Справа № 826/14990/14
Суддя: Добрянська Я.І.
Дата ухвалення: 2014-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 листопада 2014 року
Окружний адміністративний суд м. Києва,
у складі: судді Добрянської Я.І.,
розглянув відповідно до вимог ч. 6 ст. 128
КАС України, в порядку письмового
провадження адміністративну справу:
за позовомТовариства з обмеженою
відповідальністю «УкоінвестБуд» до
відповідача-1 Виконуючого обов'язки
начальника Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
ОСОБА_3відповідача-2Прокуратури міста
Києвапровизнання неправомірними дій
та зобов'язання вчинити певні дії
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Позивач Товариство з обмеженою
відповідальністю «УкоінвестБуд»
звернувся в Окружний адміністративний
суд міста Києва з позовом до
відповідача Виконуючого обов'язки
начальника Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
місті Києві ОСОБА_3, за участю
Прокуратури міста Києва, про визнання
неправомірними дій та зобов'язання
Ухвалою Окружного адміністративного
суду міста Києва від 30.09.2014 р. позовна
заява Товариства з обмеженою
відповідальністю «УкоінвестБуд» була
залишена без руху з підстав заявлення
позивачем позовних вимог до
Прокуратури міста Києва, яку не було
визначено відповідачем по справі.
Також, ухвалою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
30.09.2014 р. про залишення позовної заяви
без руху, позивачу було надано час на
усунення недоліків позовної заяви до
За наслідками зазначеного, позивачем
до канцелярії суду 07.10.2014 р. із
супровідним листом було подано
уточнену позовну заяву (у кількості
трьох примірників), в якій визначено
Прокуратуру міста Києва відповідачем-2
у справі.
Зважаючи на усунення позивачем, у
встановлені судом строки, недоліків
позовної заяви, ухвалою Окружного
адміністративного суду м. Києва від
09.10.2014 р. суддею Добрянською Я.І. було
відкрито провадження в
призначено справу до судового
Однак, в судове засідання 18.11.2014 р.
позивач та відповідач-1 не прибули та не
скерували своїх представників, хоча
останні належним чином були
повідомлені про дату, час та місце
судового засідання, докази чого наявні
в матеріалах справи.
В свою чергу представник відповідача-2
в судовому засіданні 18.11.2014 р. проти
задоволення позовних вимог позивача до
Прокуратури міста Києва заперечив, з
підстав наведених у письмовому
запереченні, що було долучено судом до
матеріалів справи.
Відповідно до ч. 6 ст. 128 КАС України,
якщо немає перешкод для розгляду
справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
суд має право розглянути справу у
письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
Згідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, у разі
неявки у судове засідання всіх осіб,
які беруть участь у справі, чи якщо
відповідно до положень цього Кодексу
розгляд справи здійснюється за
відсутності осіб, які беруть участь у
справі (у тому числі при розгляді
справи в порядку письмового
провадження), фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
Зважаючи на викладене, а саме не
прибуття позивача та відповідача-1, що
були повідомлені належним чином, в
судове засідання 18.11.2014 р., суд ухвалив
продовжити розгляд даної
порядку письмового провадження, без
фіксування судового засідання за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу, проти чого також не
заперечив представник відповідача-2.
Про перехід до розгляду справи №
провадження, позивача та відповідача-1
було належним чином повідомлено листом
від 18.11.2014 р., докази чого містяться в
матеріалах справи.
За наслідками переходу судом до
розгляду адміністративної справи №
провадження, станом на 28.11.2014 р. жодних
інших документів з приводу даного
спору від сторін по справі до
канцелярії суду не надходило.
Так, у позовній заяві позивач просить
суд:
- зобов'язати Інспекцію державного
архітектурно-будівельного контролю у
місті Києві (в.о. начальника Інспекції
ОСОБА_3) надати достовірну, точну та
повну інформацію щодо об'єкту:
житлово-офісно-торгового комплексу з
вбудовано-прибудованими приміщеннями
офісів, торгівлі, вбудованими
приміщеннями спортивно-оздоровчого
призначення та прибудованими
паркінгом на земельній ділянці,
обмеженій Харківським шосе, вул.
Лохвицькою та гаражно-будівельним
кооперативом «Скіф»;
- визнати дії виконуючого обов'язки
начальника Інспекції ОСОБА_3
незаконними щодо надання неповної та
недостовірної інформації щодо об'єкту:
житлово-офісно-торгового комплексу з
вбудовано-прибудованими приміщеннями
офісів, торгівлі, вбудованими
приміщеннями спортивно-оздоровчого
призначення та прибудованими
паркінгом на земельній ділянці,
обмеженій Харківським шосе, вул.
Лохвицькою та гаражно-будівельним
кооперативом «Скіф»;
- зобов'язати прокуратуру міста Києва
скласти протокол про правопорушення
виконуючого обов'язки начальника
Інспекції ОСОБА_3 щодо надання
недостовірної інформації Інспекцією
згідно ч. 2 ст. 212-3 Кодексу України про
адміністративні правопорушення у
відповідності до п. 11 ч. 1 ст. 255 Кодексу
України про адміністративні
- судові витрати покласти на
В обґрунтування заявлених позовних
вимог позивач у своїй позовній заяві
зазначає про те, що відповідачем-1
Виконуючим обов'язки начальника
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
місті Києві ОСОБА_3 листом від 20.08.2014 р.
№ 7/26-3/2008/10 було надано недостовірну
інформацію стосовно того, що наказом
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
місті Києві від 15.04.2013 р. № 13-Д скасовано
виданий замовнику ТОВ «УкоінвестБуд»
на об'єкт: житлово-офісно-торговий
комплекс з вбудовано-прибудованими
приміщеннями офісів, торгівлі,
вбудованими приміщеннями
спортивно-оздоровчого призначення та
прибудованими паркінгом на земельній
ділянці, обмеженій Харківським шосе,
вул. Лохвицькою та гаражно-будівельним
кооперативом «Скіф», оскільки
постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва у
справі № 826/8680/14 від 22.07.2014 за позовом
ТОВ «УкоінвестБуд» до Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у місті Києві за участю
прокуратури Дніпровського району
міста Києва про визнання недійсним та
скасування наказу від 15.04.2013 р. № 13-Д
«Про скасування сертифікатів»
адміністративний позов було
задоволено та визнано протиправним та
скасовано наказ Інспекції від 15.04.2013 р.
№ 13-Д «Про скасування сертифікатів» з
мотивів того, що наказ не ґрунтується
на вимогах чинного законодавства.
Таким чином, на переконання позивача,
посадовою особою Інспекції
(відповідачем-1) було зухвало, всупереч
встановленій компетенції та діючому
законодавству, надано недостовірну
інформацію інвестору збудованого
об'єкту щодо житлово-офісно-торгового
комплексу з вбудовано-прибудованими
приміщеннями офісів, торгівлі,
вбудованими приміщеннями
спортивно-оздоровчого призначення та
прибудованими паркінгом на земельній
ділянці, обмеженій Харківським шосе,
вул. Лохвицькою та гаражно-будівельним
кооперативом «Скіф».
В свою чергу відповідачем не
подавалося до канцелярії суду жодних
заперечень з приводу даного спору по
письмове клопотання щодо залучення до
співвідповідачем Державної
архітектурно-будівельної інспекції
Зазначене клопотання відповідача-1
співвідповідачем Державної
архітектурно-будівельної інспекції
України - не було задоволено судом, з
мотивів його необґрунтованості та
того, що вказаний спір стосується саме
протиправності дій відповідача-1
виконуючого обов'язки начальника
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
місті Києві ОСОБА_3.
Таким чином, відповідач-1 не
заперечував проти поданого позивачем
адміністративного позову (зокрема
також в частині позовних вимог щодо
відповідача-1) та не надавав суду жодних
доказів на підтвердження
правомірності його дій, які
оскаржуються позивачем у даній справі.
Отже, розглянувши подані сторонами
документи та матеріали, заслухавши
пояснення представника відповідача-2,
всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини на яких ґрунтується
позов, об'єктивно оцінивши докази, які
мають юридичне значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті,
Окружний адміністративний суд міста
Як вбачається з наявних матеріалів
справи, та жодним чином не
заперечувалося відповідачем-1,
відповідно до законодавчих та
нормативно-правових актів у сфері
регулювання містобудівної діяльності,
21 грудня 2012 року Інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю у
місті Києві (далі - Інспекція) було
прийнято в експлуатацію закінчений
будівництвом об'єкт -
житлово-офісно-торговий комплекс з
вбудовано-прибудованими приміщеннями
офісів, торгівлі, вбудованими
приміщеннями спортивно-оздоровчого
призначення та прибудованими
паркінгом на земельній ділянці,
обмеженій Харківським шосе, вул.
Лохвицькою та гаражно-будівельним
кооперативом «Скіф» (далі -
житлово-офісно-торговий комплекс) на
підставі акта готовності об'єкта до
експлуатації шляхом видачі Інспекцією
(далі - сертифікат), замовником
будівництва якого було ТОВ
«УкоінвестБуд» (позивач).
Також, як підтверджується наявними
матеріалами справи та не було
спростовано відповідачем-1, 01 вересня
2014 року громадянин ОСОБА_4 (один з
інвесторів збудованого об'єкту)
повідомив ТОВ «УкоінвестБуд» про те, що
Інспекцією листом від 20.08.2014 р. №
7/26-3/2008/10 (за підписом виконуючого
обов'язки начальника Інспекції ОСОБА_3 -
відповідача-1) було повідомлено, що
наказом Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
місті Києві від 15.04.2013 р. № 13-Д
21.12.2012 р, виданий замовнику ТОВ
«УкоінвестБуд» на об'єкт:
житлово-офісно-торговий комплекс з
вбудовано-прибудованими приміщеннями
офісів, торгівлі, вбудованими
приміщеннями спортивно-оздоровчого
призначення та прибудованими
паркінгом на земельній ділянці,
обмеженій Харківським шосе, вул.
Лохвицькою та гаражно-будівельним
кооперативом «Скіф».
Проте, як зазначає позивач у своїй
позовній заяві, та вказаного жодними
допустимими доказами по справі не було
спростовано відповідачем-1, дана
інформація, яка була надана посадовою
особою Інспекції (відповідачем-1) у
листі від 20.08.2014 р. № 7/26-3/2008/10, - є
недостовірною, оскільки постановою
Окружного адміністративного суду
міста Києва у справі № 826/8680/14 від 22.07.2014
р. за позовом ТОВ «УкоінвестБуд» до
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
місті Києві за участю прокуратури
Дніпровського району міста Києва про
визнання недійсним та скасування
наказу від 15.04.2013 р. № 13-Д «Про
скасування сертифікатів»,
адміністративний позов було
задоволено та визнано протиправним і
скасовано наказ Інспекції від 15.04.2013 р.
№ 13-Д «Про скасування сертифікатів» з
мотивів того, що наказ не ґрунтується
на вимогах чинного законодавства.
Враховуючи зазначені вище обставини,
та зважаючи на те, що на думку позивача,
посадовою особою Інспекції
(відповідачем-1) зухвало, всупереч
встановленій компетенції та діючому
законодавству було надано
недостовірну інформацію інвестору
збудованого об'єкту щодо
житлово-офісно-торгового комплексу з
вбудовано-прибудованими приміщеннями
офісів, торгівлі, вбудованими
приміщеннями спортивно-оздоровчого
призначення та прибудованими
паркінгом на земельній ділянці,
обмеженій Харківським шосе, вул.
Лохвицькою та гаражно-будівельним
кооперативом «Скіф», позивач звернувся
за захистом своїх порушених прав та
інтересів у судовому порядку до
Окружного адміністративного суду м.
Дослідивши наявні у справі докази,
проаналізувавши матеріали справи та
заслухавши пояснення представника
відповідача-2, суд дійшов до висновку
про наявність підстав для часткового
задоволення позовних вимог позивача,
зважаючи зокрема на наступне.
Правовідносини у даній
регулюються нормами Закону України
«Про доступ до публічної інформації».
Так, Закон України «Про доступ до
публічної інформації» (далі - Закон)
визначає порядок здійснення та
забезпечення права кожного на доступ
до інформації, що знаходиться у
володінні суб'єктів владних
повноважень, інших розпорядників
публічної інформації, визначених
Законом, та інформації, що становить
У пункті 6 частини першої статті 14
Закону передбачено, зокрема, що
розпорядники інформації зобов'язані
надавати достовірну, точну та повну
інформацію, а також у разі потреби
перевіряти правильність та
об'єктивність наданої інформації.
Пунктом 4 частини другої статті 23
Закону передбачається, зокрема, що
запитувач має право оскаржити надання
недостовірної або неповної інформації.
Відповідно до пункту 5 частини першої
статті 24 Закону, відповідальність за
порушення законодавства про доступ до
публічної інформації несуть особи,
винні у вчиненні таких порушень, як
надання або оприлюднення
недостовірної, неточної або неповної
Так, надання або оприлюднення
недостовірної, неточної або неповної
інформації - це дії осіб, які
виражаються у наданні завідомо
недостовірної інформації, яка вводить
адресата в оману, або повідомлення
тільки частини запитуваної інформації,
або інформації, що повинна бути
Згідно з частиною першою статті 91
Цивільного кодексу України (далі - ЦК
України), юридична особа здатна мати
такі ж цивільні права та обов'язки
(цивільну правоздатність), як і фізична
особа, крім тих, які за своєю природою
можуть належати лише людині.
Статтею 94 цього Кодексу передбачено, що
юридична особа має право на
недоторканність її ділової репутації,
на таємницю кореспонденції, на
інформацію та інші особисті немайнові
права, які можуть їй належати.
Відповідно до частини першої статті 277
ЦК України, фізична особа, особисті
немайнові права якої порушено
внаслідок поширення про неї та (або)
членів її сім'ї недостовірної
інформації, має право на відповідь, а
також на спростування цієї інформації.
Отже, за змістом статті 91 ЦК України,
право на спростування недостовірної
інформації, передбачене частиною
першою статті 277 цього Кодексу,
належить не лише фізичним, але й
юридичним особам у передбачених
законом випадках, у тому числі як
спосіб судового захисту проти
поширення інформації, що шкодить
діловій репутації господарюючого
Недостовірною вважається інформація,
яка не відповідає дійсності або
викладена неправдиво, тобто містить
відомості про події та явища, яких не
існувало взагалі або які існували, але
відомості про них не відповідають
дійсності (неповні або перекручені).
Разом з тим, статтею 32 Конституції
України встановлено, зокрема, що
кожному гарантується судовий захист
права спростовувати недостовірну
інформацію про себе.
В даному випадку, як було зазначено
вище (підтверджується наявними
матеріалами справи), та жодними
допустимими доказами по справі не було
спростовано відповідачем-1, виконуючим
обов'язки начальника Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у місті Києві ОСОБА_3 листом
від 20.08.2014 р. № 7/26-3/2008/10 було надано
недостовірну інформацію (яка має бути
актуальною на час надання відповіді на
звернення щодо отримання публічної
інформації) стосовно того, що наказом
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
місті Києві від 15.04.2013 р. № 13-Д скасовано
виданий замовнику ТОВ «УкоінвестБуд»
на об'єкт: житлово-офісно-торговий
комплекс з вбудовано-прибудованими
приміщеннями офісів, торгівлі,
вбудованими приміщеннями
спортивно-оздоровчого призначення та
прибудованими паркінгом на земельній
ділянці, обмеженій Харківським шосе,
вул. Лохвицькою та гаражно-будівельним
кооперативом «Скіф», оскільки
постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва у
справі № 826/8680/14 від 22.07.2014 за позовом
ТОВ «УкоінвестБуд» до Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у місті Києві за участю
прокуратури Дніпровського району
міста Києва про визнання недійсним та
скасування наказу від 15.04.2013 р. № 13-Д
«Про скасування сертифікатів»
адміністративний позов було
задоволено та визнано протиправним та
скасовано наказ Інспекції від 15.04.2013 р.
№ 13-Д «Про скасування сертифікатів» з
мотивів того, що наказ не ґрунтується
на вимогах чинного законодавства.
Тобто, на час надання відповідачем-1
інформації на запит про отримання
публічної інформації (20.08.2014 р. листом №
7/26-3/2008/10), надана відповідачем-1
інформація - була не повною, не
відповідала дійсності та є
недостовірною (не актуальною).
На підставі частини 2 статті 19
Конституції України, органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
Зважаючи на викладене вище та наявні у
справі докази, суд приходить до
висновку про обґрунтованість позовних
вимог позивача до відповідача-1, за
наслідками чого суд вирішив:
- визнати дії виконуючого обов'язки
начальника Інспекції ОСОБА_3
незаконними щодо надання неповної та
недостовірної інформації щодо об'єкту:
житлово-офісно-торгового комплексу з
вбудовано-прибудованими приміщеннями
офісів, торгівлі, вбудованими
приміщеннями спортивно-оздоровчого
призначення та прибудованими
паркінгом на земельній ділянці,
обмеженій Харківським шосе, вул.
Лохвицькою та гаражно-будівельним
кооперативом «Скіф»;
- зобов'язати Інспекцію державного
архітектурно-будівельного контролю у
місті Києві (в.о. начальника Інспекції
ОСОБА_3) надати достовірну, точну та
повну інформацію щодо об'єкту:
житлово-офісно-торгового комплексу з
вбудовано-прибудованими приміщеннями
офісів, торгівлі, вбудованими
приміщеннями спортивно-оздоровчого
призначення та прибудованими
паркінгом на земельній ділянці,
обмеженій Харківським шосе, вул.
Лохвицькою та гаражно-будівельним
кооперативом «Скіф».
Однак, суд не знайшов правових підстав,
що би підтверджувалися допустимими у
справі доказами, для задоволення
позовних вимог позивача до
відповідача-2 Прокуратури міста Києва,
Відповідно до вимог частини другої
статті 106 Кодексу адміністративного
судочинства України, на підтвердження
обставин, якими обґрунтовуються
позовні вимоги, позивач надає докази, а
в разі неможливості - зазначає докази,
які не може самостійно надати, із
зазначенням причин неможливості
подання таких доказів.
Вивчивши адміністративний позов ТОВ
«УкоінвестБуд» та додані до нього
документи, судом встановлено, що
позивач зокрема просить суд
зобов'язати Прокуратуру міста Києва
скласти протокол про правопорушення
виконуючого обов'язки начальника
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контрою у
місті Києві ОСОБА_3 згідно з ч. 2 ст. 212-3
Кодексу України про адміністративні
правопорушення у відповідності до п. 11
ч. 1 ст. 255 цього Кодексу.
Водночас, обставин, якими позивач
обґрунтовує такі позовні вимоги, у
позові не викладено, та останніх не
вбачається з наявних матеріалів
справи.
Так, із змісту позову та доданих до
нього документів вбачається, що
Прокуратура міста Києва не порушувала
інтереси ТОВ «УкоінвестБуд» у сфері
публічно-правових відносин, за
захистом яких міг звернутися позивач.
Будь-яких рішень, дій чи бездіяльності
з питань, що зазначені у позові та які
могли бути оскаржені до
адміністративного суду, Прокуратура
міста Києва відносно позивача також не
приймала та не здійснювала. Отже,
публічно-правовий спір між ТОВ
«УкоінвестБуд» та прокуратурою міста
Києва взагалі відсутній.
Разом із тим, згідно зі ст.ст. 19, 20 Закону
України «Про прокуратуру», нагляд за
додержанням і застосуванням законів
здійснюється прокуратурою шляхом
перевірок, порядок проведення яких
встановлено у статті 21 цього Закону.
Так, за змістом ч. 1 ст. 21 Закону України
«Про прокуратуру» вбачається, що
перевірки проводяться за письмовими
зверненнями органів державної влади,
органів місцевого самоврядування,
депутатів усіх рівнів, фізичних та
юридичних осіб. При цьому, перевірки за
заявами фізичних чи юридичних осіб,
зверненнями та запитами депутатів усіх
рівнів, крім заяв та повідомлень про
кримінальне правопорушення,
проводяться лише у разі їх
попереднього розгляду компетентними
органами виконавчої влади, органами
місцевого самоврядування. їх
посадовими чи службовими особами або
неприйняття ними у встановлені строки
рішень з цих питань.
Також, перевірку може бути проведено за
власною ініціативою прокурора з
підстав, що визначені у п. 2.4 Положення
про порядок проведення органами
прокуратури перевірок при здійсненні
нагляду за додержанням і застосуванням
законів, затвердженого наказом
Генерального прокурора України від 12
листопада 2012 року № 111.
Для здійснення перевірки прокурор
приймає постанову, в якій зазначає
підстави, що свідчать про можливі
порушення законності, та обґрунтовує
необхідність вчинення дій,
передбачених п.п. 3, 4 та 5 частини першої
статті 20 вказаного Закону.
Лише при виявленні порушень закону у
ході перевірки прокурор у межах своєї
компетенції має право, зокрема, у
встановленому законом порядку
ініціювати притягнення особи до
адміністративної відповідальності,
складати протокол про адміністративне
правопорушення (ч. 3 ст. 20 Закону України
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 24 Закону України
«Про прокуратуру», у разі виявлення в
діянні посадової особи або громадянина
ознак адміністративного
правопорушення прокурор, його перший
заступник, заступник виносить
мотивовану постанову про ініціювання
притягнення особи до адміністративної
відповідальності, у якій обов'язково
зазначається, ким і яке положення
закону порушене та в чому полягає
В даному випадку, як вбачається з
наявних матеріалів справи, позивач не
звертався до Прокуратури міста Києва з
письмовим зверненням про проведення
перевірки виконання законів
виконуючим обов'язки начальника
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контрою у
місті Києві ОСОБА_3 щодо надання
неповної та неточної інформації по
об'єкту житлово-офісно-торгового
комплексу з вбудовано-прибудованими
приміщеннями офісів, торгівлі,
вбудованими приміщеннями
спортивно-оздоровчого призначення та
прибудованими паркінгом на земельній
ділянці, обмеженій Харківським шосе,
вул. Лохвицькою та гаражно-будівельним
кооперативом «Скіф», та відповідно
така перевірка не проводилась та
ознаки адміністративного
правопорушення в діянні вказаної
посадової особи не виявлялись.
На підставі частини 2 статті 19
Конституції України, органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
Крім того, суд не наділений правом
втручатися в дискреційні повноваження
органів прокуратури України та
роз'яснювати, яким саме чином останні
мають виконувати свої обов'язки,
передбачені чинним законодавством.
З урахуванням викладеного, у даній
адміністративній справі відсутні
підстави для зобов'язання Прокуратури
міста Києва вчинити певні дії, про що
просить позивач у своїй позовній заяві.
Таким чином, наведені вище обставини,
наявні матеріали справи та норми
зазначеного законодавства свідчать
про обґрунтованість частини позовних
вимог позивача, а саме - до
відповідача-1, що не було допустимими
доказами по справі спростовано
Згідно з вимогами ст. 86 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд оцінює докази, які є у
справі, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні. Ніякі
докази не мають для суду наперед
встановленої сили. Суд оцінює
належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.
Також, згідно з ч. 3 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
1) на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України;
2) з використанням повноваження з метою,
з якою це повноваження надано;
3) обґрунтовано, тобто з урахуванням
усіх обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);
4) безсторонньо (неупереджено);
6) розсудливо;
7) з дотриманням принципу рівності
перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
8) пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
9) з урахуванням права особи на участь
у процесі прийняття рішення;
10) своєчасно, тобто протягом розумного
Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.
Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.
В даному випадку, відповідачем-1, як
суб'єктом владних повноважень, не було
доведено суду правомірності його дій,
щодо надання неповної та недостовірної
інформації стосовно об'єкту:
житлово-офісно-торгового комплексу з
вбудовано-прибудованими приміщеннями
офісів, торгівлі, вбудованими
приміщеннями спортивно-оздоровчого
призначення та прибудованими
паркінгом на земельній ділянці,
обмеженій Харківським шосе, вул.
Лохвицькою та гаражно-будівельним
кооперативом «Скіф», та крім того,
відповідач-1 взагалі не надав суду
жодних обґрунтованих заперечень з
приводу даного спору.
Натомість позивач надав суду
відповідні обґрунтування, що
підтверджуються допустимими доказами
у справі, щодо протиправності надання
відповідачем-1 неповної та
недостовірної інформації стосовно
об'єкту: житлово-офісно-торгового
комплексу з вбудовано-прибудованими
приміщеннями офісів, торгівлі,
вбудованими приміщеннями
спортивно-оздоровчого призначення та
прибудованими паркінгом на земельній
ділянці, обмеженій Харківським шосе,
вул. Лохвицькою та гаражно-будівельним
кооперативом «Скіф».
Зважаючи на таке, позовні вимоги
позивача підлягають до часткового
Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС
України, якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
Якщо адміністративний позов
задоволено частково, судові витрати,
здійснені позивачем, присуджуються
йому відповідно до задоволених вимог, а
відповідачу - відповідно до тієї
частини вимог, у задоволенні яких
позивачеві відмовлено.
У зв'язку з тим, що судом позов
немайнового характеру задовольняється
частково, судові витрати позивача зі
сплати судового збору підлягають
відшкодуванню йому з державного
бюджету пропорційно до задоволених
Враховуючи вищенаведене в сукупності,
та керуючись ст.ст. 2, 71, 86, 94, 97, 158-163 КАС
України, Окружний адміністративний суд
1. Позов задовольнити частково.
2. Визнати протиправними дії
виконуючого обов'язки начальника
Інспекції ОСОБА_3 щодо надання неповної
та недостовірної інформації стосовно
об'єкту: житлово-офісно-торгового
комплексу з вбудовано-прибудованими
приміщеннями офісів, торгівлі,
вбудованими приміщеннями
спортивно-оздоровчого призначення та
прибудованими паркінгом на земельній
ділянці, обмеженій Харківським шосе,
вул. Лохвицькою та гаражно-будівельним
кооперативом «Скіф».
3. Зобов'язати Інспекцію
державного архітектурно-будівельного
контролю у місті Києві (в.о. начальника
Інспекції ОСОБА_3) надати достовірну,
точну та повну інформацію щодо об'єкту:
житлово-офісно-торгового комплексу з
вбудовано-прибудованими приміщеннями
офісів, торгівлі, вбудованими
приміщеннями спортивно-оздоровчого
призначення та прибудованими
паркінгом на земельній ділянці,
обмеженій Харківським шосе, вул.
Лохвицькою та гаражно-будівельним
кооперативом «Скіф».
4. Стягнути з Державного бюджету
України на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю
буд. 13-А) судові витрати зі сплати
судового збору пропорційно до
задоволених позовних вимог, у розмірі
48,72 грн. за рахунок бюджетних
асигнувань Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
5. В іншій частині позовних вимог
Строк і порядок набрання судовим
рішенням законної сили встановлені у
статті 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, якщо інше не
встановлено цим Кодексом.

Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції за правилами,
встановленими ст. ст. 185-187 КАС України.

Суддя:
Я.І. Добрянська

Дата складання та підписання в повному
обсязі постанови - 28.11.2014 р.