Справа № 676/7867/13-а
Суддя: Мельник-Томенко Ж. М.
Дата ухвалення: 2014-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 676/7867/13-а

Головуючий у 1-й інстанції: Стельмах Д.В.

Суддя-доповідач: Мельник-Томенко Ж. М.

20 листопада 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Мельник-Томенко Ж.
М.

суддів: Ватаманюка Р.В. Сторчака В. Ю.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2
на постанову Кам'янець-Подільського
міськрайонного суду Хмельницької
області від 25 листопада 2013 року у
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до Департаменту соціального
захисту населення
Кам'янець-Подільської міської ради про
стягнення одноразової грошової
допомоги ,

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2013 року ОСОБА_2 звернувся в суд
з позовом до Департаменту соціального
захисту населення
Кам'янець-Подільської міської ради про
зобов'язання виплатити одноразову
компенсацію як учаснику ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській
АЕС, відповідно до ст.48 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

Постановою Кам'янець-Подільського
міськрайонного суду Хмельницької
області від 25 листопада 2013 року в
задоволенні адміністративного позову
відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду
позивач подав апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати постанову суду
першої інстанції, та прийняти нову
постанову, якою позовні вимоги
задовольнити повністю.

Сторони в судове засідання не
з'явились, хоча були належним чином
повідомлені про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи, що
підтверджується матеріалами справи,
однак позивач подав заяву про розгляд
справи в порядку письмового
провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України
неприбуття у судове засідання сторін
або інших осіб, які беруть участь у
справі, належним чином повідомлених
про дату, час і місце апеляційного
розгляду, не перешкоджає судовому
розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, дослідивши матеріали
справи та доводи апеляційної скарги
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, з наступних
підстав.

Як встановлено з матеріалів справи,
позивач є особою, яка постраждала
внаслідок Чорнобильської катастрофи 1
категорії, про свідчить копія
посвідчення серії НОМЕР_1 виданого
25.07.2013 року.

Згідно з копією довідки Хмельницької
обласної МСЕК серія АВ №0155171 позивачу
встановлено ІІ групу інвалідності,
причиною якої є захворювання,
пов'язане з роботами по ліквідації
наслідків аварії на ЧАЕС.

Позивач звернувся до Департаменту
соціального захисту населення
Кам'янець-Подільської міської ради із
заявою про виплату одноразової
компенсації, як учаснику ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
за шкоду заподіяну здоров'ю.

Згідно листа-відповіді відповідача
№10476/02/1 від 10.10.2013 позивачу відмовлено в
задоволенні заяви через відсутності
правових підстав щодо відшкодування
шкоди.

21 жовтня 2013 року позивач звернувся до
суду з адміністративним позовом
Департаменту соціального захисту
населення Кам'янець-Подільської
міської ради про зобов'язання
відповідача здійснити нарахування та
виплату позивачу одноразову
компенсацію, як учаснику ліквідації
наслідків на ЧАЕС у зв'язку із
встановленням йому 2-групи
інвалідності відповідно до ст. 48 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" в розмірі 45
мінімальних заробітних плат,
встановлених на момент виплати.

Постановою Кам'янець-Подільського
міськрайонного суду Хмельницької
області від 25 листопада 2013 року в
задоволенні адміністративного позову
відмовлено.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції
виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 46 Конституції України
громадяни мають право на соціальний
захист, що включає право на
забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, прати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом. Пенсії,
інші види соціальних виплат та
допомоги, що є основним джерелом
існування, мають забезпечувати рівень
життя, не нижчий від прожиткового
мінімуму, встановленого законом.

Частиною першою статті 48 Закону
України від 28 лютого 1991 року № 796-ХІІ
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи"
передбачена одноразова компенсація
учасникам ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС, які стали
інвалідами внаслідок Чорнобильської
катастрофи, та сім'ям, які втратили
годувальника із числа осіб, віднесених
до учасників ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС та смерть
яких пов'язана з Чорнобильською
катастрофою, яка виплачується в таких
розмірах: інвалідам І групи - 60
мінімальних заробітних плат; інвалідам
II групи - 45 мінімальних заробітних плат;
інвалідам III групи - 30 мінімальних
заробітних плат.

Порядок нарахування, розмір і виплата
спірної компенсації позивачеві
встановлена згідно постанови Кабінету
Міністрів України від 26.07.1996 року №836
"Про компенсаційні виплати особам, що
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи".

Рішенням Конституційного Суду України
від 26 грудня 2011 року № 20-рп/2011
закріплено, що в одних законах
безпосередньо встановлено розміри
соціальних виплат, а в інших їх
визначення віднесено до повноважень
Кабінету Міністрів України. Відповідно
до положень законів України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» визначення
порядку та розмірів соціальних виплат
віднесено до відання Кабінету
Міністрів України.

Відповідно до п. 4 Прикінцевих положень
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2013 рік» встановлено, що у 2013
році норми і положення статей 20, 21, 22, 23,
30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України виходячи з наявних фінансових
ресурсів Державного бюджету України та
бюджету Пенсійного фонду України на 2013
рік. Вказані положення
неконституційними не визнавались.

Така ж правова позиція висловлена в
ухвалі Вищого адміністративного суду
України від 02 жовтня 2014 року у
адміністративній справі №К/800/30083/14 .

Отже, колегія суддів вважає висновки
суду першої інстанції обґрунтованими,
постанова місцевого суду ухвалена з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, зміні або
скасуванню не підлягає, а апеляційну
скаргу необхідно залишити без
задоволення.

Відповідно до ст.200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову -без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті рішення суду з одних лише
формальних підстав.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без
задоволення, а постанову
Кам'янець-Подільського міськрайонного
суду Хмельницької області від 25
листопада 2013 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в
порядку та в строки, передбачені ст. ст.
212, 254 КАС України.

Головуючий
Мельник-Томенко Ж. М.

Судді
Ватаманюк Р.В.

Сторчак В. Ю.