Справа № 2а-158а/12
Суддя: Стрелець Т.Г.
Дата ухвалення: 2014-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2014 року м. Київ
К/800/18899/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого судді: суддів: Стрелець
Т.Г., Голяшкіна О.В., Зайця В.С.,

секретар судового засідання -
Романишин О.Р.,

за участю представників:

від прокуратури - Чубенко В.В.,

від позивача - не з'явився,

від відповідача - не з'явився,

від третьої особи - не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні касаційну скаргу
Лісниківської сільської ради
Києво-Святошинського району Київської
області

на постанову Київського апеляційного
адміністративного суду від 21 березня
2013року

у справі №2а-158а/12

за позовом заступника прокурора
Києво-Святошинського району Київської
області

в інтересах держави в особі
Києво-Святошинської районної
державної

адміністрації Київської області,
Головного управління Держкомзему

у Київській області

до Лісниківської сільської
ради Києво-Святошинського району

Київської області,

третя особа: ОСОБА_5,

про визнання протиправним та
скасування рішення,-

ВСТАНОВИЛА:

В липні 2010 року заступник прокурора
Києво-Святошинського району Київської
області в інтересах держави в особі
Києво-Святошинської районної
державної адміністрації Київської
області, Головного управління
Держкомзему у Київській області
звернувся до Києво-Святошинського
районного суду Київської області з
позовом до Лісниківської сільської
ради Києво-Святошинського району
Київської області (далі по тексту
Лісниківська сільська рада), яким
просив визнати протиправним та
скасувати рішення Лісниківської
сільської ради №65/39 від 30 серпня 2008
року.

Постановою Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 20
червня 2012 року у справі №2а-158а/12 в
задоволенні позовних вимог відмовлено.

Постановою Київського апеляційного
адміністративного суду від 21 березня
2013року постанову суду першої інстанції
скасовано. Позов задоволено. Визнати
протиправною та скасувати рішення
Лісниківської сільської ради № 65/39 від
30.08.2008 року «Про надання дозволу на
складання проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки у
власність для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд площею
0,25 га в с.Лісники, АДРЕСА_1, б/н, ОСОБА_5».

При скасуванні рішення місцевого
адміністративного суду та ухваленні
нового, суд апеляційної інстанції
виходив з доведеності прокурором своїх
вимог, оскільки в процесі розгляду
справи встановлено, що при розгляді
питання про надання дозволу на
складання проекту землеустрою щодо
відведення ОСОБА_5 земельної ділянки
прощею 0,25 га у власність Лісниківська
сільська рада діяла з порушенням
розпорядження Кабінету Міністрів
України від 10 квітня 2008 року № 610-р.

Не погоджуючись з рішенням суду другої
інстанції, Лісниківська сільська рада
звернулась до Вищого
адміністративного суду України з
касаційною скаргою, в якій, посилаючись
на порушення судом норм матеріального
права, неправильне надання оцінки
доказам у справі, помилковість
застосування розпорядження Кабінету
Міністрів України від 10 квітня 2008 року
№ 610-р до спірних правовідносин,
просить вищезазначене судове рішення
скасувати та залишити в силі постанову
Києво-Святошинського районного суду
Київської області від 20 червня 2012 року.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
присутнього в судовому засіданні
представника прокуратури, розглянувши
і обговоривши доводи касаційної
скарги, перевіривши правильність
застосування судами норм
матеріального та процесуального права
і наданої ними правової оцінки
обставин у справі, колегія суддів
дійшла висновку, що касаційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Згідно частини 2 статті 220 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції
переглядає судові рішення судів першої
та апеляційної інстанцій в межах
касаційної скарги.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що розпорядженням
Києво-Святошинської районної
державної адміністрації № 854 від 02.11.2006
року затверджено проект землеустрою
щодо припинення права постійного
користування земельною ділянкою ДП
«Боярська лісова дослідна станція» та
передачі її до земель запасу (землі
комунальної власності) в межах с.
Лісники Києво-Святошинського району
Київської області.

На підставі вказаного розпорядження
припинено право постійного
користування земельною ділянкою
Боярської ЛДС площею 9,7999 га (ліси 1
групи, вкриті лісом) у зв'язку з
добровільною відмовою, без зміни
цільового призначення.

Рішенням сесії Лісниківської
сільської ради № 65/39 від 30 серпня 2008
року надано дозвіл на складання
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки у власність для
будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд площею 0,25 га в
с.Лісники, АДРЕСА_1, б/н, ОСОБА_5.

Наведена вище земельна ділянка площею
0,25 га є складовою частиною земельної
ділянки площею 9,7999 га, яка передана в
комунальну власність територіальної
громади с. Лісники на підставі
розпорядження №854 від 02.11.2006 року.

Переглядаючи судові рішення судів
першої та апеляційної інстанцій, з
урахуванням доводів касаційної скарги,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
виходить з наступного.

За приписами частини 1 статті 57
Лісового кодексу України, зміна
цільового призначення земельних
лісових ділянок з метою їх
використання в цілях, не пов'язаних з
веденням лісового господарства,
проводиться органами виконавчої влади
або органами місцевого самоврядування,
які приймають рішення про передачу цих
ділянок у власність або надання у
постійне користування відповідно до
Земельного кодексу України.

Відповідно до статті 13 Земельного
кодексу України (в редакції, чинній на
час виникнення спірних правовідносин),
до повноважень Кабінету Міністрів
України в галузі земельних відносин
належить, зокрема, розпорядження
землями державної власності в межах,
визначених цим Кодексом; реалізація
державної політики у галузі
використання та охорони земель;
розроблення і забезпечення виконання
загальнодержавних програм
використання та охорони земель;
організація ведення державного
контролю за використанням і охороною
земель та здійснення землеустрою;
вирішення інших питань у галузі
земельних відносин відповідно до
закону.

Згідно Розпорядження Кабінету
Міністрів України від 10.04.2008 року № 610-р
"Деякі питання розпорядження
земельними лісовими ділянками" з метою
недопущення фактів порушення
інтересів держави і суспільства під
час відчуження та зміни цільового
призначення земельних лісових ділянок
Міністерству екології та природних
ресурсів, Міністерству аграрної
політики та продовольства,
Міністерству оборони, Державному
агентству лісових ресурсів та
Державному агентству земельних
ресурсів до законодавчого
врегулювання питань запобігання
зловживанням у цій сфері вирішено
зупинити прийняття рішень про надання
згоди на вилучення ділянок, їх передачу
у власність та оренду із зміною
цільового призначення та відкликати
раніше надану згоду на вилучення
ділянок, їх передачу у власність та
оренду із зміною цільового призначення
у разі, коли місцевими органами
виконавчої влади чи органами місцевого
самоврядування не прийнято відповідні
рішення або коли за результатами
перевірки встановлено, що такі рішення
прийняті з порушенням вимог
законодавства.

Як вбачається з матеріалів справи,
оскаржене рішення №65/39 від 30 серпня 2008
року Лісниківською сільською радою
було прийнято після постановлення
Кабінетом Міністрів України
Розпорядження від 10.04.2008 року № 610-р.

Враховуючи викладене, судова колегія
погоджує правову позицію судів
попередніх інстанцій та вважає
доведеним той факт, що при розгляді
питання про надання дозволу на
складання проекту землеустрою ОСОБА_5
Лісниківська сільська рада діяла з
порушенням вимог законодавства.

Оскільки спірна земельна ділянка
належить до земель лісового
призначення, то відповідач під час
вирішення питання про надання дозволу
на складання проекту землеустрою
повинен був керуватися розпорядженням
Кабінету Міністрів України від 10.04.2008
року №610-р.

В касаційній скарзі Лісниківська
сільська рада наголошує, що
розпорядження Кабінету Міністрів
України, як різновид обов'язкових для
виконання актів Кабінету Міністрів,
видається з організаційно розпорядчих
та інших поточних питань. Тобто, на
відміну від постанов Кабінету
Міністрів України, які є нормативними
актами, обов'язковими для
невизначеного кола осіб, розпорядження
не є нормативним актом, стосується
визначеного й обмеженого кола осіб та
діє в обмежений термін. Положеннями
статті 41 Закону України «Про Кабінет
Міністрів України» (в редакції від
16.05.2008 р.), яка регулює відносини
Кабінету Міністрів України з органами
місцевого самоврядування, взагалі не
передбачається можливості видання
імперативних актів, які б стосувалися
діяльності органів самоврядування.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду критично
відноситься до таких тверджень,
оскільки предметом розгляду в даній
адміністративній справі є законність
та обґрунтованість рішення
Лісниківської сільської ради №65/39 від
30 серпня 2008 року, а не правомірність
прийняття Кабінетом Міністрів України
розпорядження від 10.04.2008 року №610-р.

Таким чином, суд апеляційної інстанції,
задовольняючи позовні вимоги, прийняв
законне та обґрунтоване рішення.

В обґрунтування касаційної скарги
покладені доводи, які зводяться до
переоцінки доказів у справі та не
свідчать про порушення апеляційним
адміністративним судом норм
матеріального та процесуального права.

З огляду на вищенаведене, колегія
суддів Вищого адміністративного суду
України вважає, що Київським
апеляційним адміністративним судом
правозастосування відбулось із
дотримання норм діючого законодавства
та з повним, достовірним, неупередженим
та об'єктивним з'ясуванням обставин
справи.

Відповідно статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Враховуючи викладене, судова колегія
Вищого адміністративного суду України
вважає, що доводи касаційної скарги не
спростовують висновків, викладених в
оскаржуваному судовому рішенні, воно
ґрунтується на вимогах норм
матеріального та процесуального
законодавства, підстав для його
скасування не вбачається.

Керуючись статтями 220, 221, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Лісниківської
сільської ради Києво-Святошинського
району Київської області - залишити без
задоволення.

Постанову Київського апеляційного
адміністративного суду від 21 березня
2013 року у справі №2а-158а/12 - залишити без
змін.

Ухвала може бути переглянута Верховним
Судом України з підстав, у строки та в
порядку, передбачених статтями 237 - 239-1
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Судді: