Справа № 2а-1136/11
Суддя: Глушко І.В.
Дата ухвалення: 2014-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2014 р.
Справа № 9104/76564/12

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді:
Глушка І.В.

суддів:
Большакової О.О., Шинкар Т.І.,

розглянувши у порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу управління праці та соціального
захисту населення Буської районної
державної адміністрації Львівської
області на постанову Буського
районного суду Львівської області від
09.12.2011 року у справі за позовом ОСОБА_1
до управління праці та соціального
захисту населення Буської районної
державної адміністрації Львівської
області про нарахування та виплату
недоплаченої щомісячної грошової
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку, -

встановив
:

У травні 2009 року позивач звернулася до
суду з адміністративним позовом, у
якому просила зобов'язати відповідача
нарахувати та виплатити на її користь
недоплачену щомісячну грошову
допомогу по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку за
період з лютого 2007 року по березень 2009
року в розмірі 10258,63 грн. відповідно до
ст.15 Закону України «Про державну
допомогу сім'ям з дітьми».

Оскаржуваною постановою вказаний
позов задоволено частково. Визнано
неправомірними дії відповідача щодо не
нарахування та невиплати позивачці
щомісячної грошової допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку та зобов'язано
відповідача нарахувати та виплатити
спірну допомогу за період з 09.07.2007 року
по 31.12.2007 року відповідно до ст.15 Закону
України «Про державну допомогу сім'ям з
дітьми». У задоволенні решти позовних
вимог відмовлено.

Постанову суду оскаржило управління
праці та соціального захисту населення
Буської районної державної
адміністрації Львівської області.
Вважає, що постанова прийнята з
неповним з'ясуванням обставин справи
та з порушенням норм матеріального
права та підлягає скасуванню з підстав
викладених в апеляційній скарзі.
Просить скасувати постанову та
прийняти нову, якою відмовити позивачу
в задоволенні позову повністю.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що
управління належним чином виконало
свій обов'язок перед позивачкою щодо
виплати їй щомісячної грошової
допомоги по догляду за дитиною у 2007-2009
роках. Просить врахувати, що виключно
законом про Державний бюджет України
визначаються видатки на
загальносуспільні потреби, їх розмір
та цільове спрямування і органи праці
та соціального захисту населення не
вправі їх змінювати. Стверджує, що при
ухваленні оскаржуваного судового
рішення було допущено порушення норм
бюджетного законодавства України та не
враховано видаткові можливості
основного фінансового документу
держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 197 КАС України суд
колегія суддів вважає доцільним
розглядати справи у порядку письмового
провадження.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційну скаргу апелянта слід
залишити без задоволення з наступних
підстав.

Судом встановлено, підтверджено
матеріалами справи, що ОСОБА_1 є матір'ю
малолітньої дитини, що підтверджується
відповідним свідоцтвом про народження
та здійснює догляд за дитиною до
досягнення нею трирічного віку, а отже
має право на отримання щомісячної
грошової допомоги відповідно до ст. 15
Закону України «Про державну допомогу
сім'ям з дітьми», у розмірі
встановленому законом прожиткового
мінімуму для дітей віком до 6 років.

Відповідно до п. 14 ст. 71 Закону України
«Про Державний бюджет на 2007 рік» від
19.12.2006 року №489-V, дію ч. 1 ст. 15 Закону
України «Про державну допомогу сім'ям з
дітьми» на 2007 рік було зупинено та у
відповідності до ст. 56 означеного
Закону №489-V встановлено, що допомога по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку для застрахованих осіб
надається у розмірі, що дорівнює
різниці між 50% прожиткового мінімуму
встановленого для працездатних осіб та
середньомісячним сукупним доходом
сім'ї в розрахунку на одну особу за
попередні шість місяців, але не менше 90
гривень для незастрахованих осіб та не
менше 23% прожиткового мінімуму,
встановленого для працездатних осіб.

Проте, Рішенням Конституційного Суду
України від 9 липня 2007 року, справа
№1-29/2007 за конституційним поданням 46
народних депутатів України щодо
відповідності Конституції України
(конституційності) положень статті 56,
пункту 14 статті 71 в частині зупинення
на 2007 рік дії статті 12, частини першої
статті 15 та пункту 3 розділу VIII
«Прикінцеві положення» Закону України
«Про державну допомогу сім'ям з дітьми»
щодо встановлення розміру допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку визнано такими, що не
відповідають Конституції України (є
неконституційними).

Беручи до уваги той факт, що положення
ст. 56 Закону України «Про Державний
бюджет України на 2007 рік», за якою у 2007
році виплата державної допомоги сім'ям
з дітьми відповідно до Закону України
«Про державну допомогу сім'ям з дітьми»
не відповідає Конституції України,
тому судом першої інстанції зроблено
підставний висновок, що стороні
позивача її виплачено не в повному
обсязі.

За таких обставин, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про те, що вірним способом
відновлення порушеного права позивача
є покладення обов'язку на відповідача
провести належне нарахування та
виплату державної соціальної допомоги
по догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку в розмірі
передбаченому ст. 15 Закону України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми» в
розмірі встановленому ст. 62 Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2007 рік» прожиткового мінімуму для
дітей віком до 6 років за період з 09.07.2007
року по 31.12.2007 року, що на думку колегії
суддів, відповідає нормам
процесуального права та фактичним
обставинам справи.

Щодо позовних вимог про стягнення
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку за 2008-2009
роки, то колегія суддів вважає за
необхідне зазначити, що ст. 58 Закону
України «Про державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України»
затверджено на 2008 рік прожитковий
мінімум на дітей віком до 6 років в
наступних розмірах: з 01 січня - 526 грн., з
01 квітня - 538 грн., з 01 липня - 540 грн., а
згідно пункту 23 цього Закону, підпункт
8 пункту 8 з розділу VIII «Прикінцеві
положення» Закону України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми»
викладено у такій редакції: «Допомога
по догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку надається у розмірі, що
дорівнює різниці між: з 01 січня 2008 року -
50%, з 01 січня 2009 року - 75%, з 01 січня 2010
року - 100% прожиткового мінімуму,
встановленого для працездатних осіб та
середньомісячним сукупним доходом
сім'ї в розрахунку на одну особу за
попередні шість місяців».

Саме тому, у 2008-2009 роках нарахування та
виплата вказаної допомоги
здійснювались відповідно до ст. 15
Закону України «Про державну допомогу
сім'ям з дітьми» якою визначено, що
допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
надається у розмірі, що дорівнює
різниці між прожитковим мінімумом,
встановленим для працездатних осіб, та
середньомісячним сукупним доходом
сім'ї в розрахунку на одну особу за
попередні шість місяців, але не менше 130
грн., і дане положення рішенням
Конституційного Суду України від 22
травня 2008 року № 10-рп/2008 року не було
визнано неконституційним.

Відповідно до частини першої статті 159
Кодексу адміністративного судочинства
України судове рішення повинно бути
законним і обґрунтованим.

Суд першої інстанції повністю виконав
вказані вимоги процесуального закону,
оскільки до спірних правовідносин
вірно застосував норми матеріального
та процесуального права, що призвело до
ухвалення законного рішення, яке
скасуванню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 195, 197,198, 200, 205, 206, 254 КАС
України, суд,-

ухвалив:

Апеляційну скаргу управління праці та
соціального захисту населення Буської
районної державної адміністрації
Львівської області залишити без
задоволення, а постанову Буського
районного суду Львівської області від
09.12.2011 року у справі № 2а-1136/2011 - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі.

Ухвала остаточна і оскарженню не
підлягає.

Головуючий:
І.В. Глушко

Судді:
О.О. Большакова

Т.І. Шинкар