Справа № 2а-8813/10/2670
Суддя: Пилипчук Н.Г.
Дата ухвалення: 2014-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 жовтня 2014 року м. Київ
К/9991/9778/11

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

головуючого судді Пилипчук Н.Г.

суддів Ланченко
Л.В.

Цвіркуна Ю.І.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні

касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у Подільському районі м.
Києва

на постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від
20.07.2010

та ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 08.02.2011

у справі № 2а-8813/10/2670

за позовом Державної податкової
інспекції у Подільському районі м.
Києва

до 1. Товариства з обмеженою
відповідальністю «Фірма «ТехНова»,

2. Товариства з обмеженою
відповідальністю «Бігбудкомпані»

про стягнення в дохід держави
отриманого за нікчемними правочинами
податку на прибуток, -

ВСТАНОВИВ:

Державна податкова інспекція у
Подільському районі м. Києва
звернулася до суду з позовом про
стягнення на користь Державного
бюджету України податку на прибуток у
сумі 900000 грн. за нікчемним правочином.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від
20.07.2010, залишеною без змін Київського
апеляційного адміністративного суду
від 08.02.2011, у задоволенні позову
відмовлено.

ДПІ у Подільському районі м. Києва
подала касаційну скаргу, в якій просить
скасувати вказані судові рішення та
ухвалити нове судове рішення про
задоволення позову. Посилається на
порушення судами попередніх інстанцій
норма матеріального та процесуального
права: абз. 2 ч. 2 ст. 207, ч. 2 ст. 215, ч. 1 ст. 216
Цивільного кодексу України, ч. 1 ст. 208
Господарського кодексу України, абз. 4
п.п. 5.3.9 п. 5.3 ст. 5 Закону України «Про
оподаткування прибутку підприємств»
від 28.12.1994 № 334/94 ВР, ст. 41 Конституції
України, ст. 159 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

ТОВ «Фірма «ТехНова» у письмових
запереченнях на касаційну скаргу
просить скаргу залишити без
задоволення, а оскаржувані судові
рішення - без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача
про обставини, необхідні для ухвалення
судового рішення судом касаційної
інстанції, дослідивши доводи
касаційної скарги, матеріали справи,
судові рішення, суд касаційної
інстанції дійшов висновку, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що підставою для
звернення податкового органу до суду з
позовом про стягнення з ТОВ «Фірма
«ТехНова» на користь Державного
бюджету України податку на прибуток у
сумі 900000 грн. слугували висновки
позивача про нікчемність договору між
ТОВ «Фірма «ТехНова» та ТОВ
«Бігбудкомпані» від 01.08.2008 № 1/08-08 про
купівлю-продаж флюсу стабілізованого.

В обґрунтування своєї позиції
контролюючий орган вказує на
відсутність факту здійснення оплати
Відповідачем-1 поставленого товару
(флюсу стабілізованого), а також на
скасування державної реєстрації ТОВ
«Пріоритет-інвест» (від 25.06.2009 №
7041351), на зберігання якому на
підставі договору від 12.08.2008 було
передано вказаний товар. Крім того,
посилається на пояснення директора ТОВ
«Бігбудкомпані» - Бігуна О.В., згідно з
якими вказане підприємство створене
без наміру здійснювати підприємницьку
діяльність.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції, з яким погодився суд
апеляційної інстанції, виходив з
відсутності матеріально-правових
підстав для стягнення в дохід держави
податку на прибуток за нікчемним
правочином.

Суд касаційної інстанції знаходить
правильною позицію судів попередніх
інстанцій про необхідність відмови в
задоволенні позову, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 215 Цивільного
кодексу України недійсним є правочин,
якщо його недійсність встановлена
законом (нікчемний правочин). У цьому
разі визнання такого правочину
недійсним судом не вимагається.

Згідно зі ст. 228 Цивільного кодексу
України правочин, який порушує
публічний порядок, є нікчемним.

З огляду на викладене, органи державної
податкової служби могли звертатися до
судів із позовами на підставі ч. 1 ст. 228
Господарського процесуального кодексу
України про стягнення в доход держави
коштів, одержаних за правочинам,
вчиненими з метою, яка завідомо
суперечить інтересам держави і
суспільства, посилаючись на їх
нікчемність.

Відповідно до ч. 1 ст. 208 Господарського
кодексу України якщо господарське
зобов'язання визнано недійсним як таке,
що вчинено з метою, яка завідомо
суперечить інтересам держави і
суспільства, то за наявності наміру в
обох сторін - у разі виконання
зобов'язання обома сторонами - в доход
держави за рішенням суду стягується
все одержане ними за зобов'язанням, а у
разі виконання зобов'язання однією
стороною з другої сторони стягується в
доход держави все одержане нею, а також
все належне з неї першій стороні на
відшкодування одержаного. У разі
наявності наміру лише у однієї із
сторін усе одержане нею повинно бути
повернено другій стороні, а одержане
останньою або належне їй на
відшкодування виконаного стягується
за рішенням суду в доход держави.

Податковим органом заявлені позовні
вимоги про стягнення з ТОВ «Фірма
«ТехНова» в доход держави податку на
прибуток, а не коштів, одержаних за
нікчемним договором між ТОВ «Фірма
«ТехНова» та ТОВ «Бігбудкомпані» від
01.08.2008 № 1/08-08. При цьому
матеріально-правовими підставами для
такого позову податкова інспекція,
серед інших, визначила ст. 208
Господарського кодексу України.

Зважаючи на те, що законом передбачено
наслідки визнання господарського
зобов'язання недійсним як такого, що
вчинено з метою, яка завідомо
суперечить інтересам держави і
суспільства, залежно від наявності
наміру у обох сторін правочину чи лише
у однієї із сторін, а також залежно від
виконання зобов'язання однією стороною
або обома сторонами, зокрема: у разі
наявності наміру лише у однієї зі
сторін передбачено конфіскаційну
адміністративно-господарську санкцію
у вигляді повернення усього одержаного
такою стороною другій стороні, а
одержаного останньою або належного їй
на відшкодування виконаного -
стягненню за рішенням суду в доход
держави, позовні вимоги про стягнення в
доход держави податку на прибуток, не
могли бути задоволеними з огляду на
відсутність правових підстав для
такого стягнення.

Враховуючи наведене, підстав для
задоволення касаційної скарги та
скасування законних і обґрунтованих
судових рішень не вбачається.

Керуючись ст. ст. 220, 2201, 223, 224, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у Подільському районі м.
Києва залишити без задоволення, а
постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 20.07.2010 та ухвалу
Київського апеляційного
адміністративного суду від 08.02.2011 - без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути переглянута
Верховним Судом України з підстав,
передбачених статтею 237 Кодексу
адміністративного судочинства
України, за заявою про перегляд даної
ухвали, поданою через Вищий
адміністративний суд України у
порядку, встановленому статтями 236-2391
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя
Н.Г. Пилипчук

Судді
Л.В. Ланченко

Ю.І. Цвіркун