Справа № 2а-8225/11/0226
Суддя: Сапальова Т.В.
Дата ухвалення: 2014-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2а-8225/11/0226
Головуючий у 1-й інстанції: Карнаух А.П.
Суддя-доповідач: Сапальова Т.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

Головуючий суддя: Сапальова Т.В.

судді: Боровицький О. А. Граб Л.С.

розглянувши у порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України у
Тульчинському районі Вінницької
області на постанову Тульчинського
районного суду Вінницької області від
24 жовтня 2011 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України у
Тульчинському районі Вінницької
області про перерахунок пенсії,

В С Т А Н О В И В :

в березні 2011 року позивач звернувся до
Тульчинського районного суду
Вінницької області з адміністративним
позовом до Управління Пенсійного фонду
України у Тульчинському районі
Вінницької області про визнання дій
відповідача протиправними; стягнення з
відповідача недоплачену позивачу як
дитині війни щомісячну соціальну
допомогу за один рік, починаючи з 11
вересня 2010 року по даний час;
зобов'язання відповідача в подальшому
проводити доплату до пенсії у розмірі 30
% мінімальної пенсії за віком,
передбаченої ст. 6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни".

Постановою Тульчинського районного
суду Вінницької області від 24 жовтня 2011
року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з постановою суду,
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати постанову та
відмовити в задоволенні позовних
вимог, посилаючись при цьому на неповне
з'ясування обставин, які мають значення
для справи та порушення норм
матеріального права, що призвело до
неправильного вирішення спору.

Згідно зі ст.ст.183-2, 197 КАС України суд
апеляційної інстанції розглядає
справу в порядку письмового
провадження.

Вивчивши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи,
дослідивши наявні у ній докази,
проаналізувавши на підставі
встановлених фактичних обставин
справи правильність застосування
судом першої інстанції норм
законодавства, колегія суддів вважає,
що апеляційну скаргу необхідно
залишити без задоволення, виходячи з
наступних підстав.

Так, як встановлено судом першої
інстанції та підтверджується
матеріалами справи, позивач перебуває
на обліку в Управлінні Пенсійного
фонду України у Тульчинському районі
Вінницької області та отримує пенсію
по втраті годувальника відповідно до
Закону України "Про пенсійне
забезпечення військовослужбовців".

14 лютого 2011 року позивач звернувся до
Управління Пенсійного фонду України у
Тульчинському районі Вінницької
області з заявою про перерахунок
пенсії як дитині війни з урахуванням
ст. 6 Закону України "Про соціальний
захист дітей війни".

Листом № 3915-Д-03 Управління Пенсійного
фонду України у Тульчинському районі
Вінницької області надало позивачу
відповідь, в якій було зазначено, що
підвищення до пенсії позивачу як
дитині війни не призначено, оскільки
він одержує підвищення за загиблого
військовослужбовця в розмірі 183 грн. 50
коп. згідно із Законом України "Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту".

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що
позивач не має права на підвищення до
пенсії як дитині війни, оскільки згідно
з вимогами чинного законодавства
України особам, які мають право на
пільги відповідно до вимог Закону
України "Про соціальний захист дітей
війни" та Закону України "Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту", пільги надаються
за їх вибором згідно із зазначеними
законами.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції по
суті спору, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни" дітям
війни пенсії або щомісячне довічне
грошове утримання чи державна
соціальна допомога, що виплачується
замість пенсії, підвищуються на 30
відсотків мінімальної пенсії за віком.

Позивачу вказане підвищення не
встановлене та не виплачувалося, що
підтверджується копією його
посвідчення (а.с.4).

З матеріалів справи встановлено, що
позивач одержує підвищення за
загиблого військовослужбовця в
розмірі 183 грн. 50 коп. згідно із Законом
України "Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту".

Відповідно до Прикінцевих положень
Закону України "Про соціальний захист
дітей війни" № 2195-ІV від 18.11.2004 року
особам, які мають право на пільги
відповідно до цього Закону та Закону
України "Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту",
пільги надаються за їх вибором згідно з
одним із зазначених законів.

Враховуючи, що позивач отримує
підвищення за загиблого
військовослужбовця, колегія суддів
дійшла висновку, що позивач не має
права на задоволення позовних вимог
про отримання підвищення до пенсії як
дитині війни всупереч нормам чинного
законодавства, що регулює спірні
правовідносини.

В іншому випадку позивач не
позбавлений права обрати пільги
відповідно до ст. 6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни".

Доводи, які апелянт наводить у своїй
скарзі, не відповідають обставинам
справи, є необґрунтованими, відповідно
не можуть бути прийняті судом.
Предметом даного спору є виплата
підвищення до пенсії, а не перерахунок
вже встановленого підвищення до
пенсії.

Враховуючи викладене, колегія суддів
дійшла висновку, що вимоги Управління
Пенсійного фонду України у
Тульчинському районі Вінницької
області є безпідставними, а висновки
суду першої інстанції не
спростовуються доводами апеляційної
скарги.

З огляду на таке колегія суддів вважає,
що суд першої інстанції при ухваленні
оскаржуваної постанови правильно
встановив фактичні обставини справи,
дослідив наявні докази, надав їм
належну правову оцінку та прийняв
законне і обґрунтоване рішення з
дотриманням норм матеріального і
процесуального права, а тому підстави
для задоволення вимог апеляційної
скарги відсутні.

Відповідно до статті 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті рішення суду з одних лише
формальних підстав.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 183-2, 195, 196, 198, 200, 205,
206, 254 КАС України , суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України у
Тульчинському районі Вінницької
області, -залишити без задоволення, а
постанову Тульчинського районного
суду Вінницької області від 24 жовтня 2011
року, -без змін.

Відповідно до ч. 10 ст. 183-2 КАС України у
разі оскарження в апеляційному порядку
постанови, прийнятої у скороченому
провадженні, судове рішення
апеляційної інстанції є остаточним та
оскарженню не підлягає.

Головуючий
Сапальова Т.В.

Судді
Боровицький О. А.

Граб Л.С.