Справа № 464/8778/14-а
Суддя: Борачок М. В.
Дата ухвалення: 2014-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 464/8778/14-а
пр.№ 2-а/464/190/14
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.11.2014 року Сихівський районний суд
м.Львова

в складі: головуючого Борачка М.В.

при секретарі Гарасимович Ю.Р.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Львові
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до Львівської митниці
Міндоходів про скасування постанови
про адміністративне правопорушення, -

встановив:

позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом, в якому просить скасувати
постанову Львівської митниці
Міндоходів №1749/20909/14 від 15 серпня 2014
року. В обґрунтування позову
покликається на те, що вказаною
постановою його притягнуто до
адміністративної відповідальності за
ч.3 ст.470 Митного кодексу України,
зокрема, його визнано винним у тому, що
05.08.2014 року на автомобілі марки «Opel
Vectra», д.н.з. НОМЕР_1 в'їхав в зону митного
контролю м/п «Мостиська» Львівської
митниці Міндоходів, прямуючи з України
до Польщі у приватну поїздку обрав
смугу руху спрощеного митного контролю
«зелений коридор». Під час проходження
митного контролю, при внесенні
інформації в модуль «журнал
пасажирського пункту пропуску»
виявилось, що 11.12.2013 року він ввіз на
територію України смугою руху
спрощеного митного контролю «зелений
коридор» через м/п «Мостиська»
Львівської митниці Міндоходів
автомобіль марки «Opel Omega», д.н.з. НОМЕР_2
в митному режимі «транзит», станом на
05.08.2014 року з митної території України,
не вивіз та у інший митний режим, згідно
законодавства не помістив. Проте,
вважає таку постанову незаконною та
необґрунтованою, оскільки йому не був
встановлений митний режим транзиту,
оскільки під час перетину ним кордону
11.12.2013 року на вказаному в постанові
транспортному засобі особистого
користування працівниками митного
органу не було повідомлено йому про
встановлення митного режиму транзиту,
а він також не подавав жодних
документів для його встановлення.
Відтак, вважає що в його діях відсутній
склад правопорушення, передбаченого ч.3
ст.470 Митного кодексу України. Крім
того, вважає, що дана постанова
винесена з порушенням вимог ст.467 МК
України в зв'язку із закінченням строку
накладення адміністративного
стягнення, оскільки правопорушення
вчинено 11.12.2013 року, статтею 95 МК
України встановлено 10-денний строк
транзитного перевезення, а тому
шестимісячний строк для притягнення
його до адміністративної
відповідальності почав спливати 22.12.2014
року та закінчився 22.06.2014 року. Просить
постанову від 15 серпня 2014 року про
притягнення його до відповідальності
за ч.3 ст.470 Митного кодексу України
скасувати.

Позивач в судовому засіданні позов
підтримав, дав пояснення аналогічні
змісту позовної заяви, просить позов
задоволити. Додатково зазначив, що
роз'яснення щодо можливості накладення
адміністративного стягнення за
порушення митних правил, передбаченого
ч.3 ст.470 МК України викладені в
письмовому роз'ясненні Міністерства
доходів і зборів України за №1952/6/99-99-24
від 30.04.2013 року.

Представник відповідача в судовому
засіданні позов заперечив та пояснив,
що автомобіль позивача перебуває під
митним контролем та до його
переміщення повинні виконуватися
певні вимоги та на нього поширюються
вимоги ч.3 ст.470 МК України, оскільки
поняття «транспортний засіб
особистого користування» охоплюється
поняттям «товар» згідно з п.57 ч.1 ст.4 МК
України. Таким чином, позивач перевищив
встановлений МК України строк доставки
транспортного засобу, що перебуває під
митним контролем до органу доходів і
зборів призначення, терміном більш ніж
на 10 діб та вчинив правопорушення
передбачене ч.3 ст.470 МК України. Щодо
твердження позивача про те, що його
транспортний засіб не міг бути
поміщений у митний режим «транзит», то
такі вважає безпідставними, оскільки
особливості ввезення громадянами
транспортних засобів особистого
користування, яким є автомобіль
позивача, з метою транзиту через митну
територію України визначені ст.381 МКУ,
яка не встановлює жодних додаткових
вимог для транспортних засобів,
постійно зареєстрованих у відповідних
реєстраційних органах іноземної
держави, що підтверджується
відповідним документом і цих вимог
позивач повністю дотримався під час
ввезення транспортного засобу в режимі
«транзит». Крім того, в поясненнях від
05.08.2014 року ОСОБА_1 зазначив, що в'їхав на
територію України в режимі транзит та з
умовами транзиту був ознайомлений.
Стаття 467 МК України не визначає
виключного переліку триваючих
порушень. Згідно з листом Міністерства
юстиції України від 01.12.2003 року №22-34-1465
триваючими адміністративними
проступками є проступки, пов'язані з
тривалим, неперервним невиконанням
обов'язків, передбачених правовою
нормою, припиняються або виконанням
регламентованих обов'язків або
притягненням винної у невиконанні
особи до відповідальності. Тобто такі
правопорушення слід розглядати як
формально закінчені з моменту їх
суб'єктивного офіційного виявлення, а
саме з часу виявлення і фіксації в
протоколі про адміністративне
правопорушення. Таким чином, оскільки
дане правопорушення виявлено 05.08.2014
року під час перетину кордону, то
твердження позивача про пропуск строку
притягнення його до відповідальності є
безпідставними. Відтак, позивача
підставно та правомірно притягнуто до
адміністративної відповідальності за
ч.3 ст.470 Митного кодексу України. При
складенні протоколу та прийнятні
постанови дотримано вимог
процесуального законодавства, а тому
просить в задоволенні позову
відмовити.

Заслухавши пояснення учасників
процесу, з'ясувавши дійсні обставини
справи та перевіривши їх доказами, суд
приходить до висновку, що позов
підлягає до задоволення з наступних
підстав.

Судом встановлено, що постановою
№1749/20909/14 від 15 серпня 2014 року позивача
притягнуто до адміністративної
відповідальності за ч.3 ст.470 Митного
кодексу України та накладено
адміністративне стягнення у виді
штрафу в розмірі 8 500 грн. Згідно змісту
даної постанови позивача визнано
винним у тому, що він, 05.08.2014 року на
автомобілі марки «Opel Vectra», д.н.з. НОМЕР_1
в'їхав в зону митного контролю м/п
«Мостиська» Львівської митниці
Міндоходів, прямуючи з України до
Польщі у приватну поїздку обрав смугу
руху спрощеного митного контролю
«зелений коридор». Під час проходження
митного контролю, при внесенні
інформації в модуль «журнал
пасажирського пункту пропуску»
виявилось, що 11.12.2013 року він ввіз на
територію України смугою руху
спрощеного митного контролю «зелений
коридор» через м/п «Мостиська»
Львівської митниці Міндоходів
автомобіль марки «Opel Omega», д.н.з. НОМЕР_2
в митному режимі «транзит», станом на
05.08.2014 року з митної території України,
не вивіз та у інший митний режим, згідно
законодавства не помістив.

Згідно з ст.90 МК України транзит - це
митний режим, відповідно до якого
товари та/або транспортні засоби
комерційного призначення
переміщуються під митним контролем між
двома митними органами України або в
межах зони діяльності одного митного
органу.

При цьому, відповідно до приписів глави
17 МК України ввезення товарів та
транспортних засобів комерційного
призначення у режимі транзит
передбачає проведення їх митного
оформлення з поданням письмової митної
декларації із зазначенням
найменування, строків вивезення,
митниці призначення тощо.

У відповідності до 95 МК України
встановлено строк транзитного
перевезення для автомобільного
транспорту 10 діб (у разі переміщення в
зоні діяльності одного митного органу -
5 діб).

З врахуванням вищенаведеного,
відповідно до чинного законодавства,
позивач ОСОБА_2 зобов'язаний був
вивезти ввезений транспортний засіб
особистого користування з митної
території України в максимальний строк
до 22.12.2013 року.

Вказані дії позивачем зроблено не було,
а тому, на переконання суду, ОСОБА_2
вчинив перевищення встановленого
статтею 95 МК України строку доставки
транспортних засобів більше ніж на
десять діб, тобто порушення митних
правил, передбачене ч.3 ст.470 МК України.

Відповідно до вимог ст.487 МК України
провадження у справах про порушення
митних правил здійснюється відповідно
до цього Кодексу, а в частині, що не
регулюється ним, - відповідно до
законодавства України про
адміністративні правопорушення.

Згідно з ч.1 ст.467 МК України якщо справи
про порушення митних правил відповідно
до статті 522 цього Кодексу
розглядаються органами доходів і
зборів, адміністративне стягнення за
порушення митних правил може бути
накладено не пізніше, ніж через шість
місяців з дня вчинення правопорушення,
а у разі розгляду органами доходів і
зборів справ про триваючі порушення
митних правил, у тому числі передбачені
статтями 469, 477-481, 485 цього Кодексу, - не
пізніше, ніж через шість місяців з дня
виявлення цих правопорушень.

Статтею 21 МК України визначено, що
консультації з питань практичного
застосування окремих норм
законодавства України з питань
державної митної справи надаються
центральним органом виконавчої влади,
що забезпечує реалізацію державної
політики у сфері державної митної
справи, яким на даний час є
Міністерство доходів і зборів України.

Як вбачається з письмових заперечень
відповідача, останній посилається на
письмове роз'ясненні Міністерства
доходів і зборів України
№16666/7/99-99-24-03-09-17 від 30.08.2013 року, в якому
зазначено, що обґрунтованим є розгляд
питання щодо накладення стягнення за
порушення митних правил, передбаченого
ч.3 ст.470 МК України, за підстав
віднесення його до категорії триваючих
(зокрема, недоставляння до митниці у
встановлений ст.95 МК України строк) не
пізніше, ніж через 6 місяців з дня
виявлення.

Крім того, в листі Міністерства доходів
і зборів України за №1952/6/99-99-24 від 30.04.2013
року вказано, що правопорушення,
пов'язане з перевищенням встановленого
статтею 95 Кодексу строку доставки
товарів, транспортних засобів
комерційного призначення, митних та
інших документів на ці товари більше
ніж на десять діб, вважається вчиненим
на одинадцятий день після настання
строку доставки, передбаченого статтею
95 Кодексу.

Суд також вважає за необхідне
зазначити, що згідно ч.4 ст.3 МК України у
разі якщо норми законів України чи
інших нормативно-правових актів з
питань державної митної справи
допускають неоднозначне (множинне)
трактування прав та обов'язків
підприємств і громадян, які
переміщують товари, транспортні засоби
комерційного призначення через митний
кордон України або здійснюють операції
з товарами, що перебувають під митним
контролем, чи прав та обов'язків
посадових осіб митних органів,
внаслідок чого є можливість прийняття
рішення як на користь таких
підприємств та громадян, так і на
користь митного органу, рішення
повинно прийматися на користь
зазначених підприємств і громадян.

Таким чином, враховуючи відсутність в
МК України та чинному законодавстві
України визначення поняття «триваюче
правопорушення», наявність двох
протилежних за змістом роз'яснень
даного поняття Міністерством доходів і
зборів України, суд приходить до
висновку, що вчинене ОСОБА_2
правопорушення, передбачене ч.3 ст.470 МК
України, не може вважатися триваючим,
оскільки вважається закінченим із
настанням конкретної календарної дати.

Разом з тим, суд звертає увагу на те, що
як вбачається з наданої представником
відповідача інформації про перетин
позивачем державного кордону України,
останній після ввезення 11.12.2013 р.
автомобіля «Opel Omega», д.н.з. НОМЕР_2 на
територію України, в період з 25.02.2014 р.
по 31.07.2014 р. сорок сім раз перетинав
державний кордон України, а тому
твердження представника відповідача
про те, що вчинене ним правопорушення
не могло бути виявлене раніше не
заслуговує на увагу.

Відповідно до п.7 ст.247 КУпАП
провадження в справі про
адміністративне правопорушення не
може бути розпочато, а розпочате
підлягає закриттю у зв'язку з
закінченням строків накладення
адміністративного стягнення.

Судом встановлено, що позивачем було
ввезено автомобіль на митну територію
України 11.12.2013 року і стягнення,
передбачене ч.3 ст.470 МУ України, за
вчинення правопорушення могло бути
накладене на позивача при невивезені
вищевказаного автомобіля - до 22.06.2014р., а
накладено 05.08.2014 року, тобто після
закінчення строку накладення
адміністративного стягнення.

Враховуючи встановлені обставини, суд
вважає, що постанова від 05.08.2014 р. про
накладення адміністративного
стягнення на ОСОБА_2 в цій частині
винесена з порушенням вимог ст.467 МК
України, в зв'язку з закінченням строку
накладення адміністративного
стягнення.

Згідно ст. 293 КУпАП орган (посадова
особа) при розгляді скарги на постанову
по справі про адміністративне
правопорушення перевіряє законність і
обґрунтованість винесеної постанови і
приймає зокрема, рішення про
скасування постанови і закриття
справи.

За таких обставин, суд прийшов до
висновку, що строки накладення
адміністративного стягнення на ОСОБА_2
за порушення митних правил,
передбачених ч.3 ст.470 МК України, на
момент винесення спірної постанови
закінчилися, а тому така є протиправною
і підлягає скасуванню, а провадження у
справі необхідно закрити у зв'язку із
закінченням строків накладення
адміністративного стягнення.

На підставі викладеного, керуючись
ст.247 КУпАП, ст.ст. 467, 470, 489, 530, 531 МК
України, ст. 2, 86, 155, 156 - 158, 160-163, 171-2 КАС
України, суд, -

п о с т а н о в и в :

позов ОСОБА_1 до Львівської митниці
Міндоходів про скасування постанови
про адміністративне правопорушення -
задоволити.

Постанову Львівської митниці
Міндоходів №1749/20909/14 від 15 серпня 2014
року про притягнення ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності за
ст.470 ч.3 КУпАП - скасувати, а справу про
адміністративне правопорушення
відносно ОСОБА_1 за ст.470 ч.3 КУпАП -
закрити.

Постанова остаточна і оскарженню не
підлягає.

Головуючий
Борачок М.В.