Справа № 826/18803/14
Суддя: Амельохін В.В.
Дата ухвалення: 2014-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1 УХВАЛА
про відмову у відкритті провадження в
адміністративній справі
03 грудня 2014 року м.
Суддя Окружного адміністративного
суду міста Києва Амельохін В.В.,
розглянувши позовну заяву і додані до
Управління Державної служби охорони
при Головному управлінні МВС України в
місті Києві до третя
особаМіністерства фінансів України,
Міністерства культури України
Національний музей Тараса Шевченка
прозобов'язання вчинити певні дії,
Управління Державної служби
охорони при Головному управлінні МВС
України в місті Києві звернулось з
позовом до Міністерства фінансів
України та Міністерства культури
України, третя особа - Національний
музей Тараса Шевченка про визнання
факту порушення відповідачами
законодавства щодо обов'язкової
охорони музейних закладів
національного значення підрозділами
Державної служби охорони при МВС
України внаслідок незабезпечення
належного фінансування заходів з
охорони Національного музею Тараса
Шевченка в період з 01 травня 2013 року по
31 грудня 2013 року та зобов'язання
відповідачів профінансувати
Національний музей Тараса Шевченка у
сумі 401 423,65грн., у тому числі ПДВ 20% - 66
903,94грн. для відшкодування витрат
позивача, понесених на організацію та
здійснення охорони Національного
музею Тараса Шевченка в 2013 році.
Відповідно до частини четвертої
статті 105 КАС України адміністративний
позов може містити вимоги про:
1) скасування або визнання
нечинним рішення відповідача - суб'єкта
владних повноважень повністю чи
окремих його положень;
2) зобов'язання відповідача -
суб'єкта владних повноважень прийняти
рішення або вчинити певні дії;

3) зобов'язання відповідача -
суб'єкта владних повноважень
утриматися від вчинення певних дій;

4) стягнення з відповідача -
суб'єкта владних повноважень коштів на
відшкодування шкоди, завданої його
незаконним рішенням, дією або
бездіяльністю;

5) виконання зупиненої чи
невчиненої дії;

6) встановлення наявності чи
відсутності компетенції (повноважень)
суб'єкта владних повноважень;

7) примусове відчуження земельної
ділянки, інших об'єктів нерухомого
майна, що на ній розміщені, з мотивів
суспільної необхідності.

Згідно частини другої статті 162
КАС України у разі задоволення
адміністративного позову суд може
прийняти постанову про:

1) визнання протиправними рішення
суб'єкта владних повноважень чи
окремих його положень, дій чи
бездіяльності і про скасування або
визнання нечинним рішення чи окремих
його положень, про поворот виконання
цього рішення чи окремих його положень
із зазначенням способу його
здійснення;

2) зобов'язання відповідача
вчинити певні дії;

3) зобов'язання відповідача
утриматися від вчинення певних дій;

4) стягнення з відповідача коштів;

5) тимчасову заборону (зупинення)
окремих видів або всієї діяльності
об'єднання громадян;

6) примусовий розпуск (ліквідацію)
об'єднання громадян;

7) примусове видворення іноземця
чи особи без громадянства за межі
України;

8) визнання наявності чи
відсутності компетенції (повноважень)
суб'єкта владних повноважень.

Згідно з пунктом 1 частини першої
статті 109 Кодексу адміністративного
судочинства України суддя відмовляє у
відкритті провадження в
адміністративній справі, якщо заяву не
належить розглядати в порядку
адміністративного судочинства.

Разом з тим, відповідно до статті 234
Цивільного процесуального кодексу
України, суд розглядає в порядку
окремого провадження справи про
встановлення фактів, що мають юридичне
значення.

Крім того, як вбачається з матеріалів
справи відносини позивача з
відповідачами виникли з підстав
неповного та несвоєчасного
фінансування послуг охорони з охорони
об'єктів Національного музею Тараса
Шевченка протягом 2013 року.

Так, в порядку виконання вимог
законодавства по забезпеченню безпеки
державної власності Управлінням
Державної служби охорони при ГУМВС
України в місті Києві протягом 2013 року
забезпечувалась охорона Національного
музею Тараса Шевченка, який
розташований за адресою: бульв. Т.
Шевченка, 12 та пров. Т. Шевченка, 8-а.

В період з 01.01.2013 по 02.03.2013 охорона
Національного музею Тараса Шевченка
позивачем здійснювалась на підставі
договору № 94-Д/2012/Шв/Крп від 21.03.2012.

В період з 25.02.2013 по 31.12.2013 на підставі
договору № 249-Д/2013/Шв/Крп від 04.12.2013р.

Згідно п. 3.1 ціна договору №
249-Д/2013/Шв/Крп від 04.12.2013 з на період з 25
лютого по 30 квітня 2013 року по технічній
охороні та з 26 березня по 30 квітня 2013 по
фізичній охороні становила 96 728,29грн.

Відповідно до додатку 3 до договору
«Протокол погодження вартості однієї
години надання послуг у сфері охорони
громадського порядку та безпеки
Національного музею Тараса Шевченка за
адресою: бул. Тараса Шевченка, 12, м.
Київ» вартість за послуги охорони була
визначена сторонами договору у
розмірі:

- 48,7 грн. - за одну годину охорони одним
працівником міліції, разом з ПДВ-20%;

- 36,7 грн. - за одну годину охорони одним
працівником цивільної охорони разом з
ПДВ - 20%.

На підставі зазначених договорів
Національним музеєм Тараса Шевченка
оплачено послуги з охорони Музею за
період з 25 лютого по 30 квітня 2013 року по
технічній охороні та з 26 березня по 30
квітня 2013 року по фізичній охороні.

З 01 травня 2013 року посилаючись на
відсутність фінансування Національний
музей Тараса Шевченка послуги охорони
не сплачував.

Позивач зазначає, що посилаючись на
національний статус Музею Тараса
Шевченка та вжиття заходів для
отримання належного фінансування
керівництво Музею неодноразово
зверталось до позивача про продовження
охорони приміщень музею по бульв.
Тараса Шевченка, 12 та пров. Т.Шевченка,
8-а як письмово так і при проведенні
спільних робочих нарад з даного
питання.

Згідно з Актом підтвердження факту
несення служби працівниками
Шевченківського районного відділу
УДСО при ГУМВС України в місті Києві по
охороні Національного музею Т.
Шевченка, який розташований за адресою:
бульв. Т. Шевченка, 12 протягом 2013 року,
підписаного повноважними
представниками позивача та третьої
особи у справі та затвердженого
начальником Шевченківського РУ ГУМВС
України в м. Києві 17.04.2014, СТОРОНАМИ
підтверджено факт надання позивачем
третій стороні у справі послуг охорони
щоденно в цілодобовому режимі в період
з 01.01.2013 по 21.12.2013 силами постів міліції
охорони та цивільної охорони та в
період з 01.08.2013 по 31.12.2013 постом міліції
охорони.

Витрати позивача на охорону об'єктів
третьої сторони у справі за період з 01
травня 2013 року по 31 грудня 2013 року
склали - 401423,65 грн., у тому числі ПДВ 20% -
66903,94 грн. (шістдесят шість тисяч
дев'ятсот три гривні 94 копійки), а саме:

- за послуги фізичної охорони силами
постів цивільної охорони та міліції
охорони - 309931,20 грн., у т.ч. ПДВ - 51655,20 грн.

- за послуги спостереження охоронної
сигналізації (технічна охорона) -6899,18
грн., у т.ч. ПДВ - 1149,86 грн.;

- за послуги спостереження тривожної
сигналізації (технічна охорона) -1849,40
грн., у т.ч. ПДВ 308,23 грн.;

- за послуги спостереження охоронної
сигналізації (технічна охорона) -73859,72
грн., у т.ч. ПДВ 12309,95 грн.

Розрахунок витрат здійснений згідно
цін на послуги охорони, що були
погоджені позивачем та третьою
стороною у справі при укладенні
договору № 249-Д/2013/Шв/Крп від 04.12.2013.

На пропозицію позивача підписати
новий договір на надання послуг на 2013
рік або провести додаткову оплату за
укладеним на суму фактично отриманих
послуг Музей надав відмову (лист від
15.07.2014 № 300/012) посилаючи на відсутність
права на взяття бюджетних зобов'язань
за відсутності відповідних
затверджених кошторисних призначень
(п.1-2 ст. 48, п.4 ст.48 та п. 3 ст. 57 Бюджетного
кодексу України).

Питання фінансування заходів з
охорони об'єктів Національного музею
Тараса Шевченка позивачем протягом
травня - грудня 2013 року не вирішено.

Згідно з пунктом 1 частини першої
статті 3 Кодексу адміністративного
судочинства України справа
адміністративної юрисдикції (далі -
адміністративна справа) - переданий на
вирішення адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б
однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Частиною першою статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено, що завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Частиною другою статті 4 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено, що юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
всі публічно-правові спори, крім
спорів, для яких законом встановлений
інший порядок судового вирішення.

Таким чином, позовні вимоги позивача не
підлягають розгляду в порядку
адміністративного судочинства, а
підвідомчі господарському суду,
оскільки виникли з підстав неповного
та несвоєчасного фінансування послуг
охорони з охорони об'єктів
Національного музею Тараса Шевченка
протягом 2013 року на підставі договору
№ 249-Д/2013/Шв/Крп від 04.12.2013р., як то
зазначає сам позивач.

Згідно з пунктом 1 частини першої
статті 109 Кодексу адміністративного
судочинства України суддя відмовляє у
відкритті провадження в
адміністративній справі, якщо заяву не
належить розглядати в порядку
адміністративного судочинства.

На підставі вищенаведеного, керуючись
пунктом 1 частини першої статті 109,
ст.ст. 160, 165 Кодексу адміністративного
судочинства України, -

У Х В А Л И В:

1. Відмовити Управлінню Державної
служби охорони при Головному
управлінні МВС України в місті Києві у
відкритті провадження в
адміністративній справі.

2. Ухвалу про відмову у відкритті
провадження в адміністративній справі
надіслати позивачу разом із позовною
заявою й усіма доданими до неї
матеріалами.

Ухвала може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції у порядку та
строки встановлені ст.ст. 185-187 КАС
України.

Суддя
В.В.
Амельохін