Справа № 269/5868/13-а
Суддя: Голяшкін О.В.
Дата ухвалення: 2014-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 листопада 2014 року
м.Київ
К/800/14785/14

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

головуючий суддя
Голяшкін О.В. (доповідач),

судді Заяць
В.С.,

Стрелець Т.Г.,

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу
Управління праці та соціального
захисту населення Совєтської районної
адміністрації Макіївської міської
ради Донецької області на постанову
Совєтського районного суду м.Макіївки
Донецької області від 08 січня 2014 року
та ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 27 лютого 2014
року у справі за позовом ОСОБА_2 до
Управління праці та соціального
захисту населення Совєтської районної
адміністрації Макіївської міської
ради Донецької області, третя особа:
Управління Державного казначейства
України у м.Макіївці Донецької області,
про визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2013 року ОСОБА_2 звернулась до
суду з адміністративним позовом до
Управління праці та соціального
захисту населення Совєтської районної
адміністрації Макіївської міської
ради Донецької області, третя особа:
Управління Державного казначейства
України у м.Макіївці Донецької області,
у якому просила визнати неправомірними
дії відповідача щодо нарахування та
виплати державної допомоги по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку; зобов'язати
відповідача здійснити перерахунок та
нарахування допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку у розмірі прожиткового мінімуму
для дітей віком до 6 років на поточний
рік за період з 03 червня 2013 року до дати
досягнення її донькою трирічного віку
та стягнути з Державного бюджету
України нараховану до Управління праці
та соціального захисту населення
Совєтської районної адміністрації
Макіївської міської ради Донецької
області допомогу по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку у
розмірі прожиткового мінімуму для
дітей віком до 6 років за період з 03
червня 2013 року з урахуванням фактично
виплачених сум.

Постановою Совєтського районного суду
м.Макіївки Донецької області від 08
січня 2014 року, залишеною без змін
ухвалою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 27 лютого 2014
року, позовні вимоги ОСОБА_2 задоволені
частково; визнано неправомірними дії
Управління праці та соціального
захисту населення Совєтської районної
адміністрації Макіївської міської
ради у Донецькій області щодо
нарахування та виплати позивачу
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку за
період з 03 червня 2013 року; зобов'язано
відповідача здійснити перерахунок та
виплатити ОСОБА_2 щомісячну грошову
допомогу по догляду за дитиною - доньки,
ОСОБА_3 до досягнення нею трирічного
віку за період з 03 червня 2013 року по 02
грудня 2013 року не менше розміру
прожиткового мінімуму для дітей до 6
років, з врахуванням виплачених сум.

Не погоджуючись з рішеннями судів
попередніх інстанцій, Управління праці
та соціального захисту населення
Совєтської районної адміністрації
Макіївської міської ради Донецької
області звернулось до Вищого
адміністративного суду України з
касаційною скаргою, в якій, посилаючись
на порушення норм матеріального права,
просить скасувати судові рішення,
постановити нове рішення, яким
відмовити позивачу у задоволенні
позовних вимог.

Заперечення на касаційну скаргу не
надходили.

Заслухавши доповідача, обговоривши
доводи касаційної скарги, перевіривши
правильність застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню
виходячи з наступного.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що ОСОБА_2 є матір'ю ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває на обліку в
Управлінні праці та соціального
захисту населення Совєтської районної
адміністрації Макіївської міської
ради Донецької області з 06 червня 2013
року та щомісячно отримує допомогу по
догляду за дитиною у розмірі 130 грн., як
застрахована особа в системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Не погоджуючись з встановленим
відповідачем розміром допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку ОСОБА_2 звернулась до
суду.

До 01 січня 2008 року - дати набрання
чинності Законом України «Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» від 28
грудня 2007 №107-VI, правовідносини щодо
виплати допомоги по догляду за дитиною
регулювалися Законом України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми», дія
якого поширювалася на осіб, не
застрахованих в системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування (стаття 13) та
Законом України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням»,
який поширював свою дію на
застрахованих у зазначеній системі
осіб.

Розмір допомоги також визначався цими
Законами. Зокрема, ст.43 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням»
передбачено, що допомога по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку надається застрахованій особі у
розмірі, що встановлюється правлінням
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності, але
не менше розміру прожиткового
мінімуму, встановленого законом.

Пунктами 23, 25 розділу ІІ Закону України
«Про Державний бюджет України на 2008 рік
та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» внесені
відповідні зміни до Закону України
«Про державну допомогу сім'ям з дітьми»
та Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням».
Зокрема, змінами до ст.13 Закону України
«Про державну допомогу сім'ям з дітьми»
його дію поширено на застрахованих
осіб, а із Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням»
виключено статті 40- 44.

Конституційний Суд України рішенням
від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 визнав
неконституційними низку положень
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України»,
в тому числі й пункт 25 розділу II Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» щодо
виключення статей 40- 44 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням».

Пунктом 2 розділу ІІІ Закону України
«Про Державний бюджет України на 2008 рік
та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України»
передбачено, що розділ II цього Закону
діє до 31 грудня 2008 року.

Таким чином, з часу проголошення
Конституційним Судом України рішення
№10-рп/2008 відновили свою дію
вищезазначені положення Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими похованням», а з 01 січня 2009
року - статті 13, 15 Закону України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми».

Статтею 46 Закону України від 26 грудня
2008 № 835-VI «Про Державний бюджет України
на 2009 рік» та ст.45 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2010 рік» від
27 квітня 2010 року № 2154-VI передбачено, що
у 2009, 2010 роках допомога при народженні
дитини та по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
відповідно до Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням»
призначається і здійснюється в
розмірах і порядку, визначених
Кабінетом Міністрів України.

Порядок призначення і виплати
державної допомоги сім'ям з дітьми
затверджений постановою Кабінету
Міністрів України 27 грудня 2001 року № 1751
саме на виконання Закону України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми»
(пункт 1). Новий акт уряду на виконання
ст.45 Закону України «Про Державний
бюджет України на 2010 рік» не приймався.

Розміри і порядок виплати допомоги
відповідно до Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням» на
виконання ст.45 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2010 рік»
Кабінетом Міністрів України не
визначалися.

Оскільки Законами України «Про
Державний бюджет України на 2012 рік» та
«Про Державний бюджет України на 2013
рік» не змінювались розмір та порядок
виплат грошових коштів, обумовлених
Законами України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням» та
«Про державну допомогу сім'ям з
дітьми», то розмір такої допомоги
визначається приписами вказаних
Законів.

Спір виник щодо виплати допомоги особі,
яка застрахована у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, то за таких
обставин колегія суддів дійшла
висновку, що на відносини щодо виплати
допомоги такій особі у зазначеному
періоді поширюються норми
спеціального Закону, яким є Закон
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими похованням», відповідно до
ст.43 якого допомога по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку надається застрахованій особі у
розмірі, що встановлюється правлінням
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності, але
не менше розміру прожиткового
мінімуму, встановленого законом.

Аналогічна правова позиці викладена у
постановах Верховного Суду України від
25 грудня 2012 року у справі №21-410а12, від 18
червня 2012 року у справі №21-209а13, від 17
вересня 2013 року у справі №21-187а13, від 01
квітня 2014 року у справі №21-52а14, від 22
квітня 2014 року у справі №21-73а14.

Доводи касаційної скарги встановлених
обставин справи та висновків судів
першої та апеляційної інстанції не
спростовують та не дають підстав для
висновку про неправильне застосування
судами попередніх інстанцій норм
матеріального чи процесуального права,
яке призвело або могло призвести до
неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.224 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст.ст.220, 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Управління праці та
соціального захисту населення
Совєтської районної адміністрації
Макіївської міської ради Донецької
області залишити без задоволення.

Постанову Совєтського районного суду
м.Макіївки Донецької області від 08
січня 2014 року та ухвалу Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 27 лютого 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, і
може бути переглянута Верховним Судом
України з підстав, у строки та в
порядку, передбачених статтями 237 - 239-1
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Судді