Справа № 819/1101/14-а
Суддя: Дякович В.П.
Дата ухвалення: 2014-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2014 р.
Справа № 876/6892/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді:
Дяковича В.П.,

суддів:
Онишкевича Т.В., Сапіги В.П.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на постанову
Тернопільського окружного
адміністративного суду від 16 червня 2014
року по справі № 819/1101/14-a за позовом
ОСОБА_1 до Головного управління
Державної казначейської служби
України у Тернопільській області про
визнання дій протиправними, -

В С Т А Н О В И В:

02.06.2014 року ОСОБА_1 звернулася в суд з
позовом, яким просила визнати
протиправними дії Головного
управління Державної казначейської
служби України у Тернопільській
області щодо повернення їй виконавчого
листа №1915/14583/12, виданого
Тернопільським міськрайонним судом
14.04.2014 року про стягнення з державного
закладу «Тернопільська обласна
санітарно-епідеміологічна станція» на
її користь середнього заробітку за час
вимушеного прогулу в сумі 1662,09 грн. та
зобов'язати відповідача повторно
розглянути заяву про прийняття до
виконання вказаного виконавчого листа.

Постановою Тернопільського окружного
адміністративного суду від 16 червня 2014
року в задоволенні адміністративного
позову відмовлено повністю.

ОСОБА_1 постанову суду першої інстанції
оскаржила, подала апеляційну скаргу,
зазначивши, що оскаржувана постанова
винесена з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
висновки суду не відповідають
обставинам справи, просить її
скасувати та прийняти нову, якою
позовні вимоги задоволити повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги
вказує на те, що сторона виконавчого
провадження може звернутися до суду із
заявою про заміну боржника
правонаступником-юридичною особою,
якій передано майно ліквідованого
підприємства. Водночас, вказує, що вона
не може звернутися до суду з такою
заявою, оскільки виконавче провадження
не відкрито і вона не являється
стороною виконавчого провадження.
Частиною 2 статті 4 Закону України «Про
гарантії держави щодо виконання
судових рішень» передбачено, що у разі
якщо рішення суду про стягнення коштів
з державного підприємства або
юридичної особи не виконано протягом
шести місяців з дня винесення
постанови про відкриття виконавчого
провадження, його виконання
здійснюється за рахунок коштів,
передбачених за бюджетною програмою
для забезпечення виконання рішень
суду. Тобто рішення може бути виконано
і за неможливості виконати його
безпосередньо боржником.

Особи, які беруть участь у справі, в
судове засідання апеляційного суду не
з'явилися, а відтак на підставі п. 2 ч. 1
ст. 197 КАС України суд прийшов до
висновку про можливість розгляду
справи у порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Суд, перевіривши матеріали справи і
обговоривши доводи апеляційної скарги,
вважає за необхідне її відхилити з
наступних підстав.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що 14.04.2014 року
Тернопільським міськрайонним судом
видано виконавчий лист №1915/14583/14 про
стягнення з державного закладу
«Тернопільська обласна
санітарно-епідеміологічна станція» на
користь ОСОБА_1 середнього заробітку за
час вимушеного прогулу в сумі 1662,09 грн.
(а.с.4).

29.04.2014 року постановою державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень відмовлено в
прийнятті до провадження та у
відкритті виконавчого провадження з
примусового виконання виконавчого
листа у зв'язку з виконанням такого
листа органом Державної казначейської
служби України (а.с.5).

14.05.2014 року позивач звернулась із
заявою до відповідача з проханням
прийняти до виконання виконавчий лист
№ 1915/14583/12, виданий 14.04.2014 року
Тернопільським міськрайонним судом,
про стягнення з державного закладу
«Тернопільська обласна
санітарно-епідеміологічна станція» на
її користь середнього заробітку за час
вимушеного прогулу в сумі 1662,09 грн.
(а.с.6).

23.05.2014 року позивач отримала лист
відповідача від 20.05.2014 року № 15-08/275-3016,
яким її повідомлено про ліквідацію
боржника та повернено виконавчий лист
на підставі пп.1 п. 9 Порядку виконання
рішень про стягнення коштів державного
та місцевих бюджетів або боржників,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України 03.08.2011 року № 845 (а.с.7).

Постановою Кабінету Міністрів України
від 3.08. 2011 року N 845 затверджено Порядок
виконання рішень про стягнення коштів
державного та місцевих бюджетів або
боржників (далі - Порядок № 845), яким
визначено механізм виконання рішень
про стягнення коштів державного та
місцевих бюджетів або боржників (далі -
рішення про стягнення коштів),
прийнятих судами, а також іншими
державними органами (посадовими
особами), які відповідно до закону
мають право приймати такі рішення.

П. 24 цього порядку встановлено, що
стягувачі, на користь яких прийняті
рішення про стягнення коштів з
рахунків боржника, подають до органу
Казначейства, в якому обслуговується
боржник, документи, зазначені у пункті 6
цього Порядку.

Порядоком відкриття та закриття
рахунків у національній валюті в
органах Державної казначейської
служби, затвердженої Наказом
Міністерства фінансів України від
22.06.2012 р. № 758 ( далі - Порядок № 758),
регламентовано взаємовідносини між
органами Державної казначейської
служби України (далі - Казначейство) і
розпорядниками бюджетних коштів та
одержувачами бюджетних коштів,
відокремленими структурними
підрозділами розпорядників бюджетних
коштів, підприємствами, установами,
організаціями і фізичними особами -
підприємцями (далі - клієнти), а також
органами, що контролюють справляння
надходжень бюджету, та органами
місцевого самоврядування в процесі
відкриття (закриття) рахунків.

П. 1. 8 Порядку № 758 встановлено, що
розрахунково-касове обслуговування
клієнтів здійснюється органами
Казначейства відповідно до умов
договорів та додаткових договорів між
органом Казначейства і клієнтами
(додатки 1 та 2 до цього Порядку).

Судом встановлено, що 26.12.2011 року між
Головним управлінням Державної
казначейської служби України у
Тернопільській області та Державним
закладом «Тернопільська обласна
санітарно-епідеміологічна станція»
укладено договір про здійснення
розрахунково-касового обслуговування,
строк дії якого, відповідно до п. 6. 1. до
31.12.2012 року, та відповідно до п. 6. 2
договір уважається пролонгованим на
кожен наступний календарний рік, якщо
сторони не заявляють про намір його
розірвати за 30 календарних днів до
закінчення поточного календарного
року.

Зважаючи на те що сторонами не надано, а
судом, на виконання приписів ч. 3 ст.19
Кодексу адміністративного судочинства
України ( далі - КАС України) не здобуто
доказів наявності наміру розірвання
сторонами даного договору за 30
календарних днів до кінця 2013 року,
судом першої інстанції встановлено, що
до 24.12.2013 року, тобто, до моменту
ліквідації ДЗ «Тернопільська обласна
санітарно-епідеміологічна станція»
вказаний договір був чинним.

Разом з тим, суд вважає обґрунтованим
та підтвердженим твердження
відповідача, що вищезазначений договір
вважається розірваним з огляду на п. 6.5.
договору, яким передбачається
можливість його розірвання за згодою
сторін, у випадках, передбачених
законом, зважаючи на приписи ст. 609
Цивільного кодексу України, якими
встановлено, що зобов'язання
припиняється ліквідацією юридичної
особи (боржника або кредитора), крім
випадків, коли законом або іншими
нормативно-правовими актами виконання
зобов'язання ліквідованої юридичної
особи покладається на іншу юридичну
особу, зокрема за зобов'язаннями про
відшкодування шкоди, завданої
каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я
або смертю та ч. 2 ст. 33 Закону України
«Про державну реєстрацію юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців» 15.05.
2003 року N 755-IV, згідно з якою юридична
особа є такою, що припинилася, з дати
внесення до Єдиного державного реєстру
запису про державну реєстрацію
припинення юридичної особи.

Про проведення державної реєстрації
припинення юридичної особи Державний
заклад «Тернопільська обласна
санітарно-епідеміологічна станція»
свідчить Повідомлення № 1234 від 25.12.2013
року за підписом Державного
реєстратора юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців Реєстраційної
служби Тернопільського міського
управління юстиції Тернопільської
області про внесення запису №
6004143 про проведення державної
реєстрації припинення цієї юридичної
особи (а.с.18).

За таких обставин, суд вважає
правомірним посилання відповідача, як
на підставу повернення виконавчого
листа № 1915/14583/12 позивачу на пп. 1 п. 9
Порядку № 845, оскільки вказаний
виконавчий лист не підлягає виконанню
органом казначейства, з огляду на
відсутність договірних правовідносин
між відповідачем та Державним закладом
«Тернопільська обласна
санітарно-епідеміологічна станція».

При цьому, суд вважає безпідставним та
необґрунтованим посилання позивача на
обов»язок зупинити безспірне списання
коштів на підставі п. 3 ст. 13 Порядку №
845 у разі звернення до суду із заявою
про заміну особи (боржника, стягувача)
правонаступником, з огляду на
відсутність права такого звернення у
переліку прав органів казначейства,
передбачених п. 5 Порядку № 845 та
відсутність доказів наявності такого
звернення позивачем.

Враховуючи викладене, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що позовні вимоги є
безпідставними та задоволенню не
підлягають.

Отже, колегія суддів приходить до
переконання, що суд першої інстанції
дійшов до вірних висновків, приймаючи
рішення по суті спірних правовідносин.

За наведених обставин колегія суддів
приходить до висновку, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та прийняв постанову
з додержанням норм матеріального і
процесуального права, доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду, тому оскаржувану
постанову слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 197, п. 1 ч. 1 ст. 198,
ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. ст. 206, 254 КАС
України, суд -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без
задоволення, а постанову
Тернопільського окружного
адміністративного суду від 16 червня 2014
року по справі № 819/1101/14-a - залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, що беруть участь в справі та
може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя В.П. Дякович

Судді Т.В. Онишкевич

В.П. Сапіга