Справа № 529/1149/14-а
Суддя: Щабельська І. В.
Дата ухвалення: 2014-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 529/1149/14-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2014 року Диканський
районний суд Полтавської області у
складі:

головуючого - судді
Щабельської І. В.,

при секретарі
Іванченко В. А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в смт Диканька
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до Інспектора ДПС взводу № 1
РДПС ВДАІ м. Харкова Чалого Сергія
Павловича про скасування постанови у
справі про адміністративне
правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Вказуючи на те, що 28 жовтня 2014 року
постановою інспектора взводу № 1 РДПС
ВДАІ м. Харкова Чалого С.П. він
безпідставно був притягнутий до
адміністративної відповідальності за
ч. 1 ст. 122 КУпАП за перевищення
встановлених обмежень швидкості руху
під час керування автомобілем марки DAF
XF 95430, реєстраційний номер НОМЕР_1, хоча,
на його думку, він порушень Правил
дорожнього руху України /далі - ПДР
України/ не допускав, а прилад, яким
інспектор ВДАІ вимірював швидкість
його руху, належним чином не
сертифікований, позивач звернувся до
суду з позовом про скасування вказаної
постанови.

В судовому засіданні позивач позов
підтрима та пояснив, що 28 жовтня 2014 року
близько 12 год. 40 хв. він керував
вказаним вище автомобілем та рухався
із швидкістю 65 км/год. по об"їздній
дорозі м. Харкова, де, на його думку,
обмеження швидкості руху не було, так
як в районі цього відрізку дороги
відсутні житлові будівлі, однак був
зупинений працівниками ДАІ і відносно
нього був складений адміністративний
протокол про порушення вимог п. 12.4 ПДР
України за перевищення швидкості руху
та складена відповідачем постанова про
притягнення його до адміністративної
відповідальності за ст. 122 ч. 1 КУпАП. Він
рухався в колоні інших транспортних
засобів і відповідачем здійснювалась
фіксація швидкості руху за допомогою
вимірювального пристрою, який не мав
відповідної сертифікації, хоча це
передбачено чинним законодавством.
Тому просив визнати дії відповідача
неправомірними та скасувати постанову
про притягнення його до
адміністративної відповідальності у
звязку з відсутністю в його діях
порушень ПДР України.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, на адресу подав письмові
заперечення проти позову та клопотання
про розгляд справи у його відсутність.

За вказаних обставин розгляд справи
був проведений без участі відповідача.

Заслухавши пояснення позивача,
дослідивши матеріали справи та
оцінивши докази у сукупності, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги задоволенню не підлягають з
наступних підстав.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в
справі про адміністративне
правопорушення є будь-які фактичні
дані, на основі яких у визначеному
законом порядку орган (посадова особа)
встановлює наявність чи відсутність
адміністративного правопорушення,
винність даної особи в його вчиненні та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються протоколом про
адміністративне правопорушення,
поясненнями особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
потерпілих, свідків, висновком
експерта, речовими доказами,
показаннями технічних приладів та
технічних засобів, що мають функції
фото- і кінозйомки, відеозапису, які
використовуються при нагляді за
виконанням правил, норм і стандартів,
що стосуються забезпечення безпеки
дорожнього руху, протоколом про
вилучення речей і документів, а також
іншими документами.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова
особа) при розгляді справи про
адміністративне правопорушення
зобов'язаний, зокрема з'ясувати: чи було
вчинено адміністративне
правопорушення, чи винна дана особа в
його вчиненні, чи підлягає вона
адміністративній відповідальності.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

28.10.2014 року відповідачем складений
протокол про адміністративне
правопорушення серії АВ2 № 035631 про
допущення позивачем порушень п. 12.4 ПДР
України та винесена постанова серії
ПС2 № 200611 про притягнення позивача до
адміністративної відповідальності і
накладене стягнення у виді штрафу в
розмірі 340 грн. за вчинення
правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122
КУпАП, за перевищення обмеженої
швидкості руху в населеному пункті.

З протколу про адміністративне
правопорушення серії АВ2 № 035631 від
28.10.2014 року вбачається, що вказане
правопорушення зафіксоване за
допомогою вимірювального приладу
швидкості TruCAM LTI 20/20.

Твердження у суді позивача про те, що
він рухався із швидкістю 65 км/год
спростовується фотоматеріалами,
зафіксованими за допомогою
вимірювального приладу швидкості TruCAM
LTI 20/20, з яких вбачається, що швидкість
руху автомобіля марки DAF XF 95430,
реєстраційний номер НОМЕР_1, яким
керував позивач, складала 83 км/год.
Твердження позивача про відсутність
сертифікації вказаного вимірювального
пристрою також спростовується
Свідоцтвом про повірку робочого засобу
вимірювальної техніки № 22-2/131/332,
виданим 29 листопада 2013 року Державним
підприємством "Всеукраїнський
державний науково-виробничий центр
стандартизації, метрологфї,
сертифікації та захисту прав
споживачів", чинним до 29 листопада 2014
року.

Твердження позивача про те, що він їхав
по об'їздній догозі м. Харкова, тобто не
в населеному пункті, і швидкість руху
там не була обмежена відповідно до п. 12.4
ПДР України, також спростовується
протоколом про адміністративне
правопорушення, з якого вбачається, що
автомобіль позивача рухався по
Сімферопольському шосе м. Харкова та
фотоматеріалами, зафіксованими за
допомогою вимірювального приладу
швидкості TruCAM LTI 20/20, з яких вбачається,
що порушення зафіксоване у м. Харкові, а
не поза населеним пунктом.

З викладеного вбачається, що пояснення
позивача про відсутність в його діях
порушень ПДР України, не знайшли свого
підтвердження у судовому засіданні.

За вказаних обставин суд приходить до
висновку, що постанова про притягнення
позивача до адміністративної
відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП за
порушення п. 12.4 ПДР України складена
відповідачем правомірно, у межах
повноважень відповідної посадової
особи, її зміст відповідає вимогам
ст.ст. 283-284 КУпАП, адміністративне
стягнення накладене у межах санкції
статті ч. 1 ст. 122 КУпАП, винність ОСОБА_1
у вчиненні адміністративного
правопорушення підтверджується
протоколом про адміністративне
правопорушення, який відповідає
вимогам ст. 255, 256 КУпАП, та письмовим
відеоматеріалом, наданим відповідачем,
а тому відсутні підстави для
скасування даної постанови та закриття
справи про адміністративне
правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.
11, 86, 158, 160-163, 280 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_1 до інспектора ДПС взводу
№ 1 РДПС ВДАІ м. Харкова Чалого Сергія
Павловича про визнання його дій
неправомірними та скасування
постанови про адміністративне
правопорушення серії ПС2 № 200611 від
28.10.2014 року відмовити за
безпідставністю позовних вимог.

Постанова є остаточною і оскарженню не
підлягає.

Головуючий: