Справа № 572/4974/14-а
Суддя: Малахова Н.М.
Дата ухвалення: 2014-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:Малахова Н.М.
УХВАЛА

іменем України

"02" грудня 2014 р.
Справа № 572/4974/14-а

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Малахової Н.М.

суддів:
Жизневської А.В.

Котік Т.С.,

розглянувши в письмовому провадженні
апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу
Сарненського районного суду
Рівненської області від "13" жовтня 2014 р.
у справі за позовом ОСОБА_3 до
Управління праці та соціального
захисту населення Сарненської
районної державної адміністрації
Рівненської області про визнання
незаконними дій та бездіяльності щодо
перерахунку та виплати щорічної
допомоги на оздоровлення та
зобов'язання вчинити певні дії ,

ВСТАНОВИВ:

10 жовтня 2014 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з позовом до Управління праці та
соціального захисту населення
Сарненської районної державної
адміністрації про визнання
незаконними дій та бездіяльності щодо
перерахунку та виплати щорічної
допомоги на оздоровлення та
зобов'язання нарахувати та виплатити
допомогу за період 2011-2014 років.

Ухвалою Сарненського районного суду
Рівненської області від 13 жовтня 2014
року адміністративний позов про
визнання незаконними дій та
бездіяльності щодо перерахунку та
виплати ОСОБА_3 щорічної допомоги на
оздоровлення та зобов'язання
нарахувати та виплатити допомогу за
період 2011-2013 років залишено без
розгляду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3,
посилаючись на порушення судом норм
процесуального права просить
скасувати вказану ухвалу та направити
справу для продовження розгляду до
суду першої інстанції.

Сторони не скористалися своїм правом
на участь в судовому засіданні:
повноважних представників в засідання
суду не направили, про час та місце
розгляду справи були повідомлені
належним чином.

За таких підстав, з врахуванням
приписів ч.4 ст.196 КАС України, п.2 ч.1 ст.197
КАС України розгляд апеляційної скарги
здійснюється судовою колегією за
відсутності позивача та представника
відповідача, в порядку письмового
провадження.

Розглянувши справу в межах визначених
ст. 195 КАС України, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає до задоволення, виходячи з
наступного.

Згідно приписів ст. 99 КАС України
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного
суду за захистом прав, свобод та
інтересів особи встановлюється
шестимісячний строк, який, якщо не
встановлено інше, обчислюється з дня,
коли особа дізналася або повинна була
дізнатися про порушення своїх прав,
свобод чи інтересів.

Цим Кодексом та іншими законами можуть
також встановлюватися інші строки для
звернення до адміністративного суду
суб'єкта владних повноважень.

Для захисту прав, свобод та інтересів
особи цим Кодексом та іншими законами
можуть встановлюватися інші строки для
звернення до адміністративного суду,
які, якщо не встановлено інше,
обчислюються з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Наслідки пропущення строків звернення
до адміністративного суду визначено
приписами ст. 100 КАС України.

Адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд на підставі позовної заяви та
доданих до неї матеріалів не знайде
підстав для визнання причин пропуску
строку звернення до адміністративного
суду поважними, про що постановляється
ухвала.

Позовна заява може бути залишена без
розгляду як на стадії вирішення
питання про відкриття провадження в
адміністративній справі без
проведення судового засідання, так і в
ході підготовчого провадження чи
судового розгляду справи.

Згідно доводів позивача, при звернені
до адміністративного суду з вказаним
позовом повинні застосовуватися
строки, передбачені Віденською
конвенцією про цивільну
відповідальність за ядерну шкоду, а
саме : право на відшкодування ядерної
шкоди, заподіяної життю і здоров'ю
особи, складає тридцять років від дня
ядерного інциденту.

Колегія суддів вважає вказані доводи
помилковими.

Актом спеціального законодавства, дія
якого спрямована на реалізацію
конституційного права громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, на охорону їх життя і
здоров'я та створює єдиний порядок
визначення категорій зон радіоактивно
забруднених територій, умов проживання
і трудової діяльності на них,
соціального захисту потерпілого
населення України та встановлює
відповідальність за шкоду, спричинену
Чорнобильською катастрофою, є Закон
України "Про статус та соціальний
захист громадян, що постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Абзацом третім частини другої статті 1
цього Закону передбачено, що державна
політика в галузі соціального захисту
потерпілих від Чорнобильської
катастрофи та створення умов
проживання і праці на забруднених
територіях базується, зокрема, на
принципі соціального захисту людей,
повного відшкодування шкоди особам,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи.

Статтею 70 Закону України "Про статус та
соціальний захист громадян, що
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" закріплено право громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи, захищати у
відповідних державних, судових органах
свої законні інтереси та інтереси
своїх дітей. При цьому зазначеним
Законом строк звернення до суду з
адміністративним позовом не
встановлено.

Відтак, у спірних правовідносинах
повинні бути застосовані строки,
передбачені ст. 99 КАС України.

Окрім того, статтею VI Віденської
конвенції про цивільну
відповідальність за ядерну шкоду,
ратифікованою Законом України від 12
липня 1996 року № 334/96-ВР, передбачено, що
права на відшкодування за цією
Конвенцією втрачають силу, якщо позов
не подано на протязі десяти років з дня
ядерного інциденту. Конвенція
передбачає відповідальність та
відшкодування за заподіяний ядерний
інцидент з боку оператора - особи,
призначеної або визнаної
відповідальною державою в якості
оператора ядерної установки.

Управління праці та соціального
захисту населення Сарненської
районної державної адміністрації
жодним чином не відповідає критеріям
оператора ядерної установки,
встановленим Віденською конвенцією
про цивільну відповідальність за
ядерну шкоду, її застосування у цій
справі є неможливим.

ОСОБА_3, отримуючи щороку допомогу на
оздоровлення у значно менших розмірах,
мав можливість дізнатися про
порушення своїх прав та звернутися до
суду за їх захистом у строки визначені
ст. 99 КАС України.

Отже, залишаючи позовну заяву без
розгляду суд першої інстанції
обґрунтовано виходили з того, що
позивачем пропущено шестимісячний
строк звернення до суду, оскільки він
мав можливість знати про порушення
своїх прав та своєчасно звернутися до
суду за їх захистом.

З огляду на вищенаведене, апеляційна
скарга не підлягає до задоволення, а
ухвала суду першої інстанції підлягає
залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 199, 205, 206 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити
без задоволення, а ухвалу
Сарненського районного суду
Рівненської області від "13" жовтня 2014 р.
без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)
Н.М. Малахова

судді: (підпис)
А.В.
Жизневська

(підпис)
Т.С. Котік

З оригіналом згідно: суддя
________________________________ Н.М. Малахова

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 АДРЕСА_1

2.1. - надіслати позивачу в електронному
вигляді на електронну адресу :
@mail.gov.ua

3- відповідачу/відповідачам:
Управління праці та соціального
захисту населення Сарненської
районної державної адміністрації
Рівненської області вул. Демократична,
46,м.Сарни,Сарненський район, Рівненська
область,34502

4-представнику позивача: ОСОБА_5,
АДРЕСА_2 - ,