Справа № 208/8147/14-а
Суддя: Похваліта С. М.
Дата ухвалення: 2014-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

дело № 208/8147/14-а
производство № 2-а/208/206/14
Заводський районний суд м.
Дніпродзержинська Дніпропетровської
області, у складі Судді Похвалітої С.М.,
при секретарі Шешуревої Я.І.,
розглянувши у судовому засіданні
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду
України в Заводському районі
м.Дніпродзержинська Дніпропетровської
області про визнання дій
неправомірними та зобов'язання вчинити
ОСОБА_1 звернувся до Заводського
районного суду м.Дніпродзержинська із
позовом до Управління Пенсійного фонду
України в Заводському районі
м.Дніпродзержинська Дніпропетровської
області про визнання дій
неправомірними та зобов'язання вчинити
У своєму позові позивач просить суд
визнати протиправною бездіяльність
відповідача призначенні позивачеві
пенсії за віком; зобов'язати
відповідача призначити, виплачувати і
індексувати позивачеві пенсію за
віком, на підставах, визначених
пенсійним законодавством, як
непрацюючому громадянинові, з
урахуванням подальших перерахунків за
стажем, заробітною платою і
індексацією пенсії, на вказаній в заяві
банківській рахунок, починаючи з дати
звернення - 15.09.2014 року; з урахуванням
того, що пенсія є для позивача основним
джерелом існування, його літнього віку,
відповідно до п.1 ч.2 ст.256 КАС України,
допустити негайне виконання постанови
суду, в повному обсязі заявлених
позовних вимог, шляхом стягнення усієї
суми боргу, починаючи з 15.09.2014 року;
згідно до ч.1 ст.257 КАС України, покласти
обов'язки по забезпеченню виконання
рішення на УПФ України в Заводському
районі м.Дніпродзержинська
Дніпропетровської області; зобов'язати
відповідача, згідно п.4 ч.1 ст.163 КАС
України в місячний термін надати суду
звіт про виконання судового рішення.

Представник відповідача Управління
пенсійного фонду України в Заводському
районі м.Дніпродзержинська
Дніпропетровської області у судове
засідання не з'явився, надав суду
заперечення, у якому зазначив, що 15
вересня 2014 року позивач звернувся до
Управління Пенсійного фонду України в
Заводському районі
м.Дніпродзержинська Дніпропетровської
області з питанням призначення пенсії
за віком відповідно до Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», надавши заяву
та документи для призначення пенсії.
Документами, наданими до заяви про
призначення пенсії, не підтверджено
місце проживання (реєстрації) на
території України ОСОБА_1 Між Урядами
України та Ізраїлю не укладено
міждержавних договорів щодо
пенсійного забезпечення громадян
України, які постійно проживають на
території Ізраїля. Надані для
призначення пенсії документи не
підтверджують наявність правового
зв'язку між громадянами ОСОБА_1 та
державою України на момент подання
заяви про призначення пенсії.

В судове засіданні сторони не
з'явилися, надали суду заяви, в яких
просять розглядати справу у їх
відсутність.

Суд, вивчивши матеріали
адміністративної справи, заперечення,
дослідивши письмові докази, оцінивши
їх за своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді у судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, суд вважає, що позовні
вимоги підлягають частковому
задоволенню виходячи з наступного.

Позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, народився
в Україні в місті Дніпродзержинську
Дніпропетровської області, що
підтверджується свідоцтвом про
народження, видане повторно відділом
реєстрації актів громадянського стану
виконавчого комітету Заводської
районної ради народних депутатів
м.Дніпродзержинська Дніпропетровської
області від 15 жовтня 1996 року, актовий
запис № 2560.

В судовому засіданні встановлено, що
позивач ОСОБА_1 з часу народження
проживав в м.Дніпродзержинську до
виїзду на постійне місце проживання в
Ізраїль, що підтверджується довідкою
Аташе з консульських питань Посольства
України в Державі Ізраїль, а також
копією трудової книжки та довідками з
місця роботи позивача.

Відповідно до довідки Заводського
відділу в м.Дніпродзержинську
Головного управління в
Дніпропетровській області від 28.08.2014
року № 1222/2433 зазначено, що до виїзду
ОСОБА_1 на постійне проживання за
кордон, останній був зареєстрований за
адресою: АДРЕСА_1, та знятий з
реєстраційного обліку до Держави
Ізраїль 14.01.1997 року, паспорт виданий
26.03.1993 року Заводським РВВС
м.Дніпродзержинська Дніпропетровської
області зданий заявником в
установленому законом порядку.

ОСОБА_1 був прийнятий на консульській
облік в консульському відділі
посольства України в державі Ізраїль 08
квітня 2008 року, про що зазначено в
закордонному паспорті, який є
власністю України та дійсний до 09
травня 2018 року.

Своїм листом від 25.09.2014 року № 7662/05/43
представнику заявника ОСОБА_3 було
відмовлено ОСОБА_1 в призначенні пенсії
за віком, оскільки при наданні
документів для призначення пенсії,
позивачем не підтверджено місце
проживання його на території України, а
також між Урядами України та Ізраїлю не
укладено міждержавних договорів щодо
пенсійного забезпечення громадян
України, які постійно проживають на
території Ізраїля.

Відповідно до вимог ст. 25 Конституції
України, кожному, хто на законних
підставах перебуває на території
України, гарантується свобода
пересування, вільний вибір місця
проживання, право вільно залишати
територію України, за винятком
обмежень, які встановлюються законом.

Ст. 46 Конституцією України визначено,
що громадяни мають право на соціальний
захист, що включає право на
забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом. Це
право гарантується
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням за рахунок
страхових внесків громадян,
підприємств, установ і організацій, а
також бюджетних та інших джерел
соціального забезпечення; створенням
мережі державних, комунальних,
приватних закладів для догляду за
непрацездатними. Пенсії, інші види
соціальних виплат та допомоги, що є
основним джерелом існування, мають
забезпечувати рівень життя, не нижчий
від прожиткового мінімуму,
встановленого законом.

Ч.2 ст.2 Закону України «Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні», реєстрація
місця проживання чи місця перебування
особи або її відсутність не можуть
бути умовою реалізації прав і свобод,
передбачених Конституцією, законами чи
міжнародними договорами України, або
підставою для їх обмеження.

Відповідно до вимог ст.8 «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», право на отримання
пенсій та соціальних послуг із
солідарної системи мають: громадяни
України, які застраховані згідно із цим
Законом та досягли встановленого цим
Законом пенсійного віку чи визнані
інвалідами в установленому
законодавством порядку і мають
необхідний для призначення
відповідного виду пенсії страховий
стаж, а в разі смерті цих осіб - члени
їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього
Закону, та інші особи, передбачені цим
Законом.

Пунктом 1 Порядку подання та оформлення
документів для призначення
(перерахунку) пенсій відповідно до ЗУ
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» затвердженого
Постановою правління Пенсійного фонду
України 25.11.2005 № 22-1, визначено, що заява
про призначення пенсії непрацюючим
громадянам і членам їх сімей подається
заявником особисто або через
представника, який діє на підставі
виданої йому довіреності, посвідченої
нотаріально, безпосередньо до органу,
що призначає пенсію за місцем
проживання (реєстрації), або законним
представником відповідно до
законодавства за місцем проживання
(реєстрації) заявника.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.49 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» виплата пенсії
за рішенням територіальних органів
Пенсійного фонду або за рішенням суду
припиняється на весь час проживання
пенсіонера за кордоном, якщо інше не
передбачено міжнародним договором
України, згода на обов'язковість якого
надана Верховною Радою України.

Відповідно до ст.51 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» у разі виїзду пенсіонера
на постійне місце проживання за кордон
пенсія, призначена в Україні, за заявою
пенсіонера може бути виплачена йому за
шість місяців наперед перед від'їздом,
рахуючи з місяця, що настає за місяцем
зняття з обліку за місцем постійного
проживання. Під час перебування за
кордоном пенсія виплачується в тому
разі, якщо це передбачено міжнародним
договором України, згода на
обов'язковість якого надана Верховною
Радою України.

Рішенням Конституційного Суду України
від 07 жовтня 2009 року за №1-32/2009 (№25-рп/2009)
визнано такими, що не відповідають
Конституції України (є
неконституційними), положення пункту 2
частини першої статті 49, другого
речення статті 51 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Згідно з п.3.3 мотивувальної частини
вищезазначеного рішення, виходячи із
правової, соціальної природи пенсії
право громадянина на одержання
призначеної йому пенсії не може
пов'язуватись з такою умовою, як
постійне проживання в Україні; держава
відповідно до конституційних
принципів зобов'язана гарантувати це
право незалежно від того, де проживає
особа, якій призначена пенсія, - в
Україні чи за її межами.

Відповідно до ст.152 Конституції України
закони, інші правові акти або окремі
положення, що визнані
неконституційними, втрачають чинність
з дня ухвалення Конституційним Судом
України рішення про їх
неконституційність.

Статтею 19 Конституції України
встановлено, що органи державної влади,
їх посадові особи зобов'язані діяти
лише на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Враховуючи всі доводи в сукупності, суд
приходить до висновку, що діями
відповідача порушуються права
позивача на отримання пенсії.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ч.1 ст.256 КАС України
негайно виконуються постанови суду про
присудження виплати пенсій, інших
періодичних платежів з Державного
бюджету України або позабюджетних
державних фондів - у межах суми
стягнення за один місяць, та
враховуючи, що постановою суду лише
зобов'язано відповідача здійснити
призначення та виплачувати пенсію за
віком, а не стягнута сума, а тому вимоги
позивача про допущення до негайного
виконання постанови суду в повному
обсязі заявлених позивачем вимог,
шляхом стягнення усієї суми боргу,
починаючи з 15.09.2014 року не підлягають
задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає
необхідним адміністративний позов
ОСОБА_3., діючої на підставі довіреності
в інтересах ОСОБА_1 задовольнити
частково, оскільки право громадянина
на одержання пенсії не може
пов'язуватися з такою умовою, як
постійне проживання в Україні.

В частині позовних вимог позивача про
покладення обов'язку по забезпеченню
виконання рішення суду на Управління
Пенсійного фонду України в Заводському
районі м.Дніпродзержинська
Дніпропетровської області та
зобов'язання відповідача в місячний
термін надати до суду звіту про
виконання постанови, суд вважає
необхідним відмовити, у зв'язку з
відсутністю підстав для їх
задоволення.

Також, суд не може задовольнити й
вимогу щодо врахування при виплаті
пенсії подальших перерахунків,
заробітної плати і індексації,
оскільки на даний час спір з цього
приводу між сторонами не виник.

Крім того, суд вважає за необхідне
зобов'язати відповідача призначити і
виплачувати позивачу пенсію саме з
15.09.2014р., оскільки факт звернення до
відповідача із заявою та документами є
15.09.2014 р., що мається на самому
зверненні.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 19, 25, 33, 46, 152 Конституції України,
ст.ст. 1, 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни», ст.2 ЗУ
«Про свободу пересування та вільний
вибір місця проживання в Україні»,
ст.ст. 8, 51 ЗУ «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування», ст. 49
ЗУ «Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», ст.ст.2, 6-11, 71, 99,
159-163, 256 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
Заводському районі
м.Дніпродзержинська Дніпропетровської
області про визнання дій
неправомірними та зобов'язання вчинити
певні дії, задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність
Управління пенсійного фонду України в
Заводському районі
м.Дніпродзержинська Дніпропетровської
області в призначенні ОСОБА_1 пенсії за
віком.

Зобов'язати Управління пенсійного
фонду України в Заводському районі
м.Дніпродзержинська Дніпропетровської
області призначити та виплачувати
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, пенсію за віком
відповідно до діючого пенсійного
законодавства починаючи з 15 вересня 2014
року на розрахунковий рахунок № НОМЕР_1
в Дніпропетровському РУ ПАТ КБ
«ПриватБанк».

В іншій частині позовних вимог,
відмовити.

Постанова може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Судья