Справа № 2а-0370/1868/12
Суддя: Ліщинський А.М.
Дата ухвалення: 2014-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2014 р.
Справа № 135454/12/9104

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду в
складі :

головуючого судді:
Ліщинського А.М.,

суддів:
Довгої О.І., Запотічного І.І.

при секретарі судового засідання:
Керод Х.І.

з участю представника позивача:
Сороки Г.О.

та представника відповідача:
Зуєва А.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Львові апеляційні скарги
Публічного акціонерного товариства
«Ковельсільмаш» та Ковельської
об'єднаної державної податкової
інспекції Волинської області
Державної податкової служби на
постанову Волинського окружного
адміністративного суду від 09 липня 2012
року у справі за позовом Публічного
акціонерного товариства
«Ковельсільмаш» до Ковельської
об'єднаної державної податкової
інспекції Волинської області
Державної податкової служби про
скасування податкових
повідомлень-рішень від 30 січня 2012 року
№ та від 25 травня 2012 року №
,-

В С Т А Н О
В И Л А:

19.06.2012 року позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом до
відповідача про скасування податкових
повідомлень-рішень від 30 січня 2012 року
№ та від 25 травня 2012 року № .

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що
висновки акта перевірки про порушення
податкового законодавства та
податкові повідомлення-рішення від 30
січня 2012 року № та від 25 травня 2012
року № , прийняті на його підставі
є необґрунтованими та такими, що
суперечать нормам чинного
законодавства.

Постановою Волинського окружного
адміністративного суду від 09 липня 2012
року адміністративний позов
задоволено частково. Визнано
протиправним та скасовано податкове
повідомлення-рішення Ковельської
міжрайонної державної податкової
інспекції Волинської області від 30
січня 2012 року №. В задоволенні
решти позовних вимог відмовлено.

Позивач постанову оскаржив, не
погодившись із зазначеним судовим
рішенням, подав апеляційну скаргу,
зазначивши, що оскаржувана постанова
винесена з порушенням норм
матеріального та процесуального права
та є незаконною, просить оскаржувану
постанову скасувати в частині
залишення без задоволення позовних
вимог ПАТ «Ковельсільмаш» про
скасування податкового повідомлення -
рішення № від 25.05.2012 року, та
прийняти нову, якою визнати
протиправним та скасувати податкове
повідомлення - рішення № від
25.05.2012 року, в решті позовних вимог
постанову залишити без змін.

В апеляційній скарзі покликається на
те, що договірні зобов'язання сторонами
виконані, що підтверджується
первинними документами
бухгалтерського та податкового обліку.

Відповідач постанову оскаржив, не
погодившись із зазначеним судовим
рішенням, подав апеляційну скаргу,
зазначивши, що оскаржувана постанова
винесена з порушенням норм
матеріального та процесуального права
та є незаконною, просить оскаржувану
постанову скасувати та прийняти нову,
якою відмовити в задоволенні позову
повністю.

В апеляційній скарзі покликається на
те, що в порушення п.3 підрозділу 4
Розділу ХХ Перехідних положень
Податкового кодексу України від 02.12.2010
року ПАТ «Ковельсільмаш» зайво
включено до складу за ІІ квартал 2011
року та відповідно за ІІ-ІІІ квартали
2011 року, від`ємне значення об'єкту
оподаткування 2009-2010 років, що увійшло
до І кварталу 2011 року у відповідності
до Закону України «Про оподаткування
прибутків» із змінами і доповненнями, в
розмірі 15161089 грн., чим завищив за ІІ
квартал 2011 рокута відповідно за ІІ-ІІІ
квартали 2011 року витрати, що
враховуються при визначенні об'єкта
оподаткування на загальну суму 15161089
грн.

У ході апеляційного розгляду
представник апелянта Сорока Г.О. надав
пояснення та просить задовольнити
апеляційну скаргу.

Представник відповідача Зуєв А.А. надав
пояснення та просить відхилити
апеляційну скаргу.

Судова колегія заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши
матеріали справи і обговоривши
підстави апеляційних скарг, вважає за
необхідне їх відхилити з наступних
підстав.

Задовольняючи частково позовні вимоги
позивача, суд першої інстанції виходив
з того, що позивач правомірно включив
до податкової декларації з податку на
прибуток підприємств другого,
другого-третього кварталів 2011 року
від'ємне значення об'єкта
оподаткування в розмірі 15 161 089,00 грн.,
яке було сформоване наростаючим
підсумком з врахуванням від'ємного
значення об'єкта оподаткування
першого кварталу 2011 року з урахуванням
збитків 2010 року.

Розглядаючи спір, судова колегія
вважає, що місцевий суд повно і
всебічно дослідив і оцінив обставини
по справі, надані сторонами докази,
правильно визначив юридичну природу
спірних правовідносин і закон, який їх
регулює.

Згідно ст. 2 КАС України, у справах щодо
оскарження рішень суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті вони: на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України, обґрунтовано, тобто з
урахуванням усіх обставин, що мають
значення для прийняття рішення,
добросовісно.

Частиною 1 ст. 195 КАС України
встановлено, що суд апеляційної
інстанції переглядає судові рішення
суду першої інстанції в межах
апеляційної скарги.

Правильність вирішення справи
відповідно до вимог ст.13 КАС України
забезпечується системою: апеляційною
та касаційною. Можливість апеляційного
та касаційного оскарження судових
рішень є принципом адміністративного
судочинства, що спрямований на
забезпечення прав осудності
(законності та обґрунтованості)
судових рішень.

Як встановлено судом та підтверджено
матеріалами справи, що Ковельською
МДПІ у період з 23 листопада 2011 року по 04
січня 2012 року проведено планову виїзну
перевірку ПАТ «Ковельсільмаш» з питань
дотримання вимог податкового,
валютного та іншого законодавства за
період з 01 липня 20101 року по 30 вересня 2011
року. За результатами перевірки
складено Акт від 12 січня 2012 року №
14/23-00238138 (а.с.12-38).

Перевіркою встановлено ряд порушень
норм податкового та іншого
законодавства, на відповідність якого
перевірялася діяльність підприємства.
Серед виявлених порушень - порушення
пункту 3 підрозділу 4 розділу ХХ
«Перехідні положення» ПК України, в
результаті чого завищено від'ємне
значення об'єкту оподаткування
податком на прибуток підприємства за
другий-третій квартали 2011 року на суму
15 161 089,00 грн., в тому числі за другий
квартал 2011 року, а також порушення
пункту 185.1 статті 185, пункту 198.2 статті 198
ПК України в частині завищення
податкового кредиту за липень 2011 року
на 95 131,72 грн. (а.с.25-26; 37, зворот).

За наслідками перевірки та на підставі
Акту від 12 січня 2012 року № 14/23-00238138 30
січня 2012 року Ковельською МДПІ
прийнято податкові
повідомлення-рішення № , яким
визначено грошове зобов'язання з ПДВ за
основним платежем 1 530 132,00 грн. та
штрафними санкціями у сумі 46 118,00 грн., а
також № про зменшення від'ємного
значення об'єкта оподаткування
податком на прибуток на 15 161 089,00 грн. за
другий-третій квартали 2011 року (а.с.39).

Постановою Кабінету Міністрів України
від 21 вересня 2011 року N 981 «Про утворення
територіальних органів Державної
податкової служби» утворено
Ковельську ОДПІ шляхом перетворення
Ковельської МДПІ. У зв'язку із
наведеним, до Ковельської ОДПІ
перейшли повноваження Ковельської
МДПІ.

На підставі рішення Державної
податкової служби України (ДПС України)
від 11 травня 2012 року № 8174/6/10-2115 (а.с.43-44),
прийнятого у ході процедури
адміністративного оскарження
податкових повідомлень-рішень від 30
січня 2012 року № та № ,
Ковельською ОДПІ прийняте нове
податкове повідомлення-рішення від 25
травня 2012 року № (а.с.40), про
визначення грошового зобов'язання з
ПДВ у сумі 118 915,00 грн., з них 95 132,00 грн.
основного платежу та 23 783,00 грн. - 25
відсотків від основного зобов'язання -
штрафних санкцій.

Згідно з підпунктом 60.1.3 пункту 60.1
статті 60 ПК України податкове
повідомлення-рішення або податкова
вимога вважаються відкликаними, якщо
контролюючий орган зменшує нараховану
суму грошового зобов'язання раніше
прийнятого податкового
повідомлення-рішення або суму
податкового боргу, визначену в
податковій вимозі. Податкове
повідомлення-рішення від 30 січня 2012
року № є відкликаним, оскільки
воно згідно з рішенням ДПС України від
11 травня 2012 року № 8174/6/10-2115 скасоване в
частині визначення ПДВ за рахунок
зменшення перевіркою податкового
кредиту за операціями з ТзОВ
«Ковельська кузня».

Пунктом 56.18 статті 56 ПК України
передбачено, що з урахуванням строків
давності, визначених статтею 102 цього
Кодексу, платник податків має право
оскаржити в суді податкове
повідомлення-рішення або інше рішення
контролюючого органу про нарахування
грошового зобов'язання у будь-який
момент після отримання такого рішення.

ПАТ «Ковельсільмаш» задекларовано
від'ємне значення об'єкту
оподаткування податком на прибуток за
2010 рік в сумі 5 417 549,00 грн., за перший
квартал 2011 року - 17 880 883,00 грн., за
другий-третій квартали 2011 року - 17 243 568,00
грн. Перевіркою встановлено завищення
від'ємного значення об'єкту
оподаткування податку на прибуток
всього на суму 15 161 089,00 грн., з них за
другий-третій квартали 2011 року на 15 161
089,00 грн., в тому числі за другий квартал
2011 року на 15 161 089,00 грн. (а.с.17-20).

Так податковою перевіркою показників,
відображених в рядку 04.9 декларацій
«Від'ємне значення об'єкта
оподаткування попереднього
податкового року» за період з 01 липня
2010 року по 31 березня 2011 року у сумі 5 417
549,00 грн. встановлено, що позивач
відобразив збитки попередніх періодів
за третій-четвертий квартали 2010 року «-
9 743 540,00 грн.» і за перший квартал 2011 року
у сумі 15 161 089,00 грн. Перевіркою
показників декларації з податку на
прибуток підприємств за другий-третій
квартали 2011 року встановлено, що в
рядку 06.6 декларації «Від'ємне значення
об'єкта оподаткування попереднього
звітного (податкового періоду)» за
період з 01 квітня 2011 року по 30 вересня
2011 року у сумі 17 880 883,00 грн. позивач
відобразив від'ємне значення об'єкта
оподаткування попереднього звітного
періоду 15 161 089,00 грн., в тому числі за
другий квартал 2011 року. Дане від'ємне
значення складається з від'ємного
значення, що виникло за результатами
діяльності підприємства у першому
кварталі 2011 року (2 719 794,00 грн.) та
від'ємного значення об'єкта
оподаткування за 2009-2010 роки, що увійшло
до першого кварталу 2011 року відповідно
до Закону України «Про оподаткування
прибутку підприємств» (15 161089,00 грн.) На
підставі цих показників визначено
об'єкт оподаткування за підсумками
другого-третього кварталу 2011 року
(рядок 08 декларації) «-17 243 568,00 грн.».

Відповідно до пункту 1 підрозділу 4
розділу XX «Перехідні положення» ПК
України розділ III («Податок на прибуток
підприємств») цього Кодексу
застосовується під час розрахунків з
бюджетом, починаючи з доходів і витрат,
що отримані і проведені з 01 квітня 2011
року, якщо інше не встановлено цим
підрозділом.

З дати набрання чинності розділом III
цього Кодексу платники податку на
прибуток підприємств складають
наростаючим підсумком та подають
декларацію з податку на прибуток за
такі звітні податкові періоди: другий
квартал, другий і третій квартали та
другий-четвертий квартали 2011 року
(пункт 2 підрозділу 4 розділу XX
«Перехідні положення» ПК України). До
вказаного терміну для цілей визначення
податкового зобов'язання з податку на
прибуток, у разі, якщо об'єкт
оподаткування має від'ємне значення,
застосовуються норми пункту 6.1 статті 6
Закону України «Про оподаткування
прибутку підприємств».

У 2010 році норми цього пункту діяли з
урахуванням особливостей,
встановлених пунктом 22.4 статті 22 цього
Закону. Зокрема, було встановлено, що у
звітних податкових періодах 2010 року у
складі валових витрат платника податку
враховувалося 20 відсотків суми
від'ємного значення об'єкта
оподаткування з податку на прибуток,
яке утворилося станом на 01 січня 2010
року. У I кварталі 2011 року сума збитків з
податку на прибуток, які утворилися
станом на 01січня 2010 року та не були
враховані у складі валових витрат у 2010
році, та збитки, які утворилися у 2011
році, включаються до складу валових
витрат першого календарного кварталу
2011 року та, відповідно, стають від'ємним
значенням I кварталу 2011 року.

Зазначене відповідає положенням
статті 6.1 Закону України «Про
оподаткування прибутку підприємств»,
відповідно до яких сума від'ємного
значення об'єкта оподаткування
попереднього податкового року
включається до складу валових витрат
першого календарного кварталу
наступного податкового року та,
відповідно, стає витратами I
календарного кварталу.

Починаючи з другого кварталу 2011 року до
доходів і витрат, що отримані і
проведені з 01 квітня 2011 року,
застосовуються норми Податкового
кодексу України. Згідно з пунктом 3
підрозділу 4 розділу XX «Перехідні
положення» Кодексу пункт 150.1 статті 150
цього Кодексу застосовується у 2011 році
з урахуванням такого: якщо результатом
розрахунку об'єкта оподаткування
платника податку з числа резидентів за
підсумками першого кварталу 2011 року є
від'ємне значення, то сума такого
від'ємного значення підлягає включенню
до витрат календарного кварталу 2011
року. Розрахунок об'єкта оподаткування
за наслідками другого, другого і
третього кварталів, другого -
четвертого кварталів 2011 року
здійснюється з урахуванням від'ємного
значення, отриманого платником податку
за перший квартал 2011 року, у складі
витрат таких податкових періодів
наростаючим підсумком до повного
погашення такого від'ємного значення.

Це застереження базувалося на тому, що
розрахунок першого кварталу 2011 року є
кінцевим результатом розрахунку
об'єкта оподаткування (аналогічно як
річний розрахунок) за законом, який
втрачав чинність.

Одночасно, положення пункту 150.1 статті
150 Кодексу передбачають таке: «Якщо
результатом розрахунку об'єкта
оподаткування платника податку з числа
резидентів за підсумками податкового
року є від'ємне значення, то сума такого
від'ємного значення підлягає включенню
до витрат першого календарного
кварталу наступного податкового року.
Розрахунок об'єкта оподаткування за
наслідками півріччя, трьох кварталів
та року здійснюється з урахуванням
зазначеного від'ємного значення
попереднього року у складі витрат
таких податкових періодів наростаючим
підсумком до повного погашення такого
від'ємного значення».

Аналіз зазначених норм свідчить про те,
що пункт 3 підрозділу 4 Розділу XX
«Перехідні положення» Кодексу не
містить заборони на врахування у 2011
збитків, які виникли до 01 січня 2011 року,
а отже, такі збитки повинні
враховуватись у складі витрат поточних
податкових періодів наростаючим
підсумком до повного погашення
від'ємного значення.

Колегія суддів погоджується з думкою
суду першої інстанції, що позивач
правомірно включив до податкової
декларації з податку на прибуток
підприємств другого, другого-третього
кварталів 2011 року від'ємне значення
об'єкта оподаткування в розмірі 15 161 089,00
грн., яке було сформоване наростаючим
підсумком з врахуванням від'ємного
значення об'єкта оподаткування
першого кварталу 2011 року з урахуванням
збитків 2010 року.

ПАТ «Ковельсільмаш» до складу
податкового кредиту за липень 2011 року
включено ПДВ у сумі 95 131,72 грн. за
податковою накладною від 21 вересня 2010
року №53, виписаною постачальником ТзОВ
«Компанія «Опціон» на такі
товарно-матеріальні цінності: вкладка
бронзова до підшипника ковзання,
рубашка бронзова до підшипник
ковзання, втулка бронзова, загальною
кількістю 20 штук на суму 570 790,32 грн.
Податковою перевіркою встановлено, що
згідно з відповідними податковими
регістрами бухгалтерського обліку ПАТ
«Ковельсільмаш» за вересень 2010 року
фінансово-господарські операції по
взаємовідносинах з ТзОВ «Компанія
«Опціон» відсутні. За даними
проведених на підприємстві
інвентаризацій за період з 01 липня 2010
року по 30 вересня 2011 року лишків чи
нестач товарно-матеріальних цінностей
не виявлено. Обсяг придбання
товарно-матеріальних цінностей за
податковою накладною від 21 вересня 2010
року №53 відображено в бухгалтерському
обліку лише в липні 2011 року. На
підтвердження записів бухгалтерського
обліку для податкової перевірки надано
накладну, акт приймання-передачі,
рахунок-фактуру від 21 вересня 2010 року
№ОП-00053 на суму 570 790,32 грн., у яких
відсутня відмітка відповідальної
особи ПАТ «Ковельсільмаш» про
приймання товару. На цих документах
проставлено вхідний номер 1263 03 серпня
2011 року. Документів, що підтверджують
отримання податкової накладної від 21
вересня 2010 року № 53 03 серпня 2011 року не
надано. До декларації за вересень 2010
року заява про відмову постачальника
видати податкову накладну не подана.
Станом на 30 вересня 2011 року рахується
заборгованість підприємства перед
ТзОВ «Компанія «Опціон» у сумі 570 790,32
грн. Фактичне постачання
товарно-матеріальних цінностей у сумі
570 790,32 грн. покупцю ПАТ «Ковельсільмаш»
постачальником ТзОВ «Компанія
«Опціон» документально не
підтверджено.

Під час проведення перевірки
Ковельською МДПІ надіслано позивачу
лист від 28 грудня 2011 року № 15345/7/23-151
(а.с.60) з проханням надати інформацію
щодо проведення операцій з придбання
товарно-матеріальних цінностей у ТзОВ
«Компанія «Опціон», відображених в
обліку у липні 2011 року на загальну суму
570 790,32 грн., надати до інформації
належним чином засвідчені копії
відповідних документів. Станом на 12
січня 2012 року інформація до податкової
інспекції не надійшла. В порушення
пункту 185.1 статті 185, пункту 198.2 статті 198
ПК України ПАТ «Ковельсільмаш»
завищено суму податкового кредиту на 95
132, 00 грн. (а.с.25-26).

Згідно з підпунктом 14.1.181 пункту 14.1
статті 14 ПК України податковий кредит -
сума, на яку платник податку на додану
вартість має право зменшити податкове
зобов'язання звітного (податкового)
періоду, визначена згідно з розділом V
цього Кодексу.

За правилами розділу V ПК України право
на віднесення сум податку до
податкового кредиту виникає у разі
здійснення операцій з придбання або
виготовлення товарів (у тому числі в
разі їх ввезення на митну територію
України) та послуг. Датою виникнення
права платника податку на віднесення
сум податку до податкового кредиту
вважається дата тієї події, що
відбулася раніше: дата списання коштів
з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг; дата
отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною. Податковий
кредит звітного періоду визначається
виходячи з договірної (контрактної)
вартості товарів/послуг, але не вище
рівня звичайних цін, визначених
відповідно до статті 39 цього Кодексу,
та складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з придбанням або виготовленням
товарів (у тому числі при їх імпорті) та
послуг з метою їх подальшого
використання в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку (пункти
198.1-198.3 ПК України).

Пунктом 198.6 статті 198 ПК України
встановлено: не відносяться до
податкового кредиту суми податку,
сплаченого (нарахованого) у зв'язку з
придбанням товарів/послуг, не
підтверджені податковими накладними
(або підтверджені податковими
накладними, оформленими з порушенням
вимог статті 201 цього Кодексу) чи не
підтверджені митними деклараціями,
іншими документами, передбаченими
пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. У
разі коли на момент перевірки платника
податку органом державної податкової
служби суми податку, попередньо
включені до складу податкового
кредиту, залишаються не підтвердженими
зазначеними цим пунктом документами,
платник податку несе відповідальність
відповідно до цього Кодексу. У разі
якщо платник податку не включив у
відповідному звітному періоді до
податкового кредиту суму податку на
додану вартість на підставі отриманих
податкових накладних, таке право
зберігається за ним протягом 365
календарних днів з дати виписки
податкової накладної.

Тобто, необхідною умовою для
віднесення сплачених у ціні товарів
(послуг) сум податку на додану вартість
є факт придбання товарів та послуг із
метою їх використання в господарській
діяльності. Таким чином, податковий
кредит для цілей визначення об'єкта
оподаткування ПДВ мають бути фактично
здійснені і підтверджені належним
чином складеними первинними
документами, що відображають
реальність господарської операції, яка
є підставою для формування податкового
обліку платника податків.

Відповідно до пункту 185.1 статті 185 ПК
України об'єктом оподаткування є
операції платників податку з
постачання товарів, місце постачання
яких розташоване на митній території
України, відповідно до статті 186 цього
Кодексу, у тому числі операції з
передачі права власності на об'єкти
застави позичальнику (кредитору), на
товари, що передаються на умовах
товарного кредиту, а також з передачі
об'єкта фінансового лізингу в
користування
лізингоотримувачу/орендарю.

Згідно з пунктом 44.1 статті 44 ПК України
для цілей оподаткування платники
податків зобов'язані вести облік
доходів, витрат та інших показників,
пов'язаних з визначенням об'єктів
оподаткування та/або податкових
зобов'язань, на підставі первинних
документів, регістрів бухгалтерського
обліку, фінансової звітності, інших
документів, пов'язаних з обчисленням і
сплатою податків і зборів, ведення яких
передбачено законодавством. Платникам
податків забороняється формування
показників податкової звітності,
митних декларацій на підставі даних, не
підтверджених документами, що
визначені абзацом першим цього пункту.

Водночас, статтею 1 Закону України від 16
липня 1999 року № 996-XIV «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» визначено, що
первинний документ - це документ, який
містить відомості про господарську
операцію та підтверджує її здійснення.
Отже, будь-які документи (у тому числі
договори, накладні, рахунки тощо) мають
силу первинних документів лише в разі
фактичного здійснення господарської
операції. Якщо ж фактичного здійснення
господарської операції не було,
відповідні документи не можуть
вважатися первинними документами для
цілей ведення податкового обліку
навіть за наявності всіх формальних
реквізитів таких документів, що
передбачені чинним законодавством. З
урахуванням викладеного для
підтвердження даних податкового
обліку можуть братися до уваги лише ті
первинні документи, які складені в разі
фактичного здійснення господарської
операції, та її фіксують.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» господарською
операцією є дія або подія, яка викликає
зміни в структурі активів та
зобов'язань, власному капіталі
підприємства. Таким чином,
визначальною ознакою господарської
операції є те, що вона повинна
спричиняти реальні зміни майнового
стану платника податків. Вимога щодо
реальних змін майнового стану платника
податків як обов'язкова ознака
господарської операції кореспондує з
нормами ПК України.

Досліджуючи надані позивачем первинні
документи: договір від 01 січня 2010 року
№ ОП 00000089, укладений між ТзОВ «Компанія
«Опціон» як постачальником та ПАТ
«Ковельсільмаш» як покупцем про
поставку продукції, податкову накладну
від 21 вересня 2010 року № 53, виписаною
постачальником ТзОВ «Компанія
«Опціон», накладну, акт
приймання-передачі, рахунок-фактуру
від 21 вересня 2010 року № ОП-00053 на
суму 570 790,32 грн., подорожній лист від 25
липня 2011 року № 746750, виписки з рахунків
позивача у банку, прибутковий ордер №
524 від 29 липня 2011 року, видаткові
накладні від 31 серпня 2011 року № РН-315-П
від 27 квітня 2012 року № РН-119П (а.с.49,
65-67,78-86). Зазначеними документами
підтверджується, що поставка товару,
визначеного у податковій накладній від
21 вересня 2010 року № 53, фактично не
відбулася.

Позивачем не заперечується, що товар 21
вересня 2010 року не поставлявся. Доказом
цього є також лист ТзОВ «Компанія
«Опціон» від 28 липня 2011 року № 28/07-11
(а.с.87) про відвантаження продукції за
накладною, актом приймання-передачі
товару від 21 вересня 2010 року № ОП-00053,
податкової накладної № 53 від
зазначеної дати. У листі вказано, що
водієм передано акт приймання-передачі
податкової накладної, датований 29
липня 2011 року, що також наявний в
матеріалах справи (а.с.68). Постачальник
листом від 15 березня 2012 року № 15/03-11
інформував про необхідність приймання
продукції, підготовленої до
відвантаження з 21 вересня 2010 року
згідно з договором від 01 січня 2010 року
№ 000000089 (а.с.88). Проте така поставка
відбулася у період з 27 по 29 липня 2012
року: товар оприбутковано на складі 29
липня 2011 року, оплата за нього
відбувалася у безготівковій формі в
березні-травні 2012 року, частину товару
реалізовано покупцям позивача 31 серпня
2011 року та 27 квітня 2012 року. Таким чином,
відомості, зазначені у вказаних вище
первинних документах є недостовірними,
а самі документи - дефектними, оскільки
не підтверджують факт вчинення
господарської операції 21 вересня 2010
року. Рух активів у процесі здійснення
господарської операції відбувся 29
липня 2011 року.

Відтак, доводи позивача про можливість
віднесення до податкового кредиту ПДВ
за такою податковою накладною протягом
365 календарних днів з дня її виписки є
помилковими: такого права позивач
набув би, якби ця накладна фіксувала
факт вчинення господарської операції 21
вересня 2010 року. Тоді податковий кредит
формується за подією, яка відбулася
першою: чи за фактом передачі товару, чи
за датою оплати за товар. Оскільки
жодна з таких подій наданими для
дослідження первинними документами не
відбулася, то і право на податковий
кредит непідтверджений належним чином
оформленою податковою накладною.

При цьому суд звертає увагу, що позивач
не був позбавлений права вимагати від
постачальника у день переходу права
власності на придбаний товар виписки
належним чином оформленої податкової
накладної, що дає підставу для
відображення ПДВ у складі податкового
кредиту у звітному податковому
періоді, а у випадку відмови видати
таку накладну - подання до декларації
за липень 2011 року заяви про відмову
постачальника надати податкову
накладну або порушення ним порядку
заповнення та/або порядку реєстрації в
Єдиному реєстрі податкових накладних
(додаток № 8 до податкової декларації з
ПДВ).

Суд першої інстанції правильно
зазначив, з чим погодилась колегія
суддів, що аналіз фактичних обставин,
перевірка їх доказами та оцінка на
підставі норм податкового
законодавства дають підстави
погодитися із доводами відповідача про
правомірність податкового
повідомлення-рішення від 25 травня 2012
року № , а тому позов в цій частині
задоволенню не підлягає.

Відповідно до статті 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, а суд згідно з
статтею 86 КАС України оцінює докази,
які є у справі, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні.

Мотивація та докази, наведені у
апеляційній скарзі, не дають
адміністративному суду апеляційної
інстанції підстав для постановлення
висновків, які б спростовували правову
позицію суду першої інстанції.

За таких обставин справи, колегія
суддів приходить до переконання, що суд
першої інстанції прийшов до
правильного висновку, оскільки
вирішуючи даний публічно-правовий
спір, правильно встановив фактичні
обставини справи та надав їм у
оскаржуваному судовому рішенні
належну правову оцінку.

Відповідно до ст.200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи і
ухвалив судове рішення з додержанням
норм матеріального і процесуального
права.

Судова колегія вважає, що доводи
апеляційних скарг не являються
суттєвими і не складають підстави для
висновку про неправильне застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
які призвели до неправильного
вирішення справи.

Керуючись статтями 160 ч.3, 195, 196, 198 п.1, 200,
205, 206, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л
А:

Апеляційні скарги Публічного
акціонерного товариства
«Ковельсільмаш» та Ковельської
об'єднаної державної податкової
інспекції Волинської області
Державної податкової служби залишити
без задоволення, а постанову
Волинського окружного
адміністративного суду від 09 липня 2012
року у справі №2а/0370/1868/12 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя
А.М.Ліщинський

Судді
О.І.Довга

І.І.Запотічний