Справа № 826/14721/14
Суддя: Данилишин В.М.
Дата ухвалення: 2014-10-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва, 8, корпус 1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

27 жовтня 2014 року 16 год. 54
хв. № 826/14721/14

Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі головуючого судді
Данилишина В.М., при секретарі судових
засідань Приходько О.В., за участю
представників позивача та відповідача,
розглянув у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом товариства з обмеженою
відповідальністю "Стікс-Оіл" до
державної податкової інспекції у
Шевченківському районі Головного
управління Міндоходів у місті Києві
про визнання протиправними дій
відповідача та зобов'язання його
вчинити певні дії.

На підставі ч. 3 ст. 160 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі - КАС України) у судовому
засіданні 27 жовтня 2014 року проголошено
вступну та резолютивну частини
постанови.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Окружного адміністративного суду
міста Києва 25 вересня 2014 року надійшов
позов товариства з обмеженою
відповідальністю "Стікс-Оіл" (далі -
позивач) до державної податкової
інспекції у Шевченківському районі
Головного управління Міндоходів у
місті Києві (далі - відповідач) про:

- визнання протиправними дій
відповідача щодо складання акту від 05
серпня 2014 року № 1785/26-59-22-12/32854638 "Про
неможливість проведення позапланової
виїзної перевірки суб'єкта
господарювання ТОВ "СТІКС-ОЙЛ" () з питання дотримання вимог
податкового законодавства при
проведенні фінансово-господарських
операцій по взаємовідносинах з
контрагентами ТОВ "Українська компанія
"Модус" (код за ) за період з
01.01.2014 по 31.01.2014 та ТОВ "КОМПАНІ ІНВЕСТ
ЛТД" (код за ) за період з
01.02.2014 по 31.03.2014" (далі - акт);

- вилучення з АІС "Податковий блок"
інформації про результати проведення
позапланової виїзної перевірки
позивача, результати якої оформлені
актом.

В обґрунтування позову представник
позивача зазначив, що дії відповідача
щодо складання акту є протиправними та
такими, що порушують права і законні
інтереси позивача. Висновки, викладені
в акті, є тільки припущеннями
відповідача, оскільки жодним чином не
обґрунтовані.

Одночасно з позовом представником
позивача заявлено письмове клопотання
про вжиття заходів забезпечення
позову.

Ухвалою суду від 29 вересня 2014 року
відкрито провадження в
адміністративній справі, яку
призначено до розгляду у судовому
засіданні.

Ухвалою суду від 13 жовтня 2014 року
відмовлено у задоволенні клопотання
представника позивача про вжиття
заходів забезпечення позову.

У ході судового розгляду справи
представник позивача підтримала позов
та просила задовольнити його повністю.

Представник відповідача позов не
визнав та просив відмовити у його
задоволенні повністю з підстав,
зазначених у письмових запереченнях
проти позову, наданих суду разом із
письмовими доказами на їх
обґрунтування у судовому засіданні 13
жовтня 2014 року.

Оцінивши належність, допустимість і
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
наявних у матеріалах справи доказів у
їх сукупності, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні, суд -

ВСТАНОВИВ:

Відповідачем, згідно з пп. 75.1.2 п. 75.1 ст.
75, пп. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу
України (далі - ПК України), здійснено
заходи з метою проведення перевірки
позивача, за результатами яких 05 серпня
2014 року складено акт, відповідно до
висновків якого, виявлено порушення
позивачем:

- пп. 16.1.11 п. 16.1 ст. 16, п. 45.2 ст. 45 ПК
України, ст.ст. 1, 9, 19 Закону України "Про
державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців";

- п. 187.1 ст. 187, п. 198.1 ст. 198 ПК України, у
зв'язку з чим задекларовані податкові
зобов'язання та податковий кредит за
період із 01 січня по 31 березня 2014 року
підтвердити неможливо.

Суд погоджується з доводами
представника позивача щодо наявності
підстав для задоволення позову,
виходячи з оцінки наявних у матеріалах
справи доказів, а також аналізу
наступних норм та обставин.

Згідно з пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, пп. 75.1.2 п. 75.1
ст. 75, пп. 78.1.1 п. 78.1, п. 78.4 ст. 78, п. 86.1 ст. 86
ПК України, контролюючі органи мають
право проводити відповідно до
законодавства перевірки і звірки
платників податків (крім Національного
банку України), у тому числі після
проведення процедур митного контролю
та/або митного оформлення.

Документальною перевіркою вважається
перевірка, предметом якої є
своєчасність, достовірність, повнота
нарахування та сплати усіх
передбачених цим Кодексом податків та
зборів, а також дотримання валютного та
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, дотримання
роботодавцем законодавства щодо
укладення трудового договору,
оформлення трудових відносин з
працівниками (найманими особами) та яка
проводиться на підставі податкових
декларацій (розрахунків), фінансової,
статистичної та іншої звітності,
регістрів податкового та
бухгалтерського обліку, ведення яких
передбачено законом, первинних
документів, які використовуються в
бухгалтерському та податковому обліку
і пов'язані з нарахуванням і сплатою
податків та зборів, виконанням вимог
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, а також отриманих в
установленому законодавством порядку
контролюючим органом документів та
податкової інформації, у тому числі за
результатами перевірок інших
платників податків.

Документальна позапланова перевірка
не передбачається у плані роботи
контролюючого органу і проводиться за
наявності хоча б однієї з обставин,
визначених цим Кодексом.

Документальною виїзною перевіркою
вважається перевірка, яка проводиться
за місцезнаходженням платника
податків чи місцем розташування
об'єкта права власності, стосовно якого
проводиться така перевірка.

Документальна позапланова перевірка
здійснюється за наявності хоча б
однієї з таких обставин, у тому числі,
за наслідками перевірок інших
платників податків або отримання
податкової інформації виявлено факти,
що свідчать про можливі порушення
платником податків податкового,
валютного та іншого законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладено на контролюючі органи, якщо
платник податків не надасть пояснення
та їх документальні підтвердження на
обов'язковий письмовий запит
контролюючого органу, в якому
зазначаються можливі порушення цим
платником податків податкового,
валютного та іншого законодавства
протягом 10 робочих днів з дня отримання
запиту.

Про проведення документальної
позапланової перевірки керівник
контролюючого органу приймає рішення,
яке оформлюється наказом.

Право на проведення документальної
позапланової перевірки платника
податків надається лише у випадку, коли
йому до початку проведення зазначеної
перевірки вручено під розписку копію
наказу про проведення документальної
позапланової перевірки.

Результати перевірок (крім камеральних
та електронних перевірок) оформлюються
у формі акта або довідки, які
підписуються посадовими особами
контролюючого органу та платниками
податків або їх законними
представниками (у разі наявності). У
разі встановлення під час перевірки
порушень складається акт. Якщо такі
порушення відсутні, складається
довідка.

Зі змісту акту вбачається, що
посадовими особами відповідача з метою
вручення повідомлення про початок
позапланової виїзної перевірки від 05
серпня 2014 року № 2047/22-12 та
наказу від 01 серпня 2014 року № 821/22-12
здійснено виїзд на податкову адресу
позивача, а саме: 04119, м. Київ, вул.
Дегтярівська, 25-А, корп. "Г", кв. 201.

Відсутність позивача за податковою
адресою, як пояснив у ході судового
розгляду справи представник
відповідача, унеможливила проведення
такої перевірки.

У ході розгляду справи судом з'ясовано,
що 01 січня 2014 року між позивачем, як
орендарем, та товариством з обмеженою
відповідальністю "Грандцентр", як
орендодавцем, укладено договір оренди
нежитлового приміщення № ОР-80 (далі -
договір), який визначає умови
користування позивачем частиною
нежитлового приміщення, загальною
площею 166,8 кв.м. (об'єкт оренди),
розташованого за адресою: м. Київ, вул.
Дегтярівська, 25-А, корп. "Г".

Відповідно до п. 2.1 договору, вступ
орендаря у володіння та користування
об'єктом оренди настає одночасно з
підписанням сторонами акту
прийому-передачі об'єкту оренди.

Факт вступу у володіння та
користування позивачем об'єктом оренди
підтверджується наявною у матеріалах
справи копією акту від 01 січня 2014 року
приймання-передачі нежитлового
приміщення.

Згідно зі ст. 93 Цивільного кодексу
України, місцезнаходженням юридичної
особи є фактичне місце ведення
діяльності чи розташування офісу, з
якого проводиться щоденне керування
діяльністю юридичної особи (переважно
знаходиться керівництво) та здійснення
управління і обліку.

Відповідно до п. 45.2. ст. 45 ПК України,
податковою адресою юридичної особи
відокремленого підрозділу юридичної
особи) є місцезнаходження такої
юридичної особи, відомості про що
містяться у Єдиному державному реєстрі
підприємств та організацій України.

Згідно зі ст. 1, ч. 1 ст. 18 Закону України
"Про державну реєстрацію юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців",
місцезнаходження юридичної особи -
адреса органу або особи, які відповідно
до установчих документів юридичної
особи чи закону виступають від її
імені.

Відомості, які підлягають внесенню до
Єдиного державного реєстру, були
внесені до нього, то такі відомості
вважаються достовірними і можуть бути
використані в спорі з третьою особою,
доки до них не внесено відповідних
змін.

Крім того, інформація про відсутність
позивача за податковою адресою
спростовується також копіями
наступних документів: виписки із
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців від 02
червня 2014 року № 673132, у якій зазначено,
що станом на 02 червня 2014 року
місцезнаходженням позивача є: 04119, м.
Київ, вул.Дегтярівська, 25-А, корпус "Г",
офіс 201, тобто адреса, за якою
відповідачем здійснювався виїзд; акту
обстеження місцезнаходження позивача
від 12 вересня 2014 року, у ході якого
посадовими особами оперативного
управління відповідача виявлено, що
позивач знаходиться за вище зазначеною
адресою.

При цьому, матеріали справи також
містять копії листів відповідача, які
направлялись за вище зазначеною
адресою позивача у період як до
складання акту, так і після нього, та
позивачем отримано.

Крім того, під час ознайомлення зі
змістом акту судом з'ясовано, що
фактично відповідачем проведено
позапланову невиїзну перевірку
позивача, оскільки у тексті акту
зазначено:

- про проведення перевірки;

- факти, встановлені за результатами
саме перевірки, зокрема, надано
характеристику господарської
діяльності позивача;

- про порушення позивачем вимог ПК
України, зокрема, у розділі 4 "Висновок"
зазначено, що перевіркою не можливо
підтвердити задекларовані позивачем
податкові зобов'язання та податковий
кредит за період із 01 січня по 31 березня
2014 року.

Слід зазначити, що у ході розгляду
справи відповідачем не надано суду
пояснень та їх документального
підтвердження, стосовно яких саме
первинних документів позивача виникли
сумніви щодо правомірності
декларування на підставі них,
податкових зобов'язань та податкового
кредиту за перевіряємий період. Такі
документи також не зазначено в акті.

Акт, за переконанням суду, не
відповідає нормам законодавства,
оскільки, висновки контролюючого
органу щодо своєчасності,
достовірності, повноти нарахування та
сплати податків і зборів на підставі
податкових декларацій (розрахунків),
фінансової, статистичної та іншої
звітності, регістрів податкового та
бухгалтерського обліку, первинних
документів можуть бути викладені
виключно в акті перевірки.
Відображення таких висновків в акті
про неможливість проведення такої
перевірки, де повинні зазначатись
тільки обставини, які спричинили таку
неможливість, не передбачено нормами
законодавства.

Також, зі змісту акту судом з'ясовано,
що у зв'язку із відсутністю позивача за
вище зазначеною податковою
адресою, 05 серпня 2014 року відповідачем
складено довідку № 1030/22-12 про
неможливість вручення наказу про
проведення позапланової
документальної виїзної перевірки.

Поряд з цим, з урахуванням п. 78.4 ст. 78 ПК
України, право на проведення
документальної позапланової перевірки
позивача надається лише у випадку, коли
йому до початку проведення зазначеної
перевірки вручено під розписку копію
наказу про проведення документальної
позапланової перевірки.

Однак, копію наказу про проведення
такої перевірки позивачу не вручено, що
і не заперечувалось представником
відповідача під час судового розгляду
справи.

Отже, дії відповідача щодо складання
акту є протиправними, оскільки
суперечать фактичним обставинам
справи та нормам податкового
законодавства.

Стосовно заявлених позивачем вимог про
зобов'язання відповідача вилучити із
АІС "Податковий блок" інформацію,
внесену на підставі акту, суд зазначає
наступне.

Відповідно до розпорядження Кабінету
Міністрів України від 06 лютого 2008 року
№ 262-р "Про заходи щодо удосконалення
системи адміністрування податку на
додану вартість", розроблено систему
автоматизованого співставлення
податкових зобов'язань та податкового
кредиту.

Система автоматизованого
співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредиту в розрізі
контрагентів на рівні ДПА України є
програмним продуктом, який розроблено
з метою реалізації Порядку взаємодії
органів державної податкової служби
при опрацюванні розшифровок
податкових зобов'язань та податкового
кредиту з ПДВ у розрізі контрагентів,
затвердженого наказом Державної
податкової адміністрації України від
18 квітня 2008 року № 266 (далі - Порядок
№ 266).

Порядок № 266 втратив чинність згідно із
наказом Міністерства доходів і зборів
України від 14 червня 2013 року № 165.

У ході розгляду справи судом з'ясовано,
що інформацію, яка міститься в акті,
зокрема щодо податкових зобов'язань
позивача, відповідачем внесено до АІС
"Податковий блок".

Вище викладені обставини, за
переконанням суду, свідчать, що
відповідач змінив дані, задекларовані
позивачем у податкових деклараціях з
ПДВ, що суперечить загальним засадам
оподаткування та нормам ПК України.

Як вбачається з інформаційного
повідомлення на офіційному порталі
Міністерства доходів і зборів України,
систему "Податковий блок" введено у
експлуатацію в органах податкової
служби із 01 січня 2013 року відповідно до
наказу Державної податкової служби
України від 24 грудня 2012 року № 1197.

З урахуванням того, що висновки акту не
можуть бути підставою для внесення
змін до податкової звітності з ПДВ, та
оскільки в АІС "Податковий блок"
підлягають відображенню виключно
задекларовані платником податку у
податкових деклараціях показники
податкових зобов'язань та податкового
кредиту з ПДВ, суд прийшов до висновку,
що для повного захисту порушених прав і
законних інтересів позивача,
відповідача потрібно зобов'язати
вилучити з АІС "Податковий блок"
інформацію, внесену на підставі акту.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 11, ч. 1 ст. 69, ч.ч. 1, 2, 6
ст. 71 КАС України, розгляд і вирішення
справ в адміністративних судах
здійснюються на засадах змагальності
сторін та свободи в наданні ними суду
своїх доказів і у доведенні перед судом
їх переконливості.

Суд розглядає адміністративні справи
не інакше як за позовною заявою,
поданою відповідно до цього Кодексу, і
не може виходити за межі позовних
вимог. Суд може вийти за межі позовних
вимог тільки в разі, якщо це необхідно
для повного захисту прав, свобод та
інтересів сторін чи третіх осіб, про
захист яких вони просять.

Доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених ст. 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Якщо особа, яка бере участь у справі,
без поважних причин не надасть докази
на пропозицію суду для підтвердження
обставин, на які вона посилається, суд
вирішує справу на основі наявних
доказів.

Таким чином, із системного аналізу вище
викладених норм та обставин суд
прийшов до висновку, що позов
товариства з обмеженою
відповідальністю "Стікс-Оіл" до
державної податкової інспекції у
Шевченківському районі Головного
управління Міндоходів у місті Києві
про визнання протиправними дій
відповідача та зобов'язання його
вчинити певні дії є обґрунтованим та
таким, що підлягає задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа). У зв'язку з тим, що
представником позивача не заявлено
вимогу про стягнення судового збору за
рахунок бюджетних коштів, суд не
присуджує на користь позивача
здійснені ним судові витрати
відповідно до задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 11, 69-71, 86, 122, 158-163, 167 КАС
України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними дії державної
податкової інспекції у
Шевченківському районі Головного
управління Міндоходів у місті Києві
щодо складання акту від 05 серпня 2014
року № 1785/26-59-22-12/32854638 "Про неможливість
проведення позапланової виїзної
перевірки суб'єкта господарювання ТОВ
"СТІКС-ОЙЛ" () з питання
дотримання вимог податкового
законодавства при проведенні
фінансово-господарських операцій по
взаємовідносинах з контрагентами ТОВ
"Українська компанія "Модус" (код за
) за період з 01.01.2014 по 31.01.2014
та ТОВ "КОМПАНІ ІНВЕСТ ЛТД" (код за
) за період з 01.02.2014 по 31.03.2014".

3. Зобов'язати державну податкову
інспекцію у Шевченківському районі
Головного управління Міндоходів у
місті Києві вилучити з АІС "Податковий
блок" інформацію про результати
проведення позапланової виїзної
перевірки товариства з обмеженою
відповідальністю "Стікс-Оіл",
результати якої оформлені актом від 05
серпня 2014 року № 1785/26-59-22-12/32854638 "Про
неможливість проведення позапланової
виїзної перевірки суб'єкта
господарювання ТОВ "СТІКС-ОЙЛ" () з питання дотримання вимог
податкового законодавства при
проведенні фінансово-господарських
операцій по взаємовідносинах з
контрагентами ТОВ "Українська компанія
"Модус" (код за ) за період з
01.01.2014 по 31.01.2014 та ТОВ "КОМПАНІ ІНВЕСТ
ЛТД" (код за ) за період з
01.02.2014 по 31.03.2014".

Копії постанови у повному обсязі
направити (вручити) сторонам (їх
уповноваженим представникам) у порядку
та строки, встановлені ст. 167 КАС
України.

Згідно зі ст.ст. 185, 186 КАС України,
постанова може бути оскаржена шляхом
подання до Київського апеляційного
адміністративного суду через Окружний
адміністративний суд міста Києва
апеляційної скарги протягом десяти
днів із дня отримання копії постанови.
Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
Київського апеляційного
адміністративного суду.

Відповідно до ст. 254 КАС України,
постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого цим Кодексом,
якщо таку скаргу не було подано. У разі
подання апеляційної скарги судове
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Суддя
В.М. Данилишин

Постанова у повному обсязі складена 03
листопада 2014 року