Справа № 243/1320/14
Суддя: Руденко Л. М.
Дата ухвалення: 2014-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

№243/1320/14
№ 2-а/243/86/2014
25 листопада 2014 року Слов'янський
міськрайонний суд Донецької області у
головуючого - судді Руденко Л.М.
при секретарі - Кобець О.М.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті
Слов'янську адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до Виконкому
Слов'янської міської ради Донецької
області в особі Управління
житлово-комунального господарства
Слов'янської міської ради Донецької
області, 3-я особа: ПАТ "Донецькоблгаз" в
особі Слов'янського управління по
газопостачанню та газифікації - про
визнання дій неправомірними та
зобов'язання вчинити певні дії, -
19.02.2014 р. до Слов'янського
міськрайонного суду з
адміністративним позовом про визнання
дій неправомірними та зобов'язання
вчинити певні дії звернулася ОСОБА_1 до
Виконкому Слов'янської міської ради
Донецької області в особі Управління
житлово-комунального господарства
Слов'янської міської ради Донецької
області, третя особа: ПАТ
"Донецькоблгаз" в особі Слов'янського
управління по газопостачанню та
газифікації, мотивуючи свої вимоги тим,
що вона є власницею квартири АДРЕСА_1,
Донецької області, на основі договору
дарування від 27.11.2003 року.
У травні 2010 року вона звернулась до
АВК «Нерухомість» ОСОБА_5 для
виготовлення технічної документації
та установки автономного опалення у
вказаній вище квартири.
27.05.2010р. на її ім»я була видана
виписка із протоколу засідання міської
комісії з розгляду питань, пов»язаних з
відключенням споживачів від мереж
централізованого опалення і гарячого
водопостачання, за підписом голови
комісії Гаркавенко В.В. та секретаря
Осетрової О.Г., в якому вказано про
дозвіл переобладнання квартири
АДРЕСА_1 індивідуальним газовим котлом.
Через ПП « Рестро» у жовтні 2010 року
виготовило технічну документацію на
установку автономного опалення у її
квартирі, котра узгоджена з ВО
«Слов»янськтепломережа» і затверджена
З 01.10.2010 року вона постійно
користувалась індивідуальним
опаленням до 01.10.2013 року.
01 жовтня 2013року працівники
Слов»янського УГГ провели відключення
газу, вказавши, що про незаконність
встановлення в їх квартирі газового
котла, однак установки та опломбування
газових приладів у її квартирі
займалися працівники Слов»янського
УГГ і після цього від працівника даного
підприємства - ОСОБА_4, вона отримала
абонентну книжку, в якій вказані газові
прилади, які знаходяться у її квартирі:
лічильник, газовий котел и ПГ-4.
15 вересня 2010 р. представники ВО
«Слов»янськтепломережа» склали та
видали їй акт про відключення її
квартири від централізованого
опалення, а 04.12.2013р. - довідку, у якій
вказано, що вона не має заборгованості
по опаленню та з 01.10.2010 року встановлено
індивідуальне опалення.
Вона зверталась 04.12.2013р. до
Слов»янської міської ради та
Слов»янського УГГ з заявами, у яких
просила розібратись у даній ситуації,
однак отримала відповідь, де було
вказано про ненадання дозволу на
оформлення автономного опалення у
13.12.2013р. вона зверталась до
Слов»янського УГГ з проханням про
підключення в квартиру подачу газу, а
09.01.2014р. її чоловік звернувся до
Слов»янської прокуратури з заявою про
притягнення ОСОБА_5, який займався
установкою автономного опалення, до
кримінальної відповідальності за
шахрайство, однак до цього часу
матеріали знаходяться у слідчому
відділі на розгляді.
Питання відключення від мереж
централізованого опалення і
постачання гарячої води в
багатоквартирних житлових будинках
регулюється « Правилами надання послуг
по централізованому опаленню,
постачанню холодної та гарячої води і
водовідводу», затверджених постановою
Кабінету Міністрів України від 21 липня
2005 року № 630( зі змінами, затвердженими
постановою Кабінету Міністрів України
від 31 жовтня 2007 року № 1268). Порядок
відключення окремих жилих будинків від
мережі централізованого опалення і
постачанню гарячої води, при відмові
користувачів від централізованого
теплопостачання, котрий затверджений
наказом Міністерства будівництва,
архітектури і житлово комунального
господарства від 22 листопада 2005 року №
4 ( зі змінами, внесеними наказом
Мінжилкомунгоспу від 6 листопада 2007
року №169, зареєстрованим в
Міністерстві юстиції України 6
Свою відмову відповідач
обгрунтував тим, що відповідно до
"Порядку відключення окремих жилих
будинків від мереж централізованого
опалення та постачання гарячої води
при відмові споживачів від
централізованого теплопостачання"
який затверджений приказом
Міністерства будівництва, архітектури
та житлово-комунального господарства
від 22 листопада 2005 року № 4 (з змінами,
внесеними приказом Мінжилкомунгоспу
від 06 листопада 2007 року за № 169,
зареєстрованим в Міністерстві юстиції
встановлення індивідуальної
(автономної) системи опалення
дозволяється лише на весь будинок або
Не приймаючи до уваги, передбачене
ЦК України, її право, як власника вільно
розпоряджатися належним їй майном,
відповідач обмежує таке право шляхом
заборони їй вибирати спосіб опалення
квартири, нав'язуючи такий вибір з
волею інших власників квартир
багатоквартирного будинку.
Аналіз ст. 391 ЦК України, ст. 1, п. 6 ст.
26 ЗУ "Про житлово-комунальні послуги",
ст. 24 ЗУ "Про теплопостачання", ст. 5 ЗУ
"Про захист прав споживачів" дає
підстави стверджувати, що їх метою є
максимально можливий захист
споживачів, та встановлення вільного
вибору необхідних та достатніх послуг.
Тобто законодавець визначив пріоритет
права споживачів на свій розсуд
вибирати вид необхідних послуг, їх
кількість та якість. Пунктами 24, 25
«Правил надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення та типового договору
про надання послуг з централізованого
опалення, постачання холодної та
гарячої води і водовідведення» №630 від
21.07.2005р. визначено, що споживачі можуть
відмовитися від отримання послуг по
централізованому опаленню та
постачанню гарячої води.
Після внесення змін приказом №169,
цей порядок регламентує процедуру
відключення окремих жилих будинків, а
не окремих приміщень, та таким чином
порядок відключення окремого
приміщення залишається законодавчо не
Просила суд:
- визнати дії Слов'янської міської
ради, управління житлово-комунального
господарства міської комісії по
розгляду питань, пов'язаних з
відключенням споживачів від мереж
центрального опалення та гарячого
водопостачання відносно відмови їй в
наданні дозволу на відключення
належної їй квартири АДРЕСА_1, від
мережі центрального опалення та
встановлення в зазначеному приміщенні
індивідуального (автономного)
опалення, неправомірними;
- зобов'язати виконком
Слов'янської міської ради, управління
житлово-комунального господарства
міської комісії по розгляду питань,
пов'язаних з відключенням споживачів
від мереж центрального опалення та
гарячого водопостачання надати їй -
ОСОБА_1, дозвіл на відключення належної
їй квартири АДРЕСА_1, від мережі
центрального опалення та встановлення
в зазначеному приміщенні
індивідуального (автономного)
Позивач ОСОБА_1 в судовому
засіданні не була присутня, але надала
до суду заяву, в якій просила
розглянути справу без її участі, але за
участю її представника, рішення
винести на розсуд суду, з урахуванням
наявних у справі матеріалів.
Представник позивача ОСОБА_1 -
ОСОБА_6, в судовому засіданні
підтримала позовні вимоги ОСОБА_1 та
просила їх задовольнити у повному
обсязі, посилаючись на те, що зі свого
боку позивач виконав усі необхідні дії
для переведення власної квартири з
централізованого опалення на
автономне і фактично з 01 жовтня 2010 року
вона користувалась автономним
опаленням, однак 01.10.2013р. працівники
Слов»янського УГГ відключили подачу
газу в квартиру, чим порушили права
ОСОБА_1, як власника житла, на отримання
вибраних нею послуг по опаленню
квартири. ОСОБА_1 за захистом свого
права зверталась у різні інстанції,
однак Слов»янська міська рада не
надала дозвіл, а Слов»янським УГГ до
цього часу не відтворено подачу газу до
її квартири, що спонукало позивача
звернутися до суду.
Представник відповідача -
Управління житлово-комунального
господарства Слов'янської міської ради
- Тищенко О.С., у судовому засіданні не
визнав адміністративний позов ОСОБА_1
та показав, що відносини, що виникають
між виробниками, виконавцями і
споживачами у сфері надання та
споживання житлово-комунальних послуг,
регламентуються Законом України "Про
житлово-комунальні послуги", "Про
теплопостачання". Згідно ст.8 ЗУ "Про
житлово-комунальні послуги", Кабінетом
Міністрів України були прийняті
Правила надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення, затверджені
постановою КМУ від 21.07.2005р. №630. Пунктом
25 зазначених Правил передбачено, що
відключення від мереж ЦО і ГВП
здійснюється у порядку, що
затверджується центральним органом
виконавчої влади з питань
житлово-комунального господарства.
Такий порядок затверджено наказом
Міністерства будівництва, архітектури
та житлово-комунального господарства
України від 22.11.2005р. №4. Згідно змін,
внесених наказом Міністерства з питань
житлово-комунального господарства від
06.11.2007р. №169, відключення від мереж ЦО і
ГВП можливо лише окремих житлових
будинків. Для вирішення зазначеного
питання власник (власники) повинні
звернутися до міської комісії з
розгляду питань, пов»язаних з
відключенням споживачів від мереж
централізованого опалення і гарячого
водопостачання із письмовою заявою, в
якій зазначає причини відключення та
додає копію протоколу загальних зборів
мешканців будинку щодо створення
ініціативної групи з вирішення питання
відключення від мереж ЦО і ГВП та
прийняття рішення про влаштування у
будинку системи індивідуального або
автономного опалення. Рішення про
відключення будинку від систем ЦО з
улаштуванням індивідуального опалення
повинно бути підтримано всіма
Керуючись ст.24ЗУ"Про
теплопостачання",ст.5 ЗУ«Про захист
прав споживачів», позивач стверджує, що
має право на вибір одного або декількох
джерел теплової енергії чи
теплопостачальних підприємств, якщо це
можливо за існуючими технічними
можливостями. Однак, позивачем не було
враховано, що відповідно до ст. 29 Закону
України "Про житлово-комунальні
послуги", договір на надання
житлово-комунальних послуг у
багатоквартирному будинку укладається
між власником квартири, орендарем чи
квартиронаймачем та
балансоутримувачем або уповноваженою
ним особою. У разі , якщо
балансоутримувач не є виконавцем, він
укладає договори на надання
житлово-комунальних послуг з іншим
виконавцем. Тобто у ст. 24 ЗУ "Про
теплопостачання" йдеться мова про
право балансоутримувача
багатоквартирного будинку обирати
підприємство-постачальника теплової
енергії або інше джерело теплової
енергії. Абзацом першим ст.1 цього
закону визначений термін
балансоутримувач будинку, групи
будинків, житлового комплексу - це
власник відповідного майна або
юридична особа, яка за договором з
власником утримує на балансі
відповідне майно і уклала договір
купівлі - продажу теплової енергії з
теплогенеруючою або теплопостачальною
організацією, а також договори на
надання житлово-комунальних послуг з
кінцевими споживачами.
Відповідно до ст.68 Конституції
України кожен зобов»язаний неухильно
додержуватися Конституції України та
Законів України. Таким чином, виконання
наказу Міністерства будівництва,
архітектури та житлово-комунального
господарства України від 22.11.2005р. №4
«Про затвердження порядку відключення
окремих житлових будинків від мереж ЦО
і ПГВ при відмові споживачів від
централізованого теплопостачання»,
прийнятого державним органом у
відповідності до законодавства
України, є обов»язком кожного.
Крім того, до адміністративного
позову ОСОБА_1 додана копія листа
узгодження на установку
індивідуального опалення, який містить
п»ять печаток та підписів, серед яких і
підпис від управління
житлово-комунального господарства
Слов»янської міської ради за словами
«Узгоджено», однак будь-хто з осіб
наділених повноваженнями права
підпису таких документів від
управління ЖКГ Слов»янської міської
ради не підписував лист узгодження на
установку індивідуального опалення
виданий на ім»я ОСОБА_1 Цей документ за
інформацією УЖКГ не відповідає
фактичному, є підроблений.
Враховуючи вищевикладене, ЖКГ
Слов»янської міської ради просить суд
відмовити ОСОБА_1 у задоволенні її
Третя особа - ПАТ "Донецькоблгаз", в
особі Слов'янське управління по
газопостачанню та газифікації
інтереси, якого у судовому засіданні за
довіреністю представляє Манукян Р.Я.,
вимоги ОСОБА_1 визнали, вказавши на те,
що у місті, крім Слов»янського УГГ, є
організація яка займається
проектування та підготовкою
документації про відключення
приміщення від централізованого
опалення та встановлення газового
котла. Документи, які є у ОСОБА_1
Слов»янське УГГ не розробляло, але
видавали абонентну книжку, в якій
вказані газові прилади, що знаходяться
у її квартирі позивача: лічильник,
газовий котел и ПГ-4, а також на даних
приладах є пломба Слов»янського УГГ.
Крім того, протягом тривалого часу
ОСОБА_1 користувалась автономним
опаленням належної їй квартири,
проводила оплату спожитого при цьому
газу, але 01 жовтня 2013року її було
відключення від газопостачання. ОСОБА_1
зверталась до адміністрації
Слов»янського УГГ, яка їй роз»яснила
про необхідність звернення до комісії
по розгляду питань, пов'язаних з
відключенням споживачів від мереж
центрального опалення та гарячого
водопостачання при Слов»янській
міській раді. До цього часу ОСОБА_1
рішення цієї комісії щодо дозволу на
відключення належної їй квартири
АДРЕСА_1, від мережі центрального
опалення та встановлення в зазначеному
приміщенні індивідуального
(автономного) опалення не надала, а тому
Слов»янського УГГ не має підстав для
відновлення подачі газу до вказаної
квартири.

Суд, заслухавши пояснення
представників позивача, відповідача та
третьої особи, дослідивши додані
сторонами документи, всебічно і повно
з»ясувавши всі фактичні обставини
справи, на яких грунтуються позовні
вимоги, об»єктивно оцінивши докази, які
мають значення для розгляду спору по
суті, приходить до висновку, що позовні
вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до Постанови Пленуму
Вищого Адміністративного суду № 2 від
06.03.2008року " Про практику застосування
адміністративними судами окремих
положень Кодексу Адміністративного
судочинства України під час розгляду
адміністративних справ", до частини
першої ст. 2 КАС України, основним
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними управлінських функцій
на основі законодавства, у тому числі
на виконання делегованих повноважень.

У зв'язку з цим судам необхідно
враховувати, що у справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень належить перевіряти, чи
прийняті

(вчинені) вони:

1) на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з
метою, із якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з
урахуванням усіх обставин, що мають
значення для прийняття рішення
(вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності
перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

З огляду на зазначену норму під час
розгляду спорів щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень суди незалежно від
підстав, наведених у позовній заяві,
повинні перевіряти їх відповідність
усім зазначеним вимогам.

Відповідно до ст.8 Конституції
України в Україні визнається і діє
принцип верховенства права.
Конституція України має найвищу
юридичну силу. Закони та інші
нормативно-правові акти приймаються на
основі Конституції України і повинні
відповідати їй.

Пунктом 1 частини 1 статті 92
Конституції України передбачено, що
виключно законами України
визначаються права і свободи людини і
громадянина, гарантії цих прав і
свобод.

Згідно до вимог ст. 319 ЦК України
власник володіє, користується та
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд. Власник має право
вчиняти щодо свого майна будь-які дії,
які не суперечать закону.

Правовідносини, які склалися між
сторонами регулюються Законами
України "Про теплопостачання", "Про
житлово-комунальні послуги" та іншими
нормативно-правовими актами.

Закон України "Про
житлово-комунальні послуги" визначає
основні засади організаційних,
господарських відносин, що виникають у
сфері надання та споживання
житлово-комунальних послуг між їхніми
виробниками, виконавцями і
споживачами, а також їхні права та
обов»язки. Абзацом 1 ст. 1 цього Закону
визначено, що житлово-комунальні
послуги результат господарської
діяльності, спрямованої на
забезпечення умов проживання та
перебування осіб у жилих і нежилих
приміщеннях, будинках і спорудах,
комплексах будинків і споруд
відповідно до нормативів, норм,
стандартів, порядків і правил. Абзацом
10 ст. 1 вказаного Закону встановлено, що
комунальні послуги результат
господарської діяльності, спрямованої
на задоволення потреби фізичної чи
юридичної особи у забезпеченні
холодною та гарячою водою,
водовідведенням, газо- та
електропостачанням, опаленням, а також
вивезенням побутових відходів у
порядку, встановленому законодавством.

Згідно ч. 6 ст. 26 Закон України "Про
житлово-комунальні послуги" у разі
зникнення потреби в отриманні послуги
або відмови споживача від користування
послугою виконавця/виробника споживач
має право розірвати договір у порядку
встановленому законом.

Законом України "Про
теплопостачання" визначено основні
правові, економічні та організаційні
засади діяльності на об»єктах сфери
теплопостачання та регулює відносини,
пов»язані з виробництвом,
транспортуванням, постачанням та
використанням теплової енергії з метою
забезпечення енергетичної безпеки
України, підвищення
енергоефективності функціонування
систем теплопостачання, створення і
удосконалення ринку теплової енергії
та захисту прав споживачів та
працівників сфери теплопостачання.

Згідно абзацу 1 ст. 24 Закону України
"Про теплопостачання" споживач
теплової енергії має право на вибір
одного або декількох джерел теплової
енергії чи теплопостачальних
організацій, якщо це можливо за
існуючими технічними умовами.
Відповідно до ч.2 цієї статті захист
прав споживачів теплової енергії, а
також механізм реалізації захисту цих
прав регулюється цим Законом, Законами
України «Про захист прав споживачів»,
іншими нормативно-правовими актами.

Згідно ч.1 ст. 5 Закону України «Про
захист прав споживачів», держава
забезпечує споживачам захист їх прав,
надає можливість вільного вибору
продукції, здобуття знань і
кваліфікації, необхідних для прийняття
самостійних рішень під час придбання
та використання продукції відповідно
до їх потреб, і гарантує придбання або
одержання продукції іншими законними
способами в обсязі, що забезпечує
рівень споживання, достатній для
підтримання здоров»я і
життєдіяльності.

Аналіз зазначених положень законів
дає підстави стверджувати, що їх метою
є максимально можливий захист
споживача, та встановлює вільний вибір
необхідних і достатніх послуг. Тобто
законодавець визначає пріоритет права
споживачів на свій розсуд обирати вид
необхідних послуг, їх кількість та
якість.

Постановою Кабінету Міністрів
України від 21.07.2005р. №630 затверджено
Правила надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення та типового договору
про надання послуг з централізованого
опалення, постачання холодної та
гарячої води і водовідведення.
Пунктами 24 и 25 цих Правил визначено, що
споживачі можуть відмовитися від
отримання послуг з централізованого
опалення та постачання гарячої води.
Відключення споживачів від мереж
централізованого опалення та
постачання гарячої води здійснюється у
порядку, що затверджується центральним
органом виконавчої влади з питань
житлово-комунального господарства.

На виконання пункту 25 цих Правил
наказом Міністерства будівництва,
архітектури та житлово-комунального
господарства України №4 від 22.11.2005р.
затверджено Порядок відключення
окремих житлових будинків від мереж
централізованого опалення по
постачання гарячої води при відмові
споживачів від централізованого
теплопостачання. Вказаний Порядок зі
змінами, внесеними згідно з Наказом
Міністерства з питань
житлово-комунального господарства №169
від 06.11.2007р., яким виключено право
споживача послуг окремого приміщення
житлового будинку відмовитись від
отримання послуг централізованого
опалення та постачання гарячої води
відповідно саме до цього Порядку. Після
внесення змін наказом №169, цей Порядок
регламентує процедуру відключення
окремих житлових будинків, а не окремих
приміщень, і таким чином, порядок
відключення окремого приміщення
залишається законодавчо не
врегульованим.

Судом було встановлено, і це
підтверджується матеріалами справи, що
споживач є власником квартири АДРЕСА_1
(договір дарування квартири від
27.11.2003р.). Вказана квартира була
підключена до мережі централізованого
опалення та гарячого водопостачання.

Для вирішення питання щодо
відключення від мереж центрального
опалення та гарячого водопостачання
ОСОБА_1 звернулась через особу, у
відношенні якої порушено кримінальну
справу і яка на даний час перебуває у
розшуку, з заявою про надання їй
дозволу на відключення від
централізованого опалення та
постачання гарячої води, та
встановлення індивідуального
(автономного) опалення, надала даній
особі відповідні документи, оплати усі
послуги.

27.05.2010р. ОСОБА_1 була видана виписка
із протоколу засідання міської комісії
з розгляду питань, пов»язаних з
відключенням споживачів від мереж
централізованого опалення і гарячого
водопостачання, за підписом голови
комісії Гаркавенко В.В. та секретаря
Осетрової О.Г., в якій вказано про
погодження переобладнання квартири
АДРЕСА_1 індивідуальним газовим котлом.

У 2010 році ПП « Рестро» за
замовленням ОСОБА_1, виконано проект на
встановлення автономного опалення в
квартирі АДРЕСА_1, який був узгоджений
директором ПЕ «Слов'янськтепломережа»,
директором ЖЕУ ТОВ «Ліра ЛТД»,
директором управління МЧС, директором
Слов»янського ВУ ВКГ «Міськводоканал»,
УЖКГ (а.с. 43).

15 вересня 2010 року квартиру АДРЕСА_1,
яка належить на праві власності ОСОБА_1,
було відключено від мереж ЦО і ГВП, про
що було складено, відповідним органом -
ПЕ «Слов'янськтепломережа», акт від
15.09.2010р. та встановлено газовий котел
для автономного опалення вказаної вище
квартири і видано абонентну книжку
газоспоживача.(а.с.50).

Починаючи з жовтня 2010р. квартира
ОСОБА_1 опалюється індивідуальним
газовим котлом, який перевірено та
опломбовано Слов»янським УГГ ПАТ
«Донецкоблгаз», і з цього ж часу
позивач проводить оплату за споживання
природного газу для опалення свого
житла. В свою чергу ПЕ
«Слов'янськтепломережа» зняв ОСОБА_1 зі
свого обслуговування, як споживача
теплопостачання.

Таким чином, на жовтень 2010 року
власник квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_1
визначилась з джерелом теплової
енергії, а також з теплопостачальним
підприємством - Слов»янським УГГ ПАТ
«Донецкоблгаз».

01 жовтня 2013 року, відповідно до акту
№2156 на відключення від газопостачання
абонента, Слов»янський УГГ ПАТ
«Донецкоблгаз» провели відключення
газоспоживаючого обладнання, з тих
причин, що не зареєстровано автономне
опалення.

ОСОБА_1 зверталась до відповідних
органів з заявами про надання дозволу
відключення її квартири АДРЕСА_1 від
мереж централізованого опалення та
встановлення в зазначеному приміщенні
індивідуального (автономного)
опалення, про притягнення до
кримінальної відповідальності особу,
яка займалась підготовкою документів
про відключення її квартири і дії якої
на даний час змусили її звернутися до
суду з даним позовом та починаючи з
01.10.2013р. до теперішнього часу мати
незручності з приводу відключення
Слов»янським УГГ ПАТ «Донецкоблгаз» її
квартири від газопостачання
(а.с.53,54,55,56-57,60,61,62,63).

Однак, листом від 18.11.2013 року за №
1-С-1405-2 Слов'янської міської ради ОСОБА_1
було відмовлено в наданні дозволу на
відключення від мережі центрального
опалення з тих підстав, що відповідно
до "Порядку відключення окремих жилих
будинків від мереж централізованого
опалення та постачання гарячої води
при відмові споживачів від
централізованого теплопостачання",
який затверджений приказом
Міністерства будівництва, архітектури
та житлово-комунального господарства
від 22 листопада 2005 року № 4 (з змінами,
внесеними приказом Мінжилкомунгоспу
від 06 листопада 2007 року за № 169,
зареєстрованим в Міністерстві юстиції
України 06 листопада 2007 року за № 1478/11758),
встановлення індивідуальної
(автономної) системи опалення
дозволяється лише на весь будинок за
рішенням загальних зборів мешканців
будинку.

Суд вважає, що оскільки комісія
виконавчого комітету Слов'янської
міської ради по відключенню окремих
приміщень житлових будинків від мереж
ЦО та ГВП при відмові споживачів від
централізованого теплопостачання є
колегіальним органом, то рішення
повинні прийматися на її засіданні.

З вищенаведених підстав та
враховуючи, що ОСОБА_1 отримані
відповідні проект та узгодження на
встановлення індивідуального
(автономного) опалення, що ПЕ
«Слов'янськтепломережа» відключило
квартиру АДРЕСА_1 від мереж
централізованого опалення та
постачання гарячої води, що фактично
автономне опалення у даній квартирі
було спроектовано і функціонувало з
2010р. до 01.10.2013р., за даний час ні від ЖЕКу,
ні від мешканців будинку та інших
органів ніяких претензій щодо
відключило квартиру № 30 від мереж
централізованого опалення та
встановлення автономного опалення, не
було, суд вважає, що дії Слов'янської
міської ради, управління
житлово-комунального господарства
міської комісії по розгляду питань,
пов'язаних з відключенням споживачів
від мереж центрального опалення та
гарячого водопостачання щодо відмови
ОСОБА_1 в наданні дозволу на
відключення її квартири від мереж
центрального опалення є
неправомірними.

Відповідно до ч. 4 ст. 9 КАС України у
разі невідповідності
нормативно-правового акта Конституції
України, закону України, міжнародному
договору, згода на обов»язковість
якого надана Верховною Радою України,
або іншому правовому акту, суд
застосовує правовий акт, який має вищу
юридичну силу.

Частина 1 ст.71 КАС України
передбачає, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ст.11 КАС України,
розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюються
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

При таких вищевикладених
обставинах, суд вважає, що вимоги
позивача знайшли своє підтвердження у
судовому засіданні і підлягають
задоволенню.

На підставі викладеного та
керуючись ст.ст.8, 9ч.4, 92ч.1 Конституції
України, ст.ст. 316, 319 ЦК України,
абз.1,10ст.1,26ч.6,Закону України "Про
житлово-комунальні послуги", абз.1 ст.24
Закону України "Про теплопостачання",
ч.1 ст. 5 Закону України «Про захист
прав споживачів»,
ст.ст.10,11,12,71,76,79,159,160ч.2,161-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

П О С Т А Н О В
И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Виконкому
Слов'янської міської ради Донецької
області в особі Управління
житлово-комунального господарства
Слов'янської міської ради Донецької
області, 3-я особа: ПАТ "Донецькоблгаз" в
особі Слов'янського управління по
газопостачанню та газифікації - про
визнання дій неправомірними та
зобов'язання вчинити певні дії,
задовольнити.

Визнати дії Виконавчого комітету
Слов'янської міської ради, Управління
житлово-комунального господарства
Слов'янської міської ради (міська
комісія з розгляду питань, пов'язаних з
відключенням споживачів від мереж
центрального опалення та гарячого
водопостачання), щодо відмови надати
дозвіл на відключення квартири АДРЕСА_1
від мережі центрального опалення і
встановлення індивідуального
(автономного) опалення, неправомірними.

Зобов'язати Виконавчий комітет
Слов'янської міської ради, Управління
житлово-комунального господарства
Слов'янської міської ради (міська
комісія з розгляду питань, пов'язаних з
відключенням споживачів від мереж
центрального опалення та гарячого
водопостачання) надати дозвіл ОСОБА_1
на відключення квартири АДРЕСА_1 від
мереж централізованого опалення та
встановлення в зазначеному приміщенні
індивідуального (автономного)
опалення.

Постанова набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, яка подається
протягом десяти днів з дня
проголошення постанови. У разі
застосування судом частини третьої ст.
160 цього Кодексу, а також прийняття
постанови у письмовому провадженні
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови. Апеляційна скарга подається
до адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя: