Справа № 804/14509/14
Суддя: Жукова Євгенія Олексіївна
Дата ухвалення: 2014-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:
головуючого судді
при секретарі судового засідання
представника позивача
представника відповідача
розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Краусберг Україна»
до Верхньодніпровської об`єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення від
11 вересня 2014 р. до Дніпропетровського
окружного адміністративного суду
надійшов адміністративний позов
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Краусберг Україна»
до Верхньодніпровської об`єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення від
Позовні вимоги обґрунтовано наступним.
У період з 31.07.2014 р. по 06.08.2014 р.
Верхньодніпровською об`єднаною
державною податковою інспекцією
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області проводилась
документальна невиїзна перевірка ТОВ
за результатами якої складено акт від 08
серпня 2014 року №939/04-16-22-02/37221281 «Про
результати позапланової невиїзної
перевірки Товариства з обмеженою
відповідальністю «Краусберг Україна»,
В акті перевірки від 08 серпня 2014 р.
№939/04-16-22-02/37221281 відповідачем зроблено
висновок про порушення: п.198.1, п.198.6 ст.198
Податкового кодексу України №2755-VI від
02.12.2010 р. із змінами та доповненнями, в
результаті чого знижено податкок на
додану вартість у сумі 755 926,84 грн., в т.ч.
за: грудень 2012 - 16 951, 91 грн.; січень 2013
року - 1 067,92 грн.; лютий 2013 року - 0 337,73
грн.; березень 2013 року - 94 440,55 грн.;
квітень 2013 року - 70 446,67 грн.; травень 2013
року - 72 466,08 грн.; червень 2013 року - 75 592,75
грн.; липень 2013 року - 76 791,48 грн.; серпень
2013 року - 72 216,08 грн.; вересень 2013 року - 90
024 грн.; жовтень 2013 р. - 25 092,5 грн.;
листопад 2013 року - 25 092,5 грн.; грудень 2013
року- 45 226, 67 грн.
На підставі висновків, викладених в
акті від 08 серпня 2014 р. №939/04-16-22-02/37221281,
Верхньодніпровською об`єднаною
державною податковою інспекцією
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області прийнято
податкове повідомлення-рішення форми
якого ТОВ «Краусберг Україна»
збільшено грошове зобов`язання з
податку на додану вартість у загальній
сумі 944 908,55 грн., з яких за основним
платежем у розмірі 755 926,84 грн. та
застосовано штрафні (фінансові)
санкції у розмірі 188 981,71 грн.
Позивач висновки вищевказаного акту
перевірки вважає неправомірними та
незаконними, а тому відповідно і
повідомлення-рішення таким, що
підлягає скасуванню.
Ухвалою Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 12 вересня
2014 р. по справі було відкрито
провадження та справа призначена до
розгляду в судовому засіданні.
Представник позивача в судовому
засіданні підтримав позовні вимоги та
просив суд задовольнити позов в
повному обсязі за викладених у ньому
Представник відповідача в судовому
засіданні заперечував проти
адміністративного позову та просив
відмовити в задоволенні позовних вимог
в повному обсязі, посилаючись на
заперечення від 24.09.2014 року, в яких
Верхньодніпровською ОДПІ ГУ
Міндоходів у Дніпропетровській
області на підставі наказу від 30.07.2014 р.
№730 проведено позапланову
документальну невиїзну перевірку
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Краусберг Україна»
грудень 2012 року та січень 2013 року, ТОВ
січень-березень 2013 року та липень 2013
за вересень-грудень 2013 року, ТОВ
року, ПП «Гудвін-Лімітед» () за лютий-вересень 2013 року.
Відповідач в своїх запереченнях
зазначає, що між ТОВ «Краусберг
Україна» та ТОВ «Акцент-Медіа» було
укладено договори про надання послуг
по прибиранню приміщень та прилеглих
територій, взаємовідносини
відбувались у грудні 2012 року та січні
2013 року. На виконання зазначених
договорів ТОВ «Краусберг Україна» під
час перевірки було надано акти
виконаних робіт, які, як зазначає
відповідч - не мають юридичної сили
первинних документів.
У перевіряємому періоді ТОВ «Краусберг
України» уклало договір
купівлі-продажу з ТОВ «Промтрейд»,
взаємовідносини відбулись у
січні-березні 2013 року та липні 2013 року,
згідно з наданими до перевірки
видатковими накладними на
відвантаження продуктів на ТОВ
«Краусберг Україна» відсутні
обов`язкові реквізити.
Між ТОВ «Краусберг Україна» та ТОВ
«Афелій-2013», як встановлено перевіркою,
взаємовідносини відбувались на
підставі договорів надання послуг у
вересні-грудні 2013 року, в підтвердження
їх виконання було надано акти
виконаних робіт, які не мають юридичної
сили первинних документів.
Перевіряючим під час перевірки
встановлено, що між ТОВ «Краусберг
Україна» та ТОВ «Гудвін Лімітед»
укладено договори про надання послуг,
взаємовідносини відбувались у
лютому-вересні 2013 року, в підтвердження
виконання даних договорів ТОВ
«Краусберг Україна» надано акти
виконаних робіт, які, як зазначено в
наданих відповідачем запереченнях, не
мають юридичної сили первинних
В запереченнях представником
відповідача також було зазначено, що по
зазначеним вище підприємствам
надійшла податкова інформація щодо
винесення старшим слідчим з ОВС ГСУ ФР
Міністерства доходів і зборів України
Марголісом Д.О. постанови від 22.04.2014 р. у
кримінальному провадженні від 08.10.2013 р.
Під час документальної невиїзної
перевірки представник відповідача
зазначив, що ним було використано акти
перевірок контрагентів ТОВ «Краусберг
Україна» щодо нереальності здійснення
господарської діяльності останнім, а
саме з: ТОВ «Акцент-Медіа», ТОВ
«Промтрейдінг», ТОВ «Афелій 2013», ТОВ
«Діміт», ПП «Гудвіл-Лімітед».
Зважаючи на викладене,
Верхньодніпровська ОДПІ ГУ Міндоходів
у Дніпропетровській області вважає
вимоги позивача безпідставними,
необґрунтованими та такими, що не
підлягають задоволенню.
Дослідивши в судовому засіданні
докази, наявні в матеріалах справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, суд встановив наступне.
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Краусберг Україна»
є юридичною особою, що підтверджується
Випискою з ЄДРПОУ, копія якої міститься
в матеріалах справи.
Відповідно до ч.3.1 та ч.3.2 ст.3 «Головна
ціль та види діяльності товариства»
Статуту ТОВ «Краусберг Україна», копія
якого міститься в матеріалах справи,
товариство здійснює підприємницьку
діяльність по насиченню ринку товарами
та послугами з метою одержання
прибутку та наступного його розподілу
між учасниками. Для вирішення головної
цілі товаристо здійснює: прибирання
виробничих та житлових приміщень,
устаткування та та транспортних
засобів, що включає: прибирання
внутрішнії приміщень в будівлях усіх
типів, у тому числі в установах та
закладах, підприємствах, в магазинах, а
також в багатоквартирних житлових
будинках тощо; чищення димоходів,
камінів, плит, печей, сміттєспалювачів,
бойлерів, вентиляційних шахт та
витяжних пристроїв тощо; миття вікон;
чищення промислового устаткування,
миття пляшок та очищення цистерн для
автодорожніх та морських перевезень
тощо, а також приирання поїздів,
автобусів, літаків тощо; прибирання
стіття, боротьба із забрудненням та
подібні види діяльності, що включає:
прибирання та видалення сміття, що
забирається в урнах у громадських
місцях; замінна і поливання доріг,
скверів, ринків, громадських садів,
парків, стоянок тоянок транспорту тощо;
прибирання снігу й криги на шляхах і
злітно-посадових смугах, посипання
сіллю й піском; знезаражування грунтів
і забруднених підземних вод за
допомогою механічних, хімічних або
біологічних засобів на місці або з
вивезенням знезаражування та очищення
поверхневих вод внаслідок випадкового
забруднення шляхом видалення
забруднювальних речовин або
застосування хімікатів; очищення після
скидання нафти на землю, в поверхневі
води, в океан або в прибережні моря;
роботи з розмінування та побічні
роботи, наприклад, підривання
вибухових речовин; прокат пересувних
туалетів; інші спеціалізовані види
діяльності з боротьби із забрудненням,
не віднесенні до інших групувань, тощо.
Заступником начальника управління -
начальником відділу організації та
супроводження перевірок платників
податків управління податкового
аудиту - Костоглодовим Сергієм
Миколайовичем та начальником відділу
податкового аудиту окремих платників
управління податкового аудиту -
Константиновою Надією Миколаївної, на
підставі наказу Верхньодніпровської
ОДПІ ГУ Міндоходів у Дніпропетровській
області від 30.07.2014 р. №730 проведено
позапланову документальну невиїзну
перевірку Товариства з обмеженою
відповідальністю «Краусберг Україна»
грудень 2012 року та січень 2013 року, ТОВ
січень-березень 2013 року та липень 2013
за вересень-грудень 2013 року, ТОВ
року, ПП «Гудвін-Лімітед» () за лютий-вересень 2013 року, за
результатами якої складено акт від
08.08.2014 р. №939/04-16-22-02/37221281.
У вищезазначеному акті податковим
органом зроблено висновок про
порушення підприємством: п.198.1, п.198.6
ст.198 Податкового кодексу України №2755-VI
від 02.12.2010 р. із змінами та доповненнями,
в результаті чого знижено податкок на
додану вартість у сумі 755 926,84 грн., в т.ч.
за: грудень 2012 - 16 951, 91 грн.; січень 2013
року - 1 067,92 грн.; лютий 2013 року - 0 337,73
грн.; березень 2013 року - 94 440,55 грн.;
квітень 2013 року - 70 446,67 грн.; травень 2013
року - 72 466,08 грн.; червень 2013 року - 75 592,75
грн.; липень 2013 року - 76 791,48 грн.; серпень
2013 року - 72 216,08 грн.; вересень 2013 року - 90
024 грн.; жовтень 2013 р. - 25 092,5 грн.;
листопад 2013 року - 25 092,5 грн.; грудень 2013
року- 45 226, 67 грн.
На підставі зазначеного акту від 08.08.2014
р. №939/04-16-22-02/37221281 Верхньодніпровською
ОДПІ ГУ Міндоходів у Дніпропетровській
області було прийнято податкове
повідомлення-рішення форми «Р» від
ТОВ «Краусберг Україна» збільшено
грошове зобов`язання з податку на
додану вартість на загальну суму 944 908,55
грн., з яких за основним платежем у
розмірі 755 926,84 грн. та застосовано
штрафні (фінансові) санкції у розмірі 188
Судом встановлено, матеріалами справи
підтверджено, що підставою для
винесення оскаржуваного податкового
повідомлення-рішення стали наступні
В акті перевірки від 08.08.2014 р.
№939/04-16-22-02/37221281 податковим органом
було перевірено взаємовідносини ТОВ
«Краусберг Україна» з ТОВ
грудень 2012 року та січень 2013 року, ТОВ
січень-березень 2013 року та липень 2013
за вересень-грудень 2013 року, ТОВ
року, ПП «Гудвін-Лімітед» () за лютий-вересень 2013 року, за
результатами якої складено акт від
08.08.2014 р. №939/04-16-22-02/37221281.
Податковим органом при перевірці було
використано такі документи, як: запит
Верхньодніпровської ОДПІ від 10.07.2014 р.
№4199/10/04-16-22-01, лист від 30.07.2014 р. №20, яким
надано завірені копії первинних
документів - договори, акти
здачі-прийняття робіт (надання послуг),
акти прийому-передачі матеріалів,
видаткові та податкові накладні,
банківські виписки, рахунки-фактур,
декларації з ПДВ з додатками загальної
форми за грудень 2012 року, за
січень-грудень 2013 року, розшифровки
податкових зобов`язань з податку на
додану вартість в розрізі контрагентів
за грудень 2012 року, за січень-грудень 2013
року, довідка від 26.11.2013 р.
№588/04-16-22-01/37221281 «Про результати
зустрічної документальної перевірки
ТОВ «Краусберг Україна» () щодо дотримання вимог
податкового, валютного та іншого
законодавства за операціями з
підприємством ПП «ГУДВІН ЛІМІТЕД», (код
30.09.2013 р.», інформація з ком`ютерних
автоматизованих інформаційних систем
податкового органу: АІС «Податки», ІС
«Податковий Блок», копії зазначених
документів містяться в матеріалах
справи.
На вищезазначений акт, складений
Верхньодніпровською об`єднаною
державною податковою інспекцією
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області від 08.08.2014 р.
за №939/04-16-22-02/37221281 позивачем було
подано заперечення від 18.08.2014 р.
Листом від 26.08.2014 р. №5225/10/04-16-22-02
Верхньодніпровською ОДПІ ГУ
Міндоходів у Дніпропетровській
області надано відповідь про залишення
акту від 08.08.2014 р. №939/04-16-22-02/37221281 «Про
результати позапланової невиїзної
перевірки Товариства з обмеженою
відповідальністю «Краусберг Україна»,
з контрагентами» - без змін, а скаргу
Щодо реальності здійснення
господарських операцій позивача з
зазначеними вище контрагентами судом
зазначається наступне.
В матеріалах справи містяться копії
договорів укладених між ТОВ «Краусберг
Україна» та ТОВ «Акцент-Медіа», а саме:
договір про надання послуг від 03.12.2012 р.
№3/12/2012-1; договір про надання послуг від
03.12.2012 р. №3/12/2012-2; договір про надання
послуг від 03.12.2012 р. №3/12/2012-3; договір про
надання послуг від 03.12.2012 р. №3/12/2012-4;
договір про надання послуг від 03.12.2012 р.
№3/12/2012-5; договір про надання послуг від
03.12.2012 р. №3/12/2012-6; договір про надання
послуг від 03.12.2012 р. №3/12/2012-7; договір про
надання послуг від 03.12.2012 р. №3/12/2012-8;
договір про надання послуг від 03.12.2012 р.
№3/12/2012-9; договір про надання послуг від
03.12.2012 р. №3/12/2012-10; договір про надання
послуг від 21.12.2012 р. №21/12/2012-1.
На підтвердження виконання умов
зазначених договорів позивачем до суду
надано копії господарських документів,
а саме: податкові накладні: від 04.12.2012 р.
№1204005; від 11.12.2012 р. №1211002; від 11.12.2012 р.
№1211003; від 11.12.2012 р. №1211004; від 11.12.2012 р.
№1211003; від 11.12.2012 р. №1211004; від 11.12.2012 р.
№1211005; від 11.12.2012 р. №1211006; від 11.12.2012 р.
№1211007; від 11.12.2012 р. №1211008; від 11.12.2012 р.
№1211009; від 11.12.2012 р. №1211010; від 11.12.2012 р.
№1211011; від 21.12.2012 р. №1221001; від 08.01.2013 р.
№108001; видаткові накладнимі: від 04.12.2012
р. №РН-04/21-1; від 08.01.2013 Р. №108/01; акти
здачі-прийняття робіт: від 11.12.2012 р.
№ОУ-11/21-1; від 11.12.2012 Р. №ОУ-11/21-2; від
11.12.2012 р. №ОУ-11/21-2; від 11.12.2012 р. №ОУ-11/21-3;
від 11.12.2012 р. №ОУ-11/21-4; від 11.12.2012 р.
№ОУ-11/21-5; від 11.12.2012 р. №ОУ-11/21-6; від
11.12.2012 р. №ОУ-11/21-7; від 11.12.2012 р. №ОУ-11/21-8;
від 11.12.2012 р. №ОУ-11/21-9; від 11.12.2012 р.
№ОУ-11/21-10; від 21.12.2012 р. №ОУ-21/21-1.
Позивач також зазначив, що розрахунки
за придбаний товар відбулись у
безготівковій формі, в підтвердження
чого до суду надано копії банківський
виписок: від 05.03.2013 р. №1454; від 06.03.2013 р.
№1457.
Як вбачається з матеріалів справи, між
ТОВ «Краусберг Україна» та ТОВ
«Промтрейдинг» укладено договір
купівлі-продажу від 31.01.2013 р. №31/01/13
відповідно до якого ТОВ «Промтрейдинг»
зобов`язувався поставити, а ТОВ
«Краусберг Україна» прийняти і
сплатити продукцію в асортименті,
якості за ціною, вказаних в рахунках і
В підтвердження виконання умов
зазначеного вище договору позивачем
було надано видаткові накладні: від
31.01.2013 р. №РН-31/28; від 08.02.2013 р. №РН-0000003;
від 15.02.2013 р. №РН-0000005; від 18.02.2013 р.
№РН-0000007; від 27.02.2013 р. №РН-0000008; від
28.02.2013 р. №РН-0000009; від 12.03.2013 р. №РН-0000011;
від 18.03.2013 р. №РН-0000014; від 18.03.2013 р.
№РН-0000015; від 20.03.2013 р. №РН-0000016; від
15.03.2013 р. №РН-0000013; від 15.03.2013 р. №0000012;
податкові накладні: від 31.01.2013 р. №131028;
від 08.02.2013 р. №208005; від 15.02.2013 р. №215007; від
18.02.2013 р. №218009; від 19.02.2013 р. №219013; від
27.02.2013 р. №227009; від 28.02.2013 р. №228018; від
11.03.2013 р. №311007; від 12.03.2013 р. №312012; від
18.03.2013 р. №318007; від 18.03.2013 р. №318008; від
20.03.2013 р. №320009; від 15.03.2013 р. №315010; від
15.03.2013 р. №315009; від 02.07.2013 р. №702001.
На підтвердження розрахунків за
придбаний товар між ТОВ «Краусберг
Україна» та ТОВ «Промтрейдинг», які зі
слів позивача відбулись у
безготівковій формі, позивачем було
надано до суду копії банківських
виписок, які містяться в 1-му томі на
Між ТОВ «Краусберг Україна» та ТОВ
«Афелій-2013» було укладено договори про
надання послуг, а саме: від 28.08.2013 р.
№08-2013; від 28.08.2013 р. №07-2013; від 28.08.2013 р.
№06-2013; від 28.08.2013 р. №05-2013; від 28.08.2013 р.
№04-2013; від 28.08.2013 р. №03-2013; від 29.11.2013 р.
№25-2013; від 29.11.2013 р. №24-2013; від 29.11.2013 р.;
від 29.11.2013 р. №20-2013; від 29.11.2013 р. №19-2013.
В підтвердження виконання зазначених
вище договорів позивачем було надано
акти здачі прийняття робіт: від 30.09.2013
року №ОУ-13-09; від 30.09.2013 р. №ОУ-12-09; від
30.09.2013 р. №ОУ-11-09; від 30.09.2013 року №ОУ-10-09;
від 30.09.2013 р. №ОУ-9-09; від 30.09.2013 р. №ОУ-18-10;
від 31.10.2013 р. №ОУ-17-10; від 31.10.2013 р.
№ОУ-16-10; від 31.10.2013 р. №ОУ-16-10; від 31.10.2013
р. №ОУ-17-10; від 31.10.2013 р. №ОУ-14-10; від
31.10.2013 р. №ОУ-13-10; від 29.11.2013 року №ОУ-15-11;
від 29.11.2013 року №ОУ-14-11; від 29.11.2013 року
№13-11; від 29.11.2013 р. №ОУ-12-11; від 29.11.2013 р.
№ОУ-11-11; від 29.11.2013 р. №ОУ-10-11; від 31.12.2013
р. №ОУ-04-12; від 31.12.2013 р. №ОУ-04.12; від
31.12.2013 р. №ОУ-02-12; від 31.12.2013 р. №ОУ-01-12;
від 31.12.2013 р. №ОУ-03-12; від 31.12.2013 р.
№ОУ-05-12; від 31.12.2013 р. №ОУ-06-12; від 31.12.2013
р. №ОУ-07-12; від 31.12.2013 р. №ОУ-08-12; від
31.12.2013 р. №ОУ-09-12; від 31.12.2013 р. №ОУ-10-12;
від 31.12.2013 р. №ОУ-11-12; податкові
накладні: від 30.09.2013 р. №930013; від 30.09.2013 р.
№930012; від 30.09.2013 р. №930011; від 30.09.2013 р.
№930010; від 30.09.2013 р. №930009; від 30.09.2013 р.
№930008; від 31.10.2013 р. №1031018; від 31.10.2013 р.
№1031017; від 31.10.2013 р. №1031016; від 31.10.2013 р.
№1031015; від 31.10.2013 р. №1031014; від 31.10.2013 р.
№1031013; від 29.11.2013 р. №1129015; від 29.11.2013 р.
№1129014; від 29.11.2013 р. №1129013; від 29.11.2013 р.
№1129012; від 29.11.2013 р. №1129011; від 29.11.2013 р.
№1129010; від 26.12.2013 р. №1226004; від 26.12.2013 р.
№1226002; від 31.12.2013 р. №1231001; від 31.12.2013 р.
№1231003; від 31.12.2013 р. №1231005; від 31.12.2013 р.
№1231006; від 31.12.2013 р. №1231005; від 31.12.2013 р.
№1231006; від 31.12.2013 р. №1231007; від 31.12.2013 р.
№1231008; від 31.12.2013 р. №1231009; від 31.12.2013 р.
№1231002; від 31.12.2013 р. №1231004.
Розрахунки, як зазначає позивач, між
ним та ТОВ «Афелій-2013» відбулись у
безготівковій формі, в підтвердження
чого до суду надано копії банківських
виписок, які містяться в 2-му томі на
Між ТОВ «Краусберг Україна» та ТОВ
«Діміт» укладено договір від 29.08.2013 р.
№29/08/13, відповідно до умов якого, ТОВ
«Діміт» в порядку та на умовах даного
договору, зобов`язувався передати у
власність ТОВ «Краусберг Україна»
належний на праві власності товар -
поломиючу машину Numatik 60 л-1 шт. на
загальну суму 102000,00 грн.
В підтвердження відвантаження
зазначеного вище товару позивачем
надано видаткову накладну від 20.09.2013
року №РН-118; податкову накладну від
20.09.2013 року №920001. Розрахунки за
придбаний товар відбувались у
безготівковій формі, що
підтверджується копіями банківських
розрахунків, а саме: від 17.10.2013 р. №1952;
від 22.10.2013 р. №1971; від 30.10.2013 р. №1977.
Щодо господарських взаємовідносин ТОВ
«Краусберг Україна» та ПП «Гудвін
Лімітет» позивачем до суду надано
копію довідки від 26.11.2013 р.
№588/04-16-22-01/37221281 «Про результати
зустрічної документальної перевірки
ТОВ «Краусберг Україна» () щодо дотримання вимог
податкового, валютного та іншого
законодавства за операціями з
підприємством ПП «Гудвін Лімітед», (код
30.09.2013 р.» якою, на думку позивача
підтверджено, що первинні,
бухгалтерські та інші документи,
використані про проведенні перевірки,
достовірні, надані в повному обсязі, а
додаткові (інші) документи, що свідчать
про діяльність суб`єкта
господарюванням (спростовують
викладені в акті перевірки факти) за
період, що перевіряється, відсітні.
При цьому зазначені вище документи
щодо правочинів, укладених ТОВ
«Краусберг Україна» з ТОВ
«Акцент-Медіа», ТОВ «Промтрейдинг», ТОВ
«Афелій-2013», ТОВ «Діміт», ТОВ «Ліга», ПП
«Гудвін-Лімідед» судом не приймаються
у якості належних доказів щодо
підтвердження реальності настання
наслідків фінансово-господарської
діяльності позивача з зазначеними
контрагентами, з огляду на наступне.
Правовідносини сторін, що виникають у
сфері справляння податків і зборів,
зокрема, щодо визначення вичерпного
переліку податків і зборів, що
справляються в Україні, та порядку їх
адміністрування, платників податків та
зборів, їх прав та обов`язків,
компетенції контролюючих органів,
повноважень і обов`язків їх посадових
осіб під час здійснення податковою
контролю, а також відповідальність за
порушення податкового законодавства,
регулюються нормами Конституції
України від 28.06.1996 № 254к/96-ВР,
Податкового кодексу України від 02.12.2010
№ 2755-VI, тощо.
Відповідно до ст.55 Конституції України
кожному гарантується право на
оскарження в суді рішень, дій чи
бездіяльності органів державної влади,
органів місцевого самоврядування,
посадових і службових осіб.
Кожен має право будь-якими не
забороненими законом засобами
захищати свої права і свободи від
порушень і протиправних посягань.
Статтями 61, 67 Конституції України
встановлено, що кожен зобов'язаний
сплачувати податки і збори в порядку і
розмірах, встановлених законом.
Юридична відповідальність особи має
індивідуальний характер.
Відповідно до ст. ст. 6, 13 Європейської
конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод від 04.11.1950 року,
кожен має право на справедливий
розгляд його справи упродовж розумного
строку незалежним і безстороннім
судом, встановленим законом, який
вирішить спір щодо його прав та
обов'язків цивільного характеру або
встановить обґрунтованість будь-якого
висунутого проти нього кримінального
обвинувачення, а також кожен, чиї права
та свободи, визнані в цій Конвенції,
було порушено, має право на ефективний
засіб юридичного захисту в
національному органі, навіть якщо таке
порушення було вчинено особами, які
здійснювали свої офіційні
Позивач зазначає, що визначення ТОВ
«Краусберг Україна» контролюючим
органом вищевказаного податкового
зобов'язання з податку на додану
вартість є не обґрунтованим, а вказане
вище податкове повідомлення-рішення є
неправомірним та підлягає скасуванню,
оскільки вважає, що з боку позивача не
мало місця порушення вимог
податкового законодавства.
У відповідності до ч.2 ст.2 КАС України,
до адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
Відповідно до ч. 3 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено, що у справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
всім формам дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
Відповідно до ст.19 Конституції України
органи державної влади та місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
Відповідно до п.п.14.1.156 пункту 14.1 статті
14 Податкового кодексу України
податкове зобов'язання - сума коштів,
яку платник податків, у тому числі
податковий агент, повинен сплатити до
відповідного бюджету як податок або
збір на підставі, в порядку та строки,
визначені податковим законодавством (у
тому числі сума коштів, визначена
платником податків у податковому
векселі та не сплачена в установлений
Відповідно до пп. 20.1.1 та пп.20.1.28 п.20.1 ст.20
Податкового кодексу України органи
державної податкової служби мають
право: звертатися до суду щодо
стягнення коштів платника податків,
який має податковий борг, з рахунків у
банках, обслуговуючих такого платника,
на суму податкового боргу або його
частини; застосовувати до платників
податків фінансові (штрафні) санкції,
стягувати до бюджетів та державних
цільових фондів суми грошових
зобов'язань та/або податкового боргу у
випадках, порядку та розмірі,
встановлених цим Кодексом, стягувати
суми простроченої заборгованості
суб'єкта господарювання перед державою
(Автономною Республікою Крим чи
територіальною громадою міста) за
кредитом (позикою), залученим державою
(Автономною Республікою Крим чи
територіальною громадою міста) або під
державну (місцеву) гарантію, а також за
кредитом з бюджету в порядку,
визначеному цим Кодексом.
Статтею 36 ПК України податковим
обов'язком визнається обов'язок
платника податку обчислити,
задекларувати та/або сплатити суму
податку та збору в порядку і строки,
визначені цим Кодексом, законами з
питань митної справи. Податковий
обов'язок виникає у платника за кожним
податком та збором. Податковий
обов'язок є безумовним і першочерговим
стосовно інших неподаткових обов'язків
платника податків, крім випадків,
передбачених законом. Виконання
податкового обов'язку може
здійснюватися платником податків
самостійно або за допомогою свого
представника чи податкового агента.
Відповідальність за невиконання або
неналежне виконання податкового
обов'язку несе платник податків, крім
випадків, визначених цим Кодексом або
законами з питань митної справи.
Пункт 37.3 статті 37 Податкового кодексу
України визначає, що підставами для
припинення податкового обов'язку, крім
його виконання, є: ліквідація юридичної
особи; смерть фізичної особи, визнання
її недієздатною або безвісно
відсутньою; втрата особою ознак
платника податку, які визначені цим
Кодексом; скасування податкового
обов'язку у передбачений
законодавством спосіб.
Відповідно до п.46.1 ст.46 ПК України
податкова декларація, розрахунок (далі
- податкова декларація) - документ, що
подається платником податків (у тому
числі відокремленим підрозділом у
випадках, визначених цим Кодексом)
контролюючому органу у строки,
встановлені законом, на підставі якого
здійснюється нарахування та/або сплата
податкового зобов'язання, чи документ,
що свідчить про суми доходу,
нарахованого (виплаченого) на користь
платників податків - фізичних осіб,
суми утриманого та/або сплаченого
податку. Митні декларації
прирівнюються до податкових
декларацій для цілей нарахування
та/або сплати податкових зобов'язань.
Додатки до податкової декларації є її
невід'ємною частиною.
Відповідно п.51.1. ст.51 ПК України
податковий агент зобов`язаний подати у
строки, встановлені цих кодексом для
податкового кварталу, податковий
розрахунок сумм доходу, нарахованого
(сплаченого) на користь платників
податків, а також сум нарахованого та
утриманого з них податку контролюючому
органу за місцем свого обліку.
Відповідно до п.п.54.3.1 - п.п. 54.3.5 пункту 54.3
статті 54 Податкового кодексу України,
контролюючий орган зобов'язаний
самостійно визначити суму грошових
зобов'язань, зменшення (збільшення)
суми бюджетного відшкодування та/або
зменшення (збільшення) від'ємного
значення об'єкта оподаткування
податком на прибуток або від'ємного
значення суми податку на додану
вартість платника податків,
передбачених цим Кодексом або іншим
законодавством, якщо: платник податків
не подає в установлені строки
податкову (митну) декларацію; дані
перевірок результатів діяльності
платника податків свідчать про
заниження або завищення суми його
податкових зобов'язань, суми
бюджетного відшкодування та/або
від'ємного значення об'єкта
оподаткування податком на прибуток або
від'ємного значення суми податку на
додану вартість платника податків,
заявлених у податкових (митних)
деклараціях, уточнюючих розрахунках;
54.3.3. згідно з податковим та іншим
законодавством особою, відповідальною
за нарахування сум податкових
зобов'язань з окремого податку або
збору, застосування штрафних
(фінансових) санкцій та пені, у тому
числі за порушення у сфері
зовнішньоекономічної діяльності, є
контролюючий орган; рішенням суду, що
набрало законної сили, особу визнано
винною в ухиленні від сплати податків;
дані перевірок щодо утримання податків
у джерела виплати, в тому числі
податкового агента, свідчать про
порушення правил нарахування,
утримання та сплати до відповідних
бюджетів податків і зборів,
передбачених цим Кодексом, у тому числі
податку на доходи фізичних осіб таким
Згідно з п.55.1. ст.55 ПК України податкове
повідомлення-рішення про визначення
суми грошового зобов'язання платника
податків або будь-яке інше рішення
контролюючого органу може бути
скасоване контролюючим органом вищого
рівня під час проведення процедури
його адміністративного оскарження та в
інших випадках у разі встановлення
невідповідності таких рішень актам
законодавства. Процедура
адміністративного оскарження рішень
органів державної податкової служби є
Контролюючими органами вищого рівня є
Державна податкова адміністрація
України - для державних податкових
адміністрацій в Автономній Республіці
Крим, областях, містах Києві та
Севастополі, які у свою чергу є
контролюючими органами вищого рівня
для державних податкових інспекцій
(п.55.2 ст.55 ПК України).
Порядок оскарження рішень
контролюючих органів визначений у ст.56
ПК України, п. 56.1 якої визначає, що
рішення, прийняті контролюючим
органом, можуть бути оскаржені в
адміністративному або судовому
порядку.

У разі коли платник податків вважає, що
контролюючий орган неправильно
визначив суму грошового зобов'язання
або прийняв будь-яке інше рішення, що
суперечить законодавству або виходить
за межі повноважень контролюючого
органу, встановлених цим Кодексом або
іншими законами України, він має право
звернутися до контролюючого органу
вищого рівня із скаргою про перегляд
цього рішення (п.56.2 ст.56 ПК України).

Згідно з п. 56.18. ст.56 ПК України з
урахуванням строків давності,
визначених статтею 102 цього Кодексу,
платник податків має право оскаржити в
суді податкове повідомлення - рішення
або інше рішення контролюючого органу
про нарахування грошового зобов'язання
у будь-який момент після отримання
такого рішення.

Відповідно до п.58.1 ст. 58 Податкового
кодексу України у разі, коли сума
грошового зобов'язання платника
податків, передбаченого податковим або
іншим законодавством, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, розраховується
контролюючим органом відповідно до
статті 54 цього Кодексу (крім
декларування товарів, передбаченого
для громадян), або у разі коли за
результатами перевірки контролюючий
орган встановлює факт невідповідності
суми бюджетного відшкодування сумі,
заявленій у податковій декларації, або
зменшує розмір задекларованого
від'ємного значення об'єкта
оподаткування податком на прибуток або
від'ємного значення суми податку на
додану вартість, розрахованого
платником податків відповідно до
розділу V цього Кодексу, такий
контролюючий орган надсилає (вручає)
платнику податків податкове
повідомлення-рішення.

Податкове повідомлення-рішення
містить підставу для такого
нарахування (зменшення) податкового
зобов'язання та/або зменшення
(збільшення) суми бюджетного
відшкодування та/або зменшення
від'ємного значення об'єкта
оподаткування податком на прибуток або
від'ємного значення суми податку на
додану вартість; посилання на норму
цього Кодексу та/або іншого закону,
контроль за виконанням якого покладено
на контролюючі органи, відповідно до
якої був зроблений розрахунок або
перерахунок грошових зобов'язань
платника податків; суму грошового
зобов'язання, що повинен сплатити
платник податку; суму зменшеного
(збільшеного) бюджетного відшкодування
та/або зменшення від'ємного значення
результатів господарської діяльності
або від'ємного значення суми податку на
додану вартість; граничні строки
сплати грошового зобов'язання та/або
строки виправлення платником податків
показників податкової звітності;
попередження про наслідки несплати
грошового зобов'язання або внесення
виправлень до показників податкової
звітності в установлений строк;
граничні строки, передбачені цим
Кодексом для оскарження податкового
повідомлення-рішення.

До податкового повідомлення-рішення
додається розрахунок податкового
зобов'язання та штрафних (фінансових)
санкцій.

Форма та порядок надіслання
податкового повідомлення-рішення і
розрахунку грошового зобов'язання
визначається центральним контролюючим
органом.

Відповідно до п.п. 61.1. ст. 61 ПК України
податковий контроль - система заходів,
що вживаються контролюючими органами з
метою контролю правильності
нарахування, повноти і своєчасності
сплати податків і зборів, а також
дотримання законодавства з питань
проведення розрахункових та касових
операцій, патентування, ліцензування
та іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи.

Способи здійснення податкового
контролю перелічені у ст.62 ПК України,
до них відноситься, зокрема, відповідно
до п.62.1.3. ПК України здійснення
податкового контролю шляхом
проведення перевірок та звірок
відповідно до вимог цього Кодексу, а
також перевірок щодо дотримання
законодавства, контроль за дотриманням
якого покладено на контролюючі органи,
у порядку, встановленому законами
України, що регулюють відповідну сферу
правовідносин.

Відповідно до п.79.2 ст.79 ПК України
документальна позапланова невиїзна
перевірка проводиться посадовими
особами контролюючого органу виключно
на підставі рішення керівника
контролюючого органу, оформленного
наказом, та за умов надіслання платнику
податку рекомендованим листом із
повідомленням про вручення або
вручення йому чи його уповноваженому
представнику під розписку копії наказу
про проведення документальної
позапланової невиїзної перевірки та
письмового повідомлення про дату
початку та місце проведення такої
перевірки.

Крім того, згідно з абзацами 3.4 пункту
123.1 статті 123 Податкового кодексу
України у разі якщо контролюючий орган
самостійно визначає суму податкового
зобов'язання, зменшення суми
бюджетного відшкодування та/або
від'ємного значення суми податку на
додану вартість платника податків на
підставах, визначених підпунктами 54.3.1,
54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54
цього Кодексу тягне за собою
накладення на платника податків штрафу
в розмірі 25 відсотків суми визначеного
податкового зобов'язання, завищеної
суми бюджетного відшкодування.

При повторному протягом 1095 днів
визначенні контролюючим органом суми
податкового зобов'язання з цього
податку, зменшення суми бюджетного
відшкодування тягне за собою
накладення на платника податків штрафу
у розмірі 50 відсотків суми
нарахованого податкового зобов'язання,
завищеної суми бюджетного
відшкодування.

Відповідно до п.п. 14.1.157 ПК України
податкове повідомлення-рішення -
письмове повідомлення контролюючого
органу (рішення) про обов'язок платника
податків сплатити суму грошового
зобов'язання, визначену контролюючим
органом у випадках, передбачених цим
Кодексом та іншими законодавчими
актами, контроль за виконанням яких
покладено на контролюючі органи, або
внести відповідні зміни до податкової
звітності.

Відповідно до п. 198.1.ст.198 ПК України
право на віднесення сум податку до
податкового кредиту виникає у разі
здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів
(у тому числі в разі їх ввезення на
митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження,
створення) необоротних активів, у тому
числі при їх ввезенні на митну
територію України (у тому числі у
зв'язку з придбанням та/або ввезенням
таких активів як внесок до статутного
фонду та/або при передачі таких активів
на баланс платника податку,
уповноваженого вести облік
результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих
нерезидентом на митній території
України, та в разі отримання послуг,
місцем постачання яких є митна
територія України;

г) ввезення необоротних активів на
митну територію України за договорами
оперативного або фінансового лізингу.

Датою виникнення права платника
податку на віднесення сум податку до
податкового кредиту вважається дата
тієї події, що відбулася раніше: дата
списання коштів з банківського рахунка
платника податку на оплату
товарів/послуг; дата отримання
платником податку товарів/послуг, що
підтверджено податковою накладною (п.
198.2 ст.198 ПК України).

Згідно з п. 198.3. ПК України податковий
кредит звітного періоду визначається
виходячи з договірної (контрактної)
вартості товарів/послуг, але не вище
рівня звичайних цін, визначених
відповідно до ст. 39 цього Кодексу, та
складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 ст.193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з: придбанням або виготовленням
товарів (у тому числі при їх імпорті) та
послуг з метою їх подальшого
використання в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку;
придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Відповідно до п.198.6 ст.198 ПК України не
відносяться до податкового кредиту
суми податку сплаченого (наоахованого)
у зв`язку з придбанням товарів/послуг,
не підтвердженні податковими
накладними, оформленими з порушенням
вимог статті 201 цого Кодексу) чи не
підтвердженні митними деклараціями,
іншими документами, передбаченими
пунктом 201.11 статі 201 цього Кодексу).

Частинами 1 та 5 ст.203 Цивільного кодексу
України передбачено, що зміст
правочину не може суперечити цьому
Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також моральним
засадам суспільства. Правочин має бути
спрямований на реальне настання
правових наслідків, що обумовлені ним.

Стаття 204 ЦК України закріплює принцип
презумпції правомірності правочину:
правочин є правомірним, якщо його
недійсність прямо не встановлена
законом або якщо він не визнаний судом
недійсним.

Частина 2 ст.215 ЦК України передбачає, що
недійсним є правочин, якщо його
недійсність встановлена законом
(нікчемний правочин). У цьому разі
визнання такого правочину недійсним
судом не вимагається.

З аналізу вищенаведених норм чинного
законодавства України, вбачається, що
відповідачу відповідно до покладених
на нього функцій та повноважень
надано право та повноваження щодо
проведення документальних невиїзних
перевірок суб'єктів господарювання з
питань дотримання вимог податкового,
валютного та іншого законодавства.

У відповідності до ст. 86 Податкового
кодексу України результати проведених
перевірок оформлюються актом та шляхом
прийняття податкових
повідомлень-рішень у разі виявлення
податковим органом заниження чи
завищення податкових зобов'язань
платника податків.

Таким чином, здійснюючи перевірку та
складаючи акт перевірки, приймаючи
податкові повідомлення-рішення
відносно позивача щодо визначення
грошових зобов'язань за результатами
перевірки, відповідач діяв у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією за законами України.

Щодо правомірності та законності
прийняття відповідачем оскаржуваного
податкового повідомлення-рішення від
29.08.2014 року №, суд приходить до
висновку про те, що дане податкове
повідомлення-рішення є законним та
правомірним, виходячи з наступного.

Як вбачається зі змісту акту перевірки
від 08.08.2014 року, у ході планової
перевірки ТОВ «Краусберг Україна»
позивачем не був наданий весь перелік
документів на підтвердження реального
характеру описаних в акті правочинів з
зазначеними у ньому ж контрагентами.

Суд також критично ставиться до
позиції позивача, стосовно його
посилань на постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 23.07.2014 по
справі №804/9710/14 за позовом ТОВ
«Промтрейдинг» до ДПІ у Жовтневому
районі м.Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області, відповідно
до якої визнано протиправними дії ДПІ у
Жовтневому районі м.Дніпропетровська
ГУ Міндоходів у Дніпропетровській
області щодо внесення коригувань до
автоматизованої інформаційної системи
«Податковий блок» зокрема до
підсистеми «Аналітична система» на
підставі висновків, викладених в акті
перевірки від 20.06.2014 р. №213/22-04/37375061 «Про
неможливість проведення зустрічної
звірки ТОВ «Промтрейдинг» з питань
правомірності проведення
господарських відносин з платниками
податків з період з 01.06.2011 року по 31.05.2014
року», постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
08.08.2014 р. по справі №804/11402/14 за позовом
ТОВ «АФЕЛІЙ-2013» до Дніпродзержинської
ОДПІ ГУ Мфндоходів у Дніпропетровській
області, відповідно до якої визнано
протиправними дій Дніпродзержинської
об`єднаної ДПІ ГУ Міндоходів у
Дніпропетровській області щодо
коригування показників податкової
звітності додатку №5 до декларацій з
податку на додану вартість ТОВ
«АФЕЛІЙ-2013» в інформаційній базі даних
АІС «Податковий блок», що було
здійснено на підставі акту від 28.05.2014 р.
№2519/40/04-03-22-03/38796540 за період лютий,
березень 2014 р. та довідку від 26.11.2013 р.
№588/04-16-22-01/37221281 «Про результати
зустрічної документальної перевірки
ТОВ «Краусберг Україна» () щодо дотримання вимог
податкового, валютного та іншого
законодавства за операціями з
підприємством ПП «Гудвін Лімітед», () за період з 01.01.2012 р. по
30.09.2013 р.» якою підтверджено, що
первинні, бухгалтерські та інші
документи, використані про проведенні
перевірки, достовірні, надані в повному
обсязі, а додаткові (інші) документи, що
свідчать про діяльність суб`єкта
господарюванням (спростовують
викладені в акті перевірки факти) за
період, що перевіряється відсітні,
оскільки посилання позивача на
зазначені вище докази, безпосередньо
надані ним під час судового розгляду
справи, є безпідставними та не
спростовують висновки податкового
органу щодо винесення оскаржуваного
податкового повідомлення-рішення від
29.08.2014 р. №, та зазначена вище
постанова у справі №804/9710/14 не має
преюдиційного характеру щодо
встановлення факту здійснення
господарської діяльності виключно в
межах правового поля та на підставі
норм чинного податкового
законодавства безпосередньо
позивачем, а факт вчинення
протиправних дій з боку контролюючого
органу щодо ТОВ «Краусберг Україна» не
підтверджено жодним рішенням суду, яке
б набрало законної сили.

Як вбажається з акту перевірки від
31.07.2014 р. №2082/04-61-22-2/36294757 податковим
органом було дійсно використано акт
перевірки від 20.06.2014 р. №717/22-01-36495555 «Про
неможливість проведення зусрічної
звірки ТОВ «Акцент-Медіа» () щодо підтвердження реальності
здійснення господарських відносин їх
реальності та повноти відображення в
обліку за період з 01.07.2011 р. по 30.04.2014 р.»
за висновками якої встановлено
нереальність здійснення господарських
відносин із контрагентами, їх вид,
обсяг, якість та розрахунки, а саме
встановлено відсутність об`єктів
оподаткування та неможливість
реального здійснення платником
податків господарських операцій; акт
від 16.09.2013 р. №996/22-04/373760615 «Про
проведення документальної
позапланової невиїзної перевірки ТОВ
«Промтрейдинг» () з
питань дотримання вимог податкового
законодавства по податку на дадану
вартість за період з 01.11.2011 р. по 31.07.2013
р.», яким встановлено нереальнсть
здійснення господарських операцій у
зв`язку з відсутністю руху активів,
зобов`язань чи власного капіталу у
процесі здійснення господарської
операції та ін.; акт від 16.12.2013 р. за
№2631/22-04/38598558 «Про проведення
документальної позапанової невиїзної
перевірки ТОВ «Діміт» ()
з питань дотримання вимог податкового
законодавства по податку на додану
вартість за період з 01.02.2013 р. по 31.10.2013
р.», за висновками якого податковим
органом встановлено, що підприємство
здійснювало діяльність спрямовану на
здійснення операцій пов`язаних з
наданням податкової вигоди третіх
осіб, у зв`язку з відсутністю руху
активів, зобов`язань чи власного
капіталу у процесі здійснення
господарської операції та інше; акт від
05.06.2014 р. №2569/04-03-22-03/38796540 «Про
неможливість проведення зустрічної
звірки ТОВ «Афелій-2013» (код ЄДРПОК 38796540)
з питань дотримання вимог податкового,
валютного та іншого законодавства за
період з 09.07.2013 р. по 31.12.2013 р.», яким
встановлено лише мінімізацію
податкових зобов`язань по податкових
накладних отриманих від контрагентів,
та використано постанову від 22.04.2014 р.
до кримінального провадження від 08.10.2013
р. №0000 «Про призначення
перевірок» стосовно ТОВ «Гудвін
Лімітед», якою встановлено, що
узазначеного підприємства відсутні
будь-які виробничі потужності та
наявність працівників, що вказує на
фіктивність проведених ним
фінансово-господарських операцій.

Проте, суд зауважує, що дослідження
обставин у справі та перевірка їх
доказами в процесі оцінки доказів у
справі не обмежується з боку суду лише
ознайомленням з текстами
вищезазначених актів, а полягає у
дослідженні та аналізі всіх доказів,
наявних в матеріалах справи.

Статтею 1 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» визначено, що
первинний документ - це документ, який
містить відомості про господарську
операцію та підтверджує її здійснення.
Господарською операцією є дія або
подія, яка викликає зміни в структурі
активів та зобов'язань, власному
капіталі підприємства.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України
«Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» бухгалтерський
облік є обов'язковим видом обліку, який
ведеться підприємством. Фінансова,
податкова, статистична та інші види
звітності, що використовують грошовий
вимірник, ґрунтуються на даних
бухгалтерського обліку.

Згідно ст. 9 вказаного вище Закону
визначено, що підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій. Первинні
документи повинні бути складені під
час здійснення господарської операції,
а якщо це неможливо - безпосередньо
після її закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.
Первинні та зведені облікові документи
можуть бути складені на паперових або
машинних носіях і повинні мати такі
обов'язкові реквізити: назву документа
(форми); дату і місце складання, назву
підприємства, від імені якого складено
документ; зміст та обсяг господарської
операції, одиницю виміру господарської
операції і правильність її оформлення;
особистий підпис або інші дані, що
дають змогу ідентифікувати особу, яка
брала участь у здійснення
господарської операції.

Отже, будь-які документи (у тому числі
договори, накладні, рахунки, тощо) мають
силу первинних документів лише у разі
фактичного здійснення господарської
операції.

Якщо ж фактично здійснення
господарської операції не було,
відповідні документи не можуть
вважатися первинними документами для
цілей ведення податкового обліку
навіть за наявності всіх оформлених
реквізитів таких документів, що
передбачені чинним законодавством.

З метою встановлення факту здійснення
господарської операції, формування
витрат для цілей визначення об'єкта
оподаткування податкового кредиту з
податку на додану вартість належить
з'ясовувати, зокрема, такі обставини як
рух активів у процесі здійснення
господарської операції.

З урахуванням викладеного, для
підтвердження даних податкового
обліку можуть братися до уваги лише ті
первинні документи, які складені в разі
фактичного здійснення господарської
операції.

Відсутність доказів реального
вчинення господарських операцій
виключає правомірність визначення
платником податкового кредиту за
такими операціями, не зважаючи на
наявність у нього податкових
накладних, що за формою відповідають
вимогам чинного законодавства, а також
доказів сплати продавцю вартості
товару з ПДВ.

Таким чином, визначальною ознакою
господарської операції є те, що вона
повинна спричиняти реальні зміни
майнового стану платника податків.

При цьому, будь-якими належними
доказами в розумінні ст.70 КАС України
позивачем не було доведено відповідних
змін у русі активів внаслідок
укладання та виконання правочинів,
наведених вище, як не було доведено і
отримання прибутку від здійснення
господарської діяльності з таким
контрагентом, як ТОВ «Акцент-Медіа»,
ТОВ «Промтрейдинг», ТОВ «Афелій-2013»,
ТОВ «Діміт», ПП «Гудвін-Лімітед».

Крім того, суд зауважує, що будь-якими
належними доказами позивачем не було
спростовано негативних висновків
контролюючого органу щодо відсутності
у контрагентів, з яким позивач мав
господарські взаємовідносини, умов для
здійснення господарської діяльності.

Як вбачається з наданих до суду
документів, на підтвердження
реальності вчинення господарських
операцій за вказаними вище
контрагентами, а саме: копій договорів,
актів здачі-прийняття робіт;
видаткових накладних; податкових
накладних; банківських виписок;
оборотно-сальдових відомостей та
додатків до договорів, таких як:
перелік робіт по щоденному
комплексному та підтримуючому
прибиранню в приміщеннях замовника,
розташованих за адресою: м.Херсон,
вул.Черноморская, 25; м.Нова Каховка,
вул.Парижської Коммуні, 55; м.Херсон, вул.
І.Кулика, 114 Ж; м.Керчь, вул. Горького, 4 Б;
м.Керчь, вул.Ворошилова, 2А;
м.Дніпропетровсь, вул.Курчатова, 7 А;
м.Дніпропетровськ, вул. Курчатова, 7А,
переліку та графіку послуг з
прибирання приміщень та територій по
об`єктам Дніпропетровської філії ПАТ
«Укртелеком» та наказу від 02.06.2014 р.
№5-к Про прийняття на роботу ОСОБА_6 на
посаду - прибиральника, зазначені
документи, надані позивачем на
підтвердження руху активів позивача та
змін у ньому внаслідок укладення
правочинів з контрагентами,
зазначеними у акті перевірки від 08.08.2014
р. №939/04-16-22-02/37221881, використання товару
(засіб лужний) та підтвердження
наявності фізичної та технічної
можливості здійснення позивачем
господарської діяльності можуть
свідчити лише про наступне.

З тексту договору оренди нежитлових
приміщень №68-Аф від 01.07.2012 р. вбачається
лише неможливість розміщення на
орендованій площі, яка, відповідно до
п.1.1. зазначеного договору складає 19,6
кв.м., тієї кількості робітників, яка є
необхідною для використання
«комплексу послуг по прибиранню
приміщень», зазначених в актах
здачі-прийняття робіт (надання послуг),
копії яких долучені до матеріалів
справи та містяться на стор. 57-119 Т.3 а.с.

Суд критично ставиться до наданих в
якості доказів, в розумінні ст.70 КАС
України додаткових угод до договору
№68-Аф від 01.07.2012 р., а саме: додаткової
угоди №2 від 01.10.2012 р.; додаткової угоди
№3 від 07.03.2013 р.; додаткової угоди №8 від
01.04.2014 р. щодо збільшення площі для
«комплексу послуг по прибиранню
приміщень», оскільки їх складання
відбулсь вже після складання актів про
виконання робіт, копії яких містяться в
матеріалах справи, що викликає у суду
сумнів стосовно правового характеру їх
складання.

Аналогічно не доводить реальний
характер надання зазначеного вище
«комплексу послуг по прибиранню
приміщень» з боку позивача
контрагентам, наведеним в акті
перевірки від 08.08.2014 року і копія
штатного розпису ТОВ «Краусберг
Україна» (діє з 05.05.2014 року), відповідно
до якого позивачем декларується штат в
кількості 40 одиниць, навіть враховуючи
наявність в ньому 29 одиниць
прибиральниць приміщень, оскільки
жодними належними доказами в розумінні
ст. 70 КАС України позивачем не було
доведено самого факту переміщення
зазначених у штатному розписі
прибиральниць по всій території
України (а саме: м. Дніпропетровськ,
м.Жовті Води, м.Кривий Ріг, м.Таромське,
м.Підгороднє, с.Балівка, с.Волосье,
с.Дороге, с.Зоря, с.Кіровське, с.Степове,
с.Олександрівка, с.Сурсько-Литовське,
м.Запоріжжя, м.Київ, та ін.), відповідно
до укладених договорів про надання
послуг, а також фактичного надання
останніми зазначених послуг.

Більш того, надаючи до суду
оборотно-сальдову відомість по
рахунку: 10 місця зберігання; необоротні
активи за серпень 2014 року з зазначенням
у ній переліком поломиючих та
підлогомийних машин відповідної
конфігурації та вартості, позивач,
всупереч ч.1 ст.71 КАС України, не довів
ні можливості зберігання вказаних
машин у наведеній в оборотно-сальдовій
відомості кількості, ні факту надання
послуг з «комплексу послуг по
прибиранню приміщень» саме з
використанням зазначених поломиючих
та підлогомийних машин.

Також не заслуговують на увагу суду та
не можуть бути прийняті ним у якості
беззаперечного доказу підтвердження
реального характеру надання послуг з
боку позивача зазначеним у ним
контрагентам акти здачі-прийняття
робіт (надання послуг), згадані вище, з
огляду на невідповідність зазначених у
них місць складання, а саме: м.Жовті
Води та м. Запоріжжя фактично
задекларованими позивачем місцям
надання послуг відповідно до укладених
правочинів, а також зважаючи на
підписання зазначених актів з боку
контрагентів позивача невстановленими
особами, без зазначення будь-яких
належних ідентифікуючих ознак таких
осіб.

Крім того, ні рух активів та можливі
зміни у ньому внаслідок укладання
правочинів з контрагентами,
зазначеними у акті перевірки від 08.08.2014
року, ні наявність фізичної та
технічної можливості здійснення
позивачем господарської діяльності не
можуть бути підтвердженні долученими
до матеріалів справи актами
здачі-прийняття робіт (надання послуг),
копії яких містяться на стор. 41-53 т.3 а.с.
складених між ТОВ «Нова пошта»
(виконавцем) та ТОВ «Краусберг Україна»
(замовником), з тексту яких вбачається
лише надання виконавцем певних
транспортно-експедиторських послуг
щодо перевезення невстановленого
вантажу (документів; іншого,
невизначених товарів) у вказаних в
зазначених актах напрямках.

Критичне ставлення викликає також у
суду посилання позивача на можливість
укладення договорів субпідряду щодо
надання послуг по прибиранню приміщень
відповідно до укладених позивачем з
наведеними вище контрагентами
договорів по наданню послуг, зокрема
відповідно до договорів, укладених з
ТОВ «Акцент-Медіа» та ТОВ «Афелій-2013»,
оскільки будь-яких доказів залучення
третіх осіб до виконання зобов`язань по
наведеним договорам позивачем до суду
надано не було.

Також, не приймаються судом у якості
належних доказів здійсненя
купівлі-продажу зазначених у них
товарів договори куплі-продажу №31/01/13
від 31.01.2013 р.; №29/08-2013 від 29.08.2013 року,
укладені мід ТОВ «Промтрейдинг»
(постачальником) та ТОВ «Краусберг
Україна»; ТОВ «Діміт» (продавцем) та ТОВ
«Краусберг Україна», оскільки
позивачем будь-якими належними та
допустимими доказами в розумінні ст.70
КАС України не було доведено факту
транспортування та безпосередньої
передачі від продавців до покупця
товарів у кількості, визначеній в
податкових та видаткових накладних,
копії яких містяться на стор. 151-229 т.1
а.с., виданих начебто на підтвердження
виконання зазначених договорів.

Суд наголошує на тому, що зазначені
документи за відсутності
підтвердження належними та
достовірними доказами самого факту
придбання товарів чи надання послуг
позивачем, мають характер лише
формально складених, але недостовірних
документів, що виключає наявність
правових підстав для включення
відповідних сум до складу податкового
кредиту з податку на додану вартість та
не можуть вважатися належними доказами
реального здійснення господарських
операцій.

Відповідно до положень ст.19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов`язані діяти лише на підставі, в в
межах повноважень та у спосіб, що
передачені Конституцією та законами
України.

Частиною 1 ст.79 КАС України визначено,
що письмовими доказами є документи (у
тому числі електронні документи), акти,
листи, телеграми, будь-які інші
письмові записи, що містять в собі
відомості про обставини, які мають
значення для справи.

Стаття 8 КАС України зазначає, що
принципами здійснення правосуддя в
адміністративних судах є: верховенство
права; законність; рівність усіх
учасників адміністративного процесу
перед законом і судом; змагальність
сторін, диспозитивність та офіційне
з'ясування всіх обставин у справі;
гласність і відкритість
адміністративного процесу;
забезпечення апеляційного та
касаційного оскарження рішень
адміністративного суду, крім випадків,
установлених цим Кодексом;
обов'язковість судових рішень.

Приймаючи рішення у даній справі судом
також враховується відповідні правові
позиції Вищого адміністративного Суду
України, які викладені в ухвалі від
29.04.2010р. №К-38733/06, а також в
інформаційному листі № 742/11/13-11 від
02.06.2011р., в якому зазначено, що, якщо
фактичного здійснення господарської
операції не було, відповідні документи
не можуть вважатися первинними
документами для цілей ведення
податкового обліку навіть за наявності
всіх формальних реквізитів таких
документів, що передбачені чинним
законодавством.

Системний аналіз наведених вище норм
чинного податкового законодавства
України у сукупності з обставинами,
встановленими судом в процесі розгляду
даної справи на підставі доказів,
наявних в матеріалах справи, дозволяє
суду прийти до висновку про
відсутність з боку позивача
обґрунтування належними доказами в
розумінні ст. 70 КАС України незаконного
та необґрунтованого характеру
оскаржуваного податкового
повідомлення-рішення від 29.08.2014 р.
№.

А відтак, викладене вище має наслідком
наступне. Оскаржуване податкове
повідомлення-рішення від 29.08.2014 р.
№ є прийняте відповідачем на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; своєчасно, що
виключає як протиправний характер
оскаржуваного податкового
повідомлення-рішення, так і наявність у
суду правових підстав для задоволення
позовних вимог в межах правового поля в
спосіб захисту права, обраний
позивачем.

Вирішуючи питання щодо розподілу
судових витрат, суд виходить з
наступного.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України, якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Також, відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону
України «Про судовий збір» розмір
ставки судового збору за подання до
адміністративного суду
адміністративного позову майнового
характеру становить 2 відсотки розміру
майнових вимог, але не менше 1,5 розміру
мінімальної заробітної плати та не
більше 4 розмірів мінімальної
заробітної плати.

Згідно з ч. 3 ст. 4 Закону України «Про
судовий збір» під час подання
адміністративного позову майнового
характеру сплачується 10 відсотків
розміру ставки судового збору. Решта
суми судового збору стягується з
позивача або відповідача пропорційно
до задоволеної чи відхиленої частини
вимоги.

Відповідно до платіжного доручення від
11.09.2014 р. №403 за подання
адміністративного позову позивачем
був сплачений судовий збір у розмірі 4
872,00 (чотири тися вісімсот сімдесят дві
грн. 00 коп.), який у повному розмірі
зараховано до Державного бюджету
України.

Враховуючи відмову в задоволенні
адміністративного позову Товариства з
обмеженою відповідальністю «Краусберг
Україна» до Верхньодніпровської
об`єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення від 29.08.2014 р.
№, суд приходить до висновку про
відсутність підстав для присудження і
всіх здійснених позивачем
документально підтверджених судових
витрат з Державного бюджету України, а
саме, судового збору у розмірі 4 872,00
(чотири тисячі вісімсот сімдесят дві
грн. 00 коп.).

Керуючись ст.ст.158-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного
позову Товариства з обмеженою
відповідальністю «Краусберг Україна»
до Верхньодніпровської об`єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення від
29.08.2014 р. № - відмовити повністю.

Постанова суду набирає законної сили
відповідно до ст.254 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена в порядку та у
строки, встановлені ст.186 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Повний текст постанови складено 13
жовтня 2014 року.

Суддя
Є.О. Жукова