Справа № 826/12575/14
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2014-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 листопада 2014 року №
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі головуючого судді
Келеберди В.І. розглянувши у
письмовому провадженні
адміністративну справу
за позовом Державного підприємства
"Одеська об'єднана дирекція
виробництва водогосподарських
об'єктів" до Шевченківського районного
управління юстиції в м. Києві
Головного управління юстиції у м. Києві
про скасування постанов, зняття арешту
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
ДП «Одеська об'єднана дирекція
будівництва водогосподарських
об'єктів» звернулась до суду з позовом
до Шевченківського районного
управління юстиції у м. Києві,
Головного управління юстиції у м. Києві
про визнання протиправними та
скасування постанов про накладення
арешту від 20.05.2011 №26070718, від 26.11.2012, якою
накладено арешт на транспортний засіб -
легковий автомобіль марки SUBARU модель
випуску, номер двигуна 627524, звільнення
В обґрунтування позовних вимог
позивач зазначає, що майно на яке
накладено арешт оскарженими
постановами було предметом лізингу. В
подальшому, судовим рішенням визнано
право власності позивача на таке майно.
З огляду на викладене, позивач вважає,
що наявні підстави для звільнення
належного позивачу майна з-під арешту в
порядку ст. 60 Закону України «Про
виконавче провадження».

Відповідач - Шевченківське
районне управління юстиції у м. Києві -
письмових заперечень по суті позовних
вимог суду не надав, явку
уповноваженого представника в судове
засідання не забезпечив, хоча був
належним чином повідомлений про час,
дату та місце судового вирішення
справи.

Відповідач - Головне управління
юстиції у м. Києві - також явку
уповноваженого представника в судове
засідання не забезпечив, хоча був
належним чином повідомлений про час,
дату та місце судового вирішення
справи.

Відповідно до положень п.1 ст.6
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод, кожен має право
на справедливий і публічний розгляд
його справи упродовж розумного строку
незалежним і безстороннім судом,
встановленим законом, який вирішить
спір щодо його прав та обов'язків
цивільного характеру або встановить
обґрунтованість будь-якого висунутого
проти нього кримінального
обвинувачення. Більше того, відповідно
до рішень Європейського суду з прав
людини, що набули статусу остаточного,
зокрема "Іззетов проти України", "Пискал
проти України", "Майстер проти України",
"Субот проти України", "Крюков проти
України", "Крат проти України", "Сокор
проти України", "Кобченко проти
України", "Шульга проти України", "Лагун
проти України", "Буряк проти України",
"ТОВ "ФПК "ГРОСС" проти України", "Гержик
проти України" суду потрібно
дотримуватись розумного строку для
судового провадження.

Згідно з ч. 6 ст. 128 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо немає перешкод для
розгляду справи у судовому засіданні,
але прибули не всі особи, які беруть
участь у справі, хоча і були належним
чином повідомлені про дату, час і місце
судового розгляду, суд має право
розглянути справу у письмовому
провадженні у різі відсутності потреби
заслухати свідка чи експерта.

В судовому засіданні на підставі ч. 6 ст.
128 КАС України ухвалено про вирішення
справи в порядку письмового
провадження.

Розглянувши подані сторонами
документи і матеріали, заслухавши
пояснення сторін, всебічно і повно
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтується позов, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, Окружний
адміністративний суд м. Києва,

ВСТАНОВИВ:

На виконанні у Підрозділі примусового
виконання рішень відділу державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у м. Києві перебуває
виконавче провадження №26070718 з
примусового виконання наказу
Господарського суду м. Києві виданого
14.03.2011 №18/46 про стягнення з ТОВ
«Фінансова лізингова група» на користь
ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованості в
сумі 25 500 грн., витрат по сплаті
держмита 236 грн., витрат на
інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу.

Відповідно до повідомлення УДАЇ ГУ МВС
України від 20.05.2011 на автомобіль марки
SUBARU модель FORESTER номер кузова JF1SH9LL59G року випуску, номер двигуна 627524.

Постановою головного державного
виконавця підрозділу примусового
виконання рішень відділу Державної
виконавчої служби головного
управління юстиції у м. Києві від 20.05.2011
накладено арешт на все рухоме майно
зареєстроване за ТОВ «Фінансова
лізингова група» у межах суми
звернення стягнення 3671273,90 грн.

Відповідно до частини першої статті 11
Закону України "Про виконавче
провадження" державний виконавець
зобов'язаний вживати передбачених цим
Законом заходів примусового виконання
рішень, неупереджено, своєчасно і в
повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно зі статтею 52 Закону України "Про
виконавче провадження" звернення
стягнення на майно боржника полягає в
його арешті, вилученні та примусовій
реалізації.

У разі відсутності у боржника коштів та
інших цінностей, достатніх для
задоволення вимог стягувача, стягнення
звертається також на належне боржнику
інше майно, за винятком майна, на яке
згідно із законом не може бути
накладено стягнення. Звернення
стягнення на майно боржника не зупиняє
звернення стягнення на кошти боржника.
Боржник має право запропонувати ті
види майна чи предмети, на які
необхідно в першу чергу звернути
стягнення. Черговість стягнення на
кошти та інше майно боржника остаточно
визначається державним виконавцем.

Стягнення на майно боржника
звертається в розмірі і обсязі,
необхідних для виконання за виконавчим
документом, з урахуванням стягнення
виконавчого збору, витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій, штрафів, накладених на
боржника під час виконавчого
провадження. У разі якщо боржник
володіє майном спільно з іншими
особами, стягнення звертається на його
частку, що визначається судом за
поданням державного виконавця.

Судом встановлено, що між ТОВ
«Фінансова лізингова група» та ДП
«Укрводсервіс» укладено договір
фінансового лізингу від 25.12.2008 №176л/12/08,
предметом якого є автомобіль марки SUBARU
модель FORESTER.

В подальшому, 16.01.2009 ТОВ «Фінансова
лізингова група» та ДП «Укрводсервіс»
складено акт прийому-передачі предмета
лізингу автомобіль марки SUBARU модель
FORESTER , свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу ААС591891 та
номерних знаків АА2823ІЕ (2 шт).

Також, 30.12.2009 укладено додаткову угоду
про заміну сторони фінансового
лізингу, відповідно до якої сторони
досягли згоди та передачі предмета
лізингу з ДП «Укрводсервіс» до ДП
«Одеська об'єднана дирекція
будівництва водогосподарських
об'єктів» всі права та обов'язки
лізингоодержувача за договором
фінансового лізингу від 25.12.2008 №176/12/08
переходять до ДП «Одеська об'єднана
дирекція будівництва
водогосподарських об'єктів».

10.09.2010 між ТОВ «Фінансова лізингова
група» та ДП «Укрводсервіс» підписано
акт зведення взаєморозрахунків та
підписано акт прийому-передачі
предмета лізингу у власність між ТОВ
«Фінансова лізингова група» та ДП
«Одеська об'єднана дирекція
будівництва водогосподарських
об'єктів».

Відповідно до ст. 1 Закону України
«Про фінансовий лізинг» за договором
фінансового лізингу (далі - договір
лізингу) лізингодавець зобов'язується
набути у власність річ у продавця
(постачальника) відповідно до
встановлених лізингоодержувачем
специфікацій та умов і передати її у
користування лізингоодержувачу на
визначений строк не менше одного року
за встановлену плату (лізингові
платежі).

Згідно із ст. 8 Закону України «Про
фінансовий лізинг» у разі переходу
права власності на предмет лізингу від
лізингодавця до іншої особи відповідні
права та обов'язки лізингодавця за
договором лізингу переходять до нового
власника предмета лізингу.

Якщо сторони договору лізингу уклали
договір купівлі-продажу предмета
лізингу, то право власності на предмет
лізингу переходить до
лізингоодержувача в разі та з моменту
сплати ним визначеної договором ціни,
якщо договором не передбачене інше.

Предмет лізингу не може бути
конфісковано, на нього не може бути
накладено арешт у зв'язку з будь-якими
діями або бездіяльністю
лізингоодержувача.

Статтею 9 Закону України «Про
фінансовий лізинг» визначено, що
лізингоодержувачу
(сублізингоодержувачу) забезпечується
захист його прав на предмет лізингу
нарівні із захистом, встановленим
законодавством щодо захисту прав
власника.

Лізингоодержувач
(сублізингоодержувач) має право
вимагати, у тому числі й від
лізингодавця, усунення будь-яких
порушень його прав на предмет лізингу.

Рішенням Господарського суду Одеської
області від 30.10.2013 у справі №916/2177/13
задоволено позов ДП «Одеська об'єднана
дирекція будівництва
водогосподарських об'єктів» до ТОВ
«Фінансова Лізингова група» та визнано
право власності ДП «Одеська об'єднана
дирекція будівництва
водогосподарських об'єктів» на
транспортний засіб - легковий
автомобіль марки SUBARU модель FORESTER номер
кузова JF1SH9LL59G року випуску, номер
двигуна 627524.

Відповідно до ст. 60 Закону України «Про
виконавче провадження» особа, яка
вважає, що майно, на яке накладено
арешт, належить їй, а не боржникові,
може звернутися до суду з позовом про
визнання права власності на це майно і
про зняття з нього арешту.

У разі прийняття судом рішення про
зняття арешту з майна арешт з майна
знімається за постановою державного
виконавця не пізніше наступного дня,
коли йому стало відомо про такі
обставини. Копія постанови про зняття
арешту з майна надсилається боржнику
та органу (установі), якому була
надіслана для виконання постанова про
накладення арешту на майно боржника.

Оскільки оскарженою постановою
накладено арешт на майно, що належить
позивачу, а не боржникові у виконавчому
провадженні, суд вбачає наявними
підстави для задоволення позовних
вимог, скасування постанови від 20.05.2011
ВП №26070718 в частині накладення арешту
автомобіль марки SUBARU модель FORESTER номер
кузова JF1SH9LL59G року випуску, номер
двигуна 627524 та звільнення з-під арешту
автомобіль марки SUBARU модель FORESTER номер
кузова JF1SH9LL59G року випуску, номер
двигуна 627524, накладеного вказаною
постановою, отже позовні вимоги у
вказаній частині підлягають
задоволенню.

Щодо позовних вимог в частині
скасування постанови Шевченківського
районного управління юстиції у м. Києві
від 26.11.2012, якою накладено арешт на
транспортний засіб - легковий
автомобіль марки SUBARU модель FORESTER номер
кузова JF1SH9LL59G року випуску, номер
двигуна 627524, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 11 Кодексу
адміністративного судочинства України
розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюються
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

Суд розглядає адміністративні справи
не інакше як за позовною заявою,
поданою відповідно до цього Кодексу, і
не може виходити за межі позовних
вимог. Суд може вийти за межі позовних
вимог тільки в разі, якщо це необхідно
для повного захисту прав, свобод та
інтересів сторін чи третіх осіб, про
захист яких вони просять.

Згідно із ст. 69 Кодексу
адміністративного судочинства України
доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Докази суду надають особи, які беруть
участь у справі. Суд може запропонувати
надати додаткові докази або
витребувати додаткові докази за
клопотанням осіб, які беруть участь у
справі, або з власної ініціативи.

Відповідно до частини першої статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Суд зауважує, що позивачем не надано
належних доказів винесення
Шевченківським районним управлінням
юстиції у м. Києві постанови Києві від
26.11.2012, якою накладено арешт на
транспортний засіб - легковий
автомобіль марки SUBARU модель FORESTER номер
кузова JF1SH9LL59G року випуску, номер
двигуна 627524.

Судом неодноразово витребовувались
від Шевченківського районного
управління юстиції у м. Києві копія
постанови від 26.11.2012, якою накладено
арешт на транспортний засіб - легковий
автомобіль марки SUBARU модель FORESTER номер
кузова JF1SH9LL59G року випуску, номер
двигуна 627524, проте відповідачем вимоги
суд не виконано.

Враховуючи відсутність доказів
винесення Шевченківським районним
управлінням юстиції у м. Києві
постанови Києві від 26.11.2012 та
накладення арешту на транспортний
засіб - легковий автомобіль марки SUBARU
модель FORESTER номер кузова JF1SH9LL59G
року випуску, номер двигуна 627524 , суд не
вбачає підстав для задоволення
позовних вимог у вказаній частині.

Враховуючи викладене, суд дійшов
висновку про наявність підстав для
часткового задоволення позовних вимог,
а саме: щодо скасування постанови від
20.05.2011 ВП №26070718 в частині накладення
арешту автомобіль марки SUBARU модель
FORESTER номер кузова JF1SH9LL59G року
випуску, номер двигуна 627524 та
звільнення з-під арешту автомобіль
марки SUBARU модель FORESTER номер кузова
JF1SH9LL59G року випуску, номер
двигуна 627524, накладеного вказаною
постановою. В решті позовні вимоги не
підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись
статтями 69, 70, 71, 128, 158-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н
О В И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Скасувати постанову Підрозділу
примусового виконання рішень відділу
державної виконавчої служби Головного
управління юстиції у м. Києві від 20.05.2011
ВП №26070718 в частині накладення арешту
автомобіль марки SUBARU модель FORESTER номер
кузова JF1SH9LL59G року випуску, номер
двигуна 627524.

3. Звільнити з-під арешту накладеного
постановою підрозділу примусового
виконання рішень відділу державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у м. Києві від 20.05.2011
ВП №26070718 - автомобіль марки SUBARU модель
FORESTER номер кузова JF1SH9LL59G року
випуску, номер двигуна 627524.

3. Відмовити в задоволенні решти
позовних вимог.

Постанова набирає законної сили в
порядку, визначеному статтею 254
Кодексу адміністративного судочинства
України. Постанова може бути оскаржена
до суду апеляційної інстанції за
правилами, встановленими статтями
185-187 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Суддя
В.І. Келеберда