Справа № 461/9794/14-а, 2а-461/458/14
Суддя: Гулид Р.М.
Дата ухвалення: 2014-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2014 року

Справа № 9926/14/876

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді -
Гулида Р.М.,

суддів -
Затолочного В.С., Каралюса В.М.,

при секретарі судового засідання -
Коцур В.К.,

за участю:

представника позивача -
Тизьо Г.А..

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
Головного управління юстиції у
Львівській області на постанову
Галицького районного суду м. Львова від
07 жовтня 2014 року у справі за позовом
Головного управління Пенсійного фонду
України у Львівській області до
Головного управління юстиції у
Львівській області, управління
державної виконавчої служби головного
управління юстиції у Львівській
області про визнання дій протиправними
та скасування постанови про відкриття
виконавчого провадження №44090152, -

ВСТАНОВИЛА:

Головне УПФ України у Львівській
області звернулося з позовом до ГУЮ у
Львівській області, УДВС ГУЮ у
Львівській області про визнання дій
протиправними та скасування постанови
про відкриття виконавчого провадження
ВП№44090152 від 21.07.2014 року.

В обґрунтування позовних вимог
покликається на те, що державним
виконавцем ВПВР УДВС ГУЮ у Львівській
області відкрито виконавче
провадження ВП №44090152 з порушенням
ст.ст. 20, 21 Закону України «Про
виконавче провадження», оскільки ГУ
ПФУ у Львівській області, як юридична
особа, є територіальним органом
центрального органу виконавчої влади -
ПФ України, а не його територіальним
підрозділом. Тому, вважає, що виконавче
провадження щодо примусового
виконання виконавчого листа №2-а-11/10 не
підвідомче відділу примусового
виконання рішень управління ДВС ГУЮ у
Львівській області. Крім того,
виконавчий документ не відповідає
вимогам ст.ст. 17,18 ЗУ «Про виконавче
провадження», оскільки у ньому
відсутні відомості про
ідентифікаційний номер стягувана,
відсутні дата прийняття і номер
рішення. Також у постанові про
відкриття виконавчого провадження
вказано зобов'язати здійснити
нарахування та виплатити стягувачам
підвищення до пенсії у розмірі 30
відсотків мінімальної пенсії за віком,
проте, всупереч вимогам ст.258 КАС
України кількість виконавчих листів не
відповідає кількості стягувачів по
справі. У виконавчому листі та у
постанові про виконавче провадження
невірно вказано дату набрання рішенням
законної сили.

Постановою Галицького районного суду
м. Львова від 07 жовтня 2014 року, позов
задоволено.

Визнано неправомірними дії головного
управління юстиції у Львівській
області щодо нездійснення керівництва
управлінням державної виконавчої
служби головного управління юстиції
Львівській області та координування та
контролю за їх діяльністю.

Визнано протиправними дії державного
виконавця при винесенні постанови від
21.07.2014 року ВП №44090152 про відкриття
виконавчого провадження.

Скасовано постанову державного
виконавця про відкриття виконавчого
провадження від 21.07.2014 року ВП №44090152.

Не погодившись із зазначеним судовим
рішенням, Головне управління юстиції у
Львівській області подало апеляційну
скаргу до Львівського апеляційного
адміністративного суду, в якій просить
скасувати оскаржувану постанову та
прийняти нову, якою в задоволенні
позову відмовити повністю.

В обґрунтування доводів апеляційної
скарги зазначає, що приймаючи
оскаржувану постанову суд першої
інстанції порушив норми матеріального
права, а допущена упереджена оцінка
зібраних доказів та довільне
трактування законодавства за текстом
постанови, не відповідає фактичним
обставинам справи, що призвело до
неправильного вирішення справи по суті
позовних вимог.

Заслухавши доповідача - суддю
Львівського апеляційного
адміністративного суду, дослідивши
матеріали справи, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу слід
залишити без задоволення, а постанову
суду першої інстанції без змін,
мотивуючи це наступним.

Судом першої інстанції встановлено, що
21.07.2014 року державним виконавцем
відділу ПВР УДВС ГУЮ у Львівській
області ОСОБА_2 відкрито виконавче
провадження ВП №44090152 про примусове
виконання виконавчого листа №2-а-11/10,
виданого 19.06.2014 року Галицьким районним
судом м. Львова.

Відповідно до ч.2 ст. 18 Закону України
«Про виконавче провадження», у разі
якщо рішення ухвалено на користь
кількох позивачів або проти кількох
відповідачів, а також якщо належить
передати майно, що перебуває в кількох
місцях, у виконавчому документі
зазначаються один боржник та один
стягувач, а також визначається, в якій
частині необхідно виконати таке
рішення, або зазначається, що обов'язок
чи право стягнення є солідарним.

Згідно ч.І ст.258 КАС України, за кожним
судовим рішенням, яке набрало законної
сили або яке належить виконати негайно,
за заявою осіб, на користь яких воно
ухвалено, чи, прокурора, який
здійснював у цій справі представництво
інтересів громадянина або держави в
суді, видається один виконавчий лист.
Якщо судове рішення ухвалено на
користь кількох, позивачів чи проти
кількох відповідачів, суд має право
видати кілька виконавчих листів, точно
зазначивши, яку частину судового
рішення треба виконати за кожним
виконавчим листом. Якщо судом було
вжито заходів щодо забезпечення позову
за заявою осіб. На користь яких
ухвалено судове рішення, суд разом із
виконавчим листом видає копії
документів, які підтверджують
виконання ухвали суду про забезпечення
позову.

З матеріалів справи вбачається, що
судове рішення у справі №2-а-11/10
ухвалено на користь кількох позивачів,
а у постанові про відкриття
виконавчого провадження всупереч
зазначеним нормам, зобов'язано
нарахувати та виплатити ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6; ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9,
ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13,
ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17,
ОСОБА_18, ОСОБА_19. ОСОБА_20 підвищення до
пенсії у розмірі 30 відсотків
мінімальної пенсії за віком,
передбаченого ст.6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни за
період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007
року та за період з 22 травня 2008
року по 31 січня 2010 року включно з
урахуванням ст.28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування та виплачених сум», проте
стягувачем відповідно до постанови про
відкриття виконавчого провадження є
лише ОСОБА_21.

Отже, оскільки виконавчий документ не
відповідає вимогам ст. 18 Закону України
«Про виконавче провадження», державний
виконавець відповідно до вимог ст. п.6
ст. 26 зазначеного Закону зобов'язаний
був відмовити у відкритті виконавчого
провадження.

Статтею 20 Закону України «Про
виконавче провадження» передбачено, що
виконавчі дії провадяться державним
виконавцем за місцем проживання,
перебування, роботи боржника або за
місцезнаходженням його майна. У разі
якщо боржник є юридичною особою, то
виконання провадиться за
місцезнаходженням його постійно
діючого органу або майна. Право вибору
місця виконання між кількома органами
державної виконавчої служби, що можуть
впиняти виконавчі дії з виконання
рішення на території, на яку
поширюються їх функції, належить
стягувачу.

Згідно ст. 21 Закону України «Про
виконавче провадження», на відділ
примусового виконання рішень
управлінь державної виконавчої служби
Головного управління юстиції
Міністерства юстиції України в
Автономній Республіці Крим, головного
управління юстиції в області, містах
Києві та Севастополі покладається
виконання рішень, за якими боржниками є
територіальні підрозділи центральних
органів виконавчої влади, місцеві суди,
міські, районні або селищні ради чи
районні державні адміністрації та їх
структурні підрозділи, міські, районні,
міжрайонні, інші прирівняні до них
прокуратури, військові прокуратури
гарнізонів, інші територіальні
підрозділи органів державної влади та
їх посадові особи.

Відповідно до п.3.2.1 Інструкції про
проведення виконавчих дій,
затвердженою наказом Міністерства
Юстиції України від 15.12.1999 року №74/5 та
зареєстрована в Міністерстві юстиції
України 15.12.1999 року за №865/4158, виконавчі
дії проводяться державним виконавцем
відповідного органу державної
виконавчої служби, який розташований:
за місцем проживання, роботи боржника -
фізичної особи або за місцем
знаходження його майна; за
місцезнаходження постійно діючого
керівного органу або майна боржника -
юридичної особи; за місце здійсненням
певних дій, які зобов'язаний вчинити
боржник за відповідним рішенням суду
або іншого органу (посадової особи).

Положенням про головні управління
Пенсійного фонду України в Автономній
Республіці Крим, областях, містах Києві
та Севастополі, затвердженого
Постановою Правління Пенсійного Фонду
України №11-2 від 27.06.2002 року, головні
управління Пенсійного фонду України в
Автономній Республіці Крим, областях,
містах Києві та Севастополі разом з
управліннями Пенсійного фонду України
в районах, містах і районах у містах
утворюють систему територіальних
органів Пенсійного фонду України, який
є центральним органом виконавчої
влади. В зазначеному положенні не
визначено, що ГУ ПФ України у
Львівській області є територіальним
підрозділом центрального органу
виконавчої влади, як вказано у ст.21
Закону України «Про виконавче
провадження».

Відтак, перевіривши дійсні обставини
справи та додатково проаналізувавши
зібрані документальні докази по
матеріалах справи, колегія суддів
прийшла до неспростовного переконання
про те, що суд першої інстанції у
відповідності до вимог ст.200 КАС
України, правильно встановив обставини
справи, ухвалив законне та
обґрунтоване судове рішення з
дотриманням норм матеріального і
процесуального права, доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду, а тому підстав для його
скасування немає.

Керуючись ч.3 ст. 160, ст. 195, ст. 196, п.1 ст. 198,
ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205, ст. 206, ст. 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Головного
управління юстиції у Львівській
області - залишити без задоволення, а
постанову Галицького районного суду м.
Львова від 07 жовтня 2014 року у справі №
461/9794/14-а - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскаржена у
касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
адміністративного суду касаційної
інстанції протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий:
Р.М. Гулид

Судді:
В.С. Затолочний

В.М. Каралюс

Повний текст ухвали виготовлено 24.11.2014
року