Справа № 127/2-а-2014/2011
Суддя: Овсюк Є. М.
Дата ухвалення: 2014-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 127/2-а-2014/2011
Провадження № 2-ар/127/31/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2014 року
Вінницький
міський суд Вінницької області у
складі: головуючого-судді – Овсюк Є.М.

за участю секретаря – Олійник І.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні заяву ОСОБА_1 примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Вінницькій
області про роз’яснення рішення суду, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Ленінського районного суду
м.Вінниці від 21.04.2011 року було визнано
протиправними дії Управління праці і
соціального захисту населення в
Ленінському районі м. Вінниці № 2
(Вишенька) та Головного управління
праці і соціального захисту населення
Вінницької міської ради, щодо відмови
у проведенні нарахування та виплати
ОСОБА_2 відповідно до ст.ст. 20 п. 14,48
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» одноразової компенсації
за шкоду заподіяну здоров»ю; щорічної
допомоги на оздоровлення та
компенсації 50 процентів вартості
продуктів харчування за медичними
нормами, встановленими Міністерством
охорони здоров»я України.
Зобов’язано Управління праці і
соціального захисту населення в
Ленінському районі м. Вінниці № 2
(Вишенька) провести нарахування, а
Головне управління праці і соціального
захисту населення Вінницької міської
ради здійснити виплату ОСОБА_2
одноразової компенсації за шкоду
заподіяну здоров»ю, щорічної допомоги
на оздоровлення починаючи з 14.07.2009 р.,
згідно ст. 48 Закону України № 796 -XII
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали
Чорнобильської катастрофи» (зі
змінами, внесеними Законом України №
230/96-ВР) , а саме:

· одноразову компенсацію за
шкоду заподіяну здоров’ю – 30
мінімальних заробітних плат, виходячи
з розміру мінімальної заробітної плати
на момент фактичної виплати
компенсації, з врахуванням виплачених
сум;

· щорічну допомогу на
оздоровлення, як інваліду ІІІ групи – 4
мінімальні заробітні плати, виходячи з
розміру мінімальної заробітної плати
на момент фактичної виплати
компенсації, з врахуванням виплачених
сум;

· відповідно до ст. 20 п. 14
закону компенсацію 50 відсотків
вартості продуктів харчування за
медичними нормами, встановленими
Міністерством охорони здоров’я
України з розрахунку 292 гривень
починаючи з вересня 2010 року.

Ухвалою Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 08.04.2013 року
постанову Ленінського районного суду
м.Вінниці від 24.04.2011 року залишено без
змін.

17.11.2014 року головний державний
виконавець Відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Вінницькій
області звернувся до суду з заявою про
роз’яснення постанови Ленінського
районного суду м.Вінниці від 24.04.2011 року
посилаючись на те, що в провадженні
відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Вінницькій області перебуває
виконавчий лист по справі № 2-а-2014/2011,
виданий 24.05.2011р Ленінським районним
судом м. Вінниці. Відповідно до вимог
ст. ст. 17, 19, 25 Закону України «Про
виконавче провадження» державним
виконавцем 30.05.2011 винесено постанову
про відкриття виконавчого провадження
з виконання вищевказаного виконавчого
документа, копії якої того ж дня
надіслано боржнику. для виконання та
стягувачу для відома. Боржником
рішення суду виконано частково, а саме,
здійснено перерахунок допомоги та
нараховано заборгованість в розмірі
40912,40 грн. Однак, виникли питання щодо
перерахунку допомоги відповідно до ст.
20 п.14 цього Закону компенсацію 50%
вартості продуктів харчування за
медичними нормами, встановленими
Міністерством охорони здоров'я України
з розрахунку 292 гривень починаючи з
вересня 2010р, оскільки боржником
виплачується допомога в розмірі 292 грн.
щомісячно. Таким чином, стає
незрозумілим те, чи повинна
виплачуватись допомога, відповідно до
ст. 20 п.14 Закону компенсацію 50% вартості
продуктів харчування за медичними
нормами, встановленими Міністерством
охорони здоров'я України з розрахунку
292 гривень, щомісячно в сумі 292 грн. чи
за щомісячним залишком коштів з
врахуванням виплат 292 грн. Наведене
змусило заявника звернутись до суду з
даною заявою.

Представник заявника ОСОБА_1
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Вінницькій області в судове засідання
не з"явився, в заяві просив суд заяву
розглянути у його відсутність.

ОСОБА_2 не заперечує проти роз’яснення
рішення суду і вважає за необхідне
роз’яснити постанову встановивши, що
допомога повинна виплачуватись
відповідно до ст. 20 п. 14 Закону як
компенсація 50 відсотків вартості
продуктів харчування за медичними
нормами, встановленими Міністерством
охорони здоров’я України з розрахунку
292 гривень починаючи з вересня 2010 року.

Представник Департаменту соціальної
політики Вінницької міської ради
ОСОБА_3 в судовому засіданні також
вважає, що допомога повинна
виплачуватись відповідно до ст. 20 п 14
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Заслухавши пояснення сторін і зміст
заяви суд приходить до висновку про
необхідність роз’яснити дану
постанову для її безумовного виконання
з врахуванням наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КАС України якщо
судове рішення є незрозумілим, суд,
який його ухвалив, за заявою осіб , які
беруть участь у справі, або державного
виконавця, ухвалою роз’яснює своє
рішення, не змінюючи при цьому його
змісту.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України
«Про виконавче провадження» рішення
про стягнення коштів з державного та
місцевих бюджетів або бюджетних
установ виконуються органами
Державного казначейства України у
встановленому Кабінетом Міністрів
України порядку.

Частиною 1 ст. 3 Закону України «Про
гарантії держави щодо виконання
судових рішень» передбачено, що
виконання рішень суду про стягнення
коштів боржникам за якими є державний
орган, здійснюється центральним
органом виконавчої влади, яким є
Державна казначейська служба України,
який утворюється для реалізації
державної політики у сфері
казначейського обслуговування
бюджетних коштів.

З врахуванням наведеного суд, вважає за
необхідне роз’яснити постанову
Ленінського районного суду м.Вінниці
від 21.04.2011 року встановивши, що допомога
повинна виплачуватись відповідно до
ст. 20 п. 14 Закону як компенсація 50
відсотків вартості продуктів
харчування за медичними нормами,
встановленими Міністерством охорони
здоров’я України з розрахунку 292
гривень починаючи з вересня 2010 року
щомісячно.

Враховуючи наведене, керуючись ст. 170
КАС України,-

УХВАЛИВ:

Роз’яснити постанову Ленінського
районного суду м.Вінниці від 21.04.2011 року
встановивши, що допомога ОСОБА_2
повинна виплачуватись відповідно до
ст. 20 п. 14 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» як компенсація 50 відсотків
вартості продуктів харчування за
медичними нормами, встановленими
Міністерством охорони здоров’я
України з розрахунку 292 гривень
починаючи з вересня 2010 року щомісячно.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом
п’яти днів з дня проголошення ухвали
суду.

СУДДЯ: