Справа № 2а-2799/09/2170
Суддя: Пилипчук Н.Г.
Дата ухвалення: 2014-10-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 жовтня 2014 року м. Київ
К/9991/33849/11

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

головуючого судді Пилипчук Н.Г.

суддів Ланченко Л.В.

Цвіркуна Ю.І.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні

касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у м. Херсоні

на постанову Херсонського окружного
адміністративного суду від 19.06.2009

та ухвалу Одеського апеляційного
адміністративного суду від 11.05.2011

у справі № 2а-2799/09

за позовом ОСОБА_2

до Державної податкової інспекції у м.
Херсоні

про скасування податкових рішень про
застосування штрафних санкцій, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Херсонського окружного
адміністративного суду від 19.06.2009,
залишеною без змін ухвалою Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 11.05.2011, позов задоволено повністю.
Скасовано рішення Державної
податкової інспекції у м. Херсоні від
03.03.2008 № /0 та № про
застосування штрафних (фінансових)
санкцій в сумі 23123, 08 грн. та в сумі 6000
грн. відповідно.

ДПІ у м. Херсоні подала касаційну
скаргу, в якій просить скасувати
вказані судові рішення та ухвалити
нове судове рішення про відмову в
задоволенні позову, обґрунтовуючи такі
вимоги обставинами, з яких податковий
орган виходив при прийнятті
оспорюваних податкових
повідомлень-рішень та наводив судам
попередніх інстанцій, заперечуючи
проти позову.

Заслухавши доповідь судді-доповідача
про обставини, необхідні для ухвалення
судового рішення судом касаційної
інстанції, дослідивши доводи
касаційної скарги, матеріали справи,
судові рішення, суд касаційної
інстанції дійшов висновку, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню.

Судами попередніх інстанцій
встановлено такі обставини.

ДПІ у м. Херсоні проведено перевірку
щодо контролю за дотриманням вимог
чинного законодавства у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг, за результатами якої складено
акт від 15.02.2008 № 21220125/0235, яким
зафіксовано порушення позивачем вимог:

- ст. 5 Закону України «Про
патентування деяких видів
підприємницької діяльності» від 23.03.1996
№ 98/96-ВР (далі - Закон № 98/96-ВР), що
полягало в здійсненні діяльності в
сфері грального бізнесу без придбання
торгових патентів. Вказані порушення
слугували підставою для прийняття
рішення від 03.03.2008 № /0 про
застосування до позивача відповідно до
абз. 4 ч. 1 ст. 8 Закону № 98/96-ВР штрафних
(фінансових) санкцій в сумі 23123,08 грн.;

- п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» від 06.07.1995 № 265/95-ВР (далі - Закон
№ 265/95-ВР), що полягало у здійсненні
розрахункових операцій в сфері
грального бізнесу без застосування
РРО. Вказані порушення слугували
підставою для прийняття рішення від
03.03.2008 № про застосування до
позивача відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 17
Закону № 265/95-ВР штрафних (фінансових)
санкцій в сумі 6000 грн.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції, з яким погодився суд
апеляційної інстанції, виходив з
недоведеності факту вчинення
позивачем порушень, зафіксованих в
акті перевірки.

Суд касаційної інстанції не вбачає
порушень судами попередніх інстанцій
норм матеріального права, на які
посилається відповідач у касаційній
скарзі, та вважає, що суди повно
встановили обставини у справі, яким
надали правильну правову оцінку на
підставі законодавства, яке
врегульовує спірні відносини.

Зі змісту статті 5 та абзацу 4 частини
першої статті 8 Закону № 98/96-ВР
вбачається, що суб'єкти
підприємницької діяльності, що
здійснюють операції з надання послуг у
сфері грального бізнесу, зобов'язані
придбати відповідний торговий патент,
а у разі невиконання вказаного
зобов'язання до них застосовується
штраф у подвійному розмірі вартості
торгового патенту за повний термін
діяльності.

Відповідно до статті 3 Закону України
«Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» від 06.07.1995 № 265/95-ВР на суб'єктів
господарювання, які здійснюють
розрахункові операції в готівковій
формі при наданні послуг у сфері
грального бізнесу, законодавець
покладає обов'язок проводити
розрахункові операції через
зареєстровані, опломбовані в
установленому порядку та переведені у
фіскальний режим роботи РРО.

Терміни переведення суб'єктів
підприємницької діяльності на облік
розрахункових операцій у готівковій та
безготівковій формі (із застосуванням
платіжних карток, платіжних чеків,
жетонів тощо) із застосуванням РРО
встановлюються Кабінетом Міністрів
України за поданням центрального
органу виконавчої влади з питань
економічної політики, Державної
податкової адміністрації України та
Національного банку України (стаття 11
Закону № 265/95).

Пунктом 6 додатка до Постанови
Кабінету Міністрів України від 07.02.2001 №
121 «Про терміни переведення суб'єктів
підприємницької діяльності на облік
розрахункових операцій у готівковій та
безготівковій формі із застосуванням
реєстраторів розрахункових операцій»
(далі - Постанова № 121) встановлено
термін переведення суб'єктів
підприємницької діяльності, які
працювали у сфері грального бізнесу із
використанням гральних автоматів, до 31
грудня 2006 року.

Статтею 12 Закону № 265/95-ВР передбачено,
що на території України дозволяється
реалізовувати та застосовувати лише ті
РРО вітчизняного та іноземного
виробництва, які включені до
Державного реєстру та конструкція і
програмне забезпечення яких
відповідає
конструкторсько-технологічній та
програмній документації виробника.

Пунктом 2 постанови № 121 на
Міністерство промислової політики
України було покладено обов'язок
забезпечити організацію розроблення
автоматів з продажу товарів (послуг),
які відповідатимуть зазначеним
вимогам, а також запам'ятовуючих
пристроїв (фіскальної пам'яті) для
оснащення автоматів, що вже діють.

Наказом Державної податкової
адміністрації України від 01.07.2008 № 430
«Про затвердження Державного реєстру
реєстраторів розрахункових операцій у
новій редакції» до Державного реєстру
було включено комп'ютерно-касову
систему «Фіскал», яка призначена для
фіскалізації гральних автоматів,
автоматизації збору, обліку і контролю
даних про функціонування залів
гральних автоматів.

Виходячи з наведених норм
законодавства, суб'єкти господарювання
до 01.07.2008, тобто до моменту включення до
Державного реєстру реєстраторів
розрахункових операцій
комп'ютерно-касової системи «Фіскал»,
не зобов'язані використовувати дану
систему під час надання гральних
послуг з використанням гральних
автоматів.

Враховуючи наведене, у податкового
органу не було підстав до 01.07.2008
застосовувати до суб'єкта
господарювання штрафні (фінансові)
санкції за порушення, які полягали у
використанні при здійсненні
розрахункових операцій непереведених
у фіскальний режим роботи та
незареєстрованих РРО, тому рішення
відповідача від 03.03.2008 № про
застосування до позивача відповідно до
п. 1 ч. 1 ст. 17 Закону № 265/95-ВР штрафних
(фінансових) санкцій в сумі 6000 грн. є
протиправним.

У підтвердження здійснення позивачем
діяльності в сфері грального бізнесу
без придбання торгових патентів у
період з 01.06.2006 по 15.02.2008 податковий
орган посилається на договір оренди
від 09.12.2005, згідно з яким ОСОБА_3 надав
позивачу в тимчасове користування
строком до 09.12.2006 частину нежитлового
приміщення площею 5 мІ для розміщення
гральних автоматів.

Однак, суди попередніх інстанцій
дійшли висновку, що вказані доводи
податкового органу щодо оренди
позивачем приміщення з метою
розміщення гральних автоматів строком
до грудня 2006 року не підтверджують
факту здійснення ОСОБА_4 операцій з
надання послуг у сфері грального
бізнесу.

Крім того, судами достовірно
встановлено, що згідно з договором
купівлі-продажу від 30.01.2006 ОСОБА_5
придбано у позивача гральні автомати в
кількості 2 шт.

Таким чином, суди визнали висновки
відповідача про надання позивачем
послуг у сфері грального бізнесу без
придбання торгового патенту такими, що
не підтверджені належними доказами.

Враховуючи положення ч. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, які встановлюють обов'язок
суб'єкта владних повноважень щодо
доказування правомірності свого
рішення, та з огляду на недоведеність в
судах попередніх інстанцій
відповідачем обставин щодо здійснення
позивачем послуг у сфері грального
бізнесу, а також діючи у межах
перегляду справи судом касаційної
інстанції, визначених у ст. 220 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції
знаходить правильними висновки судів
про протиправність застосування до
позивача штрафних санкцій за
податковими повідомленнями-рішеннями
від 03.03.2008 № /0 та № .

З огляду на викладене, касаційна скарга
залишається без задоволення, а
оскаржувані судові рішення - без змін.

Керуючись ст. ст. 220, 2201, 223, 224, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у м. Херсоні залишити без
задоволення, а постанову Херсонського
окружного адміністративного суду від
19.06.2009 та ухвалу Одеського апеляційного
адміністративного суду від 11.05.2011 - без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути переглянута
Верховним Судом України з підстав,
передбачених статтею 237 Кодексу
адміністративного судочинства
України, за заявою про перегляд даної
ухвали, поданою через Вищий
адміністративний суд України у
порядку, встановленому статтями 236-2391
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя Н.Г.
Пилипчук

Судді
Л.В. Ланченко

Ю.І. Цвіркун