Справа № 2а/255/217/13 (255/5934/13-а)
Суддя: Мороз Л.Л.
Дата ухвалення: 2014-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"13" листопада 2014 р. м.
Київ К/800/52375/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі

суддів: Мороз Л.Л.,

Мороза В.Ф.,

Шведа Е.А.,

розглянула у прядку письмового
провадження касаційну скаргу
Донецької міської ради на постанову
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 24.09.2013 року
у справі за позовом ОСОБА_3 до Донецької
міської ради про визнання дій
протиправними та зобов'язання вчинити
дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до суду з позовом, в
якому просив визнати протиправними дії
відповідача щодо порушення процедури
розгляду клопотань про надання
безоплатно у власність земельних
ділянок для будівництва і
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибна ділянка) у межах норм
безоплатної приватизації згідно з
нормами статті 118 Земельного кодексу
України та не винесення на розгляд
сесії Донецької міської ради його
клопотання про надання безоплатно у
власність земельної ділянки для
будівництва і обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд (присадибна ділянка),
зобов'язати Відповідача винести на
засідання чергової сесії Донецької
міської ради та розглянути клопотання
Позивача про виділення та передачу у
власність земельної ділянки для
будівництва і обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд (присадибної ділянки ) у межах
норм безоплатної приватизації
орієнтованою площею 0,10 га в межах міста
Донецька, зобов'язати Відповідача
відшкодувати на користь позивача
шкоду, завдану протиправними діями, у
розмірі 16000 гривень, відшкодувати на
користь Позивача витрати, пов'язані зі
сплатою судового збору.

Постановою Ворошиловського районного
суду міста Донецька від 22.07.2013 року у
задоволенні позову відмовлено.

Постановою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 24.09.2013 року
постанову Ворошиловського районного
суду міста Донецька від 22.07.2013 року
скасовано. Позов задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність
Донецької міської ради щодо не
розгляду на сесії Донецької міської
ради з прийняттям відповідного рішення
клопотання ОСОБА_3 від 14.01.2013 року про
виділення йому земельної ділянки.
Зобов'язано Донецьку міську Раду
розглянути на черговій сесії
клопотання ОСОБА_3 від 14.01.2013 року про
виділення йому безоплатно у власність
земельної ділянки орієнтовним
розміром 0,10 га в межах міста Донецька з
цільовим призначенням для будівництва
і обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд. В
задоволенні іншої частини позову
відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду
апеляційної інстанції Донецька міська
рада подало до Вищого
адміністративного суду України
касаційну скаргу у якій, посилаючись на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати рішення суду апеляційної
інстанції та залишити в силі рішення
суду першої інстанції.

Розгляд касаційної скарги здійснено у
порядку письмового провадження за
наявними у справі матеріалами
відповідно до пункту 2 частини 1 статті
222 Кодексу адміністративного
судочинства України у зв'язку з
неприбуттям сторін у судове засідання.

Заслухавши доповідь судді Вищого
адміністративного суду України
стосовно обставин, необхідних для
прийняття рішення судом касаційної
інстанції, перевіривши і обговоривши
доводи касаційної скарги,
проаналізувавши правильність
застосування судами першої та
апеляційної інстанції норм
процесуального права, колегія суддів
дійшла висновку, що касаційна скарга
підлягає задоволенню з таких підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що ОСОБА_3 14.01.2013 року
звернувся до Донецької міської ради з
клопотанням та доданими до нього
графічними матеріалами, стосовно його
гарантованого права на отримання
безоплатно у власність земельної
ділянки. У своєму клопотанні, позивач
просив визначити без його погодження
та виділити йому земельну ділянку,
орієнтовною площею до 0,100 га в межах м.
Донецька, з цільовим призначенням для
будівництва і обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд.

05.02.2013 року за вих № 247 позивач ОСОБА_3
отримав лист підписаного заступником
начальника головного управління
земельних ресурсів виконавчого органу
Донецької міської ради згідно якого
його клопотання так і не було
розглянуто належним чином та йому
повідомлялось про необхідність надати
додаткові документи.

Позивач вважає, що його клопотання
відповідачем не було розглянуто у
встановленому законом порядку та не
прийнято відповідного рішення щодо
його задоволення чи відмову у цьому, а
тому на думку позивача такі дії
відповідача порушують його права та
законні інтереси гарантовані йому
Конституцією та нормами чинного
законодавства України.

Відповідно до частини 6 статті 118
Земельного кодексу України (у редакції,
чинній на час спірних правовідносин)
громадяни, зацікавлені в одержанні
безоплатно у власність земельної
ділянки із земель державної або
комунальної власності для ведення
фермерського господарства, ведення
особистого селянського господарства,
ведення садівництва, будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибної ділянки), індивідуального
дачного будівництва, будівництва
індивідуальних гаражів у межах норм
безоплатної приватизації, подають
клопотання до відповідного органу
виконавчої влади або органу місцевого
самоврядування, який передає земельні
ділянки державної чи комунальної
власності у власність відповідно до
повноважень, визначених статтею 122
цього Кодексу. У клопотанні
зазначаються цільове призначення
земельної ділянки та її орієнтовні
розміри. До клопотання додаються
викопіювання з кадастрової карти
(плану) або інші графічні матеріали, на
яких зазначено бажане місце
розташування земельної ділянки.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, що
закон вимагає від громадян при поданні
клопотання про безоплатне надання
земельної ділянки додавати також
викопіювання з кадастрової карти
(плану) або інші графічні матеріали, на
яких зазначено бажане місце
розташування земельної ділянки.

ОСОБА_3 18.01.2013 року подав до Донецької
міської ради клопотання в порядку
статті 118 Земельного кодексу України.
До клопотання в порушення наведених
вимог законодавства не було додано
викопіювання з кадастрової карти
(плану) або інші графічні матеріали, на
яких зазначено бажане місце
розташування земельної ділянки.
Натомість, до клопотання позивач додав
роздрукування частини карти України з
мережі Інтернет. Жодних позначень щодо
бажаного місця розташування земельної
ділянки це роздрукування не містило.

Відповідно до частини 7 статті 118
Земельного кодексу України
відповідний орган виконавчої влади або
орган місцевого самоврядування, який
передає земельні ділянки державної чи
комунальної власності у власність
відповідно до повноважень, визначених
статтею 122 цього Кодексу розглядає
клопотання у місячний строк і дає
дозвіл на розроблення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки або надає мотивовану відмову у
його наданні. Підставою відмови у
наданні такого дозволу може бути лише
невідповідність місця розташування
об'єкта вимогам законів, прийнятих
відповідно до них нормативно-правових
актів, генеральних планів населених
пунктів та іншої містобудівної
документації, схем землеустрою і
техніко-економічних обґрунтувань
використання та охорони земель
адміністративно-територіальних
одиниць, проектів землеустрою щодо
впорядкування територій населених
пунктів, затверджених у встановленому
законом порядку.

На думку колегії суддів у порядку
частини 7 статті 118 Земельного кодексу
України розгляду підлягає подане
належним чином клопотання, що
відповідає вимогам частини 6 статті 118
Земельного кодексу України.

ОСОБА_3 подав клопотання, яке не
відповідало вимогам частини 6 статті 118
Земельного кодексу України, у зв'язку з
чим, Донецька міська рада не мала
можливості прийняти відповідне
рішення за результатами розгляду
клопотання позивача.

Так, за змістом частини 7 статті 118
Земельного кодексу України підставою
відмови у наданні дозволу на
розроблення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки може бути
лише невідповідність місця
розташування об'єкта певним вимогам.

Отже, у разі якщо до клопотання особи, в
порушення вимог закону, не додано
викопіювання з кадастрової карти
(плану) або інші графічні матеріали, на
яких зазначено бажане місце
розташування земельної ділянки,
розгляд такого клопотання у порядку,
встановленому частиною 7 статті 118
Земельного кодексу України не
можливий, оскільки не можливо
перевірити, чи відповідає місце
розташування земельної ділянки
встановленим вимогам.

При цьому, належними графічними
матеріалами повинні бути такі
матеріали, з яких вбачається конкретне
бажане місце розташування земельної
ділянки.

Отже, роздрукування частини карти
України без зазначення конкретної
земельної ділянки не є графічними
матеріалами у розумінні частини 6
статті 118 Земельного кодексу України,
оскільки не надає можливості
ідентифікувати, про яку конкретно
земельну ділянку йдеться у клопотанні.

Також, до повноважень ради не віднесено
самостійне визначення без погодження
заявника клопотання місця
розташування земельної ділянки.

Натомість, за змістом за змістом
частини 6 статті 118 Земельного кодексу
України обов'язок подати викопіювання
з кадастрової карти (плану) або інші
графічні матеріали, на яких зазначено
бажане місце розташування земельної
ділянки громадяни, встановлено саме
для громадян, зацікавлених в одержанні
безоплатно у власність земельної
ділянки.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, що
закон вимагає від громадян при поданні
клопотання про безоплатне надання
земельної ділянки додавати також
викопіювання з кадастрової карти
(плану) або інші графічні матеріали, на
яких зазначено бажане місце
розташування земельної ділянки

Таким чином, відсутні підстави для
задоволення позову у частині визнання
протиправними дій відповідача щодо
порушення процедури розгляду
клопотання про надання безоплатно у
власність земельної ділянки.

З огляду на зазначене колегія суддів
також вважає, що суд першої інстанції
дійшов правильного висновку про
відмову у задоволенні позову у частині
зобов'язання відповідача винести на
засідання чергової сесії Донецької
міської ради та розглянути клопотання
позивача, відшкодування шкоди,
завданої протиправними діями.

Касаційна скарга підлягає задоволенню,
оскільки рішення суду апеляційної
інстанції ухвалене з порушенням норм
матеріального права, правова оцінка
обставинам у справі дана не вірно.

Відповідно до ст. 226 КАС України, суд
касаційної інстанції скасовує судове
рішення суду апеляційної інстанції та
залишає в силі рішення суду першої
інстанції, яке ухвалено відповідно до
закону і скасоване або змінене
помилково.

Керуючись ст. 220, 222, 226, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Донецької міської
ради задовольнити.

Постанову Донецького апеляційного
адміністративного суду від 24.09.2013 року
у цій справі скасувати.

Постанову Ворошиловського районного
суду міста Донецька від 22.07.2013 року
залишити в силі.

Ухвала є остаточною і оскарженню не
підлягає.

Судді: