Справа № 159/6867/14-а
Суддя: Логвинюк І. М.
Дата ухвалення: 2014-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 159/6867/14-а
Провадження № 2-а/159/257/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Ковель
25 листопада 2014 року

Ковельський міськрайонний
суд Волинської обл. в складі

головуючого – судді Логвинюк І. М.,

при секретарі Щесюк Н.Й.,

з участю представника позивача –
адвоката ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Ковелі
Волинської області справу за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
начальника В ДАІ з обслуговування м.
Ковеля та району ОСОБА_3 про скасування
постанови у справі про адміністративне
правопорушення, закриття провадження у
справі,

в с т а н о в и в:

Позивач 17.1.14 р. звернулась до
суду із вказаним вище адміністративним
позовом, мотивуючи тим, що оскаржуваною
постановою, винесеною відповідачем
18.09.14 р., на неї було накладено
адмінстягнення в сумі 510 грн за
адмінправопорушення, передбачене ч. 2
ст. 140 КУпАП. Згідно з оскаржуваною
постановою, 12.11.14 р. об 11 год. 10 хв. у м.
Ковелі Волинської області, по вул.
Фестивальній встановлено тимчасовий
торговий павільон без погодження з ДАІ,
що є порушенням п. п. 32.1 ПДР України.
Вона має нести відповідальність з ч. 2
ст. 140 КУпАП і сплатити вищезазначений
штраф. Вважає оскаржувану постанову
незаконною, так як, згідно зі змістом п.
п. 32.1 ПДР України, з органами ДАІ
узгоджуються, в т.ч., розміщення в
смугах відведення автомобільних доріг
або червоних лініях вулиць і доріг та
їх штучних спорудах павільонів. Під
час розгляду справи ДАІ не було надано
документів про те, що їх тимчасова
споруда для проведення
підприємницької діяльності
знаходиться в межах червоних ліній вул.
Фестивальної. Натомість, було складено
протокол про адмінправопорушення у
приміщенні ДАІ. Вважає, що її вина не
встановлена, притягнення до
відповідальності є неправомірним. Ч.2
ст. 140 КУпАП не передбачає
відповідальності за неузгодження з
органами ДАІ документації щодо
розміщення павільонів. Зазначає, що
погодження є документом дозвільного
характеру, невиконання якого може мати
певні наслідки, а узгодження
розташування не носить зобов»язуючого
(дозвільного) характеру. Просить позов
задовольнити, оскаржувану постанову
скасувати, провадження у справі
закрити.

В судове засідання позивач
не з»явилась, хоча належно оповіщена.
Про причини неявки суду не повідомила.

В судовому засіданні
представник позивача - адвокат - позов
підтримала повністю, обґрунтувавши
його вищенаведеними доводами, суду
додатково пояснила, що позивач, дійсно,
встановила на вул. Фестивальній у м.
Ковелі Волинської області торговий
павільон, однак, позивачеві не відомо
точного місця розташування її
павільона на вул. Фестивальній з огляду
на те, чи належить це місце до тих, для
встановлення яких закон передбачає
погодження з ДАІ. Будь - якого
документально оформленого погодження
чи узгодження встановлення павільйону
з ДАІ, у неї, дійсно, немає. У
оскаржуваній постанові не зазначено,
що саме порушила позивач встановленням
павільона. Просить позов задовольнити.

Відповідач в судове
засідання не з»явився, хоча належно
оповіщений, про причини неявки суду не
повідомив, письмового заперечення
проти позову до суду не подав.

На думку суду, розгляд
справи можливий у відсутності сторін.

Суд, заслухавши пояснення
представника позивача, дослідивши
письмові докази у справі, з’ясувавши
обставини справи, приходить до
висновку, що позов підставний та
підлягає до часткового задоволення із
наступних підстав.

Так, судом встановлені
наступні факти та відповідні їм
правовідносини.

Відповідно до ст. 222 КУпАП,
розгляд справ про правопорушення,
передбачене ч. 2 ст. 140 КУпАП, покладено
на органи внутрішніх справ (міліцію).

Частина 2 ст. 140 КУпАП, дійсно,
передбачає адміністративну
відповідальність громадян - суб'єктів
господарської діяльності – за
порушення визначеного законодавством
порядку погодження з МВС України:
встановлення рекламоносіїв, технічних
засобів організації дорожнього руху,
проведення будь - яких робіт на
автомобільних дорогах, вулицях,
залізничних переїздах; розроблення
проектної документації на будівництво,
реконструкцію і ремонт автомобільних
доріг, вулиць, залізничних переїздів та
об'єктів дорожнього сервісу;
здійснення пасажирських перевезень за
встановленими маршрутами руху
транспортних засобів загального
користування у виді штрафу в розмірі
від тридцяти до сорока
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян.

Об»ктом правопорушення є суспільні
відносини у сфері забезпечення безпеки
дорожнього руху.

Як слідує зі змісту ст. 254
КУпАП, про вчинення адміністративного
правопорушення складається протокол,
зокрема, уповноваженою на те посадовою
особою.

Згідно із ст. 256 КУпАП, у протоколі про
адміністративне правопорушення
зазначаються, зокрема,: місце, час
вчинення і суть адміністративного
правопорушення; прізвища, адреси
свідків і потерпілих, якщо вони є;
пояснення особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності;
інші відомості, необхідні для
вирішення справи.

12.11.14 р. І В ДАІ (з
обслуговування м. Ковеля та району)
ОСОБА_4 об 11 год. 10 хв. по вул.
Незалежності у м. Ковелі Волинської
області було складено щодо позивача
протокол про адміністративне
правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 140
КУпАП, серії АП2 № 750 793, у якому
зазначено, що позивачем 12.11.14 р. по вул.
Фестивальній м. Ковелі Волинської
області встановлено тимчасовий
торговий павільон без погодження з ДАІ
у порушення вимог п. 32.1 ПДР, за що
передбачена відповідальність за ч. 2 ст.
140 КУпАП. Позивача ознайомлено із
змістом протоколу про
адмінправопорушення і повідомлено під
розпис, що розгляд адмінсправи
відбудеться 12.11.14 р. о 12 год. у В ДАІ м.
Ковеля. Будь - які додатки до протоколу
не приєднувались, свідки у протоколі не
зазначались. Копію протоколу позивач
отримала під розпис, пояснень у
письмовому вигляді не зазначала.

Однак, у протоколі не
зазначено місця, часу вчинення і суті
адміністративного правопорушення,
інших відомостей, необхідних для
вирішення справи.

Так, у протоколі зазначено,
що павільон було встановлено позивачем
12.11.14 р., однак, не зазначення часу; місця
(в смугах відведення автомобільних
доріг або червоних лініях міських
вулиць і доріг та їх штучних спорудах
тощо); у чому полягають дії позивача
(неправомірно встановила павільон, чи
неправомірно провела роботи по його
встановленню тощо), якого виду павільон
тощо.

Відповідно до змісту п. 32.1
ПДР України, з органами
Державтоінспекції узгоджуються,
зокрема, (п. п «а») розміщення в смугах
відведення автомобільних доріг або
червоних лініях міських вулиць і доріг
та їх штучних спорудах кіосків,
павільйонів, рекламоносіїв, пересувних
торговельних пунктів, а також на
прилеглих територіях, будинках,
спорудах - адміністративних приміщень
підприємств, установ та організацій,
місць торгівлі та надання послуг. З
органами Державтоінспекції
узгоджуються також інші питання
забезпечення безпеки дорожнього руху,
передбачені законодавчими актами.

Згідно з ДБН В.2.2-23:2009 -
павільйон – це торговельний об'єкт у
роздрібній торгівлі, призначений для
організації продажу товарів кінцевим
споживачам, розміщений в окремій
споруді полегшеної конструкції та має
торговельну залу для покупців.

Згідно з положеннями Закону
України «Про автомобільні дороги» (ст.
1), - об'єкти дорожнього сервісу – це
спеціально облаштовані місця для
зупинки маршрутних транспортних
засобів, майданчики для стоянки
транспортних засобів, майданчики
відпочинку, видові майданчики,
автозаправні станції, пункти
технічного обслуговування, моте і,
готелі, кемпінги, торговельні пункти (у
тому числі малі архітектурні форми),
автозаправні комплекси, складські
комплекси, пункти медичної та
технічно-евакуаційної допомоги, пункти
миття транспортних засобів, пункти
приймання їжі та питної води,
авопавільйони, а також інші об'єкти, на
яких здійснюється обслуговування
учасників дорожнього руху та які
розміщуються на землях дорожнього
господарства або потребують їх
використання для заїзду та виїзду на
автомобільну дорогу. Згідно з Наказом
ДСАД України «Про затвердження форм
звітності у сфері дорожнього
господарства та інструкцій щодо їх
заповнення (Інструкція, розд.4) від 19.07.06
р. № 284, об'єкти дорожнього сервісу – це
спеціально облаштовані місця для
зупинки маршрутних транспортних
засобів, майданчики для стоянки
транспортних засобів, майданчики
відпочинку, видові майданчики,
автозаправні станції, пункти
технічного обслуговування, мотелі
пункти приймання їжі та питної води,
автопавільйони, туалети, урни та
контейнери для сміття.

12.11.14 р. відповідачем як нач.
В ДАІ (з обслуговування м. Ковеля та
району) було винесено щодо позивача
оскаржувану постанову у справі про
адмінправопорушення, передбачене ч. 2
ст. 140 КУпАП серії ПС2 № 030034, у якій
зазначено, що позивач об 11 год. 10 хв.
12.11.14 р. по вул. Фестивальній у м. Ковелі
Волинської області встановила
тимчасовий торговий павільон без
погодження з ДАІ у порушення вимог п. п.
32.1 ПДР, своїми діями вчинила
правопорушення, відповідальність за
яке передбачена ч. 2 ст. 140 КУпАП.
Позивачеві копію оскаржуваної
постанови вручено тоді ж під розпис.

Норма права – ч. 2 ст. 140 КУпАП - є
банкетною, а тому як у протоколі про
адмінправопорушення, так і у постанові
про притягнення до
амінвідповідальності, має бути
вказано, який саме порядок, коли та ким
затверджений - порушено особою.

Крім того, суд враховує, що
час та дата вчинення вказаного у
протоколі про адмінправопорушення та
оскаржуваній постанові
правопорушення, як це зазначено у
оскаржуваній постанові, точно
збігається з часом та датою складання
щодо позивача протоколу у справі про
амін правопорушення.

Таким чином, посилання
позивача, зазначене нею у позовній
заяві, про те, що відповідач не зазначив
суті правопорушення, знайшло своє
ствердження в судовому засіданні.

Питання, що підлягали
вирішенню відповідачем при підготовці
до розгляду справи про адміністративне
правопорушення, її вирішенні, що
передбачені ст. 278 КУпАП, з огляду на
відомості, що вбачаються з протоколу
про адмінправопорушення та пояснень
позивача, відповідачем було вирішено
не повно.

За змістом ч. 2 ст. 19
Конституції України, органи державної
влади, їх посадові особи зобов”язані
діяли лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що
передбачений Конституцією та законами
України.

За змістом ст. 7 КУпАП, ніхто
не може бути підданий заходу впливу в
зв»язку з адміністративним
правопорушенням інакше як на підставах
і в порядку, встановлених законом.

Як слідує із змісту ст. 245
КУпАП, завданнями провадження у
справах про адміністративні
правопорушення є: своєчасне, всебічне,
повне і об»єктивне з»ясування обставин
кожної справи, вирішення її в точній
відповідності із законом, забезпечення
виконання винесеної постанови, а також
виявлення причин та умов, що сприяють
вчиненню адміністративних
правопорушень, запобіганню
правопорушенням, виховання громадян у
дусі додержання законів, зміцнення
законності.

Провадження у справах про
адміністративні правопорушення
здійснюється на основі суворого
додержання законності. Застосування
уповноваженими на те органами і
посадовими особами заходів
адміністративного впливу провадиться
в межах їх компетенції, у точній
відповідності із законом.

При розгляді даної справи
суд перевіряє законність і
обгрунтованість винесеної постанови
на момент її винесення.

Таким чином, суд приходить
до висновку, що при прийнятті
оскаржуваного рішення відповідачем
було допущено порушення вимог закону, а
тому є підстави для визнання
оскаржуваної постанови - нечинною та
такою, що підлягає до скасування.
Однак, підстав для закриття
провадження у справі в даний час суд не
вбачає, так як, згідно із ст. 247 КУпАП,
провадження в справі про
адміністративне правопорушення не
може бути розпочато, а розпочате
підлягає закриттю за таких обставин: 1)
відсутність події і складу
адміністративного правопорушення; 2)
недосягнення особою на момент вчинення
адміністративного правопорушення
шістнадцятирічного віку; 3) неосудність
особи, яка вчинила протиправну дію чи
бездіяльність; 4) вчинення дії особою в
стані крайньої необхідності або
необхідної оборони; 5) видання акта
амністії, якщо він усуває застосування
адміністративного стягнення; 6)
скасування акта, який встановлює
адміністративну відповідальність; 7)
закінчення на момент розгляду справи
про адміністративне правопорушення
строків, передбачених статтею 38 цього
Кодексу; 8) наявність по тому самому
факту щодо особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
постанови компетентного органу
(посадової особи) про накладення
адміністративного стягнення, або
нескасованої постанови про закриття
справи про адміністративне
правопорушення, а також повідомлення
про підозру особі у кримінальному
провадженні по даному факту; 9) смерть
особи, щодо якої було розпочато
провадження в справі. Жодної з
вищезазначених обставин у справі
встановлено не було.

На підставі наведеного,
керуючись ст. ст. 8, 55, ч. 2 ст. 19
Конституції України, ст. ст. 8 -11, п. 2 ч. 1
ст. 18, ч. 2 ст. 19, ч. 1 ст. 72, ст. ст. 86, 87, 159, 160 -
163, 256, 100 КАС України, ст. ст. 7, 9, ч. 2 ст. 140,
ст. ст. 222, 245, 251, 252, 256, 268, 272, 278 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов задовольнити
частково.

Постанову у справі про адміністративне
правопорушення серії ПС2 № 030034,
винесену 12.11.14 р. начальником В ДАІ з
обслуговування м. Ковеля та району
ОСОБА_3 про визнання позивача у справі
ОСОБА_2 винною у вчиненні
правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 140
КУпАП на накладення на неї
адміністративного стягнення у виді
штрафу в розмірі 510 грн., скасувати.

В решті позову - відмовити.

Постанова суду остаточна та
оскарженню не підлягає.

Головуючий:ОСОБА_5

Повний текст постанови
виготовлено 26.11.14 р..