Справа № 817/1302/14
Суддя: Охрімчук І.Г.
Дата ухвалення: 2014-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:Охрімчук І.Г.
УХВАЛА

іменем України

"24" листопада 2014 р.
Справа № 817/1302/14

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Охрімчук І.Г.

суддів:
Іваненко Т.В.

Кузьменко Л.В.

при секретарі Кратюк
А. О.

за участю сторін:

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу Фізичної
особи - підприємця ОСОБА_4 на постанову
Рівненського окружного
адміністративного суду від "23" липня 2014
р. у справі за позовом Управління праці
та соціального захисту населення
Рівненської районної державної
адміністрації Рівненської області
до Державної фінансової інспекції в
Рівненській області, з участю третьої
особи, яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору на стороні позивача
Фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 про
визнання протиправною та скасування
листа-вимоги

ВСТАНОВИВ:

В травні 2014р. Управління соціального
захисту населення Рівненської
районної державної адміністрації
Рівненської області звернулось до
суду з позовом про визнання
протиправною та скасування
листа-вимоги від 07.02.2014 № 17-04-17/1338 «Про
усунення виявлених порушень
фінансової дисципліни» Державної
фінансової інспекції в Рівненській
області. Обґрунтовуючи позов,
Управління соціального захисту
населення Рівненської районної
державної адміністрації Рівненської
області вказує на неправомірність
вимоги Інспекції провести
взаємозвірку розрахунків з ФОП ОСОБА_4
з урахуванням зайво відшкодованих
коштів, вжити заходів щодо стягнення до
державного бюджету коштів у сумі 118,14
тис. грн. та притягнути до
відповідальності осіб, якими допущені
порушення, а саме начальника відділу
пільг та персоніфікованого обліку
Управління ОСОБА_5

Постановою Рівненського окружного
адміністративного суду від 23.07.2014р.
відмовлено Управлінню соціального
захисту населення Рівненської
районної державної адміністрації
Рівненської області в позові про
визнання протиправною та скасування
листа-вимоги Державної фінансової
інспекції в Рівненській області від
07.02.2014 № 17-04-17/1338 "Про усунення виявлених
порушень фінансової дисципліни".

Не погоджуючись підприємець ОСОБА_4
звернувся до суду з апеляційною
скаргою, в якій посилаючись на
порушення норм матеріального та
процесуального права, просить
постанову суду скасувати та прийняти
нову про задоволення позовних вимог.

Обговоривши доводи апеляційної
скарги, перевіривши матеріали справи,
правильність застосування судом
першої інстанції норм процесуального
та матеріального права при прийнятті
оскаржуваної постанови, суд
апеляційної інстанції дійшов висновку
про те, що апеляційна скарга ОСОБА_4 не
підлягає до задоволення, виходячи з
наступного.

Судом встановлено, що відповідно до
звернення лінійного відділу на станції
Рівне УМВС України на Львівській
залізниці від 29.11.2013 № 3889, постанови
слідчого СВ ЛВ на станції Рівне УМВС
України на Львівській залізниці від
29.11.2013, ухвали Рівненського міського
суду від 29.11.2013 № 569/21185/13к та на підставі
направлення на проведення
позапланової ревізії від 09.12.2013 № 1347
уповноваженими особами Державної
фінансової інспекції в Рівненській
області проведено позапланову виїзну
ревізію окремих питань
фінансово-господарської діяльності
Управління соціального захисту
населення Рівненської районної
державної адміністрації за період з
01.01.2013 по 01.08.2013 (а.с.137-141).

Програмою позапланової виїзної
ревізії від 09.12.2013 визначена мета
ревізії: перевірка законності
відшкодування компенсаційних виплат
на безкоштовне перевезення пільгових
категорій населення (а.с.142). Результати
ревізії оформлені актом № 17-04-06/91 від
27.12.2013 (а.с.11-19), яким зафіксовано
порушення установленого порядку
здійснення компенсаційних виплат за
пільговий проїзд окремих категорій
громадян, які перевозяться
автомобільним та електротранспортом
загального користування, що призвело
до зайвого перерахування
(відшкодування) з державного бюджету
коштів для ФОП ОСОБА_4 за січень-червень
2013 року в загальній сумі 118140,02 грн.

На акт ревізії управлінням соціального
захисту населення Рівненської
райдержадміністрації було подано
заперечення від 17.01.2014 (а.с.20-22), які за
результатами розгляду контролюючим
органом були відхилені (а.с.23-28).

Державною фінансовою інспекцією в
Рівненській області 07.02.2014 за № 17-04-17/1338
до Управління соціального захисту
населення Рівненської районної
державної адміністрації надіслано
лист-вимогу про усунення виявлених
порушень фінансової дисципліни (а.с.8-9),
в пункті 1 якого вимагається опрацювати
матеріали ревізії та вжити заходи щодо
усунення виявлених порушень,
розглянути питання щодо притягнення до
відповідальності осіб, якими допущені
порушення, а саме ОСОБА_5 начальника
відділу пільг та персоніфікованого
обліку Управління.

В даному випадку судова колегія вважає,
що суд першої інстанції правильно
встановив, що будь-яких обґрунтованих
доводів щодо протиправності пункту 1
вимоги не наведено. Фактично позивачем
вимогу контролюючого органу в цій
частині було виконано, матеріали
ревізії опрацьовано, а винних у
вчиненні виявлених ревізією порушень
осіб притягнуто до дисциплінарної
відповідальності, що відповідає
матеріалам справи (а.с.86-87), тому
відсутні підстави для задоволення
позову в цій частині.

В пункті 2 вимоги зазначено, що в ході
ревізії встановлено порушення вимог п.6
пп.6.2 абз.4 Інструкції про порядок
обліку пасажирів, що перевозяться
громадським транспортом на маршрутах,
затвердженої наказом Міністерства
статистики України від 27.05.1996 № 150,
зареєстровано в Міністерстві юстиції
України 30.05.1996 за N 258/1283, зі змінами, п.4.2
Порядку, затвердженого головою
Рівненської облдержадміністрації від
26.03.2007 №128, та п.4.2 Порядку,
затвердженого головою Рівненської
райдержадміністрації від 12.05.2008 №381, в
частині не проведення обстеження
пасажиропотоків на автобусних
маршрутах за методикою, погодженою із
замовником транспорту (не частіше
одного разу на рік), та прийняття
постійною величиною для обліку і
розрахунків до наступного обстеження,
оскільки за інформацією Командитного
товариства "Рівне-Пас" 20.12.2012 за
маршрутами Рівне АС - Нова Українка
(Садові ділянки) та Рівне АС -
Гориньград транспорт був відсутній та
відповідно рейси не здійснювались.

Внесення недостовірних відомостей до
актів обстеження пасажиропотоку на
приміському маршруті звичайного
режиму руху за маршрутом Рівне АС - Нова
Українка (Садові ділянки) та Рівне АС -
Гориньград від 20.12.2012 та до актів
перевірки перевезення пільгової
категорії громадян щодо встановлення
коефіцієнтів співвідношення кількості
пільгових пасажирів до пасажирів, що
оплачують проїзд, за величинами 6,2 та
0,32, що в подальшому затверджені
Комісією з питань здійснення
компенсаційних виплат за пільговий
проїзд окремих категорій громадян, які
перевозяться автомобільним та
електротранспортом загального
користування, на думку фінансового
органу, призвело до зайвого
перерахування (відшкодування) коштів
ФОП ОСОБА_4 в сумі 118,14 тис.грн. за період
з 01.01.2013 р. по 01.07.2013 р.

Враховуючи вищевказане, в п.2 вимоги
вказано про необхідність провести
взаємозвірки розрахунків з ФОП ОСОБА_4
з врахуванням зайво відшкодованих
коштів 118,14 тис. грн. та вжити заходи
щодо стягнення до державного бюджету
коштів в сумі 118,14 тис. грн.

Перевіряючи правомірність вимоги від
07.02.2014 № 17-04-17/1338, суд апеляційної
інстанції враховує наступне.

Правові та організаційні засади
здійснення державного фінансового
контролю в Україні визначені Законом
України "Про основні засади здійснення
державного фінансового контролю в
Україні" N 2939-XII від 26.01.1993, в редакції
Закону N 5463-VI від 16.10.2012, (далі Закон N
2939-XII ).

Статтею 1 Закону N 2939-XII встановлено, що
здійснення державного фінансового
контролю забезпечує центральний орган
виконавчої влади, уповноважений
Президентом України на реалізацію
державної політики у сфері державного
фінансового контролю (далі - орган
державного фінансового контролю).

Відповідно до статті 2 Закону N 2939-XII
головними завданнями органу
державного фінансового контролю є:
здійснення державного фінансового
контролю за використанням і
збереженням державних фінансових
ресурсів, необоротних та інших активів,
правильністю визначення потреби в
бюджетних коштах та взяттям
зобов'язань, ефективним використанням
коштів і майна, станом і достовірністю
бухгалтерського обліку і фінансової
звітності у міністерствах та інших
органах виконавчої влади, державних
фондах, фондах загальнообов'язкового
державного соціального страхування,
бюджетних установах і суб'єктах
господарювання державного сектору
економіки, а також на підприємствах, в
установах та організаціях, які
отримують (отримували у періоді, який
перевіряється) кошти з бюджетів усіх
рівнів, державних фондів та фондів
загальнообов'язкового державного
соціального страхування або
використовують (використовували у
періоді, який перевіряється) державне
чи комунальне майно (далі -
підконтрольні установи), за
дотриманням законодавства на всіх
стадіях бюджетного процесу щодо
державного і місцевих бюджетів,
дотриманням законодавства про
державні закупівлі, діяльністю
суб'єктів господарської діяльності
незалежно від форми власності, які не
віднесені законодавством до
підконтрольних установ, за рішенням
суду, винесеним на підставі подання
прокурора або слідчого для
забезпечення розслідування
кримінальної справи.

Державний фінансовий контроль
забезпечується органом державного
фінансового контролю через проведення
державного фінансового аудиту,
перевірки державних закупівель та
інспектування.

Порядок проведення органом державного
фінансового контролю державного
фінансового аудиту, інспектування та
перевірок державних закупівель
установлюється Кабінетом Міністрів
України.

Відповідно до п.5 ч.5 ст.11 Закону № 2939-ХІІ
позаплановою виїзною ревізією
вважається ревізія, яка не передбачена
в планах роботи органу державного
фінансового контролю і проводиться,
зокрема, у разі надходження доручення
щодо проведення ревізій у
підконтрольних установах від Кабінету
Міністрів України, органів
прокуратури, органів доходів і зборів,
Міністерства внутрішніх справ України,
Служби безпеки України, в якому
містяться факти, що свідчать про
порушення підконтрольними установами
законів України, перевірку додержання
яких віднесено законом до компетенції
органів державного фінансового
контролю;

Частиною шостою статті 11 цього Закону
встановлено, що позапланова виїзна
ревізія може здійснюватися лише за
наявності підстав для її проведення на
підставі рішення суду. Позапланова
ревізія підконтрольної установи не
може проводитися частіше одного разу
на квартал.

Таким чином судова колегія вважає, що
суд першої інстанції прийшов до
правильного висновку, що вищевказані
фактичні обставини справи в частині
підстав проведення позапланової
ревізії дають підстави для висновку, що
позапланова ревізія позивача за
дорученням правоохоронного органу
проведена з дотриманням визначеної
законом процедури, а відтак покликання
позивача на неправомірне втручання
правоохоронного органу в проведення
контрольного заходу суд вважає
необґрунтованим.

Судова колегія вважає, що в даному
випадку суд першої інстанції,
правильно встановив та визначив, що що
вимогу контролюючого органу в частині
проведення взаємозвірки розрахунків з
ФОП ОСОБА_4 з врахуванням зайво
відшкодованих коштів в сумі 118,14 тис.
грн. позивачем виконано, складено
відповідний акт взаємозвірки, від
підписання якого ФОП ОСОБА_4 відмовився
(а.с.126,127), тому наявні підстави вважати,
що підстави для задоволення позову в
цій частині відсутні.

При винесенні постанови суд першої
інстанції виходив також з того, що
встановлені фактичні обставини справи
дають підстави вважати обґрунтованим
висновок акта ревізії про те, що
внаслідок внесення недостовірних
відомостей до актів перевірки
перевезення пільгової категорії
громадян за маршрутами Рівне АС - Нова
Українка (Садові ділянки), Рівне АС -
Гориньград від 20.12.2012 та актів
обстеження пасажиропотоку на
приміському маршруті звичайного
режиму руху за зазначеними маршрутами,
районною комісією з питань розрахунків
обсягів компенсації витрат за
пільговий проїзд окремих категорій
громадян прийнято на розгляд та
затверджено коефіцієнти
співвідношення 6,2 та 0,32 на період з
01.01.2013 по 01.07.2013, величина яких не
підтверджена документально.

В подальшому ФОП ОСОБА_4 протягом
січня-червня 2013 року подано до
Управління соціального захисту
населення розрахунки сум
відшкодування за маршрутом Рівне АС -
Нова Українка (Садові ділянки) із
застосуванням коефіцієнта 6,2 за період
січень - червень 2013 року в сумі 509431,50
грн., липень 2013 року - 85924,80 грн.; за
маршрутом Рівне АС - Гориньград 1 через
Біла Криниця із застосуванням
коефіцієнта 0,32 за період
січень-червень 2013 року на загальну суму
50046,20 грн., за липень 8328,70 грн. (а.с.51-57).

Внесення недостовірних відомостей до
актів обстеження пасажиропотоку на
приміському маршруті звичайного
режиму руху за вищевказаними
маршрутами призвело до зайвого
перерахування (відшкодування) коштів
для ФОП ОСОБА_4 за січень-червень 2013
року за коефіцієнтом 6,2 в сумі 114068,02 грн.
(238158,78 грн. (видатки поточного року) -
124090,76 грн. (зареєстрована
заборгованість станом на 01.01.2013)) та за
коефіцієнтом 0,32 в сумі 4072,00 грн. (23944,88
грн. (видатки поточного року) - 19872,88 грн.
(зареєстрована заборгованість станом
на 01.01.2013)), величина яких не
підтверджена документально, що
призвело до необгрунтованих виплат з
державного бюджету в загальній сумі
118140,02 грн.

В ході позапланової ревізії було
встановлено, що недостовірні,
документально не підтверджені
відомості, наведені в актах обстеження
пасажиропотоку за 20.12.2012, в подальшому в
січні-липні 2013 року слугували
підставою для необгрунтованих виплат з
державного бюджету в загальній сумі
118140,02 грн., які контролюючий орган
визначив як нанесення шкоди (збитків)
державному бюджету в загальній сумі
118140,02 грн.

Тобто в даному випадку суд першої
інстанції повністю досліджував
обставини справи в цій частині, надавав
їм юридичну оцінку у повному обсязі та
одночасно зазначив, що такі обставини
повинні досліджуватись в іншій справ
про стягнення збитків, покликаючись на
те, що відповідно до діючого
законодавства України, органу
державного фінансового контролю
надано можливість здійснювати
контроль за використанням коштів
державного і місцевого бюджету та у
разі виявлення порушень законодавства
пред'являти обов'язкові до виконання
вимоги щодо усунення таких
правопорушень. При виявленні збитків,
завданих державі чи об'єкту контролю,
орган державного фінансового контролю
має право визначати їх розмір згідно з
методикою, затвердженою Кабінетом
Міністрів України, та звернутись до
суду в інтересах держави, якщо
підконтрольною установою не
забезпечено виконання вимог до
усунення виявлених під час здійснення
державного фінансового контролю
порушень законодавства з питань
збереження і використання активів.

Вимога органу державного фінансового
контролю спрямована на корегування
роботи підконтрольної організації та
приведення її у відповідність із
вимогами законодавства і в цій частині
вона є обов'язковою до виконання. Що
стосується відшкодування виявлених
збитків, завданих державі чи об'єкту
контролю, то про їх наявність може бути
зазначено у вимозі, але вони не можуть
бути примусово стягнуті шляхом вимоги.
Такі збитки відшкодовуються у
добровільному порядку або шляхом
звернення до суду з відповідним
позовом.

Судова колегія прийшла до висновку, що
в даному випадку, до правовідносин, які
виникли між сторонами, слід
застосувати норми чинного
законодавства щодо відшкодування
заподіяних державі збитків, так як
орган фінансового контролю встановив
їх розмір і має повноваження для їх
покриття.

Зазначені обставини судова колегія
обґрунтовує наступним.

Відповідно до п.1.3 Порядку взаємодії
органів державної
контрольно-ревізійної служби, органів
прокуратури, внутрішніх справ, Служби
безпеки України, затвердженого наказом
Головного контрольно-ревізійного
управління України, Міністерства
внутрішніх справ України, Служби
безпеки України, Генеральної
прокуратури України від 19.10.2006
N346/1025/685/53, зареєстровано в Міністерстві
юстиції України 25.10.2006 за N 1166/13040,
матеріальна шкода (збитки) - втрата
активів чи недоотримання належних
доходів об'єктом контролю та/або
державою, що сталися внаслідок
порушення законодавства об'єктом
контролю шляхом дій або бездіяльності
його посадових (службових) осіб; втрата
активів - безповоротне зменшення
активів через: перерахування (сплату)
коштів; відчуження, недостачу, знищення
(псування) чи придбання неліквідного
(зіпсованого) майна; втрату боржника у
зобов'язанні; зменшення частки
державної (комунальної) власності у
статутному фонді господарського
товариства; розмір матеріальної шкоди
(збитків) - вартість втрачених активів
або недоотриманих доходів, яка
визначається за даними
бухгалтерського обліку і фінансової
звітності об'єкта контролю або
експертною оцінкою та іншими
визначеними законодавством способами.

Згідно з Положенням про Державну
фінансову інспекцію України,
затвердженим Указом Президента
України N 499/2011 від 23.04.2011, (далі
Положення) Державна фінансова
інспекція України (Держфінінспекція
України) є центральним органом
виконавчої влади, діяльність якого
спрямовується і координується
Кабінетом Міністрів України через
Міністра фінансів України, входить до
системи органів виконавчої влади і
забезпечує реалізацію державної
політики у сфері державного
фінансового контролю.

Держфінінспекція України відповідно
до покладених на неї завдань вживає в
установленому порядку заходів до
усунення виявлених під час здійснення
державного фінансового контролю
порушень законодавства та притягнення
до відповідальності винних осіб, а
саме: вимагає від керівників та інших
службових осіб підконтрольних установ
усунення виявлених порушень
законодавства; звертається до суду в
інтересах держави, якщо підконтрольною
установою не забезпечено виконання
вимог до усунення виявлених під час
здійснення державного фінансового
контролю порушень законодавства з
питань збереження і використання
активів (підпункт 4 пункту 4 Положення).

Відповідно до пункту 6 Положення
Держфінінспекція України для
виконання покладених на неї завдань
має право в установленому порядку,
зокрема, пред'являти керівникам та
іншим особам підприємств, установ та
організацій, що контролюються,
обов'язкові до виконання вимоги щодо
усунення виявлених порушень
законодавства; при виявленні збитків,
завданих державі чи об'єкту контролю,
визначати їх розмір згідно з методикою,
затвердженою Кабінетом Міністрів
України.

Також Положенням установлено, що
Держфінінспекція України має право
звернутись до суду в інтересах держави,
якщо підконтрольною установою не
забезпечено виконання вимог щодо
усунення виявлених під час здійснення
державного фінансового контролю
порушень законодавства з питань
збереження і використання активів.

Зазначені норми кореспондуються з
положеннями пункту 7 статті 10 Закону №
2939-ХІІ, згідно з якими державній
контрольно-ревізійній службі надано
право пред'являти керівникам та іншим
службовим особам підконтрольних
установ, що ревізуються, вимоги щодо
усунення виявлених порушень
законодавства з питань збереження і
використання державної власності та
фінансів, вилучати в судовому порядку
до бюджету виявлені ревізіями
приховані і занижені валютні та інші
платежі, ставити перед відповідними
органами питання про припинення
бюджетного фінансування і
кредитування, якщо отримані
підприємствами, установами та
організаціями кошти і позички
використовуються з порушенням чинного
законодавства.

Окрім цього, відповідно до пункту 50
Порядку проведення інспектування
Державною фінансовою інспекцією, її
територіальними органами,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України N 550 від 20.04.2006, за
результатами проведеної ревізії у
межах наданих прав контролюючі органи
вживають заходів для забезпечення:
притягнення до адміністративної,
дисциплінарної та матеріальної
відповідальності винних у допущенні
порушень працівників об'єктів
контролю; порушення перед відповідними
державними органами питання про
визнання недійсними договорів,
укладених із порушенням законодавства;
звернення до суду в інтересах держави
щодо усунення виявлених ревізією
порушень законодавства з питань
збереження і використання активів, а
також стягнення у дохід держави коштів,
одержаних за незаконними договорами,
без встановлених законом підстав або з
порушенням вимог законодавства;
застосування заходів впливу за
порушення бюджетного законодавства.

Таким чином орган державного
фінансового контролю наділений правом
заявляти вимогу про усунення порушень,
виявлених у ході перевірки
підконтрольних установ, яка
обов'язкова до виконання лише в частині
усунення допущених порушень
законодавства і за допомогою якої
неможливо примусово стягнути виявлені
в ході перевірки збитки.

В порядку адміністративного
судочинства може бути оскаржене лише
таке рішення, яке породжує
безпосередньо права чи обов'язки для
позивача.

В даній справі Державна фінансова
інспекція в Рівненській області
пред'явила вимогу, яка вказує на
виявлені збитки, їхній розмір та їх
стягнення.

Зважаючи на те, що збитки стягуються
судовому порядку за позовом органу
державного фінансового контролю,
правильність їх обчислення перевіряє
суд, який розглядає цей позов, а не
позов підконтрольної установи про
визнання вимоги протиправною.

Аналогічна правова позиція щодо
застосування зазначених норм
матеріального права висловлена
колегією суддів Судової палати в
адміністративних справах Верховного
Суду України у постановах від 15.04.2014,
13.05.2014, 20.05.2014 (справи №№ 21-40а14, 21-89а14,
21-93а14 відповідно).

Відповідно до ст.200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без зміни, якщо визнає,
що суди першої інстанції не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

З урахуванням наведеного, постанова
суду першої інстанції у даній справі є
обґрунтованою та законною, а тому її
слід залишити без змін, доводи ж
відповідача не є переконливими,
спростовуються наведеним вище та
відповідно, не можуть бути підставою
для скасування постанови суду, а тому
апеляційну скаргу слід залишити без
задоволення.

При цьому судова колегія не враховує
мотивувальну частину постанови суду
першої інстанції в частині
дослідження обставин справи та надання
їм правової оцінки щодо не
правомірності дій позивача та третьої
особи при вирішенні питання щодо
порядку здійснення компенсаційних
виплат за пільговий проїзд окремих
категорій громадян, які перевозяться
автомобільним та електротранспортом
загального користування, що призвело
до зайвого перерахування
(відшкодування) з державного бюджету
коштів для ФОП ОСОБА_4 за січень-червень
2013 року в загальній сумі 118140,02 грн. , так
як зазначені обставини повинні
досліджуватись та перевірятись у
справі за позовом фінансового органу
про стягнення збитків, а не у позові
щодо оскарження вимоги фінансового
органу.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_4 залишити без
задоволення, а постанову Рівненського
окружного адміністративного суду від
"23" липня 2014 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
її в повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)
І.Г. Охрімчук

судді: (підпис)
Т.В. Іваненко

(підпис)
Л.В. Кузьменко

З оригіналом згідно: суддя
________________________________ І.Г. Охрімчук

Повний текст cудового рішення
виготовлено "26" листопада 2014 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: Управління
праці та соціального захисту населення
Рівненської районної державної
адміністрації Рівненської області
вул.Соборна, 366-А,м.Рівне,33024

3- відповідачу/відповідачам: Державна
фінансова інспекція в Рівненській
області вул.Міцкевича, 14,м.Рівне,33028

4-третій особі: Фізична особа -
підприємець ОСОБА_4 - АДРЕСА_2,33000,

ОСОБА_6. - АДРЕСА_1, 35314. - ,