Справа № 808/2856/14
Суддя: Нестеренко Людмила Олексіївна
Дата ухвалення: 2014-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2014 року /12:33/Справа № 808/2856/14
м.ЗапоріжжяЗапорізький окружний
адміністративний суд у складі
головуючого судді Нестеренко Л.O., при
секретарі Бабаченко В.С., за участю
представника позивача Філобок О.Л.,
представника відповідача Воронкової
Н.В., розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу

за позовом Приватного підприємства
«Торнадо»

до Державної податкової інспекції у
Комунарському районі м.Запоріжжя
Головного управління Міндоходів у
Запорізькій області

про визнання нечинними та скасування
податкових повідомлень - рішень від
13.02.2014 №, №, від 17.04.2014 №

ВСТАНОВИВ:

28.04.2014 до Запорізького окружного
адміністративного суду надійшов
адміністративний позов Приватного
підприємства «Торнадо» (далі - позивач,
ПП «Торнадо») до Державної податкової
інспекції у Комунарському районі
м.Запоріжжя Головного управління
Міндоходів у Запорізькій області (далі
- відповідач, податкова, ДПІ у
Комунарському районі м.Запоріжжя) про
визнання нечинними та скасування
податкових повідомлень - рішень від
13.02.2014 №, №, від 17.04.2014 №
(з урахуванням уточнених позовних
вимог).

На обґрунтування вимог позовної заяви
позивач зазначає, що висновки
податкової щодо відсутності
взаємовідносин підприємства позивача
з його контрагентом - ТОВ «Абсолют -
Бест» і, як наслідок, відсутність
реального характеру господарських
операцій з придбання товарів (робіт,
послуг) що, на думку відповідача,
призвело до невірного визначення
об'єкту оподаткування з податку на
додану вартість та податку на прибуток,
спростовуються наданими позивачем
первинними документами та даними
бухгалтерського обліку. А тому спірні
податкові повідомлення - рішення є
протиправними та такими, що підлягають
скасуванню, про що і просять суд.

У судовому засіданні представник
позивача підтримав позовні вимоги з
підстав, викладених в позовній заяві та
додаткових поясненнях, просив
задовольнити їх в повному обсязі.

Відповідач з позовними вимогами не
погодився з підстав, викладених у
наданих запереченнях. Зазначає, що при
проведенні перевірки позивача
встановлено, що підприємство мало
взаємовідносини з контрагентом -ТОВ
«Абсолют - Бест», по якому встановлено
нереальність господарських операцій з
придбання товарів (робіт, послуг).
Перевіркою не підтверджено фактичного
здійснення господарської операції між
ПП «Торнадо» та ТОВ «Абсолют-Бест»,
отже відповідні документи не можуть
вважатися первинними документами для
цілей ведення податкового обліку
навіть за наявності всіх формальних
реквізитів таких документів. Тобто,
підприємством ПП «Торнадо» отримано
акти надання послуг, видаткові та
податкові накладні від ТОВ
«Абсолют-Бест» без мети реального
настання правових наслідків, з метою
заниження об'єкту оподаткування,
несплати податків, в зв'язку з чим дії
підприємства призвели до втрат
дохідної частини Державного бюджету
України. Вважає, що висновки податкової
про порушення позивачем пп.138.1.1 п.138.1,
п.138.2, п.138.8 ст.138, пп.14.1.181, п.14.1, п.198.1, п.198.3
ст.198, п.200.1 ст.200 Податкового кодексу
України, я зв'язку з чим збільшено
податкові зобов'язання з податку на
додану вартість та податку на прибуток
і застосовані штрафні (фінансові)
санкції ґрунтуються на законодавстві,
а спірні податкові повідомлення -
рішення є законними та обґрунтованими.

У судовому засіданні представник
відповідача підтримав позовні вимоги з
підстав, викладених у запереченнях,
просив відмовити у задоволенні позову
в повному обсязі.

Вислухавши пояснення представників
сторін, з'ясувавши обставини справи та
перевіривши їх доказами, суд вважає
позов таким, що підлягає задоволенню, з
огляду на наступне.

Як встановлено матеріалами справи, в
період часу з 23.12.2013 по 27.12.2013 фахівцями
ДПІ у Комунарському районі м.Запоріжжя,
на підставі направлення від 23.12.2013 № 403
та наказу ДПІ у Комунарському районі м.
Запоріжжя від 20.12.2013 № 457, згідно із ст.20,
пп.75.1.2 п.75.1 ст.75, п.п.78.1.11 п.78.1 ст.78
Податкового Кодексу України, проведена
документальна позапланова виїзна
перевірка ПП «Торнадо» () з питання дотримання вимог
податкового законодавства з податку на
прибуток та податку на додану вартість
за період з 01.07.2012 по 31.12.2012 при
здійсненні фінансово-господарських
відносин з ТОВ «Абсолют-Бест» ().

За результатами перевірки складено акт
від 10.01.2014 №8/08-27-22-05/31051275.

Перевіркою, встановлено порушення:

-пп.138.1.1 п.138.1, п.138.2, п.138.8 ст.138
Податкового кодексу України, в
результаті чого занижено податок на
прибуток на загальну суму 17 237 грн., у
т.ч.: ІІІ квартал 2012 року в сумі 17 237 грн.;
2012 рік - 17 237 грн.;

-пп.14.1.181, п.14.1, п.198.1, п.198.3 ст.198, п.200.1 ст.200
Податкового кодексу України, в
результаті чого занижено податок на
додану вартість за період : грудень 2012
року на загальну суму 16 416 грн.

На підставі матеріалів перевірки
відповідачем винесені податкові
повідомлення - рішення:

-від 13.02.2014 №, яким збільшено суму
податкового зобов'язання з податку на
прибуток приватних підприємств на
загальну суму 21 546 грн., у тому числі: за
основним платежем - 17 237 грн., за
штрафними (фінансовими) санкціями
(штрафами) - 4 309 грн. 25 коп.;

-від 13.02.2014 №, яким збільшено суму
грошового зобов'язання за платежем:
податок на додану вартість із
вироблених в Україні товарів (робіт,
послуг) на загальну суму 24 624 грн., у тому
числі: за основним платежем - 16 416 грн.,
за штрафними (фінансовими) санкціями
(штрафами) - 8 208 грн.

Згідно з листом ДПІ у Комунарському
районі м.Запоріжжя від 17.04.2014 «Про
надсилання податкових повідомлень -
рішень», в результаті проведення
інвентаризації встановлено, що в
податковому повідомленні - рішенні від
13.02.2014 №, прийнятому на підставі
висновків акту перевірки від 10.01.2014
№8/08-27-22-05/31051275 було визначено суми
штрафних (фінансових) санкцій з податку
на прибуток без врахування факту
повторної протягом 1 095 днів визначення
контролюючим органом сум податкових
зобов'язань з цих податків. Таким чином,
на підставі п.123.1 ст.123 Податкового
кодексу України сума штрафних санкцій
за заниження грошового зобов'язання з
податку на прибуток складає 8 618 грн. 50
коп.

У зв'язку з вищевикладеним позивачу
надіслано податкове повідомлення -
рішення 17.04.2014 №, яким нараховані
штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у
розмірі 4 309 грн. 25 коп.

В акті перевірки зазначено, що згідно
наданих до перевірки документів
встановлено, що ПП «Торнадо» протягом
серпня 2012 pоку - вересня 2012 року мало
взаємовідносини з ТОВ «Абсолют-Бест»
(, іпн. 10) на
загальну суму 98 497 грн. 10 коп. у т.ч. ПДВ 16
416 грн. 18 коп.

Як вбачається з наданих матеріалів, у
серпні 2012 року на підставі договору
поставки №01082012/2 від 01.08.2012 ТОВ
«Абсолют-Бест» у серпні 2012 року на
адресу ПП «Торнадо» поставлено товар
на загальну суму 42 398 грн., у т.ч. ПДВ 7066
грн. 33 коп., згідно з видатковою
накладною №0801/06 від 01.08.2012.
Транспортування товару здійснювалось
за рахунок постачальника.

Розрахунки між підприємствами
проводились у безготівковій формі на
загальну суму 28 688 грн. 80 коп., у т.ч. ПДВ 4
781 грн. 47 коп., згідно платіжних
доручень: №641 від 24.12.2012 на загальну
суму 2 688 грн. 80 коп., у т.ч. ПДВ 3 781 грн. 47
коп.; №643 від 25.12.2012 на загальну суму 6 000
грн., у т.ч. ПДВ 1 000 грн.

По бухгалтерському рахунку 631
«Розрахунки з вітчизняними
постачальниками» ПП «Торнадо»
заборгованість станом на 01.08.2012
відсутня, станом на 31.12.2012 кредиторська
заборгованість складає 13 709 грн. 20 коп.

Також, у вересні 2012 року, на підставі
договору на надання поліграфічних
послуг №01082012/3 від 01.08.2012 ТОВ
«Абсолют-Бест» на адресу ПП «Торнадо»
надано поліграфічні послуги на
загальну суму 56 099 грн. 10 коп., у т.ч. ПДВ 9
349 грн. 85 коп., а саме: порізка етикетки у
кількості 420 000 штук за ціною 0,03 грн.,
листопідбір у кількості 247 500 штук за
ціною 0,08 грн., фальцювання у кількості
120 000 штук за ціною 0,08 грн.,
термоперепліт у кількості 1 139 штук за
ціною 4,16966 грн., згідно з податковою
накладною №35 від 20.09.2012 та акту надання
послуг № 0920/02 від 20.09.2012 на загальну
суму 56 099 грн. 10 коп., у т.ч. ПДВ 9 349 грн.85
коп.

По бухгалтерському рахунку 685
«Розрахунки з іншими кредиторами» ПП
«Торнадо» по взаємовідносинами з ТОВ
«Абсолют-Бест» станом на 01.07.2012 -
заборгованість відсутня, станом на
31.12.2012 кредиторська заборгованість
складає 56 099 грн. 10 коп.

ПП «Торнадо» до складу собівартості
придбаних та реалізованих товарів
включено суми витрат по
взаємовідносинам з ТОВ «Абсолют-Бест»
на загальну суму 82 081 грн., у тому числі:
III квартал 2012 року в сумі 82 081 грн.; 2012 рік
в сумі 82 081 грн.

В акті перевірки зазначено, що ДПІ у
Комунарському районі м.Запоріжжя від
ДПІ у Київському районі м.Харкова
Харківської області ДПС, супровідним
листом №707/7/22.4-11 від 07.02.2013, було
отримано акт від 05.02.2013 №51/22.4-07/3800288 «Про
неможливість проведення зустрічної
звірки ТОВ «Абсолют-Бест», щодо документального
підтвердження господарських відносин
із платниками податків та зборів, їх
реальності та повноти відображення в
обліку за період з 01.03.2012 -31.10.2012»

В акті міститься наступна інформація:

Зустрічну звірку неможливо провести у
зв'язку з тим, що неможливо співставити
данні первинних бухгалтерських та
інших документів суб'єкта
господарювання, що здійснюється
органами державної податкової служби з
метою документального підтвердження
господарських відносин з платником
податків та зборів, а також
підтвердження відносин з платником
податків та зборів, а також
підтвердження відносин, види, обсягу і
кількості операцій та розрахунків, що
здійснювалися між ними, для з'ясування
їх реальності та повноти відображення
в обліку платника податків.

Згідно з висновком ВПМ від 05.02.2013 №128/07-15
щодо відсутності факту реального
здійснення господарської діяльності
ТОВ «Абсолют-Бест» встановлено, що
балансова вартість основних
виробничих фондів складає 0,0 грн., отже
транспортні засоби, складські
приміщення для зберігання товарів
відсутні. Свідоцтво платника ПДВ
анульовано 18.10.2012. Таким чином, по ТОВ
«Абсолют-Бест», відсутні ознаки
реальності вчинення господарських
операцій за період з 01.03.2012 по 31.10.2012.

ДПІ у Комунарському районі м. Запоріжжя
листом ГУ Міндоходів у Запорізькій
області від 22.11.2013 №2044/09-02 (вх. до ДПІ від
26.11.2013 №3864/8) отримано постанову
старшого слідчого з ОВС СУ ФР ГУ
Міндоходів у Запорізькій області
майора податкової міліції Літвиненко
A.M. від 22.11.2013 про призначення по
кримінальному провадженню
документальної перевірки ПП «Торнадо»
() з питань дотримання
вимог податкового та іншого
законодавства по операціях з ТОВ
«Абсолют-Бест» за період з 01.07.2012 по
31.12.2012, де зазначено наступне:
«Досудовим розслідуванням
встановлено, що 01.06.2012 невстановлена
особа без мети здійснення реальної
фінансово-господарської діяльності
зареєструвала в Управлінні державної
реєстрації юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців Харьківської
міської ради підприємство ТОВ
«Абсолют-Бест» на ім'я ОСОБА_4 Допитана
в якості свідка ОСОБА_4 пояснила, що
дала згоду зареєструвати на своє ім'я
ТОВ «Абсолют - Бест» на прохання
невідомого їй чоловіка.
Фінансово-господарську діяльність ТОВ
«Абсолют-Бест» ОСОБА_4 не здійснювала,
первинних бухгалтерських документів
вказаного СГД не складала та не
підписувала. Зареєструвала
підприємство без мети ведення
фінансово - господарської діяльності.»

Проведеним у кримінальному
провадженні аналітичним дослідженням
№ 82/07-07 від 29.03.2012 встановлено, що
підприємство з ознаками фіктивності -
ТОВ «Абсолют-Бест» незаконно
сформувало підприємствам реального
сектору економіки податковий кредит з
податку на додану вартість, серед яких
підприємства зареєстровані в ДПІ у
Комунарському районі м. Запоріжжя, а
саме: ПП «Торнадо».

Перевіряючими зроблено висновок, що
дані факти свідчать про
непідтвердження факту надання послуг
за перевіряємий період від ТОВ
«Абсолют-Бест» на адресу ПП «Торнадо».

Відповідно до п.п.14.1.27, п. 14.1 ст.14
Податкового кодексу України витрати -
сума будь-яких витрат платника податку
у грошовій, матеріальній або
нематеріальній формах, здійснюваних
для провадження господарської
діяльності платника податку, в
результаті яких відбувається
зменшення економічних вигод у вигляді
вибуття активів або збільшення
зобов'язань, внаслідок чого
відбувається зменшення власного
капіталу (крім змін капіталу за рахунок
його вилучення або розподілу
власником).

Відповідно до пункту 138.2 статті 138
Податкового кодексу України витрати,
які враховуються для визначення
об'єкта оподаткування, визнаються на
підставі первинних документів, що
підтверджують здійснення платником
податку витрат, обов'язковість ведення
і зберігання яких передбачено
правилами ведення бухгалтерського
обліку, та інших документів,
встановлених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до пункту 138.4 статті 138
Податкового кодексу України витрати,
що формують собівартість реалізованих
товарів, виконаних робіт, наданих
послуг, крім нерозподільних постійних
загальновиробничих витрат, які
включаються до складу собівартості
реалізованої продукції в періоді їх
виникнення, визнаються витратами того
звітного періоду, в якому визнано
доходи від реалізації таких товарів,
виконаних робіт, наданих послуг.

Відповідно до пункту 138.8 статті 138
Податкового кодексу України
собівартість виготовлених та
реалізованих товарів, виконаних робіт,
наданих послуг складається з витрат,
прямо пов'язаних з виробництвом таких
товарів, виконанням робіт, наданням
послуг, а саме: прямих матеріальних
витрат; прямих витрат на оплату праці;
амортизації виробничих основних
засобів та нематеріальних активів,
безпосередньо пов'язаних з:

виробництвом товарів, виконанням
робіт, наданням послуг;
загальновиробничі витрати, які
відносяться на собівартість
виготовлених та реалізованих товарів,
виконаних робіт, наданих послуг
відповідно до положень (стандартів)
бухгалтерського обліку; вартості
придбаних послуг, прямо пов'язаних з
виробництвом товарів, виконанням
робіт, наданням послуг; інших прямих
витрат, у тому числі витрат з придбання
електричної енергії (включаючи
реактивну).

Таким чином, норми Податкового кодексу
України передбачають як підставу для
не включення до валових витрат лише
випадок повної відсутності будь-яких
розрахункових, платіжних та інших
документів, а тому і неможливість
віднесення до складу валових витрат
підприємства сум, не підтверджених
будь-якими документами взагалі.

Відповідно до п. 14.1.181 ст.14 Податкового
кодексу України податковий кредит -
сума, на яку платник податку на додану
вартість має право зменшити податкове
зобов'язання звітного (податкового)
періоду, визначена згідно з розділом V
цього Кодексу.

Відповідно до п. 198.1. ст.198 Податкового
кодексу України право на віднесення
сум податку до податкового кредиту
виникає у разі здійснення операцій з: а)
придбання або виготовлення товарів (у
тому числі в разі їх ввезення на митну
територію України) та послуг; б)
придбання (будівництво, спорудження,
створення) необоротних активів, у тому
числі при їх ввезенні на митну
територію України (у тому числі у
зв'язку з придбанням та/або ввезенням
таких активів як внесок до статутного
фонду та/або при передачі таких активів
на баланс платника податку,
уповноваженого вести облік
результатів спільної діяльності); в)
отримання послуг, наданих нерезидентом
на митній території України, та в разі
отримання послуг, місцем постачання
яких є митна територія України; г)
ввезення необоротних активів на митну
територію України за договорами
оперативного або фінансового лізингу

Пунктом 198.2 статті 198 Податкового
кодексу України встановлено, що датою
виникнення права платника податку на
віднесення сум податку до податкового
кредиту вважається: дата тієї події, що
відбулася раніше: дата списання коштів
з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг; дата
отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Відповідно до п.198.3 ст.198 Податкового
кодексу України податковий кредит
звітного періоду визначається
виходячи з договірної (контрактної)
вартості товарів/послуг, але не вище
рівня звичайних цін, визначених
відповідно до статті 39 цього Кодексу,
та складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку;

придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою

подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Відповідно до п.198.6 ст.198 Податкового
кодексу України не відносяться до
податкового кредиту суми податку,
сплаченого (нарахованого) у зв'язку з
придбанням товарів/послуг, не
підтверджені податковими накладними
або оформлені з порушенням вимог чи не
підтверджені митними деклараціями
(іншими подібними документами згідно
пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу).

Згідно з п. 200.1. ст.200 Податкового
кодексу України сума податку, що
підлягає сплаті (перерахуванню) до
Державного бюджету України або
бюджетному відшкодуванню,
визначається як різниця між сумою
податкового зобов'язання звітного
податкового) періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
(податкового) періоду.

Згідно з п.201.1 ст.201 Податкового кодексу
України платник податку зобов'язаний
надати покупцю (отримувачу) на його
вимогу підписану уповноваженою
платником особою та скріплену печаткою
податкову накладну, у якій
зазначаються в окремих рядках: а)
порядковий номер податкової накладної;
б) дата виписування податкової
накладної; в) повна або скорочена назва,
зазначена у статутних документах
юридичної особи або прізвище, ім'я та по
батькові фізичної особи,
зареєстрованої як платник податку на
додану вартість, - продавця
товарів/послуг; г) податковий номер
платника податку (продавця та покупця);
ґ) місцезнаходження юридичної
особи-продавця або податкова адреса
фізичної особи - продавця,
зареєстрованої як платник податку; д)
повна або скорочена назва, зазначена у
статутних документах юридичної особи
або прізвище, ім'я та по батькові
фізичної особи, зареєстрованої як
платник податку на додану вартість, -
покупця (отримувача) товарів/послуг; е)
опис (номенклатура) товарів/послуг та
їх кількість, обсяг; є) ціна постачання
без урахування податку; ж) ставка
податку та відповідна сума податку в
цифровому значенні; з) загальна сума
коштів, що підлягають сплаті з
урахуванням податку; и) вид
цивільно-правового договору.

Підпунктом 4.1.4 пункту 4.1 статті 4
Податкового кодексу України
встановлена презумпцію правомірності
рішень платника податку.

Статтею 3 Закону України №996-ІV від
16.07.1999 «Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні» (далі -
Закон №996-ІV) передбачено, що
бухгалтерський облік є обов'язковим
видом обліку, який ведеться
підприємством. Фінансова, податкова,
статистична та інші види звітності, що
використовують грошовий вимірник,
ґрунтуються на даних бухгалтерського
обліку.

Відповідно до ч.1 ст.9 Закону №996-ІV,
підставою для бухгалтерського обліку
господарських операцій є первинні
документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.
Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
закінчення.

Статтею 1 Закону № 996-ХІV визначено, що
первинний документ - це документ, який
містить відомості про господарську
операцію та підтверджує її здійснення.

Необхідність підтвердження
господарських операцій первинними
документами визначена також п.п.1.2 п.1,
п.п.2.1 п.2 Положення про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.1995 № 88 і зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України від 05.06.1995
за №168/704 (далі - Положення), первинні
документи - це письмові свідоцтва, що
фіксують та підтверджують
господарські операції, включаючи
розпорядження та дозволи
адміністрації на їх проведення.

Відповідно до ч.2 ст.9 вказаного Закону
та п.2.4 Положення, первинні документи
можуть бути складені на паперових або
машинних носіях та повинні мати такі
обов'язкові реквізити: назву документа
(форми); дату і місце складання; назву
підприємства, від імені якого складено
документ; зміст та обсяг господарської
операції, одиницю виміру господарської
операції; посади осіб, відповідальних
за здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

Згідно з п.2.15 та п.2.16 вищевказаного
Положення забороняється приймати до
виконання первинні документи на
операції, що суперечать законодавчим
та нормативним актам.

Таким чином, для надання юридичної сили
і доказовості, первинні документи
повинні бути складені відповідно до
вимог чинного законодавства та не
порушувати публічний порядок.

Крім того, будь-які документи (у тому
числі договори, накладні, рахунки тощо)
мають силу первинних документів лише в
разі фактичного здійснення
господарської операції. Якщо ж
фактичного здійснення господарської
операції не було, відповідні документи
не можуть вважатися первинними
документами для цілей ведення
податкового обліку навіть за наявності
всіх формальних реквізитів таких
документів, що передбачені чинним
законодавством.

З урахуванням викладеного, для
підтвердження даних податкового
обліку можуть братися до уваги лише ті
первинні документи, які складені в разі
фактичного здійснення господарської
операції.

Згідно зі статтею 1 Закону № 996-ХІV
господарською операцією є дія або
подія, яка викликає зміни в структурі
активів та зобов'язань, власному
капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою
господарської операції є те, що вона
повинна спричиняти реальні зміни
майнового стану платника податків.

Судом встановлено, що ПП «Торнадо» мало
господарські відносини з
підприємствами ТОВ «Абсолют - Бест».

В судовому засіданні представником
позивача на підтвердження реальності
здійснення господарських операцій із
вищезазначеним контрагентом були
надані для долучення до матеріалів
справи усі документи, що засвідчують
вчинення таких операцій з
безпосереднім постачальником позивача
- ТОВ «Абсолют - Бест» товарів (робіт,
послуг), які також знайшли своє
відображення у акті перевірки, зокрема:
договори, податкові накладні, акти
виконаних робіт, накладні, виписки з
банку, тощо.

В акті перевірки не наведено, у чому
саме надані позивачем первинні
документи не відповідають наведеним
вимогам Закону. Контрагент позивача на
момент здійснення господарських
операцій з ним був зареєстрований як
юридичні особи та як платники податку
на додану вартість. Крім того, у акті
перевірки не спростовано фактів
наявності контрагента позивача на час
здійснення господарських операцій в
Єдиному державному реєстрі
підприємств та організацій України та
наявності в них свідоцтва про
реєстрацію платника ПДВ.

Як на підставу відсутності здійснення
господарської операції ДПІ
посилається на акт ДПІ у Київському
районі м.Харкова Харківської області
ДПС «Про неможливість проведення
зустрічної звірки ТОВ «Абсолют-Бест» №
51/22.4-07/3800288 від 05.02.2013, в якому вказано що
неможливо провести звірку. На підставі
цього зроблено висновок про
відсутність реального здійснення
господарської діяльності ТОВ «Абсолют-
Бест».

Проте, зазначений акт не може слугувати
належною податковою інформацією для
висновків перевірки, оскільки: по
перше, акт складено 05.02.2013, та він може
встановлювати факти тільки відносно
періоду після 05.02.2013. Господарська
операція з позивачем здійснювалась у
серпні, вересні 2012 року; по - друге,
неможливість проведення зустрічної
звірки встановлює лише неможливість
вручення запиту про звірку ТОВ
«Абсолют-Бест». Зустрічна звірка
проводиться з метою отримання
податкової інформації, а неможливість
її проведення свідчить про неотримання
податкової інформації. Законодавством
не встановлено право робити висновки
про відсутність факту реального
вчинення господарських операцій на тій
підставі, що платник податків не
знаходиться за юридичною адресою

Також, висновки акту перевірки
позивача ґрунтуються на матеріалах
досудового слідства по кримінальному
провадженню щодо пояснень ОСОБА_4 що
вона не складала і не підписувала
первинних документів ТОВ
«Абсолют-Бест». Проте, суд вважає, що
такі відомості не є доведеними та не
мають доказової сили, оскільки факт
скоєння злочину може бути встановленим
на підставі єдиного документу - вироку
суду, який не містить реабілітуючи
обставини та набув чинності. Протокол
допиту не є документом, який встановлює
певні обставини, а є лише кримінальним
процесуальним документом, який може
бути у подальшому спростований іншими
доказами по справі або відмовою від
попередніх пояснень на судовому
слідстві особи , яка давала свідчення
тощо.

Крім того, використання придбаних
товарів (робіт, послуг) ТОВ «Абсолют
Бест» підтверджується також наданими
позивачем первинними документами, з
яких вбачається, що придбаний товар
проданий покупцям ТОВ «ДАЕРС», ПП
«Фармацевтична фабрика
«Науково-виробниче об'єднання «Ельфа»,
ТОВ «Егропак», фізичній особі
-підприємцю ОСОБА_5, ТОВ «Бердянські
ковбаси», ДП «Укрмедіа-Кременчуг»,
фізичній особі - підприємцю ОСОБА_6
(журнал «Мужской клуб»), ТОВ НВП
«Дніпро-Контакт», ТОВ Виробниче
підприємство «Комбінат харчових
продуктів», ТОВ «АИС ЗАПОРІЖЖЯ», ТОВ
підприємство з матеріально-технічного
забезпечення «Хімпромсоюз», ТОВ
«КОРАЛ.ГМБХ», ДП Міністерства
внутрішніх справ України «Інформ
Ресурси», ТОВ «Полар», ТОВ «Егропак»,
ТОВ «ВКФ «Елта».

Крім того, суд при розгляді справи,
керуючись приписами ст. 8 КАС України,
бере до уваги, що обмеження права
сумлінного платника податку на
формування податкового кредиту в
зв'язку з порушенням його
контрагентами порядку обліку та
звітування по податкам, суперечить
практиці Європейського суду з прав
людини, рішення якого згідно зі ст. 17
Закону України «Про виконання рішень
та застосування практики
Європейського суду з прав людини» є
джерелом права в Україні. Так,
відповідно п. 57 Рішення Європейського
Суду з прав людини по справі "Булвес" АД
проти Болгарії від 22.01.2009 судом було
зазначено, що оскільки
компанія-заявник у повному обсязі та
вчасно виконала обов'язки з дотримання
встановлених Державою-членом
Конвенції норм стосовно ПДВ та не мала
засобів для забезпечення виконання
податкових зобов'язань постачальником
і не знала про невиконання останнім
своїх обов'язків, вона могла правомірно
очікувати отримання вигоди від
застосування одного із основних правил
системи оподаткування ПДВ, а саме від
визнання права на податковий кредит
щодо суми ПДВ, яка була сплачена
постачальнику. Відповідачем не
доведена обізнаність позивача щодо
недобросовісного декларування своїх
зобов'язань його контрагентами. Отже,
позивач не може нести наслідків
невиконання постачальником його
зобов'язань зі сплати податку. Такі
вимоги, на думку Європейського суду з
прав людини, є надмірним тягарем для
платника податку, що порушує
справедливий баланс, який повинен
підтримуватись між вимогами
суспільного інтересу та вимогами
захисту прав власності. Аналогічні
висновки зроблені Європейським судом з
прав людини в рішенні від 09.01.2007 у
справі "Інтерсплав проти України".

Надаючи правову оцінку спірним
рішенням відповідача, суд виходить з
приписів ч.3 ст.2 КАС України, відповідно
до яких, у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень, адміністративні
суди перевіряють: чи прийняті (вчинені)
вони на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; з
використанням повноважень з метою, з
якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Враховуючи зазначене вище, суд
приходить до висновку про відсутність
правопорушення з боку позивача, у
зв'язку з чим спірні рішення є
необґрунтованими та такими, що
підлягають скасуванню.

Відповідно до ст.162 КАС України у разі
задоволення адміністративного позову
суд може прийняти постанову про
визнання протиправним рішення суб'єкта
владних повноважень чи окремих його
положень, дій чи бездіяльності і про
скасування або визнання нечинним
рішення чи окремих його положень.

Суд може прийняти іншу постанову, яка б
гарантувала дотримання і захист прав,
свобод, інтересів людини і громадянина,
інших суб'єктів у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку суб'єктів владних
повноважень.

Згідно із ч.1 ст.94 КАС України, якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст. 94, 158, 160, 161, 162, 163, 167
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов позивача - задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати
податкові повідомлення-рішення від
13.02.2014 №, №, від 17.04.2014
№, винесені Державною податковою
інспекцією у Комунарському районі
м.Запоріжжя Головного управління
Міндоходів у Запорізькій області
відносно Приватного підприємства
«Торнадо»

Стягнути з державного бюджету України
на користь Приватного підприємства
«Торнадо» судовий збір у розмірі 187 грн.
20 коп.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо вона не була подана у
встановлені строки. У разі подання
апеляційної скарги судове рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Запорізький окружний адміністративний
суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня
її проголошення, а в разі складення
постанови у повному обсязі відповідно
до статті 160 КАС України, або прийняття
постанови у письмовому провадженні - з
дня отримання копії постанови,
апеляційної скарги, з подачею її копії
відповідно до кількості осіб, які
беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Суддя
Л.О. Нестеренко