Справа № 815/5208/14
Суддя: Коваль М.П.
Дата ухвалення: 2014-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2014 р.м.ОдесаСправа № 815/5208/14

Категорія: 10.2.1 Головуючий в 1 інстанції:
Марин П. П. Колегія суддів
Одеського апеляційного
адміністративного суду у складі:

головуючого судді
- Коваля М.П.,

суддів
- Потапчука В.О.,

- Семенюка Г.В.,

при секретарі
- Курмановій І.І.,

за участі: представник
відповідача - Музика А.І. (довіреність
від 12.10.2012 р.),

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Одесі апеляційну
скаргу Відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в м.
Ізмаїлі та Ізмаїльському районі
Одеської області на постанову
Одеського окружного адміністративного
суду від 09 жовтня 2014 року по справі за
адміністративним позовом Управління
Пенсійного фонду України в м. Ізмаїлі
та Ізмаїльському районі Одеської
області до Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Ізмаїлі та
Ізмаїльському районі Одеської області
про стягнення суми витрат з виплати і
доставки пенсії у розмірі 1814,04 грн.,-

В С Т А Н О В И Л А:

Управління Пенсійного фонду України в
м. Ізмаїлі та Ізмаїльському районі
Одеської області звернулось до суду з
позовними вимогами до Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Ізмаїлі та
Ізмаїльському районі Одеської області
про стягнення з відповідача суми
витрат з виплати і доставки пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 на загальну суму 1814,04 грн.

Постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 09 жовтня
2014 року вказаний
адміністративний позов задоволено у
повному обсязі.

Не погоджуючись із зазначеним судовим
рішенням суду першої інстанції
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати постанову суду
першої інстанції та ухвалити нове
рішення про відмову у задоволенні
адміністративного позову, наголошуючи,
зокрема, на порушенні судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права.

В судовому засіданні представник
відповідача підтримав вимоги поданої
апеляційної скарги.

Представник позивача в судове
засідання не прибув, попередньо
звернувшись з заявою про розгляд
справи за його відсутності.

Згідно вимог ч. 4 ст. 196 КАС України
неприбуття у судове засідання сторін
або інших осіб, які беруть участь у
справі, належним чином повідомлених
про дату, час і місце апеляційного
розгляду, не перешкоджає судовому
розгляду справи.

З огляду на викладене, колегія суддів
порадившись на місці, заслухавши думку
представника відповідача, ухвалила
слухати справу за відсутністю
представника позивача, сповіщеного
належним чином про час і місце
апеляційного розгляду.

Розглянувши матеріали справи,
проаналізувавши доводи апеляційної
скарги, перевіривши законність і
обґрунтованість судового рішення в
межах позовних вимог і доводів
апеляційної скарги, судова колегія
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до актів щомісячної звірки
витрат по особових справах потерпілих,
яким виплачено пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсії у зв'язку з
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, актів розбіжностей і
списку осіб, справи яких не прийняті до
заліку за період з
01.03.2014 року по 31.08.2014 року, по
відшкодуванню сум основного розміру
пенсій, призначених ОСОБА_4, ОСОБА_3
(каліцтво на підприємствах що
розташовані на території СНД-РФ),
утворилась заборгованість у розмірі
1814,04 грн. (а.с.6-17).

Вирішуючи спірне питання та
задовольняючи заявлений
адміністративний позов, суд першої
інстанції дійшов висновку, що, витрати,
понесені позивачем у зв'язку із
виплатою та доставкою пенсій по
інвалідності від трудового каліцтва
ОСОБА_4, ОСОБА_3 (каліцтво на
підприємствах що розташовані на
території СНД-РФ) підлягають
відшкодуванню за рахунок відповідача,
як належного страховика.

Колегія суддів погоджується з
вказаними висновками суду першої
інстанції з огляду на викладене.

Так, колегія суддів наголошує, що
статтею 1 Основ законодавства України
про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від 14 січня 1998
року № 16/98-ВР встановлено, що
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування - це система
прав, обов'язків і гарантій, яка
передбачає надання соціального
захисту, що включає матеріальне
забезпечення громадян у разі хвороби,
повної, часткової або тимчасової
втрати працездатності, втрати
годувальника, безробіття з незалежних
від них обставин, а також у старості та
в інших випадках, передбачених законом,
за рахунок грошових фондів, що
формуються шляхом сплати страхових
внесків власником або уповноваженим
ним органом, громадянами, а також
бюджетних та інших джерел,
передбачених законом.

Залежно від страхового випадку є такі
види загальнообов'язкового державного
соціального страхування: пенсійне
страхування; страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням;
медичне страхування; страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності;
страхування на випадок безробіття.
Відносини, що виникають за зазначеними
у частині першій цієї статті видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, регулюються
окремими законами, прийнятими
відповідно до цих Основ (стаття 4 Основ).

Відповідно до пункту 4 статті 25
вказаних Основ за загальнообов'язковим
державним соціальним страхуванням
надаються такі види соціальних послуг
та матеріального забезпечення:
профілактичні заходи по запобіганню
нещасним випадкам на виробництві та
професійним захворюванням;
відновлення здоров'я та працездатності
потерпілого; допомога по тимчасовій
непрацездатності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання;
відшкодування збитків, заподіяних
працівникові каліцтвом чи іншим
ушкодженням здоров'я, пов'язаним з
виконанням ним своїх трудових
обов'язків; пенсія по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; пенсія у зв'язку із
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; допомога на поховання
осіб, які померли внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання.

З огляду на викладене, оскільки пенсія
по інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання є наслідком
страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання, належним страховиком,
тим, хто має надавати застрахованій
особі матеріальну допомогу чи
соціальні послуги, відповідно до
статті 25 вказаних Основ є Фонд, що,
також, передбачено статтею 21 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності», яка
визначає перелік соціальних послуг та
виплат, які здійснюються та
відшкодовуються Фондом.

Згідно з частиною 4 статті 26 цих же
Основ якщо після призначення
застрахованій особі матеріальної
допомоги чи надання соціальних послуг
між страховиками виник спір щодо
понесених витрат, виплата здійснюється
страховиком, до якого звернулася
застрахована особа. При цьому
неналежний страховик має право
звернутися до належного страховика
щодо відшкодування понесених ним
витрат.

Аналогічне правило закріплене статтею
24 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності», відповідно до пункту 5
якої якщо після призначення
застрахованій особі матеріальної
допомоги чи надання соціальних послуг
між Фондом і страховиками з інших видів
соціального страхування виникають
спори щодо понесених витрат, виплата
здійснюється страховиком, до якого
звернувся застрахований. При цьому
страховик, до якого звернувся
застрахований, має право звернутися до
відповідного страховика з інших видів
соціального страхування щодо
відшкодування понесених ним витрат.

Таким чином, витрати, понесені органами
ПФУ у зв'язку із виплатою та доставкою
пенсій по інвалідності від трудового
каліцтва (у тому числі й пенсій особам,
які стали інвалідами від нещасного
випадку на виробництві на території
колишніх республік СРСР) підлягають
відшкодуванню за рахунок Фонду як
належного страховика від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання.

Пункт 7 Порядку відшкодування Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, затвердженого
постановою правління ПФУ та правління
Фонду від 04 березня 2003 року № 5-4/4, якому,
на думку відповідача, суперечать
вимоги управління ПФУ про
відшкодування витрат, не врегульовує
спірні відносини, які виникли у цій
справі, оскільки встановлене ним
правило та механізм взаєморозрахунків
на централізованому рівні між Фондом
та ПФУ розраховані на відсутність
спору та реалізуються за наслідками
попередньо здійснених згідно з
пунктами 5, 6 Порядку звірок витрат за
особовими справами потерпілих,
складання актів таких звірок,
узгодження й подання відповідних
довідок.

Статтею 16 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» визначено, що
безпосереднє управління Фондом
здійснюють його правління та виконавча
дирекція. За змістом статті 18
зазначеного Закону виконавча дирекція
Фонду є постійно діючим виконавчим
органом правління Фонду, проводить
свою діяльність від імені Фонду у межах
та в порядку, що визначаються його
статутом і Положенням про виконавчу
дирекцію Фонду соціального
страхування від нещасних випадків,
організовує та забезпечує виконання
рішень правління Фонду, робочими
органами виконавчої дирекції Фонду є,
зокрема, її відділення в районах і
містах обласного значення. Робочі
органи виконавчої дирекції Фонду є
юридичними особами, мають самостійні
кошториси, печатку із зображенням
Державного Герба України та своїм
найменуванням.

Згідно з пунктом 15 Положення про
Пенсійний фонд України, затвердженого
Указом Президента України від 01
березня 2001 року № 121/2001 ПФУ здійснює
свої повноваження безпосередньо та
через утворені в установленому порядку
головні управління ПФУ в Автономній
Республіці Крим, областях, містах
Києві, Севастополі, та управління ПФУ в
районах, містах і районах у містах.

З огляду на викладене, вимоги
управління ПФУ про відшкодування
відділенням Фонду витрат, пов'язаних із
виплатою та доставкою пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві, відповідають
змісту його прав як робочого органу ПФУ
щодо відшкодування понесених ним
витрат та узгоджуються із компетенцією
виконавчої дирекції Фонду, основними
завданнями якої згідно з Положенням
про виконавчу дирекцію Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України, затвердженим
постановою правління Фонду від 20
квітня 2001 року № 15, крім іншого,
визначено виконання завдань та
основних принципів страхування від
нещасного випадку, фінансування
страхових виплат, а до повноважень у
сфері здійснення процедури
страхування та координації страхової
діяльності віднесено, зокрема,
співпрацю з фондами з інших видів
соціального страхування щодо
відшкодування витрат, понесених ними у
зв'язку з матеріальним забезпеченням
потерпілих внаслідок нещасного
випадку на виробництві та
представництво інтересів страховика в
органах державної виконавчої влади,
органах місцевого самоврядування і
судах.

Такий висновок відповідає правовій
позиції Верховного Суду України,
висловленій у спорах цієї категорії,
зокрема, у постановах від 12 червня 2012
року № 21-165а12 та від 21 травня
2013 року № 21-129а13.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
дійшов вірного висновку, що вимоги
позивача про відшкодування
відповідачем витрат, пов'язаних із
виплатою та доставкою пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 на загальну суму 1814,04 грн. є
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Доводи апеляційної скарги
встановлених обставин справи та
висновків суду першої інстанції не
спростовують та не дають підстав для
висновку про неправильне застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
яке призвело або могло призвести до
неправильного вирішення справи.

Враховуючи вищевикладене, оскільки
висновки суду першої інстанції
обґрунтовані та відповідають чинному
законодавству, а доводи апеляційної
скарги їх не спростовують, колегія
суддів, на підставі ст. 200 КАС України,
приходить до висновку про залишення
апеляційної скарги без задоволення, а
постанови суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Ізмаїлі та
Ізмаїльському районі Одеської області
на постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 09 жовтня 2014
року - залишити без задоволення.

Постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 09 жовтня 2014
року по справі за адміністративним
позовом Управління Пенсійного фонду
України в м. Ізмаїлі та
Ізмаїльському районі Одеської області
до Відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в м.
Ізмаїлі та Ізмаїльському районі
Одеської області про стягнення суми
витрат з виплати і доставки пенсії у
розмірі 1814,04 грн. - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення
та може бути оскаржена в касаційному
порядку протягом 20 днів після набрання
законної сили безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Повний текст ухвали виготовлений та
підписаний колегією суддів 26 листопада
2014 року.

Головуючий суддя:
/М.П. Коваль/

Суддя:
/В.О. Потапчук/

Суддя:
/Г.В. Семенюк/