Справа № 500/4839/14-а
Суддя: Пащенко Т. П.
Дата ухвалення: 2014-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 500/4839/14-а
Провадження № 2-а/500/143/14
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2014 року Ізмаїльський
міськрайонний суд Одеської області в
складі:

головуючого судді - Пащенко Т.П.,

при секретарі - Топтигіної О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Ізмаїлі
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_2 до адміністративної комісії
виконавчого комітету Ізмаїльської
міської ради про визнання постанови
недійсною, скасування постанови
адміністративної комісії та закриття
справи у зв'язку з відсутністю складу
правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулася до суду з
адміністративним позовом до
адміністративної комісії виконавчого
комітету Ізмаїльської міської ради про
визнання постанови недійсною,
скасування постанови адміністративної
комісії та закриття справи у зв'язку з
відсутністю складу правопорушення,
посилаючись на те, що 20.06.2014 року в
магазині «ІНФОРМАЦІЯ_3», розташованому
в м. Ізмаїлі по АДРЕСА_1, в якому вона
працювала стажером магазину, позивач
продала пачку цигарок «ЛД фіолетові»
дівчині, яка, з її слів, є повнолітньою,
що не викликало у позивача сумнівів, та
на прохання надати документи в
підтвердження віку, дівчина відповіла,
що документи у подруги, яка чекає її на
вулиці. Після цього дівчина заплатила
за цигарки 10,50 грн., без здачі, що
підтвердило, що вона купує цигарки не
вперше та пішла з магазину. Підійшовши
до дверей вона відразу повернулася зі
співробітниками міліції, які
повідомили, що дівчина неповнолітня.
Позивачка спокійно повідомила
працівникам міліції, що дівчині 20
років. Однак на запитання працівника
міліції покупець сказала, що 1999 року
народження. Та на запитання позивачки
чому вона каже неправду вона відповіла:
«що їй подобається обманювати».
Міліціонери не попередили ні
позивачку, ні дівчину про
відповідальність за відмову від
надання показів або неправдивих
свідчень під час опитування та склали
протокол зі слів позивачки та покупця.
Після складання протоколів, коли
дівчина пішла міліціонер повернув
цигарки та забрав гроші за них. Це
наводить на думку, що цю дівчину,
знаючи, що вона неповнолітня, направили
в магазин навмисно. Отже, дії
працівника міліції були незаконними і
тому постанова №10/31 від 16.07.2014 року про
притягнення ОСОБА_2 до
адміністративної відповідальності,
передбаченої ч.2 ст.156 КУпАП, якою
призначено адміністративне стягнення
у вигляді штрафу у розмірі 510 грн.,
винесена адміністративною комісією
виконкому Ізмаїльської міської ради
неправомірна, оскільки за таких умов в
діях позивача відсутній склад
правопорушення, у якому її визнано
винною.

В судовому засіданні позивач
підтримала позовні вимоги, просила
позов задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача позовні
вимоги не визнала та заперечувала
проти задоволення позову.

Вислухавши пояснення позивача,
представника відповідача, розглянувши
матеріали справи, суд вважає, що
позовні вимоги не підлягають
задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

За змістом ст. 2 КАС України основним
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових та
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними управлінських функцій
на основі законодавства, у тому числі
на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ст.3 КАС України у справах
щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони
обґрунтовано, з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії),
безсторонньо (неупереджено),
добросовісно, розсудливо, з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації, пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія), з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення, своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

У відповідності до ст. 9 КУпАП України
адміністративним правопорушенням
(проступком) визнається протиправна,
винна (умисна або необережна) дія чи
бездіяльність, яка посягає на
громадський порядок, власність, права і
свободи громадян, на встановлений
порядок управління і за яку законом
передбачено адміністративну
відповідальність.

Статтею ст. 11 КАС України передбачено,
що суд розглядає адміністративні
справи не інакше як за позовною заявою,
поданою відповідно до цього кодексу і
не може виходити за межі позовних
вимог. Суд може вийти за межі позовних
вимог тільки в разі, якщо це необхідно
для повного захисту прав, свобод та
інтересів сторін чи третіх осіб, про
захист яких вони просять.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган
(посадова особа) при розгляді справи
про адміністративне правопорушення
зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено
адміністративне правопорушення, чи
винна дана особа у його вчиненні, чи
підлягає вона адміністративній
відповідальності, чи є обставини, що
пом'якшують і обтяжують
відповідальність, чи заподіяно майнову
шкоду, чи є підстави для передачі
матеріалів про адміністративне
правопорушення на розгляд громадської
організації, трудового колективу, а
також з'ясувати інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи.

Судом встановлено, що 20.06.2014 року
відносно ОСОБА_2 лейтенантом
Ізмаїльського МВ ГУМВС України Рижим
І.М. було складено протокол серії ОД
№0024456 про адміністративне
правопорушення за ч.2 ст.156 КУпАП за
фактом продажу 20.06.2014 року біля 12 год. 00
хв. ОСОБА_2, стажером магазину
«ІНФОРМАЦІЯ_3», розташованому в м.
Ізмаїлі Одеської області по АДРЕСА_1,
цигарок «LD фіолетові» за ціною 10 грн. 50
коп. неповнолітній ОСОБА_3, а саме
ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 52).

Відповідно до протоколу ОСОБА_2 своїми
діями вчинила адміністративне
правопорушення передбачене ч.2 ст.156
КУпАП, тобто порушення правил торгівлі
пивом, алкогольними, слабоалкогольними
напоями та тютюновими виробами.

На підставі вказаного протоколу
адміністративною комісією виконкому
Ізмаїльської міської ради Одеської
області було винесено постанову №10/31
від 16.07.2014 року, про притягнення ОСОБА_2
до адміністративної відповідальності
за вчинення правопорушення,
передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП та
накладено адміністративне стягнення у
вигляді штрафу в розмірі 510 грн. (а.с. 2).

Частиною ч. 2 ст. 156 КУпАП передбачено
відповідальність за порушення
працівником підприємства (організації)
торгівлі або громадського харчування
правил торгівлі пивом (крім
безалкогольного), алкогольними,
слабоалкогольними напоями і
тютюновими виробами, а саме: торгівля
пивом (крім безалкогольного),
алкогольними, слабоалкогольними
напоями або тютюновими виробами в
приміщеннях або на територіях,
заборонених законом, або в інших
місцях, визначених рішенням
відповідного органу місцевого
самоврядування, як таких, де роздрібна
торгівля пивом (крім безалкогольного),
алкогольними, слабоалкогольними
напоями або тютюновими виробами
заборонена, а так само торгівля пивом
(крім безалкогольного), алкогольними,
слабоалкогольними напоями або
тютюновими виробами через торгові
автомати чи неповнолітніми особами, а
також продаж пива (крім
безалкогольного), алкогольних,
слабоалкогольних напоїв або тютюнових
виробів особі, яка не досягла 18 років.

Згідно ст. 15-3 Закону України «Про
державне регулювання виробництва і
обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів» - продавець пива
(крім безалкогольного), алкогольних,
слабоалкогольних напоїв, вин столових
або тютюнових виробів зобов'язаний
отримати у покупця, який купує пиво
(крім безалкогольного), алкогольні
напої, слабоалкогольні напої, вина
столові або тютюнові вироби, паспорт
або інші документи, які підтверджують
вік такого покупця, якщо у продавця
виникли сумніви щодо досягнення
покупцем 18-річного віку.

У разі відмови покупця надати такий
документ продаж пива (крім
безалкогольного), алкогольних,
слабоалкогольних напоїв, вин столових
або тютюнових виробів такій особі
забороняється.

Вказаний обов'язок продавця
передбачений також і п. 10 Правил
роздрібної торгівлі алкогольними
напоями, затверджених постановою
Кабінету Міністрів України від 30.07.1996 р.
№ 854, де зазначено, що в разі виникнення
сумніву щодо віку покупця (досягнення 18
років) продаж алкогольних напоїв
здійснюється за умови пред'явлення
документа, що засвідчує його вік.

Об'єктивна сторона правопорушення,
передбаченого ч.2 ст.156 КУпАП полягає у
порушенні працівником підприємства
(організації) торгівлі правил торгівлі
тютюновими виробами, зокрема, продаж
тютюнових виробів особі, яка не досягла
18 років.

Суб'єктом зазначеного правопорушення є
працівник підприємства (організації)
торгівлі.

Формулювання зазначеного складу
адміністративного правопорушення
свідчить про те, що визначальним є факт
продажу працівником торгівлі
тютюнових виробів особі, яка не досягла
18 років.

Відповідно до ст.69 КАС України доказами
в адміністративному судочинстві є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення осіб, які беруть
участь у справі, та інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їх
представників, показань свідків,
письмових та речових доказів,
висновків експертів.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених ст.72 КАС України, яка
визначає підстави для звільнення від
доказування, в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в
справі про адміністративні
правопорушення, є будь-які фактичні
дані, на основі яких у визначеному
законом порядку орган (посадова особа)
встановлює наявність чи відсутність
адміністративного правопорушення,
винність даної особи в його вчиненні та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються протоколом про
адміністративне правопорушення,
поясненнями особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
потерпілих, свідків, висновком
експерта, речовими доказами,
показаннями технічних приладів та
технічних засобів, які
використовуються при нагляді за
виконанням правил, що мають функції
фото- і кінозйомки, відеозапису чи
засобів фото- і кінозйомки,
відеозапису, норм і стандартів, що
стосуються забезпечення безпеки
дорожнього руху, а також іншими
документами.

Як вбачається з пояснень ОСОБА_2
наданих в судовому засіданні та
пояснень від 20.06.2014 року а.с. 53 вона
запитала у ОСОБА_4 скільки їй років,
отже у неї виникли сумніви щодо
досягнення покупцем 18-річного віку. При
цьому при відмові покупцем надати
документи, які підтверджують вік
покупця вона не відмовила у продажу
тютюнового виробу та продала покупцю,
яка не досягла 18-річного віку цигарки
«LD фіолетові».

Таким чином, судом встановлено, що
ОСОБА_2 вчинила адміністративне
правопорушення, передбачене ч.2 ст.156
КпАП України, отже адміністративною
комісією виконавчого комітету
Ізмаїльської міської ради 16.07.2014 року
правомірно винесено постанову №10/31 про
притягнення ОСОБА_2 до
адміністративної відповідальності,
передбаченої ч.2 ст.156 КУпАП, з
урахуванням усіх обставин, що мають
значення для прийняття рішення, тому
позовні вимоги про визнання постанови
недійсною та її скасування є
безпідставними.

З огляду на викладене, суд, вирішуючи
справу по суті, приходить до висновку
про відмову в задоволенні позову в
повному обсязі.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 171-2 КАС
України, рішення місцевого загального
суду як адміністративного суду у
справах з приводу рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень щодо притягнення до
адміністративної відповідальності є
остаточним і оскарженню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 9-11, 69 -71, 94, 105, 106, 158-163
КАС України, ст.ст. 7, 156 ч.2, 245, 251, 278, 280, 283,
287-289 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_2 до адміністративної
комісії виконавчого комітету
Ізмаїльської міської ради про визнання
постанови недійсною, скасування
постанови адміністративної комісії та
закриття справи у зв'язку з відсутністю
складу правопорушення - відмовити.

Постанова суду є остаточною і
оскарженню не підлягає.

Суддя
Т.П.Пащенко