Справа № 810/3341/14
Суддя: Оксененко О.М.
Дата ухвалення: 2014-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/3341/14
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

25 листопада 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого - судді Оксененка О.М.,

суддів - Кобаля М.І., Федотова І.В.,

при секретарі - Пономаренко О.В,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Миронівської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Київській
області на постанову Київського
окружного адміністративного суду від 12
серпня 2014 року у справі за
адміністративним позовом фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 до
Миронівської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Київській
області про визнання дій
протиправними, визнання протиправним
та скасування податкового
повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_2
звернулася до Київського окружного
адміністративного суду з позовом до
Миронівської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Київській
області про визнання протиправними дій
щодо складання та винесення
податкового повідомлення-рішення
№0001980 від 08.05.2014 на підставі акту
перевірки №000095/10-03-00/НОМЕР_1 від 08.05.2014;
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення
№0001980 від 08.05.2014.

Постановою Київського окружного
адміністративного суду від 12 серпня 2014
року позов задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано
податкове повідомлення-рішення
Богуславського відділення
Миронівської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Київській
області форми «Ш» №0001980 від 08 травня 2014
року в частині нарахування штрафу у
розмірі 1013 (одна тисяча тринадцять) грн.
65 коп. У задоволенні решти позовних
вимог відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним судовим
рішенням в частині задоволення
позовних вимог, відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій посилаючись
на неповне дослідження судом першої
інстанції всіх обставин справи,
порушення норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати постанову Київського
окружного адміністративного суду від 12
серпня 2014 року в частині задоволення
позову та ухвалити нову про відмову в
задоволенні позовних вимог в повному
обсязі.

Сторони, будучи належним чином
повідомлені про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи, в судове
засідання не з'явилися. Про причини
своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засіданні - не обов'язкова,
колегія суддів у відповідності до ч. 4
ст. 196 КАС України визнала можливим
проводити апеляційний розгляд справи
за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши
матеріали справи, доводи апеляційної
скарги, колегія суддів знаходить, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1,
зареєстрована як фізична
особа-підприємець 22.10.2003 та є платником
єдиного податку 3 групи.

19.11.2013 позивачем до банківської
установи передано платіжне доручення
№163 від 19.11.2013 про сплату єдиного
податку за ІІІ квартал 2013 року в
розмірі 10226,95 грн. Оплату проведено
банком 20.11.2013.

26.02.2014 позивачем до банківської
установи передано платіжне доручення
№180 від 26.02.2014 про сплату єдиного
податку за IV квартал 2013 року в розмірі
4130,11 грн. Оплату проведено банком цього
ж дня.

08.05.2014 на підставі статті 126 Податкового
кодексу України Богуславським
відділенням Миронівської ОДПІ
проведено документальну позапланову
перевірку ФОП ОСОБА_2, за результатами
якої складено Акт №000095/10-03-00/НОМЕР_1 від
08.05.2014.

На підставі вказаного акту податковим
органом прийнято оскаржуване
податкове повідомлення-рішення форми
«Ш» №0001980 від 08.05.2014, яким позивачу
нараховано штрафні санкції з єдиного
податку у сумі 1 417,62 грн.

Так, згідно з розрахунком штрафної
санкції до вказаного податкового
повідомлення-рішення сума штрафу в
зазначеному розмірі виникла внаслідок:

1) прострочення на сім днів сплати
єдиного податку в розмірі 4039,70 грн.
відповідно до декларації № F01033
09.02.2014, санкція 10% - 403,97 грн.;

2) прострочення на 1 день сплати
єдиного податку в розмірі 10136,50 грн.
відповідно до декларації № F01033
від 06.11.2013, санкція 10% - 1013,65 грн.

Вважаючи вказане податкове
повідомлення-рішення, а також дії
відповідача під час його складання та
прийняття, неправомірними, а податкове
повідомлення-рішення протиправним
позивач звернувся до суду з даним
позовом.

Задовольняючи позовні вимоги в
частині, суд першої інстанції виходив з
того, що самостійно задекларовану суму
єдиного податку за ІІІ квартал 2013 року
в розмірі 10226,95 грн. сплачено вчасно,
19.11.2014, адже час, який витратив банк для
проведення транзакції не може вплинути
на спірні правовідносини, а відтак у
даному випадку висновок Податкового
органу про прострочення граничного
терміну сплати податку на 1 день є
необґрунтованим, що потягнуло
безпідставне нарахування позивачу
штрафної санкції в розмірі 1013,65 грн.

Колегія суддів погоджується з вказаним
висновком суду першої інстанції з
огляду на наступне.

Відповідно до пункту 294.1 статті 294
Податкового кодексу України
податковим (звітним) періодом для
платників єдиного податку третьої -
шостої груп є календарний квартал.

Згідно з пунктом 295.3 статті 295
Податкового кодексу України платники
єдиного податку третьої - шостої груп
сплачують єдиний податок протягом 10
календарних днів після граничного
строку подання податкової декларації
за податковий (звітний) квартал.

Відповідно до підпункту 296.3 статті 296
Податкового кодексу України платники
єдиного податку третьої - шостої груп
подають до контролюючого органу
податкову декларацію платника єдиного
податку у строки, встановлені для
квартального податкового (звітного)
періоду.

Згідно з положеннями статті 126
Податкового кодексу України у разі
якщо платник податків не сплачує
узгоджену суму грошового зобов'язання
та/або авансових внесків з податку на
прибуток підприємств протягом строків,
визначених цим Кодексом, такий платник
податків притягується до
відповідальності у вигляді штрафу у
таких розмірах:

при затримці до 30 календарних днів
включно, наступних за останнім днем
строку сплати суми грошового
зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків
погашеної суми податкового боргу;

при затримці більше 30 календарних днів,
наступних за останнім днем строку
сплати суми грошового зобов'язання, - у
розмірі 20 відсотків погашеної суми
податкового боргу.

З огляду на викладене, як вірно
встановлено судом першої інстанції,
самостійно задекларовану суму єдиного
податку за IV квартал 2013 року в розмірі
4130,11 грн. сплачено 26.02.2014, тоді як
граничним терміном сплати було 19.02.2014, а
відтак висновок про прострочення
граничного терміну сплати податку на 7
днів є обґрунтованим.

Разом з тим, самостійно задекларовану
суму єдиного податку за ІІІ квартал 2013
року в розмірі 10226,95 грн. позивачем
сплачено вчасно, а саме - 19.11.2014 року,
проте, вказаний платіж надійшов до
відповідача 20.11.2014 року.

Так, згідно визначення пп.14.1.175 п.14.1 ст.14
Кодексу України податковий борг - це
сума узгодженого грошового
зобов'язання (з урахуванням штрафних
санкцій за їх наявності), але не
сплаченого платником податків у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання.

Відповідно п.38.1 ст.38 Кодексу виконанням
податкового обов'язку визнається
сплата в повному обсязі платником
відповідних сум податкових зобов'язань
у встановлений податковим
законодавством строк.

За правилами п.8.1 ст.8 Закону України
«Про платіжні системи та переказ
коштів в Україні» банк зобов'язаний
виконати доручення клієнта, що
міститься в розрахунковому документі,
який надійшов протягом операційного
часу банку, в день його надходження.

Пунктом 24.3 статті 24 Закону України «Про
платіжні системи та переказ коштів в
Україні» закріплено, що при
використанні документа на переказ
готівки ініціювання переказу
вважається завершеним з моменту
прийняття до виконання банком або
іншою установою - учасником платіжної
системи документа на переказ готівки
разом із сумою коштів у готівковій
формі. Прийняття документа на переказ
готівки до виконання засвідчується
підписом уповноваженої особи банку або
іншої установи - учасника платіжної
системи чи відповідним чином
оформленою квитанцією.

Таким чином, платник податку не несе
відповідальності за несвоєчасне або
перерахування не в повному обсязі
податків, зборів та інших платежів до
бюджетів та державних цільових фондів.

Як вже зазначалося вище, суму єдиного
податку за ІІІ квартал 2013 року
позивачем сплачено 19.11.2014 року, тобто у
встановлений положеннями п. 295.3 статті
295 Податкового кодексу України термін,
а тому колегія суддів погоджується із
висновком суду першої інстанції про те,
що застосування до неї штрафних
санкцій в цій частині є безпідставними.

Згідно частини 1 статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Разом з тим, у відповідності до ч. 2 ст. 71
КАС України в адміністративних справах
про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

З огляду на вищенаведене, колегія
суддів зазначає, що відповідачем не
було в повній мірі доведено законність
та обґрунтованість прийнятого ним
рішення, а тому суд першої інстанції
дійшов правильних висновків про
часткову обґрунтованість позовних
вимог.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198, п. 1 ч. 1 ст. 200 КАС
України суд апеляційної інстанції має
право залишити апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

За таких обставин, апеляційну скаргу
слід залишити без задоволення, а
постанову суду першої інстанції - без
змін.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211,
212, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Миронівської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Київській області
залишити без задоволення, а постанову
Київського окружного
адміністративного суду від 12 серпня 2014
року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України в порядок і строки, визначені
ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя:
О.М. Оксененко

Судді:
М.І. Кобаль

І.В. Федотов

Головуючий суддя
Оксененко О.М.

Судді:
Кобаль М.І.

Федотов І.В.