Справа № 820/16575/14
Суддя: Калиновський В.А.
Дата ухвалення: 2014-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2014 р. Справа №
820/16575/14Колегія суддів Харківського
апеляційного адміністративного суду у
складі

Головуючого судді: Калиновського В.А.

Суддів: Бенедик А.П. , Водолажської Н.С.

за участю секретаря судового засідання
Зарицької Т.В.

Представник позивача - Мордвінов С.О.

Представник відповідача - Москаленко
Т.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Публічного акціонерного
товариства "Куряжський
домобудівельний комплекс" на постанову
Харківського окружного
адміністративного суду від 24.10.2014р.
по справі № 820/16575/14

за позовом Публічного
акціонерного товариства "Куряжський
домобудівельний комплекс"

до Харківської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Харківській області

про скасування рішення,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Публічне акціонерне
товариство "Куряжський
домобудівельний комплекс", звернувся
до Харківського окружного
адміністративного суду з позовом до
Харківської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Харківській
області, в якому просив суд:

1) визнати недійсним та скасувати
рішення Харківської об'єднаної ДПІ ГУ
Міндоходів у Харківській області про
застосування штрафних санкцій та
нарахування пені за несплату
(неперерахування) або несвоєчасну
сплату (несвоєчасне перерахування)
єдиного внеску, а саме: рішення від
15.08.2014 року № на суму 17711, 63 грн.,
№ на суму 50217,94 грн., № на
суму 47595,04 грн., № на суму 22813,73 грн.,
№ на суму 32710,48 грн., № на
суму 58749,56 грн., № на суму 59792,06 грн.,
№ на суму 30096,36 грн.

2) скасувати рішення ГУ Міндоходів у
Харківській області про результат
розгляду скарги № 5838/10/20-40-10-04-17 від
05.09.2014 року.

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 24.10.2014 року
у задоволенні зазначеного
адміністративного позову відмовлено

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, позивачем подано
апеляційну скаргу, в якій він просить
скасувати оскаржувану постанову та
прийняти нову постанову, якою позовні
вимоги задовольнити в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги позивач посилається на
порушення судом першої інстанції, при
прийнятті постанови, норм
матеріального та процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи з обставин і
обґрунтувань, викладених в апеляційній
скарзі.

Відповідач подав заперечення на
апеляційну скаргу, в яких він,
наполягаючи на законності та
обґрунтованості постанови суду першої
інстанції, просив залишити апеляційну
скаргу без задоволення, а оскаржувану
постанову без змін.

В судовому засіданні суду апеляційної
інстанції представник відповідача,
наполягаючи на законності та
обґрунтованості постанови суду першої
інстанції, просив залишити апеляційну
скаргу без задоволення, а оскаржувану
постанову без змін.

Представник позивача, наполягаючи на
порушенні судом першої інстанції, при
прийнятті постанови, норм
матеріального права, просив скасувати
оскаржувану постанову та прийняти
нову, якою задовольнити позовні вимоги,
з обставин і обґрунтувань, викладених в
апеляційній скарзі.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, пояснення осіб, які
прибули в судове засідання,
перевіривши рішення суду та доводи
апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, вважає, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено у суді апеляційної
інстанції, 20.06.2014 року на адресу
позивача ПАТ "Куряжський
домобудівельний комплекс" (далі за
текстом - ПАТ "КДБК") надійшло рішення
Харківської ОДПІ ГУ Міндоходів у
Харківській області про застосування
штрафних санкцій та нарахування пені
за несплату (неперерахування) або
несвоєчасну сплату (несвоєчасне
перерахування) єдиного внеску №
від 16.06.2014 р. на суму 319686,80 грн. (а.с.11)

Не погоджуючись з цим рішенням, 26.06.2014 р.
ПАТ "КДБК" направило до ГУ Міндоходів у
Харківській області скаргу №521 (а.с.15-18),
в якій просило: скасувати рішення
Харківської ОДПІ ГУ Міндоходів у
Харківській області про застосування
штрафних санкцій та нарахування пені
за несплату (неперерахування) або
несвоєчасну сплату (несвоєчасне
перерахування) єдиного внеску №
від 16.06.2014 р. у частині нарахування
штрафу та узгодити загальну суму
штрафних санкцій у розмірі 178 284,92 грн.,
прийняти рішення про розстрочення
сплати вказаної суми штрафних санкцій
щомісячними платежами строком на 2
роки.

За результатами розгляду скарги було
прийнято рішення №4820/10/20-40-10-04-17 від
23.07.2014р., яким скаргу ПАТ "КДБК" було
частково задоволено. Рішення
Харківської ОДПІ ГУ Міндоходів у
Харківській області № від 16.06.2014
р. скасовано та відкликано, зобов'язано
Харківську ОДПІ ГУ Міндоходів у
Харківській області сформувати та
направити на адресу ПАТ "КДБК" нові
рішення про застосування штрафних
санкцій та пені у відповідності до
вимог чинного законодавства України.

20.08.2014 року ПАТ "КДБК" отримало нові
рішення Харківської ОДПІ ГУ Міндоходів
у Харківській області, а саме: рішення
від 15.08.2014 року № на суму 17711, 63
грн., № на суму 50217,94 грн., №
на суму 47595,04 грн., № на суму 22813,73
грн., № на суму 32710,48 грн., №
на суму 58749,56 грн., № на суму 59792,06
грн., № на суму 30096,36 грн.

Не погоджуючись с цими рішеннями
позивач направив до Головного
управління Міндоходів у Харківській
області скаргу № 679 від 28.08.2014р. (а.с.39-43),
в якій просив зазначені рішення
визнати недійсними та скасувати.

За результатами розгляду скарги було
прийнято рішення №5838/10/20-20-40-10-04-17 від
05.09.2014р. в якому було зазначено, що
позивач звернувся повторно зі скаргою
на те ж саме рішення, з того ж самого
питання.

Не погоджуючись із позицією та
рішеннями відповідача, позивач
звернувся до Харківського окружного
адміністративного суду із зазначеним
позовом.

Суд першої інстанції, відмовляючи у
задоволенні позову в частині щодо
скасування рішення ГУ Міндоходів у
Харківській області про результати
розгляду скарги №5838/10/20-40-10-04-17 від
05.09.2014р., виходив з того, що вказане
рішення відповідає вимогам Порядку
розгляду органами доходів і зборів
скарг на вимоги про сплату недоїмки зі
сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування та на рішення
про нарахування пені та накладення
штрафу, затвердженого наказом
Міністерства доходів і зборів України
№452 від 09.09.2013р.

З наведених підстав суд першої
інстанції дійшов висновку про
правомірність та обґрунтованість його
прийняття.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції, з
огляду на наступне.

Посилаючись на п.1.7 Порядку розгляду
органами доходів і зборів скарг на
вимоги про сплату недоїмки зі сплати
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування та на
рішення про нарахування пені та
накладення штрафу, затвердженого
наказом Міністерства доходів і зборів
України №452 від 09.09.2013р. (далі за текстом
- Порядку №452) ГУ Міндоходів у
Харківській області у рішенні
№5838/10/20-40-10-04-17 від 05.09.2014р. розтлумачив,
що скарга №679 від 28.08.2014р. фактично є
повторною, а тому наголосив на аспектах
оскарження.

Положеннями п. 1.7 Порядку №452
передбачено, що не розглядаються
повторні скарги одним і тим самим
органом доходів і зборів від одного і
того самого скаржника з одного і того
самого питання, якщо перше вирішено по
суті.

Колегія суддів зазначає, що рішення
№5838/10/20-40-10-04-17 від 05.09.2014р. і
№4820/10/20-40-10-04-17 від 23.07.2014р. приймалися
одним і тим самим органом доходів і
зборів, а саме - Головним управлінням
Міндоходів у Харківській області, за
скаргами №679 від 28.08.2014р. і №521 від
26.06.2014р. скаржником є позивач, скаргами
№679 від 28.08.2014р. і №521 від 26.06.2014р.
порушувалося одне і те саме питання,
адже обома скаргами оскаржувалися
рішення відповідача щодо нарахування
штрафних санкцій за несвоєчасну сплату
єдиного внеску за однакові періоди, з
огляду на рішення №4820/10/20-40-10-04-17 від
23.07.2014р. вбачається, що перша скарга
була вирішена по суті.

Враховуючи вищевикладене, колегія
судів погоджується з висновком суду
першої інстанції про те, що рішення ГУ
Міндоходів у Харківській області про
результати розгляду скарги
№5838/10/20-40-10-04-17 від 05.09.2014р. відповідає
вимогам Порядку розгляду органами
доходів і зборів скарг на вимоги про
сплату недоїмки зі сплати єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування та на рішення
про нарахування пені та накладення
штрафу, затвердженого наказом
Міністерства доходів і зборів України
№452 від 09.09.2013р., а тому позовні вимоги
позивача в цій частині є
необґрунтованими та такими, що не
підлягають задоволенню.

Доводи апеляційної скарги позивача з
наведених підстав висновків суду не
спростовують.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Згідно ч. 1 ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Зважаючи на встановлені обставини
справи, колегія суддів дійшла висновку,
що постанова Харківського окружного
адміністративного суду від 24.10.2014 року
по справі №820/16575/14 в частині відмови у
позові щодо скасування рішення ГУ
Міндоходів у Харківській області про
результати розгляду скарги
№5838/10/20-40-10-04-17 від 05.09.2014р. прийнята з
дотриманням норм чинного
процесуального та матеріального права
і підстав для її скасування не
виявлено.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог в частині про визнання недійсним
та скасування рішення Харківської
об'єднаної ДПІ ГУ Міндоходів у
Харківській області про застосування
штрафних санкцій та нарахування пені
за несплату (неперерахування) або
несвоєчасну сплату (несвоєчасне
перерахування) єдиного внеску, а саме:
рішення від 15.08.2014 року № на суму
17711, 63 грн., № на суму 50217,94 грн.,
№ на суму 47595,04 грн., № на
суму 22813,73 грн., № на суму 32710,48 грн.,
№ на суму 58749,56 грн., № на
суму 59792,06 грн., № на суму 30096,36 грн.,
суд першої інстанції виходив з
законності прийнятих відповідачем
рішень та необґрунтованість позовних
вимог позивача в частині визнання
таких рішень недійсними.

Колегія суддів не погоджується з
такими висновками суду першої
інстанції, з огляду на наступне.

Згідно ст. 12 Закону України «Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування», завданнями
центрального органу виконавчої влади,
що забезпечує формування та реалізує
державну податкову і митну політику,
яким в даному випадку являється
Відповідач, є забезпечення
адміністрування єдиного внеску шляхом
його збору, ведення обліку надходжень
від його сплати та здійснення контролю
за сплатою єдиного внеску.

Відповідно до ст. 1 ПК України,
Податковий кодекс України регулює
відносини, що виникають у сфері
справляння податків і зборів (до яких
також відноситься нарахування та
сплата єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування (далі - ЄСВ).

П. 1. ст. 41 ПК України закріплює, що
контролюючими органами є органи
доходів і зборів - центральний орган
виконавчої влади, що забезпечує
формування єдиної державної
податкової, державної митної політики
в частині адміністрування податків і
зборів, митних платежів та реалізує
державну податкову, державну митну
політику, забезпечує формування та
реалізацію державної політики з
адміністрування єдиного внеску,
забезпечує формування та реалізацію
державної політики у сфері боротьби з
правопорушеннями при застосуванні
податкового та митного законодавства,
а також законодавства з питань сплати
єдиного внеску (далі - центральний
орган виконавчої влади, що забезпечує
формування та реалізує державну
податкову і митну політику), його
територіальні органи.

Чинним законодавством України
передбачено, що контролюючі органи для
виконання покладених на них обов'язків
мають право проводити камеральні,
документальні (планові або
позапланові; виїзні або невиїзні) та
фактичні перевірки, предметом яких є
своєчасність, достовірність, повнота
нарахування та сплати усіх
передбачених Кодексом ( 2755-17 ) податків
та зборів, а також дотримання валютного
та іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на органи
державної податкової служби,
дотримання роботодавцем законодавства
щодо укладення трудового договору,
оформлення трудових відносин з
працівниками (найманими особами) та яка
проводиться на підставі податкових
декларацій (розрахунків), фінансової,
статистичної та іншої звітності,
регістрів податкового та
бухгалтерського обліку, ведення яких
передбачено законом, первинних
документів, які використовуються в
бухгалтерському та податковому обліку
і пов'язані з нарахуванням і сплатою
податків та зборів, виконанням вимог
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на органи
державної податкової служби, а також
отриманих в установленому
законодавством порядку органом
державної податкової служби
документів та податкової інформації, у
тому числі за результатами перевірок
інших платників податків.

Згідно ст. 13 Закону України «Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування», документальні
та камеральні перевірки проводяться у
порядку, встановленому Податковим
кодексом України.

Колегія суддів зазначає, що
відповідачем не проводились ані
документальні, ані фактичні перевірки
стосовно нарахування та сплати ЄСВ, з
чого випливає що оспорюванні рішення
прийнятті на підставі камеральної
перевірки. Також Відповідачем не
витренувалось жодних документів для
прийняття ним рішень.

Камеральні та документальні перевірки
проводяться контролюючими органами в
межах їх повноважень виключно у
випадках та у порядку, встановлених цим
Кодексом (ст. 75 ПКУ).

Камеральною вважається перевірка, яка
проводиться у приміщенні
контролюючого органу виключно на
підставі даних, зазначених у
податкових деклараціях (розрахунках)
платника податків, а стосовно повноти
та своєчасності сплати ЄСВ на підставі
даних особових рахунків платників.

Стаття 76 ПКУ передбачає порядок
проведення камеральної перевірки.

Камеральна перевірка проводиться
посадовими особами контролюючого
органу без будь-якого спеціального
рішення керівника такого органу або
направлення на її проведення.

Порядок оформлення результатів
камеральної перевірки здійснюється
відповідно до вимог статті 86 ПКУ.

За результатами камеральної перевірки
у разі встановлення порушень
складається акт у двох примірниках,
який підписується посадовими особами
такого органу, які проводили перевірку,
і після реєстрації у контролюючому
органі вручається або надсилається для
підписання протягом трьох робочих днів
платнику податків у порядку,
визначеному статтею 42 ПКУ.

У разі відмови платника або його
законних представників від отримання
примірника акта про результати
перевірки або неможливості його
вручення та підписання у зв'язку з
відсутністю платника податків або його
законних представників за
місцезнаходженням такий акт або
довідка надсилається платнику
податків у порядку, визначеному
статтею 58 ПКУ для надсилання (вручення)
податкових повідомлень-рішень. У
зазначених у цьому абзаці випадках
контролюючим органом складається
відповідний акт.

Письмові докази свідчать, що позивач не
отримував Акту про результат
камеральної перевірки та відповідачем
не надавався до суду Акт про відмову АТ
«КДБК» в його отриманні.

Крім того, законодавством України
передбачено, що у разі незгоди платника
або його законних представників з
висновками перевірки чи фактами і
даними, викладеними в акті (довідці)
перевірки, вони мають право подати свої
заперечення до контролюючого органу за
основним місцем обліку такого платника
податків протягом п'яти робочих днів з
дня отримання акта (довідки). Такі
заперечення розглядаються
контролюючим органом протягом п'яти
робочих днів, що настають за днем їх
отримання (днем завершення перевірки,
проведеної у зв'язку з необхідністю
з'ясування обставин, що не були
досліджені під час перевірки та
зазначені у зауваженнях), та платнику
податків надсилається відповідь у
порядку, визначеному статтею 58 ПКУ для
надсилання (вручення) податкових
повідомлень-рішень. Платник податку
(його уповноважена особа та/або
представник) має право брати участь у
розгляді заперечень, про що такий
платник податку зазначає у
запереченнях.

У разі якщо платник податку виявив
бажання взяти участь у розгляді його
заперечень до акта перевірки,
контролюючий орган зобов'язаний
повідомити такого платника податків
про місце і час проведення такого
розгляду. Таке повідомлення
надсилається платнику податків не
пізніше наступного робочого дня з дня
отримання від нього заперечень, але не
пізніше ніж за два робочих дні до дня їх
розгляду.

З огляду на той факт, що Акт про
результати камеральної перевірки
позивачу не направлявся, останній в
свою чергу не мав можливості надати
свої заперечення чи пояснення, що могло
б суттєво вплинути на прийняті
стосовно нього рішення.

Згідно ч. 14 ст. 25 Закону України «Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування», про
нарахування пені та застосування
штрафів, передбачених цим Законом,
посадова особа органу доходів і зборів
у порядку, за формою та у строки,
встановлені центральним органом
виконавчої влади, що забезпечує
формування та реалізує державну
податкову і митну політику, приймає
рішення, яке протягом трьох робочих
днів з дня прийняття надсилається
платнику єдиного внеску.

Строки прийняття органом доходів і
зборів нового рішення після скасування
попереднього в порядку
адміністративного оскарження
зазначені в Порядку направлення
органами податкової служби рішень
платникам податків, затвердженому
наказом Міністерства фінансів України
№ 1236 від 28.11.2012 року.

В абзаці 3 пункту 3.4. цього Порядку
зазначено, що нове рішення складається
органом державної податкової служби,
який склав попереднє рішення протягом
трьох днів з дня, що настає за днем
отримання таким органом рішення за
результатами адміністративного чи
судового оскарження.

Харківська ОДПІ ГУ Міндоходів у
Харківській області у встановлені
законом строки свого зобов'язання не
виконала. Рішення Харківською ОДПІ ГУ
Міндоходів у Харківській області були
прийняті 15.08.2014 року, з пропуском
встановленого законодавством України
строку.

Даному факту судом першої інстанції не
надано правової оцінки

В ст. 19 Конституції України вказано, що
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ч.1 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна
довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення,
крім випадків, встановлених статтею 72
цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, в адміністративних справах
про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Таким чином, особливістю
адміністративного судочинства є те, що
тягар доказування в спорі покладається
на відповідача, який повинен надати
докази, що свідчать про правомірність
його дій.

Відповідач, в порушення приписів ч.2 ст.
71 Кодексу адміністративного
судочинства України, не довів
правомірність прийнятих ним рішень.

Враховуючи викладене, колегія суддів
дійшла висновку про те, що позовні
вимоги в частині визнання
протиправними та скасування рішення
Харківської об'єднаної ДПІ ГУ
Міндоходів у Харківській області про
застосування штрафних санкцій та
нарахування пені за несплату
(неперерахування) або несвоєчасну
сплату (несвоєчасне перерахування)
єдиного внеску, а саме: рішення від
15.08.2014 року № на суму 17711, 63 грн.,
№ на суму 50217,94 грн., № на
суму 47595,04 грн., № на суму 22813,73 грн.,
№ на суму 32710,48 грн., № на
суму 58749,56 грн., № на суму 59792,06 грн.,
№ на суму 30096,36 грн. є законними,
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України,
підставами для скасування постанови
або ухвали суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення є: порушення
норм матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання.

Зважаючи на встановлені обставини
справи, колегія суддів дійшла висновку,
що постанова Харківського окружного
адміністративного суду від 24.10.2014 року
по справі № 820/16575/14 в частині відмови в
задоволенні позову прийнята з
порушенням норм чинного
процесуального та матеріального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи, а тому підлягає скасуванню, з
прийняттям в цій частині нової
постанови про часткове задоволення
позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 198, п.
4 ч.1 ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства,
колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства "Куряжський
домобудівельний комплекс"
задовольнити частково.

Постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 24.10.2014р. по
справі № 820/16575/14 скасувати в
частині відмови у задоволенні позовних
вимог про визнання недійсним та
скасування рішення Харківської
об'єднаної ДПІ ГУ Міндоходів у
Харківській області про застосування
штрафних санкцій та нарахування пені
за несплату (неперерахування) або
несвоєчасну сплату (несвоєчасне
перерахування) єдиного внеску.

Прийняти в цій частині нову постанову,
якою позов Публічного акціонерного
товариства "Куряжський
домобудівельний комплекс"
задовольнити частково.

Визнати недійсним та скасувати
рішення Харківської об'єднаної ДПІ ГУ
Міндоходів у Харківській області про
застосування штрафних санкцій та
нарахування пені за несплату
(неперерахування) або несвоєчасну
сплату (несвоєчасне перерахування)
єдиного внеску, а саме: рішення від
15.08.2014 року № на суму 17711, 63 грн.,
№ на суму 50217,94 грн., № на
суму 47595,04 грн., № на суму 22813,73 грн.,
№ на суму 32710,48 грн., № на
суму 58749,56 грн., № на суму 59792,06 грн.,
№ на суму 30096,36 грн..

В іншій частині постанову Харківського
окружного адміністративного суду від
24.10.2014 р. по справі №820/16575/14 - залишити
без змін.

Постанова набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена у касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня складання
постанови у повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Калиновський
В.А.Судді(підпис) (підпис) Бенедик А.П.
Водолажська Н.С. Повний текст
постанови виготовлений 01.12.2014 р.