Справа № 686/9521/14-а
Суддя: Білоус О.В.
Дата ухвалення: 2014-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 686/9521/14-а

Головуючий у 1-й інстанції: Порозова І.Ю.

Суддя-доповідач: Білоус О.В.

26 листопада 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Білоуса О.В.

суддів: Курка О. П. Совгири Д. І.

за участю секретаря судового
засідання: Марцісь Ю.А.

за участю представників сторін:

позивача: ОСОБА_2

відповідача: Моргун Н.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України у
м.Хмельницькому на постанову
Хмельницького міськрайонного суду
Хмельницької області від 03 липня 2014
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_4 до Управління
Пенсійного фонду України у
м.Хмельницькому про перерахунок пенсії
,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 звернувся до Хмельницького
міськрайонного суду Хмельницької
області з адміністративним позовом до
управління Пенсійного фонду України в
м.Хмельницькому про скасування рішення
про припинення виплати пенсії та
поновлення виплати пенсії, призначеної
на пільгових умовах, починаючи з 01.08.2013
року та виплатити пенсію за весь період
припинення її виплати. Позовні вимоги
мотивовано тим, що з 28.09.2011 року йому
було призначено пенсію за віком на
пільгових умовах зі скороченням
пенсійного віку, але рішенням УПФУ в
м.Хмельницькому від 08.08.2013 року
припинено виплату пенсії в зв'язку з
відсутністю первинних документів, що
підтверджують пільговий стаж роботи.
Вважаючи такі дії неправомірними,
просив скасувати рішення про
припинення виплати пенсії, поновити її
виплату, починаючи з 01.08.2013 року, та
виплатити пенсію за весь період
припинення її виплати.

Постановою Хмельницького
міськрайонного суду від 03.07.2014 року
позов задоволено. Не погоджуючись із
рішенням суду першої інстанції,
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій просить суд скасувати постанову
Хмельницького міськрайонного суду від
03.07.2014 року, та прийняти нове рішення,
яким відмовити у задоволенні позовних
вимог, посилаючись при цьому на неповне
з'ясування обставин, які мають значення
для справи та порушення норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного
вирішення спору.

В судовому засіданні представник
відповідача (апелянта) апеляційну
скаргу підтримав у повному обсязі за
обставин, викладених у ній, просив
постанову Вінницького окружного
адміністративного суду від 05.12.2014 року
скасувати, дав пояснення, аналогічні
доводам, викладеним в апеляційній
скарзі.

Представник позивача в судовому
засіданні апеляційну скаргу не визнав
у повному обсязі, проти її задоволення
заперечив, вважаючи рішення суду
першої інстанції законним,
обґрунтованим і таким, що відповідає
фактичним обставинам справи. Крім того,
дав пояснення по суті апеляційної
скарги, аналогічні викладеним в
письмових запереченнях, що приєднані
до матеріалів справи. Просив залишити
апеляційну скаргу без задоволення, а
рішення суду першої інстанції - без
змін.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши матеріали справи та
доводи апеляційної скарги, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, а рішення суду
першої інстанції необхідно залишити
без змін, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України,
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
Законами України.

Частиною 3 статті 2 КАС України
визначено, що у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони: на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку. При цьому в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо
доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо
він заперечує проти
адміністративного позову (ч. 2 ст. 71 КАС
України).

Частиною 1 ст. 195 КАС України
встановлено, що суд апеляційної
інстанції переглядає судові рішення
суду першої інстанції в межах
апеляційної скарги.

Як вірно встановлено судом першої
інстанції та підтверджується
матеріалами справи, згідно протоколу
№9932 від 07.10.2011 року позивачу ОСОБА_4
призначено пенсію за віком на
пільгових умовах за списком №1
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджених Кабінетом
Міністрів України щодо працівників,
зайтятих повний робочий день на
роботах з особливо шкідливими і
особливо важкими умовами праці. При
призначенні пенсії позивачу було
зараховано загальний стаж роботи 36
років 9 місяців, з них пільговий стаж за
списком №1-8 років два місяці 3 дні.
Пенсія призначена на основі довідки №
70 про уточнюючий характер роботи від
21.09.2011 року АК «Адвіс», акту зустрічної
перевірки достовірності видачі
документів про заробітну плату та стаж
роботи та трудової книжки пенсіонера.

02.08.2013 року відповідачем повторно
проведено перевірку достовірності
видачі документів про заробітну плату
та стаж роботи для призначення пенсії,
та встановлено відсутність первинних
документів для призначення пенсії, про
що складено акт. 08.08.2013 року управлінням
Пенсійного фонду України в
м.Хмельницькому прийнято рішення №357
про припинення виплати пенсії ОСОБА_4,
починаючи з 01.08.2013 року, про що
повідомлено позивача листом від 09.08.2013
року.

Вирішуючи по суті існуючий спір, суд
першої інстанції керувався тим, що
відповідно до ч.1 ст.1 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» громадяни
України мають право на державне
пенсійне забезпечення за віком, по
інвалідності, у зв'язку з втратою
годувальника та в інших випадках,
передбачених цим законом. За ч.1 ст. 13
вказаного Закону на пільгових умовах
мають право на пенсію за віком,
незалежно від місця останньої роботи,
зокрема, працівники, зайняті повний
робочий день на підземних роботах, на
роботах з особливо шкідливими і
особливо важкими умовами праці,-за
списком №1 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджуваним
Кабінетом Міністрів України, і за
результатами атестації робочих місць:
жінки-після досягнення 45 років і при
стажі роботи не менше 15 років, з них не
менше 7 років 6 місяців на зазначених
роботах.

Працівникам, які мають не менше
половини стажу роботи з особливо
шкідливими і особливо важкими умовами
праці, пенсії на пільгових умовах
призначаються із зменшенням віку,
передбаченого ст.12 цього Закону, на
один рік за кожний повний рік такої
роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці
жінкам.

Як встановлено з матеріалів справи
позивач ОСОБА_4 в період з 08.07.1979 року по
11.09.1987 року працював на посаді терміста
3 розряду нагрівальних печей АК
«Адвіс».

Пунктом 11.3 розділу ХІ Списку №1,
затвердженого постановою Кабінету
міністрів України від 16 січня 2003 року №
36 «Про затвердження списків
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, зайнятість в яких дає право
на пенсію за віком на пільгових
умовах», передбачені посади
робітників, зокрема термістів,
зайнятих біля печей на гарячих роботах;
термістів, зайнятих обробкою
металовиробів у ціанистих, свинцевих
ваннах і у ваннах з розплавленими
солями. Отже, посада, на якій працював
позивач належить до списку № 1.

За змістом ст. 49 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» виплата пенсії за
рішенням територіальних органів
Пенсійного фонду або за рішенням суду
припиняється, якщо пенсія призначена
на підставі документів, що містять
недостовірні відомості. Разом із тим,
відсутність у роботодавця первинних
документів, які стали підставою
призначення позивачу пенсії, не є
підставою для припинення виплати
пенсії. Колегія суддів апеляційного
суду погоджується з тим, що достовірних
доказів того, що на момент видачі
довідки № 70 від 21.09.2011 року документів,
на підставі яких вона видавалася, не
існувало представником відповідача не
надано, оригінал трудової книжки
жодних виправлень до записів не
містить. Таким чином суд першої
інстанції дійшов вірного висновку, що
рішення про припинення виплати пенсії
позивачу ґрунтується на припущеннях
про недостовірність даних, викладених
в уточнюючій довідці.

Доводи апеляційної скарги
спростовуються вищенаведеним,
матеріалами справи, а тому колегією
суддів відхиляються, оскільки не дають
підстав для висновку про порушення
судом першої інстанції норм права, які
призвели до неправильного вирішення
справи, тобто прийнята постанова
відповідає матеріалам справи та
вимогам закону, і підстав для її
скасування не вбачається.

Відповідно до статті 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову -без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті рішення суду з одних лише
формальних підстав.

На підставі наведеного колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції дійшов
правильного висновку щодо задоволення
заявлених вимог у спосіб та межах,
визначених законом.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України у
м.Хмельницькому залишити без
задоволення, а постанову Хмельницького
міськрайонного суду Хмельницької
області від 03 липня 2014 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку
згідно ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі
01 грудня 2014 року .

Головуючий
Білоус О.В.

Судді
Курко О. П.

Совгира Д. І.