Справа № 2506/4931/2012
Суддя: Бистрик Г.М.
Дата ухвалення: 2014-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 2506/4931/2012
Головуючий у 1-й інстанції: Коверзнєв
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

20 листопада 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді: Бистрик Г.М.,

суддів: Мацедонської В.Е., Сорочка Є.О.,

при секретарі: Колотушко Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
відповідача Чернігівської міської
ради на постанову Деснянського
районного суду м. Чернігова від 03
липня 2013 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_3 до
Чернігівської міської ради про
скасування рішення,-

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2013 року позивач звернулася до
суду з адміністративним позовом про
визнання протиправним і скасування
пункту 11 рішення Чернігівської міської
ради від 19.04.2013 року, яким їй відмовлено
в наданні дозволу на розроблення
проекту відведення земельної ділянки
по АДРЕСА_1, орієнтовною площею 0.0950 га,
для будівництва і обслуговування
жилого будинку, господарських будівель
і споруд; зобов'язання відповідача
розглянути її заяву про надання
дозволу на розроблення проекту
відведення вказаної земельної ділянки
та подати звіт про виконання постанови
суду в двомісячний строк з дня набрання
судовим рішенням по справі законної
сили.

Постановою Деснянського районного
суду м. Чернігова від 03 липня 2013 року
зазначений адміністративний позов -
задоволено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій просить Постанову суду першої
інстанції скасувати та постановити по
справі нове рішення, яким в задоволені
адміністративного позову відмовити
повністю. Свої вимоги апелянт
аргументує тим, що судом першої
інстанції було не правильно
застосовано норми матеріального права,
не надано повної оцінки діючому
законодавству та обставинам, що мають
істотне значення для вирішення справи.

Сторони в судове засідання не
з'явились, хоча про дату, час та місце
розгляду справи були повідомлені
належним чином, що згідно з ч. 4 ст. 196 КАС
України не перешкоджає судовому
розгляду справи, в зв'язку з чим
фіксування судового засідання за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється
відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши доводи апеляційної скарги
наявними у справі доказами, колегія
суддів приходить до наступного.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджується матеріалами справи, що
30.10.2007 року позивач звернулася до
відповідача із заявою про надання
дозволу на розроблення проекту
відведення земельної ділянки по
АДРЕСА_1, орієнтовною площею 0.0950 га, для
будівництва і обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд, яка не розглядалася
відповідачем про суті до грудня 2010
року.

Рішенням від 17.12.2010 року відповідач
відмовив позивачу в задоволенні
вказаної заяви. Іншим рішенням від
31.01.2011 року відповідач надав дозвіл на
розроблення проекту відведення цієї
земельної ділянки ОСОБА_4. Зазначені
рішення відповідача визнано
протиправними і скасовано постановою
Деснянського районного суду міста
Чернігова від 29.04.2011 року.

Рішенням від 31.07.2012 року відповідач
вдруге відмовив позивачеві у наданні
дозволу на розроблення проекту
відведення земельної ділянки по
АДРЕСА_1. Вказане рішення також визнано
протиправним і скасовано постановою
Деснянського районного суду міста
Чернігова від 30.10.2012 року.

Пунктом 11 рішенням від 19.04.2013 року
відповідач втретє відмовив позивачеві
в наданні дозволу на розроблення
проекту відведення земельної ділянки
по АДРЕСА_1. Як убачається з тексту
оскаржуваного позивачем рішення (а.с. 9),
в якості підстави для відмови в
задоволенні заяви позивача відповідач
послався лише на назву Закону України
«Про регулювання містобудівної
діяльності», проте без зазначення
конкретної норми цього Закону, яка
надає йому право відмови в задоволенні
заяви.

Задовольняючи позовні вимоги суд
першої інстанції виходив того, що
оскаржуване позивачем рішення
відповідача не відповідає вимогам
чинного законодавства, а тому підлягає
скасуванню.

З такими висновками суду першої
інстанції погоджується і колегія
суддів, з наступних підстав.

Згідно ст. 12 Земельного кодексу України
по повноважень сільських, селищних,
міських раз у галузі земельних
відносин на території сіл, селищ, міст
належить, зокрема, розпорядження
землями територіальних громад.

Відповідно до п. 34 ст. 26 Закону України
«Про місцеве самоврядування в Україні»
виключно на пленарних засіданнях
сільської, селищної, міської ради
вирішуються питання регулювання
земельних відносин.

Згідно ст. 116 Земельного кодексу
України громадяни та юридичні особи
набувають права власності та права
користування земельними ділянками із
земель державної або комунальної
власності за рішенням органів
виконавчої влади або органів місцевого
самоврядування в межах їх повноважень,
визначених цим Кодексом, або за
результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та
юридичними особами здійснюється
шляхом передачі земельних ділянок у
власність або надання їх у
користування.

Безоплатна передача земельних ділянок
у власність громадян провадиться у
разі:

а) приватизації земельних ділянок, які
перебувають у користуванні громадян;

б) одержання земельних ділянок
внаслідок приватизації державних і
комунальних сільськогосподарських
підприємств, установ та організацій;

в) одержання земельних ділянок із
земель державної і комунальної
власності в межах норм безоплатної
приватизації, визначених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 6 ст. 118 ЗК України
громадяни, зацікавлені в одержанні
безоплатно у власність земельної
ділянки із земель державної або
комунальної власності для ведення
фермерського господарства, ведення
особистого селянського господарства,
ведення садівництва, будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибної ділянки), індивідуального
дачного будівництва, будівництва
індивідуальних гаражів у межах норм
безоплатної приватизації, подають
клопотання до відповідної районної,
Київської чи Севастопольської міської
державної адміністрації або сільської,
селищної, міської ради за
місцезнаходженням земельної ділянки. У
клопотанні зазначаються цільове
призначення земельної ділянки та її
орієнтовні розміри. До клопотання
додаються викопіювання з кадастрової
карти (плану) або інші графічні
матеріали, на яких зазначено бажане
місце розташування земельної ділянки,
погодження землекористувача (у разі
вилучення земельної ділянки, що
перебуває у користуванні інших осіб) та
документи, що підтверджують досвід
роботи у сільському господарстві або
наявність освіти, здобутої в аграрному
навчальному закладі (у разі надання
земельної ділянки для ведення
фермерського господарства).

Відповідний орган виконавчої влади або
орган місцевого самоврядування, який
передає земельні ділянки державної чи
комунальної власності у власність
відповідно до повноважень, визначених
статтею 122 цього Кодексу, розглядає
клопотання у місячний строк і дає
дозвіл на розроблення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки або надає мотивовану відмову у
його наданні. Підставою відмови у
наданні такого дозволу може бути лише
невідповідність місця розташування
об'єкта вимогам законів, прийнятих
відповідно до них нормативно-правових
актів, генеральних планів населених
пунктів та іншої містобудівної
документації, схем землеустрою і
техніко-економічних обґрунтувань
використання та охорони земель
адміністративно-територіальних
одиниць, проектів землеустрою щодо
впорядкування територій населених
пунктів, затверджених у встановленому
законом порядку (ч. 7 ст. 118 ЗК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 122 Земельного
кодексу України сільські, селищні,
міські ради передають земельні ділянки
у власність або у користування із
земель комунальної власності
відповідних територіальних громад для
всіх потреб.

Таким чином, ЗК України визначає чіткий
перелік підстав для відмови особі в
наданні дозволу на розроблення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки, при цьому зобов'язує орган
державної влади або орган місцевого
самоврядування у випадках ухвалення
рішення про відмову в надані такого
дозволу належним чином мотивувати
причини цієї відмови.

Оскаржуване позивачем рішення
відповідача зазначеним вимогам
Кодексу не відповідає, що є підставою
для визнання його протиправним та
зобов'язання відповідача розглянути
заяву позивача про надання їй дозволу
на розроблення проекту відведення
земельної ділянки по АДРЕСА_1,
орієнтовною площею 0.0950 га, для
будівництва та обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд, і в разі відмови в задоволенні
цієї заяви - ухвалити мотивоване
рішення з належним обґрунтуванням
причини такої відмови.

Також, колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції про
те, що оскільки відповідач тривалий час
ухиляється від належного розгляду
заяви позивача про надання дозволу на
розроблення проекту відведення
земельної ділянки по АДРЕСА_1,
орієнтовною площею 0.0950 га, для
будівництва та обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд, то необхідним є зобов'язання
відповідача подати звіт про виконання
постанови суду першої інстанції в
двомісячний строк від дня набрання нею
законної сили.

Підсумовуючи наведене, колегія суддів
приходить до висновку, що доводи
викладені в апеляційній скарзі не
знайшли свого підтвердження,
оскаржувана постанова прийнята судом
відповідно до норм матеріального та
процесуального права, а тому підстави
для задоволення апеляційної скарги
відсутні.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись, ст.ст. 2, 41, 160, 196, 197, 198, 200, 205, 206,
212, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу відповідача
Чернігівської міської ради на
постанову Деснянського районного суду
м. Чернігова - залишити без
задоволення.

Постанову Деснянського районного суду
м. Чернігова від 03 липня 2013 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, та може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
в порядку та строки передбаченні ст. 212
КАС України.

Повний текст ухвали суду буде
виготовлено 27.11.2014 року.

Головуючий суддя
Г.М. Бистрик

Судді
В.Е. Мацедонська

Є.О. Сорочко

.

Головуючий суддя
Бистрик Г.М.

Судді:
Мацедонська В.Е.

Сорочко Є.О.