Справа № К/9991/41402/11-С
Суддя: Штульман І.В.
Дата ухвалення: 2014-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"13" листопада 2014 р. м.
Київ К/9991/41402/11

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

головуючого:Штульман І.В. (доповідач),
суддів:Малиніна В.В., Стародуба О.П.,
-розглянувши в касаційній інстанції в
порядку письмового провадження справу
за позовом ОСОБА_4 до Управління
Пенсійного фонду України в
Марківському районі Луганської
області про визнання дій
неправомірними, зобов'язання здійснити
перерахунок і виплату щомісячного
підвищення до пенсії як інваліду війни,
за касаційною скаргою Управління
Пенсійного фонду України в
Марківському районі Луганської
області на постанову Марківського
районного суду Луганської області від 8
жовтня 2009 року та постанову
Апеляційного суду Луганської області
від 16 червня 2011 року, -

встановив:

У вересні 2009 року ОСОБА_4 звернувся в
суд із позовом до Управління
Пенсійного фонду України в
Марківському районі Луганської
області про визнання неправомірними
дій та зобов'язання відповідача
здійснити з 1 січня 2004 року по 30 травня
2005 року перерахунок і виплату
підвищення до пенсії в розмірі 200%
мінімальної пенсії за віком як
інваліду війни ІІІ групи та з 31
травня 2005 року по 1 січня 2006 року - у
розмірі 350% мінімальної пенсії за віком
як інваліду війни ІІ групи відповідно
до частини 4 статті 13 Закону України
«Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту» від 22
жовтня 1993 року № 3551-ХІІ (далі - Закон №
3551-ХІІ).

Постановою Марківського районного
суду Луганської області від 8
жовтня 2009 року позов задоволено.
Визнано незаконними дії Управління
Пенсійного фонду України в
Марківському районі Луганської
області щодо нарахування та виплати
ОСОБА_4 підвищення до пенсії як
інваліду війни у розмірі меншому, ніж
встановлено Законом № 3551-ХІІ за період
з 1 січня 2004 року по 1 січня 2006 року.
Зобов'язано відповідача здійснити
перерахунок та виплату щомісячного
підвищення до пенсії інваліду війни
ОСОБА_4 за період з 1 січня 2004 року по 1
січня 2006 року в розмірі 350% мінімальної
пенсії за віком, виходячи з розміру
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, визначеного
Законом України «Про Державний бюджет
України на 2004 рік» та Законом України
«Про Державний бюджет України на 2005
рік», з урахуванням проведених виплат.

Постановою Апеляційного суду
Луганської області від 16 червня
2011 року постанову Марківського
районного суду Луганської області від
8 жовтня 2009 року змінено.
Скасовано постанову в частині
покладення на Управління Пенсійного
фонду України в Марківському районі
Луганської області обов'язку здійснити
перерахунок та виплату щомісячного
підвищення до пенсії ОСОБА_4 за період з
1 січня 2004 року по 30 травня 2005 року в
розмірі 350% мінімальної пенсії за віком,
виходячи з розмірів прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, затверджених на
2004, 2005 роки Законами України «Про
Державний бюджет України на 2004
рік» та «Про Державний бюджет України
на 2005 рік», з урахуванням проведених
виплат. Ухвалено в цій частині нову
постанову, якою зобов'язано Управління
Пенсійного фонду України в
Марківському районі Луганської
області здійснити перерахунок та
виплату щомісячного підвищення до
пенсії ОСОБА_4 за період з 1 січня
2004 року по 30 травня 2005 року в розмірі 200%
мінімальної пенсії за віком, виходячи з
розмірів прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність,
затверджених на 2004, 2005 роки Законами
України «Про Державний бюджет України
на 2004 рік» та «Про Державний бюджет
України на 2005 рік», з урахуванням
проведених виплат. В решті постанову
суду, а саме: покладення на Управління
Пенсійного фонду України в
Марківському районі Луганської
області обов'язку здійснити
перерахунок та виплату щомісячного
підвищення до пенсії позивачеві за
період з 31 травня 2005 року по 1 січня 2006
року в розмірі 350% мінімальної пенсії за
віком, виходячи з розмірів
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, затверджених
на 2004, 2005 роки Законами України «Про
Державний бюджет України на 2004 рік» та
«Про Державний бюджет України на 2005
рік», з урахуванням проведених виплат, -
залишено без змін.

У касаційній скарзі Управління
Пенсійного фонду України в
Марківському районі Луганської
області, посилаючись на порушення норм
матеріального і процесуального права,
просить скасувати рішення судів першої
та апеляційної інстанцій і відмовити у
задоволенні позову.

Касаційна скарга підлягає задоволенню
частково з наступних підстав.

Згідно частини 1 статті 220 Кодексу
адміністративного судочинства

України суд касаційної інстанції
перевіряє правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, правової оцінки обставин у
справі і не може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що позивач ОСОБА_4 з
31 травня 2005 року має статус ветерана
війни - інваліда війни ІІ групи, до
цього був визнаний інвалідом ІІІ групи,
захворювання якого пов'язане з
роботами по ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_4
суд першої інстанції дійшов висновку,
що Управління Пенсійного фонду України
в Марківському районі Луганської
області зобов'язано провести
перерахунок і виплату позивачеві
щомісячного підвищення до пенсії як
інваліду війни за період з 1 січня
2004 року по 1 січня 2006 року в розмірі 350%
мінімальної пенсії за віком.

Апеляційний суд скасував в частині
рішення суду першої інстанції виходячи
з того, що ОСОБА_4 має право на отримання
підвищення до пенсії за період з 1 січня
2004 року по 30 травня 2005 року в розмірі 200%
мінімальної пенсії за віком як інвалід
війни ІІІ групи, та погодився з його
висновком в частині задоволення позову
за період з 31 травня 2005 року по 1 січня
2006 року.

Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_4 звернувся до адміністративного
суду з даним позовом 25 вересня 2009 року і
не просив поновити пропущений строк
звернення до суду за захистом своїх
прав.

Частиною 1 статті 99 Кодексу
адміністративного судочинства України
визначено, що адміністративний позов
може бути подано в межах строку
звернення до адміністративного суду,
встановленого цим Кодексом або іншими
законами.

За правилами частини 2 статті 99 Кодексу
адміністративного судочинства України
(у редакції, чинній на час звернення до
суду із вказаним позовом та розгляду
справи в суді першої інстанції) для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється річний строк,
який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Відповідно до частини 1 статті 100
Кодексу адміністративного судочинства
України (у редакції, чинній на час
звернення до суду із вказаним позовом
та розгляду справи в суді першої
інстанції) пропущення строку звернення
до адміністративного суду є підставою
для відмови у задоволенні
адміністративного позову за умови,
якщо на цьому наполягає одна із сторін.

Згідно частини 1 статті 100 Кодексу
адміністративного судочинства України
(у редакції, чинній на час розгляду
справи в суді апеляційної інстанції)
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд за заявою особи, яка його подала, не
знайде підстав для поновлення строку,
про що постановляється ухвала.

Предметом позову ОСОБА_4 є порушення
Управлінням Пенсійного фонду України в
Марківському районі Луганської
області його прав, передбачених
частиною 4 статті 13 Закону № 3551-ХІІ, яке,
на його думку, мало місце у період часу
з 1 січня 2004 року по 1 січня 2006 року.

Ухвалюючи рішення суд першої інстанції
залишив поза увагою зазначені
обставини і вимоги закону, не з'ясував
питання дотримання позивачем строку
звернення до адміністративного суду та
ставлення відповідача до цього для
можливого застосування положень
статтей 99, 100 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Скасовуючи постанову суду першої
інстанції в частині визначення розміру
щомісячного підвищення до пенсії
апеляційний суд на зазначені порушення
уваги не звернув та не виправив їх.

Відповідно до статті 159 Кодексу
адміністративного судочинства України
судове рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Згідно частини 2 статті 227 Кодексу
адміністративного судочинства

України підставою для скасування
рішень судів першої та (або)
апеляційної інстанцій і направлення
справи на новий судовий розгляд є
порушення норм процесуального права,
які унеможливили встановлення
фактичних обставин, що мають значення
для правильного вирішення справи.

Приймаючи до уваги те, що судами першої
та апеляційної інстанцій порушено
норми права, які істотно вплинули на
повноту з'ясування фактичних обставин
справи, рішення підлягають скасуванню
з направленням справи на новий розгляд
до суду першої інстанції, оскільки суд
касаційної інстанції позбавлений
можливості встановлювати та вважати
доведеними обставини, які не були
встановлені судовими рішеннями судів
першої та апеляційної інстанцій.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 227, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

у х в а л и в :

Касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Марківському районі Луганської
області - задовольнити частково.

Постанову Марківського районного суду
Луганської області від 8 жовтня 2009 року
та постанову Апеляційного суду
Луганської області від 16 червня
2011 року - скасувати.

Справу за позовом ОСОБА_4 до Управління
Пенсійного фонду України в
Марківському районі Луганської
області про визнання дій
неправомірними, зобов'язання здійснити
перерахунок і виплату щомісячного
підвищення до пенсії як інваліду війни
- направити до суду першої інстанції на
новий розгляд.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Штульман І.В.

Судді:
Малинін В.В.

Стародуб О.П.