Справа № 296/6859/14-а
Суддя: Жизневська А.В.
Дата ухвалення: 2014-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:Жизневська А.В.
УХВАЛА

іменем України

"26" листопада 2014 р.
Справа № 296/6859/14-а

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Жизневської А.В.

суддів:
Котік Т.С.

Малахової Н.М.,

розглянувши в письмовому провадженні
апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м.Житомирі
Житомирської області на постанову
Корольовського районного суду м.
Житомира від "08" вересня 2014 р. у справі
за позовом ОСОБА_3 до Управління
Пенсійного фонду України в м.Житомирі
Житомирської області про визнання
неправомірними дій та зобов'язання
вчинити певні дії ,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Корольовського районного
суду м. Житомира від 08 вересня 2014 року
зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в м.Житомирі
Житомирської області (далі - УПФ)
провести перерахунок та виплатити
ОСОБА_3 основної та додаткової пенсії у
розмірах, визначених ст.50,54 Закону
України "Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
(далі - Закон №796-ХІ), за період з 31.01.2014
року, з урахуванням проведених виплат.

В апеляційній скарзі УПФ, посилаючись
на порушення судом норм матеріального
і процесуального права, просить
вказану постанову скасувати та
прийняти нову, якою відмовити у
задоволенні позовних вимог.

Розглянувши доводи апеляційної скарги
та перевіривши законність і
обґрунтованість судового рішення,
колегія суддів вважає, що скарга не
підлягає до задоволення з наступних
підстав.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач має статус особи, яка
постраждала внаслідок Чорнобильської
катастрофи 1 категорії, є інвалідом 2-ї
групи внаслідок аварії на ЧАЕС, в
спірний період проживав на території
радіоактивного забруднення та
отримував в УПФ основну та додаткову
пенсії, передбачені ст.50, 54 Закону
№796-ХІІ, проте у розмірах, визначених
постановою КМУ.

Основні положення щодо реалізації
конституційного права громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, на соціальний захист
визначені Законом України № 796-XII "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

Відповідно до ст.50 Закону №796-ХІІ
особам, віднесеним до категорії 1, яким
встановлено інвалідність 2-ї групи,
додаткова пенсія за шкоду, заподіяну
здоров'ю, призначається у розмірі 75
процентів мінімальної пенсії за віком.

Статтею 54 Закону №796-ХІІ передбачено,
що розмір пенсії по 2-й групі
інвалідності, що настала внаслідок
Чорнобильської катастрофи, не може
бути нижчим 8 мінімальних пенсій за
віком.

Вихідним критерієм обрахунку
державної і додаткової пенсії виступає
мінімальна пенсія за віком.
Мінімальний розмір пенсії за віком,
згідно ст.28 ЗУ „Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" встановлюється у розмірі
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність. Будь-яких
інших нормативно-правових актів, які б
визначали механізм вирахування
мінімальної пенсії за віком або
встановлювали її розмір, немає.

03 серпня 2014 року набули чинності зміни
до Закону України "Про Державний бюджет
на 2014 рік" від 16 січня 2014 року №719-VII
згідно яких норми і положення ст.50, 54
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України, виходячи з наявних фінансових
ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету
Пенсійного фонду України та бюджетів
інших фондів загальнообов'язкового
державного соціального страхування на
2014 рік.

Таким чином, в період з 1 січня 2014 року
до 03 серпня 2014 року є чинними і
підлягають застосуванню приписи ст.50, 54
Закону №796-ХІІ в редакції, відповідно
до якої особам віднесеним до 1
категорії громадян, які потерпіли від
Чорнобильської катастрофи та яким
встановлено інвалідність 2-ї групи
призначається щомісячна додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю у
розмірі 75 процентів мінімальної пенсії
за віком, а розмір основної пенсії не
може бути нижчим 8 мінімальних пенсій
за віком.

Водночас, розрахунок основної та
додаткової пенсій позивачу здійснено,
виходячи із розмірів, встановлених
постановою Кабінету Міністрів України
від 23 листопада 2011 року № 1210 "Про
підвищення рівня соціального захисту
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи". Зазначеною
постановою, всупереч приписів ст.50,54
Закону № 796-ХІІ, передбачено фіксований
розмір суми, з якої проводиться
розрахунок виплат, при тому, що ці суми
значно менші від встановлених законом.

Згідно із положеннями ч.4 ст. 9 Кодексу
адміністративного судочинства України
у разі невідповідності
нормативно-правового акта Конституції
України, закону України, міжнародному
договору, згода на обов'язковість якого
надана Верховною Радою України, або
іншому правовому акту суд застосовує
правовий акт, який має вищу юридичну
силу.

Виходячи із загальних засад
пріоритетності законів над
підзаконними актами, колегія суддів
вважає, що при визначенні розміру
виплат застосуванню підлягають саме
статті 50,54 Закону №796-ХІІ, а не
постанова КМУ від 23 листопада 2011 року
№1210, яка істотно звужує обсяг
встановлених законом прав.

Судом вірно не зазначено кінцевої дати
періоду для перерахунку та виплати
пенсій позивачу. Так, пенсія за своєю
правовою природою не є одноразовою
соціальною допомогою, а має характер
постійних, щомісячних виплат,
пов'язаних із віком, специфікою роботи
та станом здоров'я. Разом із тим, саме на
органи Пенсійного фонду України
покладено обов'язок здійснювати
відповідні нарахування до втрати
такого права пенсіонером (внесення
змін у законодавство, що регулює дані
правовідносини, перехід на інший вид
забезпечення, тощо).

Доводи відповідача щодо правомірності
своїх дій з посиланням на відсутність
бюджетних коштів на фінансування
виплат в порядку ст.50, 54 Закону України
"Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи"
обґрунтовано не взяті судом до уваги,
оскільки питання фінансування цих
видатків не виступає предметом даного
спору. Проблеми надання бюджетних
коштів Управлінню для виконання
покладених на нього обов'язків у
справах цієї категорії виходять за
межі заявлених вимог і судом не
розглядалися.

Суд першої інстанції дослідив
представлені докази, надав їм належну
правову оцінку, з'ясував обставини, що
мають значення для вирішення справи та
зробив обгрутнований висновок про
наявність підстав для задоволення
позову.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду і не
впливають на правильність прийнятого
судового рішення. Постанову прийнято з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, підстави для її
скасування відсутні.

Керуючись ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м.Житомирі
Житомирської області залишити без
задоволення, а постанову
Корольовського районного суду м.
Житомира від "08" вересня 2014 р. без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її
постановлення і оскарженню не
підлягає.

Головуючий суддя
А.В. Жизневська

судді:
Т.С. Котік

Н.М. Малахова

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3
АДРЕСА_1,10002

3- відповідачу/відповідачам:
Управління Пенсійного фонду України в
м.Житомирі Житомирської області
вул.Перемоги, 55,м.Житомир,10003

4-третій особі: - ,