабінетом Міністрів України не був
встановлений порядок скасування
реєстрації декларації. Таким чином,
Позивач вважає, що норми Постанови
Кабінету Міністрів України «Про
внесення змін до Постанов Кабінету
Міністрів України № 461 від 13.04.2011 року і
№466 від 13.04.2011 року» № 918 від 30.10.2013 року,
якою був запроваджений Порядок
скасування реєстрації декларацій про
готовність об'єктів до експлуатації, не
можуть поширюватися на реєстрацію
декларації від 14.10.2013 року, а тому дії
Інспекції ДАБК в Одеській області щодо
скасування реєстрації зазначеної
декларації мають бути визнаними
протиправним, а наказ про скасування
реєстрації вказаної декларації
скасований, як такий, що винесений з
перевищенням повноважень.

Представник Позивача в судове
засідання не з'явився, надавши суду
клопотання про розгляд справи у його
відсутність.

Відповідач до судового засідання не
з'явився, про день та час слухання
справи був повідомлений належним чином
та своєчасно, пояснень або заперечень
на позов не надав у зв'язку з чим на
підставі приписів ч. 4 ст. 128 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі - КАС України) судом визнано
неявку Відповідача в судове засідання
не поважною та ухвалено рішення про
розгляд справи у його відсутність.

У зв'язку з неявкою в судове засідання
всіх осіб, які беруть участь у справі,
фіксування судового засідання за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу, згідно приписів ч.1
ст. 41 КАС України, не здійснювалося.

Дослідивши та проаналізувавши надані
докази у їх сукупності, судом
встановлено наступне.

14.10.2013 року ОСОБА_1 було подано до
Інспекції ДАБК в Одеській області
декларацію про готовність об'єкта до
експлуатації з реконструкції
нежитлових приміщень з виділом в
одиницю за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.7-11).

Відповідачем 14.10.2013 року було здійснено
реєстрацію зазначеної декларації за
№ ОД 22.

На підставі зазначеної декларації
06.11.2013 року Позивачу було видане
свідоцтво про право власності №12337464
(серія САК №197196) на прийняте згідно
вказаної декларації в експлуатацію
нежитлове приміщення за адресою:
АДРЕСА_1, що також підтверджується
витягом про реєстрацію права власності
на нерухоме майно від 06.11.2013 року № 12337985
(а.с. 14, 15).

08.09.2014 року Інспекцією ДАБК в Одеській
області був винесений Наказ № 118.СС,
яким скасовано реєстрацію Декларації
№ ОД 22 про готовність об'єкта до
експлуатації з реконструкції
нежитлових приміщень з виділом в
одиницю за адресою:
АДРЕСА_1, замовник - ОСОБА_1 (а.с.47).

У зазначеному Наказі, як на підставу
для скасування реєстрації Декларації
№ ОД 22, Відповідач посилається на
виявлення недостовірних даних у
зазначеній декларації, які є підставою
вважати об'єкт самочинним
будівництвом, а саме: у п.10 вказано, що
реєстрація здійснювалась на підставі
дозволу на початок виконання
будівельних робіт № 254 від
21.08.2007 року, виданого Інспекцією ДАБК м.
Одеси, однак, згідно листа №
05/2-619 вих14 від 31.07.2014 року прокуратури
Одеської області, отриманого
Інспекцією ДАБК в Одеській області
31.07.2014 року (вхід. № 6890), під № 254/07 від
01.06.2007 року видано дозвіл ОСОБА_4 та
ОСОБА_5 на будівництво житлового
будинку по АДРЕСА_2.

Не погодившись з діями Відповідача
щодо скасування реєстрації Декларації
№ ОД 22 та Наказом
№118.СС Позивач звернувся до суду.

Проаналізувавши матеріали справи,
оцінивши докази по справі у їх
сукупності, суд приходить до висновку
про те, що позовні вимоги підлягають
частковому задоволенню, виходячи з
наступного.

Відповідно до положень ст. 19
Конституції України Інспекція
державного архітектурно-будівельного
контролю зобов'язана діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Правовідносини у сфері містобудування
врегульовані, зокрема Законом України
"Про регулювання містобудівної
діяльності" та прийнятими на його
виконання підзаконними актами.

Вказаним законом та постановами
Кабінету Міністрів України № 461
"Питання прийняття в експлуатацію
закінчених будівництвом об'єктів" та №
466 "Деякі питання виконання підготовчих
і будівельних робіт" визначені
завдання та повноваження Відповідача.

Здійснивши системний аналіз вказаних
норм права, суд дійшов висновку, що на
час виникнення у Позивача
правовідносин у сфері містобудівної
діяльності: 14.10.2013 року - реєстрації
Декларації № ОД 22, норми діючого
законодавства не передбачали, як
наслідок в разі невідповідності
зазначених в Декларації даних і
внесеної в неї інформації дійсним
даним, скасування декларації про
готовність об'єкта до експлуатації.

Законом України "Про внесення змін до
деяких законодавчих актів України з
питань регулювання містобудівної
діяльності № 5496-VI від 20.11.2012 року до
Закону України "Про регулювання
містобудівної діяльності" внесено
зміни, зокрема його доповнено ст. 39-1,
яка визначає, що у разі виявлення
інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю
факту подання недостовірних даних,
наведених у надісланому повідомленні
чи зареєстрованій декларації, які є
підставою вважати об'єкт самочинним
будівництвом, зокрема якщо він
збудований або будується на земельній
ділянці, що не була відведена для цієї
мети, або без відповідного документа,
який дає право виконувати будівельні
роботи, чи належно затвердженого
проекту або будівельного паспорта,
реєстрація такого повідомлення або
декларації підлягає скасуванню
інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю у
порядку, встановленому Кабінетом
Міністрів України. Про скасування
повідомлення або декларації замовник
письмово повідомляється протягом
трьох робочих днів з дня скасування.

Постановою Кабінету Міністрів України
№ 918 від 30.10.2013 року внесено зміни до
постанов Кабінету Міністрів України №
461 від 13.04.2011 року і № 466від 13.04.2011 року.
Так відповідно до п.14 останньої,
Інспекція скасовує реєстрацію
декларації шляхом видачі відповідного
наказу та виключає запис про її
реєстрацію з єдиного реєстру протягом
п'яти робочих днів з дня виявлення
факту подання недостовірних даних,
наведених у декларації, які є підставою
вважати об'єкт самочинним
будівництвом. Інспекція скасовує
реєстрацію декларації за рішення суду
про скасування декларації, що набрало
законної сили.

Частиною 1 ст.58 Конституції України
передбачено, що закони та інші
нормативно-правові акти не мають
зворотної дії в часі, крім випадків,
коли вони пом'якшують або скасовують
відповідальність особи.

У Рішенні Конституційного Суду України
№ 1-рп/99 від 09.02.1999 року (справа про
зворотну дію в часі законів та інших
нормативно-правових актів) зазначено,
що дію нормативно-правового акта в часі
треба розуміти так, що вона починається
з моменту набрання цим актом чинності і
припиняється з втратою ним чинності,
тобто до події, факту застосовується
той закон або інший
нормативно-правовий акт, під час дії
якого вони настали або мали місце.
Положення частини першої статті 58
Конституції України про зворотну дію в
часі законів та інших
нормативно-правових актів у випадках,
коли вони пом'якшують або скасовують
відповідальність особи, стосується
фізичних осіб і не поширюється на
юридичних осіб.

Таким чином, на думку суду, дія ст. 39-1,
якою доповнено Закон України "Про
регулювання містобудівної діяльності",
та п. 14 Постанови Кабінету Міністрів
України № 466 від 13.04.2011 року, не
можуть поширюватись на правовідносини,
що існували або виникли до набрання
ними чинності. Закони та інші
нормативно-правові акти не мають
зворотної дії в часі. На думку суду,
принцип неприпустимості зворотної дії
в часі нормативно-правових актів є
загальним принципом права.

У зв'язку з цим суд вважає недоцільним
перевіряти факт порушення декларантом
законодавства у сфері містобудування,
оскільки це не має правового значення,
адже на час виникнення спірних
правовідносин таких наслідків, як
скасування декларації про початок
виконання будівельних робіт за подачу
недостовірних даних у декларації, не
існувало.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає,
що оскаржуваний Позивачем Наказ
Інспекції ДАБК в Одеській області «Про
скасування реєстрації декларації про
готовність об'єкта до експлуатації» №
118.СС від 08.09.2014 року є протиправним та
таким, що підлягає скасуванню, а вимоги
Позивача в цій частині є
обґрунтованими та підлягають
задоволенню.

Разом з цим, суд прийшов до висновку, що
вимоги Позивача про визнання
протиправними дії Інспекції ДАБК в
Одеській області щодо скасування
реєстрації Декларації № ОД 22
задоволенню не підлягають, оскільки
вчинення дій суб'єктом владних
повноважень є способом реалізації
наданої суб'єкту владних повноважень
компетенції. Здійснення дії являє
собою процес реалізації наданих
законом функцій суб'єкту владних
повноважень. Самі по собі дії не
тягнуть за собою будь-яких правових
наслідків для особи. Правові наслідки
несе акт індивідуальної дії, в даному
випадку - Наказ Інспекції ДАБК в
Одеській області «Про скасування
реєстрації декларації про готовність
об'єкта до експлуатації» № 118.СС від
08.09.2014 року. Саме він має вплив на права
та інтереси особи щодо якої прийнято
рішення про скасування реєстрації
декларації про готовність об'єкта до
експлуатації.

Також, суд прийшов до висновку, що не
підлягають задоволенню вимоги
Позивача про зобов'язання Інспекції
ДАБК в Одеській області поновити
реєстрацію Декларації № ОД 22 та
внести відповідні дані до Єдиного
реєстру отриманих повідомлень про
початок виконання підготовчих і
будівельних робіт, зареєстрованих
декларацій про початок виконання
підготовчих і будівельних робіт,
виданих дозволів на виконання
будівельних робіт, зареєстрованих
декларацій про готовність об'єкта до
експлуатації та виданих сертифікатів,
відмов у реєстрації таких декларацій
та у видачі таких дозволів і
сертифікатів, оскільки
адміністративний суд, перевіряючи
рішення, дію чи бездіяльність суб'єкта
владних повноважень на відповідність
закріпленим ч.3 ст.2 КАС України
критеріям, не повинен втручатись у
дискрецію (вільний розсуд) суб'єкта
владних повноважень поза межами
перевірки за названими критеріями.
Завдання адміністративного
судочинства полягає не у забезпеченні
ефективності державного управління, а
в гарантуванні дотримання вимог права,
без порушень принципу розподілу влади.

Згідно п.3 Порядку ведення єдиного
реєстру отриманих повідомлень про
початок виконання підготовчих і
будівельних робіт, зареєстрованих
декларацій про початок виконання
підготовчих і будівельних робіт,
виданих дозволів на виконання
будівельних робіт, зареєстрованих
декларацій про готовність об'єкта до
експлуатації та виданих сертифікатів,
відмов у реєстрації таких декларацій
та у видачі таких дозволів і
сертифікатів, затвердженого Наказом
Міністерства регіонального розвитку,
будівництва та житлово-комунального
господарства України № 92 від 24.06.2011
року, ведення Єдиного реєстру,
функціонування і супроводження
програмного забезпечення реєстру,
збереження та захист бази даних
реєстру, забезпечення доступу до нього
територіальних органів
Держархбудінспекції України здійснює
Державна архітектурно-будівельна
інспекція України.

Тобто, розглядаючи заявлений позов, за
результатами його розгляду, суд
позбавлений повноважень на
зобов'язання Відповідача поновити
реєстрацію Декларації № ОД 22 та
на внесення відповідних даних до
Єдиного реєстру, оскільки внесення
даних до Єдиного реєстру отриманих
повідомлень про початок виконання
підготовчих і будівельних робіт,
зареєстрованих декларацій про початок
виконання підготовчих і будівельних
робіт, виданих дозволів на виконання
будівельних робіт, зареєстрованих
декларацій про готовність об'єкта до
експлуатації та виданих сертифікатів,
відмов у реєстрації таких декларацій
та у видачі таких дозволів і
сертифікатів відноситься до виключної
компетенції Державної
архітектурно-будівельної інспекції
України та її територіальних органів.

Крім того, суд вважає, що не підлягають
задоволенню вимоги Позивача щодо
встановлення судового контролю за
виконанням рішення суду в порядку ст.267
КАС України, оскільки встановлення
такого контролю та зобов'язання
Відповідача - суб'єкта владних
повноважень, не на користь якого
ухвалено судове рішення подати звіт
про його виконання є правом суду, проте
в даному випадку, враховуючи обсяг
задоволених позовних вимог, у суду
відсутні підстави вважати, що
Відповідач буде ухилятись від
виконання рішення суду та вчиняти
перешкоди щодо його виконання.

Згідно зі ст.19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно зі ст.159 КАС України судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Згідно з ч.3 ст.2 КАС України у справах
щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, зокрема, чи прийняті вони
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; обґрунтовано, тобто з
урахуванням усіх обставин, що мають
значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо.

Згідно з ч.1 ст.69 та ч.1 ст.70 КАС України
доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів. Належними є докази, які
містять інформацію щодо предмету
доказування. Відповідно до ст. 6 КАС
України, суд оцінює докази, які є у
справі, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні.

Статтею 71 КАС України встановлено, що
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення. Згідно ч.2 ст.71
КАС України в адміністративних справах
про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
Відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідачем під час розгляду справи
не було доведено правомірності
прийнятого ним рішення, тому суд
прийшов до висновку про те, що позовні
вимоги є частково обґрунтованими та
такими, що підлягають частковому
задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 2, 7, 8, 9, 11, 41, 86, 159-163 КАС України,
суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контрою в
Одеській області про визнання
протиправними дії, скасування рішення
та зобов'язання вчинити дії -
задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати
наказ Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю в
Одеській області «Про скасування
реєстрації декларації про готовність
об'єкта до експлуатації» № 118.СС від
08.09.2014 року.

В задоволенні решти позовних вимог -
відмовити.

Постанову може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Одеського
апеляційного адміністративного суду
через Одеський окружний
адміністративний суд шляхом подання в
десятиденний строк з дня її
проголошення апеляційної скарги. У
разі застосування судом частини
третьої ст. 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Якщо
суб'єкта владних повноважень було
повідомлено про можливість отримання
копії постанови суду безпосередньо в
суді, то десятиденний строк на
апеляційне оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя
Стеценко О.О.

01 грудня 2014 року