Справа № 9101/173745/2012
Суддя: Чепурнов Д.В.
Дата ухвалення: 2013-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" березня 2013 р. справа № 2а-5704/2011

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Чепурнова Д.В.

суддів: Поплавського В.Ю.
Сафронової С.В.

розглянувши у порядку письмового
провадження в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Павлоградскього
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 23 листопада 2011 року по
справі за позовом ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України в
Павлоградському районі
Дніпропетровської області про
визнання дій протиправними,
зобов'язання здійснити перерахунок та
виплату пенсії, -

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2011 року ОСОБА_1 звернувся з
адміністративним позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
Павлоградському районі
Дніпропетровської області в якому
просив зарахувати час навчання до
трудового стажу, згідно з записом в
трудовій книжці, а також здійснити
перерахунок пенсії з урахуванням
повного стажу. Згодом позовні вимоги
було доповнено вимогою перерахувати
пенсію з коефіцієнтом 2010 року та
виключити 10% стажу при обрахунку
заробітної плати.

Позивач зазначив, що з 06.09.2010 року
перебуває на обліку у відповідача. З
04.01.2011 року він звернувся до останнього
із заявою про призначення йому пенсії
за віком по пільговому стажу за списком
№1. 29.04.2011 року йому було призначено
пенсію, однак не були врахований стаж
роботи навчання на підготовчому
відділені гірничого інституту та не
повністю час навчання на денному
відділені вузу. Просить зарахувати час
навчання повністю згідно з записом в
трудовій книжці та провести
нарахування пенсії з урахуванням
повного стажу та обраних ним вигідних
місяців.

Постановою Павлоградскього
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 23 листопада 2011 року в
задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з постановою суду,
позивач подав апеляційну скаргу, в якій
просив скасувати постанову суду,
оскільки вона винесена з порушенням
норм матеріального права та ухвалити
нове рішення по справі, яким відмовити
в задоволенні позовних вимог.

Апелянт посилається на порушення судом
норм матеріального права, яке полягає у
неналежному дослідженні обставин та
неправильному застосуванню ст. 56
Закону України «Про пенсійне
забезпечення».

Перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість
оскаржуваного рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги і заявлених
позовних вимог, а також правильність
застосування судом норм матеріального
права та правової оцінки обставин у
справі, колегія суддів приходить до
висновку, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Судом встановлено, що з 06.09.2010 року
позивач знаходився на обліку в
управлінні Пенсійного фонду України в
м. Павлограді Дніпропетровської
області та отримував пенсію по
інвалідності 3-ї групи від загального
захворювання (а.с. 71 ).

05.01.2011 року позивач звернувся до
відповідача з заявою про переведення
його на пенсію за пільговим стажем за
списком № 1 та пенсію за віком (а.с.36) та
розпорядженням №181727 від 31.03.2011 року
(а.с.З5) йому було призначено пенсію за
віком.

Відповідно до п. 6 ст. 92 Конституції
України, виключно законами України
визначаються основи соціального
захисту, форми і види пенсійного
забезпечення.

Так, за вимогами ст. 24 Закону України
«Про обов'язкове державне пенсійне
страхування» від 09.07.2003 року №1058-ІУ,
періоди трудової діяльності та інші
періоди, що враховувалися для
призначення пенсії до набрання
чинності цим Законом, зараховуються до
страхового стажу в порядку на умовах,
передбачених законодавством, що діяло
раніше.

За правилами, передбаченими ст. 56
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» до стажу роботи
зараховується також час навчання у
вищих і середніх спеціальних
навчальних закладах, в училищах, і на
курсах по підготовці кадрів по
підвищенню кваліфікації та
перекваліфікації, в аспірантурі,
докторантурі, клінічній ординатурі.

У зв'язку з вищевикладеним, суд
погоджується з висновком суду першої
інстанції щодо відмови позивачу в
задоволенні позовних вимог, виходячи з
наступного.

Відомості про знаходження позивача на
підготовчому відділені гірничого
інституту у відповідності до запису в
трудовій книжці, не можуть бути
зараховані до страхового стажу,
оскільки сам запис зроблено у
відповідності з п.2.16 Інструкції про
порядок ведення трудових книжок
працівників, затвердженою наказом
Міністерства праці України,
Міністерства юстиції України,
Міністерства соціального захисту
вселення України від 29.07.1993р. №58,
натомість вона не породжує ніяких
правових наслідків пов'язаних з
зарахуванням трудового стажу та не є
підставою для зарахування до
страхового стажу періоду перебування
позивача слухачем підготовчого
відділення вищого навчального закладу.

Також, не підлягають задоволенню
вимоги позивача, щодо перерахунку
пенсії з коефіцієнтом 2010 року та
виключення 10% стажу при обрахунку
заробітної плати.

Відповідно до ст. 40 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» заробітна плата для
обчислення пенсії визначається за
формулою, де враховується середня
заробітна плата працівників зайнятих у
галузі економіки України, за
календарний рік, що передує року
звернення за призначенням пенсії.

За правилами передбаченими п. 15 Порядку
подання та оформлення документів
призначення (перерахунку ) пенсії
відповідно до Закону України «Про
загальнообов'язкове пенсійне
страхування», затвердженого
Постановою правління Пенсійного фонду
України №22-1 від 22.11.2005 року переведення
з одного виду пенсії на інший
здійснюється за документами, що є у
пенсійній справі та відповідають
вимогам законодавства, що діяло на
момент призначення цієї пенсії. У цьому
разі заробітна плата для обчислення
пенсії визначається з урахуванням
середньої заробітної плати
працівників, зайнятих у галузях
економіки України, з якої раніше
обчислювалась пенсія, тобто з 2009 року.

Пунктами 9, 10, 35 Закону України «Про
державний бюджет України на 2008 рік»
було внесено зміни до ст. 42 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» (1058-ІV),
згідно з якими застрахованій особі, яка
продовжувала працювати після
призначення пенсії проводиться
перерахунок пенсії з урахуванням не
менше ніж 24 місяців страхового стажу,
призначення (попереднього перерахунку)
пенсій незалежно від перерв в роботі.
Перерахунок здійснюється із
заробітної плати (доходу), з якої була
обчислена пенсія. За бажанням
пенсіонера перерахунок пенсії
проводиться із заробітної плати за
періоди страхового стажу, зазначеного
ч. 1 ст. 40 цього Закону із застосуванням
показника середньої заробітної плати
працівників в середньому на одну
застраховану особу в цілому по Україні,
з якої сплачено страхові внески та яка
відповідно до цього Закону
враховується для обчислення пенсій, за
календарний рік, що передує року
перерахунку пенсії. При цьому з
періоду, за який враховується
заробітна плата (дохід) для перерахунку
- період, після призначення пенсії, не
підлягає виключенню, згідно із абзацом
третім частини першої статті 40 цього
Закону».

Рішенням Конституційного суду України
від 22 травня 2008 року відновили дію
положення частини другої статті 40 та
частини четвертої статті 42 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» у
первинній його редакції, які і
підлягають застосуванню, вих із
загальних засад пріоритетності
законів від іншими підзаконними
нормативними актами.

Зі змісту цих положень випливає, що під
час перерахунку пенсії величина
середньої заробітної плати (доходу)
враховується та, яка використовувалась
під час призначення пенсії, це середня
заробітна плата працівників, зайнятих
у галузях економіки України за
календарний рік, що передує року
звернення за призначенням пенсії (але
не за її перерахунком). Тобто при
кожному наступному перерахунку пенсії
залишається незмінною величина
середньої заробітної працівників,
зайнятих у галузях економіки України
за календарний рік, що передує року
звернення за призначенням пенсії,
змінюються лише кількість місяців
страхового стажу та сума коефіцієнту
заробітної плати (доходу) за кожний
місяць.

З урахуванням зазначеного, суд
приходить до висновку, що судом першої
інстанції правильно були застосовані
норми матеріального права, а доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновку суду першої інстанції і не
можуть бути підставою для скасування
постанови суду, а тому апеляційну
скаргу необхідно залишити без
задоволення.

Керуючись ст. 183-2, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст.ст. 200,
205, 206 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без
задоволення.

Постанову Павлоградскього
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 23 листопада 2011 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили.

Головуючий:
Д.В. Чепурнов

Суддя:
В.Ю. Поплавський

Суддя:
С.В. Сафронова