Справа № 2506/3157/2012
Суддя: Карапута Л. В.
Дата ухвалення: 2014-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2506/3157/2012
Провадження № 6-а/750/300/14
Деснянський районний суд м. Чернігова у
головуючого - судді Карапута Л.В.,
при секретарі – Молодшій А.В.,
розглянувши у відкритому
судовому засіданні подання головного
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
Чернігівській області ОСОБА_1 про зміну
способу і порядку виконання судового
рішення від 24.05.2012 року по справі №
2506/3157/2012 за позовом ОСОБА_2 до
Управління праці та соціального
захисту населення Деснянської
районної у м. Чернігові ради про
визнання неправомірними дій,
зобов’язання вчинити певні дії,

в с т а н о в
и в :

постановою Деснянського
районного суду м. Чернігова від 24.05.2012
року задоволені позовні вимоги ОСОБА_2,
визнано неправомірними дії Управління
праці та соціального захисту населення
Деснянської районної у м. Чернігові
ради щодо нарахування та виплати
ОСОБА_2 за 2011 рік щорічної допомоги на
оздоровлення у розмірі меншому, ніж
передбачено ст. 48 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».
Зобов’язано Управління праці та
соціального захисту населення
Деснянської районної у м. Чернігові
ради здійснити ОСОБА_2 перерахунок
щорічної допомоги на оздоровлення за
2011 рік у розмірі 3 мінімальних
заробітних плат відповідно до ст. 48
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» і сплатити заборгованість,
що виникне внаслідок такого
перерахунку за відрахуванням вже
сплаченої суми.

Ухвалою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 15.01.2014 року, апеляційну скаргу
Управління праці та соціального
захисту населення Деснянської
районної у м. Чернігові ради – залишено
без задоволення, а постанову
Деснянського районного суду м.
Чернігова від 24.05.2012 року - без змін.

11.11.2014 року головний
державний виконавець відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
Чернігівській області ОСОБА_1
звернувся до суду з поданням, в якому
просить змінити спосіб і порядок
виконання постанови суду шляхом
стягнення з боржника нарахованих на
виконання судового рішення грошових
коштів в сумі 3144,00 грн., оскільки судове
рішення зобов’язального характеру
тривалий час не виконується, чим
порушуються конституційні права
стягувача.

У судове засідання головний
державний виконавець не з’явився, про
час та місце розгляду подання
повідомлений завчасно та належним
чином.

Позивач подала заяву про
розгляд справи без її участі, просила
подання задовольнити.

Представник Управління
праці та соціального захисту населення
Деснянської районної у м. Чернігові
ради у судове засідання не з’явився,
про час та місце розгляду подання
повідомлений завчасно та належним
чином.

Згідно частини 1 статті 41 КАС
України справа розглянута без
застосування технічної фіксації.

Дослідивши матеріали
справи, суд приходить до висновку, що
подання підлягає задоволенню з
наступних підстав.

У судовому засіданні
встановлено, що на виконання постанови
Деснянського районного суду м.
Чернігова від 24.05.2012 року Управління
праці та соціального захисту населення
Деснянської районної у м. Чернігові
ради здійснило позивачу перерахунок
щорічної допомоги на оздоровлення за
2011 рік в сумі 3144,00 грн., але виплата
коштів не здійснена у зв’язку з
відсутністю бюджетних коштів у
боржника.

Відповідно до статті 2
Закону України від 05 червня 2012 року №
4901-VI «Про гарантії держави щодо
виконання судових рішень», держава
гарантує виконання рішення суду про
стягнення коштів та зобов’язання
вчинити певні дії щодо майна, боржником
за яким є, зокрема, державний орган.

Згідно статті 3 Закону
України № 4901-VI «Про гарантії держави
щодо виконання судових рішень»,
виконання рішень суду про стягнення
коштів, боржником за якими є державний
орган, здійснюється Державною
казначейською службою України в межах
відповідних бюджетних призначень
шляхом списання коштів з рахунків
державного органу, а в разі відсутності
у зазначеного органу відповідних
призначень – за рахунок коштів,
передбачених за бюджетною програмою
для забезпечення виконання рішень
суду.

Таким чином, за нормами
Закону України № 4901-VI судове рішення у
відповідних спорах може бути виконано
лише при зазначенні судом про
стягнення з державного органу
конкретної суми грошових коштів.

Виходячи з положень Закону
України № 4901-VI та приписів Порядку
затвердженого на виконання цього
Закону постановою Кабінету Міністрів
України від 03 серпня 2011 року № 845,
органи Казначейства на теперішній час
не мають повноважень для зобов’язання
іншого органу вчинити певні дії та
можливості прийняти до виконання
виконавчий документ без зазначення про
стягнення з державного органу
конкретної суми коштів.

Згідно з частиною першою
статті 263 Кодексу адміністративного
судочинства України, за наявності
обставин, що ускладнюють виконання
судового рішення (відсутність коштів
на рахунку, відсутність присудженого
майна в натурі, стихійне лихо тощо),
державний виконавець може звернутися
до адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, із
поданням, а особа, яка бере участь у
справі, та сторона виконавчого
провадження - із заявою про
відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення.

Ця норма не містить
виключного переліку обставин, що є
підставою для вирішення питання про
зміну чи встановлення способу і
порядку виконання судового рішення.

Підставою для зміни чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення є
обставини, що роблять виконання
судового рішення неможливим.

Таким чином, зміни у
правовому регулюванні порядку
виконання судових рішень, боржником за
якими є державний орган, яким не
передбачено виконання рішень
зобов’язального характеру,
унеможливлюють їх виконання. Така
обставина є підставою для зміни чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення.

Під зміною способу і порядку
виконання рішення слід розуміти вжиття
адміністративним судом нових заходів
для реалізації рішення. Ці заходи
повинні забезпечити виконання
конкретного судового рішення і не
поширюватися на відносини, які виникли
після його ухвалення.

У цій категорії справ зміна
способу і порядку виконання рішення
можлива шляхом зміни зобов’язання
здійснити виплати на стягнення цих
виплат. Така зміна можлива лише у разі
виконання боржником зобов’язальної
частини рішення про нарахування
соціальних виплат.

Відповідно до частини 2
статті 8 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд застосовує
принцип верховенства права з
урахуванням судової практики
Європейського Суду з прав людини.

Згідно зі статтею 17 Закону
України «Про виконання рішень та
застосування практики Європейського
суду з прав людини», суди застосовують
при розгляді справ Конвенцію та
практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав
людини в пункті 74 рішення у справі
«ОСОБА_3 проти Італії» зазначив, що
орган державної влади не має права
посилатися на брак коштів на
виправдання неспроможності виконати
судове рішення про виплату боргу.

В той же час, статтею 6
Конвенції передбачено право на
справедливий суд.

Європейський суд з прав
людини в пункті 40 рішення у справі
«Горнсбі проти Греції» від 19 березня 1997
року зазначив, що право на суд було б
ілюзорним, якби національна правова
система Договірної держави допускала
невиконання остаточного та
обов’язкового судового рішення на
шкоду одній зі сторін.

Якщо адміністративний
(виконавчий) орган відмовляється
виконувати, не виконує чи затягує
виконання судового рішення, то
передбачені статтею 6 гарантії, які
забезпечуються стороні на етапі
судового розгляду справи, фактично
втрачають свій сенс (рішення у справі
«Піалопулос та інші проти Греції» від 15
березня 2001 року, пункт 68).

Таку ж позицію зайняв Вищий
адміністративний суд України у своїх
ухвалах від 17.03.2014 року № К/800/12989/14 та
від 08.07.2014 року № К/800/21217/14.

За таких обставин, з
урахуванням приписів ст. 263 КАС України,
виконання постанови Деснянського
районного суду м. Чернігова від 24.05.2012
року у справі № 2506/3157/2012 можливе на
сьогодні лише шляхом зміни способу
виконання судового рішення про
стягнення з боржника коштів у сумі 3144,00
грн.

Враховуючи викладене,
керуючись ст. 263 КАС України, суд,-

у х в а л и в :

подання головного
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
Чернігівській області ОСОБА_1 про зміну
способу і порядку виконання судового
рішення від 24.05.2012 року по справі №
2506/3157/2012 за позовом ОСОБА_2 до
Управління праці та соціального
захисту населення Деснянської
районної у м. Чернігові ради про
визнання неправомірними дій,
зобов’язання вчинити певні дії -
задовольнити.

Змінити спосіб і порядок
виконання постанови Деснянського
районного суду м. Чернігова від 24.05.2012
року, на підставі якої видано
виконавчий лист № 2506/3157/2012 шляхом
стягнення з Управління праці та
соціального захисту населення
Деснянської районної у м. Чернігові
ради на користь ОСОБА_2 нарахованої, але
не виплаченої щорічної допомоги на
оздоровлення за 2011 рік в сумі 3144,00 грн.

Ухвала може бути оскаржена
до Київського апеляційного
адміністративного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу
суду першої інстанції подається
протягом п’яти днів з дня її
проголошення.

Суддя
Л.В. Карапута