Справа № 336/6409/14-а (2-а/336/150/2014)
Суддя: Чепурнов Д.В.
Дата ухвалення: 2014-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

12 листопада 2014 рокусправа № 336/6409/14-а
(2-а/336/150/2014)

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Чепурнова Д.В.

суддів: Сафронової С.В.
Поплавського В.Ю.

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Шевченківському районі м. Запоріжжя

на постанову Шевченківського
районного суду м. Запоріжжя від 24
вересня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду
України в Шевченківському районі м.
Запоріжжя про визнання дій
неправомірними та зобов'язання
здійснити перерахунок та виплату
пенсії,-

ВСТАНОВИВ :

18 серпня 2014 року ОСОБА_1 звернувся до
суду першої інстанції з позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
Шевченківському районі м. Запоріжжя, в
якому просив визнати неправомірними
дії Управління Пенсійного фонду
України в Шевченківському районі м.
Запоріжжя щодо нарахування та виплати
з 01 січня 2014 року державної пенсії та
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, всупереч положень ст. ст. 50,54
Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи». Зобов'язати Управління
Пенсійного фонду України в
Шевченківському районі м. Запоріжжя
провести перерахунок та виплатити з 01
січня 2014 року державну пенсію на
підставі ст. 54 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» в обсязі не
нижче 6-ти розмірів прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, та додаткову пенсію за
шкоду, заподіяну здоров'ю, на підставі
ст. 50 Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» в обсязі 50% розміру
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, за
відрахуванням фактично отриманих ним
сум.

Постановою Шевченківського районного
суду м. Запоріжжя від 17 вересня 2014 року
позов задоволено частково. Визнано
неправомірними дії Управління
Пенсійного фонду України в
Шевченківському районі м. Запоріжжя
щодо відмови ОСОБА_1 в проведенні
перерахунку та виплаті пенсій в
розмірах, передбачених ст. ст. 50,54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» в редакції Закону України
№230/96-ВР - неправомірними за період з 18
лютого 2014 року по 15 серпня 2014року.
Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Шевченківському районі
м. Запоріжжя провести перерахунок та
виплатити ОСОБА_1 державну пенсію на
підставі ст. 54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» в обсязі не
нижче 6-ти розмірів прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність та додаткову пенсію за
шкоду, заподіяну здоров'ю, на підставі
ст. 50 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» в обсязі 50% розміру
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, за період з 18
лютого 2014 року по 15 серпня 2014 року
включно, з урахуванням проведених
виплат. В решті позовних вимог
відмовлено.

Не погодившись з постановою суду,
відповідач звернувся з апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
оскаржувану постанову та прийняти нове
рішення, яким в задоволенні позову
відмовити в повному обсязі.

Перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість
постанови суду в межах доводів
апеляційної скарги і заявлених
позовних вимог, суд апеляційної
інстанції зробив висновок, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
знайшло своє підтвердження під час
розгляду апеляційної скарги, що
позивач є учасником ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській
АЕС. Внаслідок захворювання,
пов'язаного з виконанням робіт із
ліквідації наслідків аварії, його
визнано інвалідом ІІІ групи.
Положеннями статті 14 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" його
віднесено до 1 категорії осіб, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи.

Відповідно до ст. 49 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» пенсії
особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4,
встановлюються у вигляді: державної
пенсії; додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, яка призначається
після виникнення права на державну
пенсію.

Відповідно до частини першої статті 50
зазначеного Закону особам, віднесеним
до категорії 1, які є інвалідами ІІІ
групи, призначається щомісячна
додаткова пенсія за шкоду, заподіяну
здоров'ю, у розмірі 50 процентів
мінімальної пенсії за віком.

Згідно з частиною четвертою статті 54
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи" в
усіх випадках розмір пенсій для
інвалідів ІІІ групи, щодо яких
встановлено зв'язок з Чорнобильською
катастрофою, не може бути нижчим 6
мінімальних пенсій за віком.

Таким чином, позивач має право на
призначення пенсії в розмірі, не
нижчому 6 мінімальних пенсій за віком,
та щомісячної додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 50
процентів мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до частини другої статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Згідно з положеннями частини четвертої
статті 9 Кодексу адміністративного
судочинства України у разі
невідповідності нормативно-правового
акта Конституції України, закону
України, міжнародному договору, згода
на обов'язковість якого надана
Верховною Радою України, або іншому
правовому акту суд застосовує правовий
акт, який має вищу юридичну силу.

Отже, за конституційними нормами,
виходячи з пріоритетності законів над
підзаконними актами, при визначенні
розміру пенсій позивачеві
застосуванню підлягають частина перша
статті 50 та частина четверта статті 54
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи",
а не постанова Кабінету Міністрів
України, яка істотно звужує обсяг
встановлених законом прав.

Зі статей 50 та 54 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" випливає,
що під час визначення розміру пенсії та
щомісячної додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, за основу їх
нарахування береться мінімальна
пенсія за віком.

За чинним законодавством розмір
мінімальної пенсії за віком
визначається лише за правилами,
передбаченими частиною першою статті 28
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", іншого
нормативно-правового акта, який би
визначав цей розмір або встановлював
інший розмір, немає.

Незважаючи на положення частини
третьої статті 28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", з якої випливає, що
мінімальний розмір пенсії за віком,
встановлений абзацом першим частини
першої цієї статті, застосовується
виключно для визначення розмірів
пенсій, призначених згідно з цим
Законом, наявність такої норми за
відсутності іншого мінімального
розміру пенсії за віком не є підставою
для відмови в реалізації позивачем
конституційної гарантії та права на
отримання пенсії і щомісячної
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, виходячи з розміру
мінімальної пенсії за віком, як це
встановлено статтями 50 та 54 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

Безпідставними визнано посилання
відповідача на відсутність коштів щодо
забезпечення виплати зазначених
пенсій у таких розмірах, оскільки
органи державної влади не можуть
посилатися на відсутність коштів як на
причину невиконання своїх зобов'язань,
які встановлені статтею 46 Конституції
України та статтями 50 та 54 Закону
України "Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи",
щодо визначення розміру та виплати
пенсій.

Законом України «Про внесення змін до
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2014 рік» від 31 липня 2014 року
№1622-VII, яким Прикінцеві положення
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2014 рік» доповнено п. 6-7, якими
передбачено, що норми і положення ст.
ст. 20,21,22,23,30,31,37,39,48,50,51,52 та 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України, виходячи з наявних фінансових
ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету
Пенсійного фонду України та бюджетів
інших фондів загальнообов'язкового
державного соціального страхування на
2014 рік.

Проте, з огляду на набрання чинності
Закону України «Про внесення змін до
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2014 рік» від 31 липня 2014 року
№1622-VII, колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції щодо
необхідності задоволення позовних
вимог за період з 01 січня 2014 року по 02
серпня 2014 року.

Між тим, колегія суддів апеляційної
інстанції не може погодитись з
висновками суду першої інстанції щодо
задоволення позовних вимог в частині
перерахунку та виплаті позивачу пенсії
в розмірах, передбачених ст. ст. 50,54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» за період з 03 серпня 2014
року по 15 серпня 2014 року, оскільки Закон
України «Про внесення змін до Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2014 рік» від 31 липня 2014 року №1622-VII, в
частині надання права Кабінету
Міністрів України визначати порядок та
розміри пенсійних виплат, було
опубліковано у газеті «Голос України»
02 серпня 2014 року.

Враховуючи дату набрання законної сили
Закону, а саме 03 серпня 2014 року, колегія
суддів приходиться до висновку щодо
необхідності задоволення позовних
вимог за період з 18 лютого 2014 року по 02
серпня 2014 року.

Вказане дає підстави суду
апеляційної інстанції постанову суду
першої інстанції змінити, зазначивши
кінцеву дату зобов'язання відповідача
здійснити перерахунок та виплатити
пенсію в розмірах, передбачених ст. ст.
50,54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» в редакції Закону України
№230/96-ВР - 02 серпня 2014 року.

Керуючись п.2 ч.1 ст.198, ст. 201, 205, 207
КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Шевченківському районі м. Запоріжжя -
задовольнити частково.

Постанову Шевченківського
районного суду м. Запоріжжя від 24
вересня 2014 року - змінити, виклавши
абзац другий та третій резолютивної
частини в наступній редакції:

Визнати дії Управління
Пенсійного фонду України в
Шевченківському районі м. Запоріжжя
щодо відмови ОСОБА_1 в проведенні
перерахунку та виплаті пенсій в
розмірах, передбачених ст. ст. 50,54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» в редакції Закону України
№230/96-ВР - неправомірними за період з 18
лютого 2014 року по 02 серпня 2014 року.

Зобов'язати Управління
Пенсійного фонду України в
Шевченківському районі м. Запоріжжя
провести перерахунок та виплатити
ОСОБА_1 державну пенсію на підставі ст.
54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» в обсязі не нижче 6-ти
розмірів прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність та
додаткову пенсію за шкоду, заподіяну
здоров'ю, на підставі ст. 50 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
в обсязі 50% розміру прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, за період з 18 лютого 2014
року по 02 серпня 2014 року включно, з
урахуванням раніше проведених виплат.

В решті постанову
Шевченківського районного суду м.
Запоріжжя від 24 вересня 2014 року -
залишити без змін.

Постанова набирає законної сили
через п'ять днів після направлення її
копій особам, які беруть участь у
справі, але може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів.

Головуючий:
Д.В. Чепурнов

Суддя:
С.В. Сафронова

Суддя:
В.Ю. Поплавський