Справа № 2а/0570/17627/12
Суддя: Ситников О.Ф.
Дата ухвалення: 2014-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2014 року м.
Київ К/800/17600/13

К/800/16310/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Ситникова О.Ф.,

Малиніна В.В.,

Швеця В.В.,

розглянувши в письмовому провадженні
адміністративну справу за позовом
Управління Пенсійного фонду України в
м. Докучаєвську Донецької області до
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань в м. Докучаєвську про
стягнення сплаченої пенсії по
інвалідності за касаційними скаргами
Управління Пенсійного фонду України в
м. Докучаєвську Донецької області,
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань в м. Докучаєвську на
постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 28 січня 2013
року та ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 06 березня
2013 року, -

ВСТАНОВИВ:

Управління Пенсійного фонду України в
м. Докучаєвську Донецької області
звернулось до суду з адміністративним
позовом до Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань в м. Докучаєвську про
стягнення сплаченої пенсії по
Інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві за період з 01.09.2012 року по
30.11.2012 року в сумі 10104,29 грн.

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 28 січня 2013
року позовні вимоги задоволено
частково.

Стягнуто з Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м.Докучаєвську
Донецької області на користь
Управління Пенсійного фонду України в
м.Докучаєвську Донецької області
витрати по особових справах
потерпілих, яким виплачено пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання за період з
01.09.2012 року по 30.11.2012 року в розмірі 1182,54
грн., з яких основний розмір виплаченої
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 пенсії в сумі
1168,89 грн., витрати на виплату та
доставку основної пенсії в сумі 7,14 грн.,
а також 6,51 грн., виплаченої ОСОБА_5
щомісячної грошової допомоги на
прожиття, в іншій частині позовних
вимог відмовлено.

Ухвалою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 06 березня
2013 року постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 28 січня 2013
року залишено без змін.

Не погоджуючись з рішеннями судів
попередніх інстанцій, Управління
Пенсійного фонду України в м.
Докучаєвську Донецької області
звернулось з касаційною скаргою, в якій
просить скасувати постанову
Донецького окружного
адміністративного суду від 28 січня 2013
року та ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 06 березня
2013 року і постановити нову, якою
задовольнити позовні вимоги в повному
обсязі, посилаючись на порушення норм
матеріального права, що призвело до
ухвалення незаконних судових рішень.

Не погоджуючись з рішеннями судів
попередніх інстанцій, Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань в м. Докучаєвську
звернулось з касаційною скаргою, в якій
просить скасувати постанову
Донецького окружного
адміністративного суду від 28 січня 2013
року та ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 06 березня
2013 року і постановити нову, якою
відмовити у задоволенні позову в
повному обсязі, посилаючись на
порушення норм матеріального права, що
призвело до ухвалення незаконних
судових рішень.

. Заслухавши доповідача, перевіривши
доводи касаційної скарги, матеріали
справи, колегія суддів, в межах ст. 220
КАС України, дійшла висновку про
залишення касаційних скарг без
задоволення з таких підстав.

Так, судами попередніх інстанцій
встановленої наступні обставини.

Управлінням Пенсійного фонду України в
м.Докучаєвську Донецької області за
період з 01 вересня 2012 року по 30
листопада 2012 нараховані суми, що
підлягають відшкодуванню по
виплаченим пенсіям у зв'язку з
інвалідністю внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання. Позивачем були
направлені на адресу Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м.Докучаєвську
Донецької області акти |щомісячної
звірки по особових справах потерпілих,
яким виплачено пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсії у зв'язку з
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання.

Відповідач відмовився підписати
зазначені в акті витрати, зокрема,
пов'язані з виплатою основного розміру
пенсії по інвалідності, державної
адресної допомоги, витрат на виплату і
доставку основного розміру пенсії та
витрат на виплату та доставку
державної адресної допомоги, сплачених
ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_5, ОСОБА_6
інвалідність яких настала внаслідок
нещасного випадку на виробництві, які
знаходились на території колишніх
республік СРСР за межами України, на
загальну суму 9985,70 гривень. Вказана
сума включає основний розмір пенсії,
адресну допомогу, витрати на виплату і
доставку пенсій та щомісячну цільову
грошову допомогу на прожиття.

Пенсія по інвалідності ОСОБА_4
призначена на підставі акту про
нещасний випадок на виробництві,
згідно з яким ОСОБА_4 у березні 1982 року
отримав трудове каліцтво внаслідок
нещасного випадку на виробництві на
території СРСР (Чукотський район
Магаданської області, РФ).

Пенсія ОСОБА_5, як інваліду з дитинства,
який знаходився на утриманні батька
ОСОБА_8, якому, в свою чергу, пенсія по
інвалідності була призначена на
підставі акту про нещасний випадок на
виробництві, згідно з яким ОСОБА_8 у
січні 1967 року отримав трудове каліцтво
внаслідок нещасного випадку на
виробництві на території СРСР
(ст.Мекенська Наурського району
ЧІАРСР).

Пенсія по інвалідності ОСОБА_9 була
призначена на підставі акту про
нещасний випадок на виробництві,
згідно з яким ОСОБА_9 у грудні 1982 року
отримав трудове каліцтво внаслідок
нещасного випадку на виробництві на
території СРСР (м.Заполярні
Мурманської області, РФ), та яку отримує
його опікун - ОСОБА_6

Пенсія по інвалідності ОСОБА_7
призначена на підставі акту про
нещасний випадок на виробництві,
згідно з яким ОСОБА_7 у травні 1995 року
отримав трудове каліцтво внаслідок
нещасного випадку на виробництві на
Тюменської області, Росія.

Предметом спору у даній справі є
відшкодування витрат з виплати і
доставки пенсії та витрати на виплату і
доставку державної адресної допомоги.

Задовольняючи позовні вимоги частково
суд першої інстанції, з яким погодився
Донецький апеляційний
адміністративний суд дійшли висновку
про обґрунтованість позовних вимог
щодо відшкодування витрат на виплату і
доставку пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві призначених ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6 в сумі 1168,89 грн., витрати
на виплату та доставку основної пенсії
в сумі 7,14 грн., також 6,51 грн., виплаченої
ОСОБА_5 щомісячної грошової допомоги на
прожиття, а сума витрат пов'язаних з
витратами на доставку адресної
допомоги відшкодуванню не підлягає.

З таким висновком погоджується і
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України, з
огляду на наступне.

Статтею 1 Основ законодавства України
про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від 14 січня 1998
року № 16/98-ВР (далі - Основи)
встановлено, що загальнообов'язкове
державне соціальне страхування - це
система прав, обов'язків і гарантій, яка
передбачає надання соціального
захисту, що включає матеріальне
забезпечення громадян у разі хвороби,
повної, часткової або тимчасової
втрати працездатності, втрати
годувальника, безробіття з незалежних
від них обставин, а також у старості та
в інших випадках, передбачених законом,
за рахунок грошових фондів, що
формуються шляхом сплати страхових
внесків власником або уповноваженим
ним органом, громадянами, а також
бюджетних та інших джерел,
передбачених законом.

Залежно від страхового випадку є такі
види загальнообов'язкового державного
соціального страхування: пенсійне
страхування; страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням;
медичне страхування; страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності;
страхування на випадок безробіття.
Відносини, що виникають за зазначеними
у частині першій цієї статті видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, регулюються
окремими законами, прийнятими
відповідно до цих Основ (стаття 4 Основ
у редакції, чинній на час виникнення
спірних відносин).

Відповідно до пункту 4 статті 25 Основ за
страхуванням від нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання надаються такі види
соціальних послуг і матеріального
забезпечення: профілактичні заходи по
запобіганню нещасним випадкам на
виробництві та професійним
захворюванням; відновлення здоров'я та
працездатності потерпілого; допомога
по тимчасовій непрацездатності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; відшкодування збитків,
заподіяних працівникові каліцтвом чи
іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним
з виконанням ним своїх трудових
обов'язків; пенсія по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; пенсія у зв'язку із
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; допомога на поховання
осіб, які померли внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання.

Ураховуючи те, що пенсія по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання є наслідком
страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання, належним страховиком,
тим, хто має надавати застрахованій
особі матеріальну допомогу чи
соціальні послуги, відповідно до
статті 25 Основ є Фонд, що також
передбачено ст. 21 Закону України від 23
вересня 1999 року № 1105-XIV «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності», яка визначає перелік
соціальних послуг та виплат, які
здійснюються та відшкодовуються
Фондом.

Згідно з частиною четвертою статті 26
Основ якщо після призначення
застрахованій особі матеріальної
допомоги чи надання соціальних послуг
між страховиками виник спір щодо
понесених витрат, виплата здійснюється
страховиком, до якого звернулася
застрахована особа. При цьому
неналежний страховик має право
звернутися до належного страховика
щодо відшкодування понесених ним
витрат.

Аналогічне правило закріплене
частиною другою статті 24 вказаного
Закону № 1105-XIV, відповідно до пункту 5
якої якщо після призначення
застрахованій особі матеріальної
допомоги чи надання соціальних послуг
між Фондом і страховиками з інших видів
соціального страхування виникають
спори щодо понесених витрат, виплата
здійснюється страховиком, до якого
звернувся застрахований. При цьому
страховик, до якого звернувся
застрахований, має право звернутися до
відповідного страховика з інших видів
соціального страхування щодо
відшкодування понесених ним витрат.

Згідно з абзацом другим пункту 4
Порядку відшкодування витрат,
розробленого та затвердженого ПФУ і
Фондом відповідно до Закону України
від 23 вересня 1999 року № 1105-XIV «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» та законів України
«Про страхові тарифи на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» та «Про пенсійне
забезпечення», відшкодуванню Фондом
підлягають, зокрема, виплачені суми
основного розміру пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання.

Отже, відшкодування витрат на виплату і
доставку пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві покладено на Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань у Кіровському районі м.
Донецька.

Разом з тим суд касаційної інстанції
вважає, що витрати ПФУ на виплату і
доставку державної адресної допомоги
та підвищення до пенсії, що передбачені
постановою Кабінету Міністрів України
від 26 березня 2008 року № 265 «Про деякі
питання пенсійного забезпечення», не
підлягають відшкодуванню Фондом,
оскільки такі витрати не входять до
складу розміру пенсії по інвалідності
та визначеного ст. 21 Закону України від
23 вересня 1999 року № 1105-XIV «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» переліку соціальних
послуг і виплат, які здійснюються та
відшкодовуються Фондом.

Відповідно до статті 1 Угоди про
гарантії прав громадян держав -
учасниць Співдружності Незалежних
Держав у сфері пенсійного забезпечення
від 13 березня 1992 року пенсійне
забезпечення громадян держав -
учасниць даної Угоди та членів їх сімей
здійснюється за законодавством
держави, на території якої вони
проживають.

Статтею 3 цієї Угоди встановлено, що всі
витрати, пов'язані зі здійсненням
пенсійного забезпечення за даною
Угодою, несе держава, яка надає
забезпечення.

За змістом цієї норми взаємні
розрахунки між державами можуть
проводитися лише на підставі
двосторонніх договорів.

Таким чином, витрати, понесені органами
ПФУ у зв'язку із виплатою та доставкою
пенсій по інвалідності від трудового
каліцтва (у тому числі й пенсій особам,
які стали інвалідами від нещасного
випадку на виробництві на території
колишніх республік СРСР), підлягають
відшкодуванню за рахунок Фонду як
належного страховика від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання.

Аналогічна правова позиція викладена у
постановах Верховного Суду України від
20 березня 2007 року № 21-1087во06, від 12
червня 2012 року № 21-165а12 та 21 травня 2013
року № 21-129а13.

Виходячи з вищезазначеного, колегія
суддів Вищого адміністративного суду
України, вважає, що постанова
Донецького окружного
адміністративного суду від 28 січня 2013
року та ухвала Донецького апеляційного
адміністративного суду від 06 березня
2013 року ґрунтується на вірно
встановлених фактичних обставинах
справи, яким дана належна юридична
оцінка, правильно застосовані норми
матеріального права, що регулюють
спірні правовідносини, та не допущено
порушень процесуального закону, які
призвели або могли призвести до
неправильного вирішення справи, доводи
викладені в касаційній скарзі не
спростовують висновків суду, тому
підстави для скасування або зміни
рішень відсутні.

Відповідно до ч.1 ст. 224 КАС України суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст.ст.220, 222, 223, 224, 231 КАС
України суд, -

УХВАЛИВ :

Касаційні скарги Управління
Пенсійного фонду України в м.
Докучаєвську Донецької області та
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань в м. Докучаєвську залишити
без задоволення, а постанову
Донецького окружного
адміністративного суду від 28 січня 2013
року та ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 06 березня
2013 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі та
оскарженню не підлягає.

Судді: О.Ф.
Ситников

В.В.
Малинін

В.В.
Швець