Справа № 804/5891/14
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2014-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

10 жовтня 2014 рокусправа № 804/5891/14
Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді
Дурасової Ю.В.

суддів: Проценко
О.А. Туркіної Л.П.

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Дніпропетровську
апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Інгулецькому районі м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області

на постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
17 червня 2014 року

у справі за позовом Управління
Пенсійного фонду України в
Інгулецькому районі м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Будівельне
управління Промбуд-4" про стягнення
заборгованості ,-

ВСТАНОВИВ:

Представник Управління ПФУ в
Інгулецькому районі м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області звернувся
24 квітня 2014 року до суду з позовом до
ТОВ "Будівельне управління Промбуд-4".
Просив стягнути з відповідача на
користь позивача 1489,26грн.
відшкодування фактичних витрат на
доставку пільгових пенсій.

В обґрунтування позову зазначено, що
відповідач не виконав обов'язків
покладених на нього законодавством,
внаслідок чого, виникла заборгованість
по відшкодуванню сум фактичних витрат
на виплату та доставку пільгових
пенсій на загальну суму 1489,26грн. станом
на 01.04.2014 року.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 17
червня 2014 року позовні вимоги
задоволено в сумі 454,42грн. Свою позицію
суд першої інстанції обґрунтував тим,
що з урахуванням уточнень позовних
вимог позивач просив стягнути з
відповідача заборгованість в сумі
454,42грн. станом на 01.05.2014 року.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, позивачем подано
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати оскаржувану постанову та
прийняти нову, якою задовольнити
адміністративний позов в повному
обсязі; просив розглянути апеляційну
скаргу без участі уповноваженого
представника.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції, дослідивши матеріали
справи, суд апеляційної інстанції
вважає, що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено, що
ТОВ "БУ Промбуд-4" є платником страхових
внесків (страхувальником) на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування та зареєстроване в
Управлінні Пенсійного Фонду України в
Інгулецькому районі м.Кривого Рогу
Дніпропетровської області. ТОВ "БУ
Промбуд-4" в повному обсязі не
сплачувало кошти, призначені на
покриття на виплату і доставку пенсій
застрахованим особам, які працювали
або працюють на роботах із шкідливими і
важкими умовами праці за списком №2, за
відповідачем рахується заборгованість
по фактичним витратам на виплату та
доставку пенсій, призначених
відповідно до пунктів "б"-"з" ст. 13 Закону
України "Про пенсійне забезпечення " на
загальну суму 1489,26 гривні. Вказана сума
також підтверджується розрахунками
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій, призначених
відповідно до ч.2 Прикінцевих положень
ЗУ "Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" в частині пенсій,
призначених відповідно до пунктів
"б"-"з" ст. 13 Закону України "Про пенсійне
забезпечення" з 2014 року, за лютий 2014
року, за березень 2014 року, які було
направлено на адресу відповідача та
отримано ним, що підтверджується
матеріалами справи.

Судом апеляційної інстанції
встановлено, що судом першої інстанції
помилково зроблено висновок, що
позивач уточнив свої позовні вимоги та
просив стягнути з відповідача суму в
розмірі 454,42грн.

Зокрема, в матеріалах справи міститься
заява (а.с. 24), згідно якої УПФ зазначає,
що боржник ТОВ СК «Корсар» частково
погасив борг в сумі 399,12грн., залишок
боргу складає 454,42грн. При цьому у
вказаній заяві не зазначено про
відповідача у даній справі: ТОВ "БУ
Промбуд-4". Отже, позивач не уточнював
свої вимоги щодо ТОВ "БУ Промбуд-4", а суд
помилково застосував до даної справи,
обставини, які не мають до неї
відношення.

Виходячи з застосованих судом першої
інстанції норм законодавства, рішення
суду першої інстанції по суті є
правильним, натомість, суд першої
інстанції вирішив не всі позовні
вимоги, які були поставлені позивачем,
а отже наслідком вирішення не всіх
вимог є зміна судового рішення в силу
ст. 201 КАС України.

Суд першої інстанції правильно
застосував до даних правовідносин
норми ч. 2 Прикінцевих положень ЗУ «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» від 09.07.2003р. № 1058-ГУ,
зазначивши що пенсійне забезпечення
застрахованих осіб, які працювали або
працюють на підземних роботах, на
роботах з особливо шкідливими і
особливо важкими умовами праці за
Списком №1 та на інших роботах із
шкідливими і важкими умовами праці за
Списком №2 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджених
Кабінетом Міністрів України, та за
результатами атестації робочих місць,
на посадах, що дають право на
призначення пенсії за віком на
пільгових умовах або за вислугу років,
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, мали право на пенсію на
пільгових умовах або за вислугу років,
здійснюється згідно з окремим
законодавчим актом через професійні та
корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного
забезпечення через професійні та
корпоративні фонди зберігається
порядок покриття витрат на виплату і
доставку цих пенсій, що діяв до
набрання чинності цим Законом.

Підприємства та організації з коштів,
призначених на оплату праці, вносять до
Пенсійного фонду плату, що покриває
фактичні витрати на виплату і доставку
пенсій особам, які були зайняті повний
робочий день на підземних роботах, на
роботах з особливо шкідливими і
особливо важкими умовами праці за
списком N 1 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджених
Кабінетом Міністрів України, крім тих,
що були безпосередньо зайняті повний
робочий день на підземних роботах
(включаючи особовий склад
гірничорятувальних частин) з видобутку
вугілля, сланцю, руди та інших корисних
копалин, на будівництві шахт та
рудників за списком робіт і професій,
затвердженим Кабінетом Міністрів
України, починаючи з дня набрання
чинності цим Законом, у розмірі 20
відсотків з наступним збільшенням її
щороку на 10 відсотків до
100-відсоткового розміру відшкодування
фактичних витрат на виплату і доставку
цих пенсій до набуття права на пенсію
за віком відповідно до цього Закону.

Виплата пенсій особам, які були
безпосередньо зайняті повний робочий
день на підземних роботах (включаючи
особовий склад гірничорятувальних
частин) з видобутку вугілля, сланцю,
руди та інших корисних копалин, на
будівництві шахт та рудників, за
списком робіт і професій, затвердженим
Кабінетом Міністрів України, та особам,
пенсії яким призначені відповідно до
пунктів "в"-"е" та "ж" статті 13 Закону
України "Про пенсійне забезпечення",
здійснюється до 1 січня 2005 року за
рахунок коштів Пенсійного фонду, а з 1
січня 2005 року - за рахунок коштів
Державного бюджету України до
досягнення пенсійного віку,
передбаченого статтею 26 цього Закону;

Суд першої інстанції правильно
послався на ст. 1 Закону України "Про
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування" від 26.06.1997 № 400/97-ВР, згідно
якої платниками збору на обов'язкове
державне пенсійне страхування є
суб'єкти підприємницької діяльності
незалежно від форм власності, їх
об'єднання, бюджетні, громадські та
інші установи та організації,
об'єднання громадян та інші юридичні
особи, а також фізичні особи - суб'єкти
підприємницької діяльності, які
використовують працю найманих
працівників.

Пунктом 1 ст. 2 цього Закону
встановлено, що для платників збору,
визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього
Закону, крім тих, які є платниками
фіксованого сільськогосподарського
податку, об'єктом оподаткування є також
фактичні витрати на виплату і доставку
пенсій, призначених відповідно до
пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України
"Про пенсійне забезпечення" до
досягнення працівниками пенсійного
віку, передбаченого статтею 12 Закону
України "Про пенсійне забезпечення".

Порядок відшкодування підприємствами
витрат на виплату і доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах
визначено в Інструкції про порядок
обчислення і сплати страхувальниками
та застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України, яка затверджена постановою
правління Пенсійного фонду України від
19.12.2003р. № 21-1 та зареєстрована в
Міністерстві юстиції України 16.01.2004р.
за № 64/8663. Визначення сум до
відшкодування, формування розрахунків
фактичних витрат здійснюється
органами Фонду.

Згідно пункту 6.4 Інструкції №21-1 від
19.12.2003 р. розмір сум до відшкодування на
поточний рік визначається відділами
надходження доходів органів
Пенсійного фонду України щорічно у
розрахунках фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій,
призначених відповідно до ч. 2
"Прикінцевих положень" Закону № 1058- IV
(згідно з додатками 6 та 7), які
надсилаються підприємствам до 20-го
січня поточного року та протягом 10 днів
з новопризначених (перерахованих)
пенсій.

У відповідності до п. п.6.8, п.6 Інструкції
№21-1 від 19.12.2003 р., підприємства та
організації зобов'язані щомісяця до
25-го числа вносити до Пенсійного фонду
зазначену в повідомленні місячну суму
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах.

Пенсійним фондом своєчасно
надсилалось вказане повідомлення,
однак відповідачем Товариством з
обмеженою відповідальністю
"Будівельне управління Промбуд-4"
доказів оскарження розрахунку
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій до суду не надано.
Доказів сплати суми, пред'явленої до
стягнення, відповідач не надав.

Натомість, на думку колегії суддів
апеляційної інстанції, суд першої
інстанції вирішив не всі позовні
вимоги поставлені позивачем в позові.
Стягнувши з відповідача 454,42грн., суд
першої інстанції дійшов помилково
висновку, що позивач уточнивши свої
позовні вимоги щодо ТОВ "БУ Промбуд-4"
зменшив суму боргу до 454,42грн.; при цьому
уточнення позовних вимог до ТОВ "БУ
Промбуд-4" не надавалося. Виходячи з
цього, суд першої інстанції помилково
застосував до даної справи, обставини,
які не мають до неї відношення, що
потягло помилкове зменшення суми боргу
з 1489,26грн. до 454,42грн.

Оскільки рішення суду по суті є
правильним, однак, судом першої
інстанції не всі вимоги вирішені, тому
дане рішення, у відповідності до п.2 ст.
201 КАС України підлягає зміні.

Керуючись п. 2 ч.1 ст.198, п. 2 ч. 1ст. 201, 205, 206
КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Інгулецькому районі м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області -
задовольнити частково.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
17 червня 2014 року - змінити, виклавши
резолютивну частину в наступній
редакції:

Позовну заяву Управління Пенсійного
фонду України в Інгулецькому районі м.
Кривого Рогу Дніпропетровської
області до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Будівельне
управління Промбуд-4" про стягнення
заборгованості - задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Будівельне
управління Промбуд-4" () на
користь Управління Пенсійного фонду
України в Інгулецькому районі м.
Кривого Рогу Дніпропетровської
області () заборгованість з
відшкодування фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій, в
загальному у розмірі 1489,26грн.

Постанова суду набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого адміністративного суду України
протягом 20 днів відповідно до ст. 212, ч.5
ст. 254 КАС України.

Головуючий:
Ю.В. Дурасова

Суддя:
О.А. Проценко

Суддя:
Л.П. Туркіна