Справа № 638/19224/14-а
Суддя: Лазюк С. В.
Дата ухвалення: 2014-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2014 року Дзержинський
районний суд м. Харкова у складі:

головуючого: судді Лазюк С.В.

при секретарі Гребінник А.Ю.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в приміщенні
Дзержинського районного суду м.
Харкова адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до інспектора ВДАІ з
обслуговування Дзержинського району м.
Харкова ГУМВС України в Харківській
області капітана міліції Певного
Валерія Віталійовича про скасування
постанови по справі про
адміністративне правопорушення від
18.10.2014 р.,-

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся з позовом до
інспектора ВДАІ з обслуговування
Дзержинського району м. Харкова ГУМВС
України в Харківській області капітана
міліції Певного Валерія Віталійовича
про скасування постанови по справі про
адміністративне правопорушення від
18.10.2014 р.

Позивач у позовній заяві
посилається на те, що 19.09.2014 року
приблизно о 12 годині він на власному
автомобілі НОМЕР_1 рухався з
Привокзальної площі в напрямку вул.
Червоноармійська в м. Харкові. При
виїзді з Привокзальної площі він
виконав вимоги дорожнього знаку 4.2
(поворот праворуч) і на виїзді з площі
повернув праворуч на вул.
Червоноармійська, де завершивши маневр
повороту праворуч, здійснивши
дозволений в тому місці маневр
розвороту для подальшого руху в
протилежному напрямку по вул.
Червоноармійська. Під час продовження
руху по вул. Червоноармійська позивач
був зупинений старшим інспектором ВДАІ
з обслуговування м. Харкова ГУ УМВС
України в Харківській області
лейтенантом міліції Литовченком
Артемом Юрійовичем, який пояснив
причини зупинки невиконанням
дорожнього знаку 4.2 (поворот праворуч) і
склав протокол про адміністративне
правопорушення від 19.09.2014 р. серії АБ2 №
176403.

В своїх поясненнях в протоколі
позивач зазначив, що він вказаного
порушення не вчиняв, бо при здійснення
повороту наліво знаходився не на смузі
руху з Привокзальної площі в напрямку
вул. Червоноармійська (на яку
розповсюджуються вимоги знаку «Рух
праворуч), а на смузі руху по вул.
Червоноармійська в напрямку станції
метро Полтавського шляху, де вказаний
знак не діє. Під час складання
протоколу про адміністративне
правопорушення, позивач звернувся до
старшого інспектора з вимогою надати
належні докази порушення правил
дорожнього руху, а саме відомості про
застосування технічних засобів, за
допомогою яких можна достовірно
встановити фактичні обставини справи і
наявність яких передбачена
Інструкцією з питань діяльності
підрозділів дорожньо-патрульної
служби Державтоінспекції МВС,
затвердженою наказом Міністерства
внутрішніх справ України від 27.03.2009 р. N
111, зареєстрованим в Міністерстві
юстиції України 26 червня 2009 р. за N 576/16592,
проте позивачу було відмовлено у
наданні таких доказів на місці події.
Про зазначені обставини позивач
зазначив в протоколі про
адміністративне правопорушення.

В протоколі про адміністративне
правопорушення, копію якого отримав
позивач, було зазначено, що розгляд
адміністративної справи відбудеться
02.10.2014 року у приміщенні ВДАІ по
обслуговуванню Дзержинського району м.
Харкова за адресою м. Харків вул.
Дербенська, 152-а, проте коли позивач у
вказаний день з'явився у відділ ДАІ,
відповідач його повідомив, що розгляд
справи не відбудеться у зв'язку з
відсутністю протоколу про
адміністративне правопорушення, який
ще не переданий з ВДАІ з обслуговування
м. Харків ГУМВС України в Харківській
області, посадовою особою якого був
складений. Про розгляд
адміністративної справи 18 жовтня 2014
року позивача не повідомляли ні в який
спосіб і розгляд відбувся за його
відсутності, чим були порушені права
позивача на захист.

18 жовтня 2014 року відповідачем
щодо нього було винесено Постанову в
справі про адміністративне
правопорушення серії ПС1 № 652540, якою
визнано винним у

скоєнні адміністративного
правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122
КУпАП та притягнуто до
адміністративної відповідальності у
вигляді штрафу в розмірі 255 грн. 00 коп.

Позивач з даною Постановою не
згоден, оскільки вважає, що оскаржувана
Постанова є незаконною, не відображає
дійсних обставин справи, складена за
відсутності належних доказів та з
грубим порушенням діючого
законодавства України, тому просить її
скасувати.

Позивач в судове засідання не
з'явився, до початку слухання справи
надав суду заяву про розгляд справи без
його присутності, позовні вимоги
підтримав та просив позов
задовольнити.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, про час та місце слухання
справи був повідомлений належним
чином, причини неявки суду не
повідомив.

Оскільки відповідач у судове
засідання не з'явився, тому згідно ч.4
ст.128 КАС України є підстави для
вирішення справи на підставі наявних у
матеріалах справи доказах.

Суд, дослідивши матеріали даної
адміністративної справи, вважає, що
позов є обґрунтованим та підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 18 жовтня 2014
року відповідачем щодо позивача було
винесено Постанову в справі про
адміністративне правопорушення серії
ПС1 № 652540, згідно якої його було
притягнуто до адміністративної
відповідальності і на нього було
накладено стягнення у вигляді штрафу в
розмірі 255,00 гривень за правопорушення
передбачене ч.1 ст.122 КУпАП. .

Відповідно до ч.1 ст.71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених Законом.

Згідно з ч.2 ст.71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в
справі про адміністративне
правопорушення, є будь-які фактичні
дані, на основі яких у визначеному
законом порядку орган (посадова особа)
встановлює наявність чи відсутність
адміністративного правопорушення,
винність даної особи в його вчиненні та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються протоколом про
адміністративне правопорушення,
поясненнями особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
потерпілих, свідків, висновком
експерта, речовими доказами,
показаннями технічних засобів, що
мають функції фото- і кінозйомки,
відеозапису чи засобів фото- і
кінозйомки, відеозапису, які
використовуються при нагляді за
виконанням правил, норм і стандартів,
що стосуються забезпечення безпеки
дорожнього руху, протоколом про
вилучення речей і документів, а також
іншими документами.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган
(посадова особа) при розгляді справи
про адміністративне правопорушення
зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено
адміністративне правопорушення, чи
винна дана особа в його вчиненні, чи
підлягає вона адміністративній
відповідальності, чи є обставини, що
пом'якшують і обтяжують
відповідальність, чи заподіяно майнову
шкоду, а також з'ясувати інші обставини,
що мають значення для правильного
вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів
справи, позивач не був належним чином
повідомлений про розгляд
адміністративної справи 18.10.2014 року і
розгляд справи відбувся за його
відсутності. З вищевикладеного
вбачається, що під час розгляду
відповідачем адміністративної справи
та винесення оскаржуваної постанови
було допущено порушення прав позивача,
в тому числі права на захист від
обвинувачення. Обставини, що мали бути
встановлені під час розгляду
адміністративної справи відповідачем
були встановлені без врахування
позиції позивача, викладеної в
протоколі про адміністративне
правопорушення та за відсутності
беззаперечних доказів вчинення
відповідачем зазначеного в протоколі
адміністративного правопорушення.

Пунктом 24 постанови № 14 Пленуму
Верховного Суду України від 23 грудня 2005
року «Про практику застосування судами
України законодавства у справах про
деякі злочини проти безпеки дорожнього
руху та експлуатації транспорту, а
також про адміністративні
правопорушення на транспорті»
встановлено, що зміст постанови має
відповідати вимогам, передбаченим
статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема,
потрібно навести докази, на яких
ґрунтується висновок про вчинення
особою адміністративного
правопорушення, та зазначити мотиви
відхилення інших доказів, на які
посилався правопорушник, чи
висловлених останнім доводів.

Крім цього, ч.3 ст.70 КАС України
встановлено, що докази, одержані з
порушенням закону, судом при вирішенні
справи не беруться до уваги, а
відповідно до ч. 4 коментованого
кодексу, обставини, які за законом
повинні бути підтверджені певними
засобами доказування, не можуть
підтверджуватися ніякими іншими
засобами доказування, крім випадків,
коли щодо таких обставин не виникає
спору.

З огляду на вищевикладене, суд
вважає, що перед прийняттям оскарженої
постанови відповідач, як суб'єкт
владних повноважень, мав би,
використовуючи свої повноваження, у
спосіб, що передбачений ст. ст.277-2,278,279
КУпАП порядок розгляду справи про
адміністративне правопорушення) з
урахуванням права позивача на участь у
процесі, з'ясувати всі обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи.

Згідно ст. 2 КАС України, завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Таким чином, оцінюючи усі докази,
які були досліджені у судовому
засіданні у їх сукупності та
враховуючи відсутність у постанові
належних доказів наявності у діях
позивача складу адміністративного
правопорушення і прийняття її з
порушенням вимог діючого
законодавства України, що тягне за
собою неправомірність вчиненої
посадовою особою при розгляді справи
про адміністративне правопорушення
дії, суд вважає, що спірну постанову по
справі про адміністративне
правопорушення про накладення
адміністративного стягнення на
позивача за ч.1 ст.122 КУпАП, слід
скасувати.

Згідно із статтею 11 КАС України,
суд розглядає адміністративні справи
не інакше як за позовною заявою,
поданою відповідно до цього Кодексу, і
не може виходити за межі позовних
вимог. Суд може вийти за межі позовних
вимог тільки в разі, якщо це необхідно
для повного захисту прав, свобод та
інтересів сторін чи третіх осіб, про
захист яких вони просять.

На підставі викладеного,
керуючись ст.19 Конституції України,
ст.ст. 247, 251, 254, 283, 284, п.3 ст.288, п.3 ст.293
КУпАП, Інструкцією з діяльності
підрозділів дорожньо-патрульної
служби Державтоінспекції МВС України,
затвердженої Наказом МВС від 27.03.2009 №
111, керуючись ст.ст. 2, 3, 4, 5, 6, 7, 158-163
Кодексу Адміністративного Судочинства
України, суддя

п о с т а н о в и в :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
інспектора ВДАІ з обслуговування
Дзержинського району м. Харкова ГУМВС
України в Харківській області капітана
міліції Певного Валерія Віталійовича
про скасування постанови по справі про
адміністративне правопорушення від
18.10.2014 р.,- задовольнити.

Визнати протиправними дії
інспектора ВДАІ з обслуговування
Дзержинського району м. Харкова ГУМВС
України в Харківській області капітана
міліції Певного Валерія Віталійовича
при притягненні до адміністративної
відповідальності ОСОБА_1.

Постанову серії ПС1 № 652540 від 18.10
2014 року, винесену інспектором ВДАІ з
обслуговування Дзержинського району м.
Харків ГУМВС України в Харківській
області капітана міліції Певним
Валерієм Віталійовичем про
притягнення ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності за
правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122
КУпАП. - визнати нечинною та скасувати.

Справу про адміністративне
правопорушення відносно ОСОБА_1 по ч.1
ст. 122 КУпАП - закрити.

Постанова остаточна і оскарженню
не підлягає.

Постанова прийнята і
надрукована власноруч суддею

Головуючий: суддя
С.В. Лазюк