Справа № 456/3149/13-а 2а/456/126/13
Суддя: Багрій В.М.
Дата ухвалення: 2014-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2014 року
Справа № 15827/13

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді
Багрія В.М.,

суддів
Рибачука А.І., Старунського Д.М.,

з участю секретаря судового засідання
Ратушної М.І.,

позивачки
ОСОБА_1,

представника позивачки
ОСОБА_2,

апелянта
ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну
скаргу ОСОБА_3 на постанову
Стрийського міськрайонного суду
Львівської області від 28.10.2013 року у
справі за позовом ОСОБА_1 до
Стрілківської сільської ради
Стрийського району Львівської області
про визнання протиправним та
скасування рішення ,

В С Т А Н О В И В :

У червні 2013 року ОСОБА_1 звернулася до
суду з позовом до Стрілківської
сільської ради Стрийського району
Львівської області, в якому просила
визнати протиправним та скасувати
рішення Стрілківської сільської ради
Стрийського району Львівської області
№ 604 від 10 лютого 2010 року «Про
встановлення пішохідного переходу в с.
Бережниця Стрийського району».

Посилалася на те, що рішенням
Стрийського міськрайонного суду
Львівської області від 10.12.2008 року, яке
набрало законної сили, зобов'язано її
та іншу особу не чинити перешкод ОСОБА_3
у користуванні пішохідним переходом в
с. Бережниця та демонтувати
металево-сітчасту огорожу, яка
знаходиться на вказаному проході. На
підставі вказаного рішення суду
Стрілківською сільською радою було
прийняте оскаржуване рішення № 604 від
10.02.2010 року «Про встановлення
пішохідного переходу в селі Бережниця
Стрийського району».

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 06.06.2012 року
рішення Стрийського міськрайонного
суду Львівської області від 10.12.2008 року
та ухвалу апеляційного суду Львівської
області від 20.12.2011 року скасовано, а
справу передано на новий розгляд до
суду першої інстанції, в процесі якого
ухвалою Стрийського міськрайонного
суду Львівської області від 10.08.2012 року
позовну заяву ОСОБА_3 у вказаній справі
було залишено без розгляду.

Земельна ділянка, на якій розташований
її будинок та на якій планується
встановити пішохідний перехід,
відносяться до земель житлової та
громадської забудови та належать
територіальній громаді с. Бережниця.
Відповідним рішенням Стрілківської
сільської ради Львівської області від
12.01.2011 року № 194, позивачці надано
дозвіл на розробку технічної
документації по підготовці державного
акту на землю, яка знаходиться в с.
Бережниця площею 0,05 га для
обслуговування житлового будинку.
Позивачка вважала, що рішення
сільської ради № 604 від 10.02.2010 року «Про
встановлення пішохідного переходу в с.
Бережниця Стрийського району» є
незаконним, існування вказаного
пішохідного переходу унеможливлює
нормальне користування будинком,
порушує як санітарні так і будівельні
норми, оскільки відстань від
пішохідного переходу до будинку
становить 70 см.

Постановою Стрийського міськрайонного
суду Львівської області від 28.10.2013 року
позов задоволено. Визнано
протиправним та скасовано рішення
Стрілківської сільської ради
Стрийського району Львівської області
№ 604 від 10 лютого 2010 року «Про
встановлення пішохідного переходу в с.
Бережниця Стрийського району».

Постанову суду першої інстанції
оскаржила ОСОБА_3 як особа, яка не брала
участі в справі, але відносно якої суд
вирішив питання про її права, інтереси
та обов'язки. Просить постанову суду
скасувати та прийняти нову про відмову
позивачці в задоволенні позову.

Апеляційні вимоги обґрунтовує тим, що
рішення Стрілківської сільської ради
Стрийського району № 604 від 10 лютого
2010 року було предметом дослідження
судів першої, апеляційної та
касаційної інстанцій при розгляді
цивільних справ. Суд безпідставно
послався на наявність судового рішення
про скасування рішення Стрийського
міськрайонного суду від 10.12.2008 року, не
взявши до уваги цілого ряду судових
рішень різних інстанцій щодо
законності існування спірного
пішохідного проходу та наявності
перешкод, які вчиняє позивачка у
користуванні таким проходом.

Вислухавши суддю-доповідача, апелянта,
яка апеляційну скаргу підтримала,
позивачку та її представника, які
просять апеляційну скаргу відхилити, а
постанову суду першої інстанції
залишити без змін, дослідивши
обставини справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів приходить до
висновку про те, що апеляційна скарга
задоволенню підлягає частково з
таких підстав.

В справі встановлено,що позивачка
ОСОБА_1 з 2009 року є власником будинку по
АДРЕСА_1 Стрілківської сільської ради
Стрийського району Львівської області.

Відповідно до рішення сесії
Стрілківської сільської ради
Стрийського району Львівської області
від 14.06.2009 року № 345, позивачці надано
в оренду земельні ділянки площею 0,05 га
для обслуговування житлового будинку
та господарських споруд та площею 0,20 га
для ведення особистого селянського
господарства.

Через два господарства від будинку
позивачки проживає сім'я ОСОБА_3, між
якою та позивачкою тривалий час існує
спір з приводу користування пішохідним
проходом від будинку ОСОБА_3 до АДРЕСА_1,
який проходить біля подвір'я ОСОБА_1
Спори підлягали розгляду судами
цивільної юрисдикції.

Так, рішенням Стрийського
міськрайонного суду Львівської
області від 10 грудня 2008 року у справі №
2-3264/08, яке ухвалою колегії суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Львівської області
від 20 грудня 2011 року залишене без змін,
колишнього власника будинку позивачки,
а також саму ОСОБА_1 зобов'язано не
чинити перешкод ОСОБА_3 в користуванні
пішохідним проходом в с. Бережниця
Стрийського району та демонтувати
металево-сітчасту огорожу, що
знаходиться на даному пішохідному
проході.

Оскільки питання користування
проходом вирішувалося в минулому за
добровільною згодою сусідів, та в силу
наявності спору між позивачкою та
ОСОБА_3 , оскаржуваним рішенням
Стрілківської сільської ради № 604 від
10 лютого 2010 року «Про встановлення
пішохідного переходу в с. Бережниця
Стрийського району» вирішено
встановити пішохідний перехід в с.
Бережниця Стрийського району між
присадибами ОСОБА_1 та ОСОБА_4 шириною
1,20 м. Зазначений орган місцевого
самоврядування таким рішенням мав на
меті усунути причини спору та
забезпечити прохід ОСОБА_3 від свого
господарства до АДРЕСА_1.

Проте, ухвалою Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 06 червня 2012 року
рішення Стрийського міськрайонного
суду Львівської області від 10 грудня 2008
року та ухвала колегії суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Львівської області
від 20 грудня 2011 року, якими зобов'язано
позивачку та іншу особу не чинити
перешкод ОСОБА_3 в користуванні
пішохідним проходом в с. Бережниця
Стрийського району та демонтувати
металево-сітчасту огорожу, що
знаходиться на даному пішохідному
проході, були скасовані, а справа
передана на новий розгляд до суду
першої інстанції.

При новому розгляді справи ухвалою
Стрийського міськрайонного суду
Львівської області від 10 серпня 2012 року
позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_5, ОСОБА_1,
Стрілківської сільської ради про
усунення перешкод в користуванні
пішохідним проходом загального
користування залишено без розгляду.

Спірні правовідносини з приводу
правомірності наявності пішохідного
проходу, вчинення перешкод в
користуванні ним, були предметом
судового розгляду в інших цивільних
справах.

Рішенням Стрийського міськрайонного
суду Львівської області від 1 грудня 2011
року ОСОБА_1 зобов'язано не чинити
ОСОБА_3, ОСОБА_6 перешкод в користуванні
пішохідним переходом шириною 3,07 м,
довжиною 160 м та демонтувати дерев'яну
огорожу, якою відгороджено даний
прохід до її прибудинкової території.

Ухвалою колегії суддів Судової палати
апеляційного суду Львівської області
від 28.05.2012 року вказане рішення змінено
в частині зазначення ширини проходу та
встановлено таку 1 м 20 см. В решті
рішення суду залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 21.08.2013 року
зазначені рішення судів першої та
апеляційної інстанції залишені без
змін.

Ухвалою колегії суддів Судової палати
апеляційного суду Львівської області
від 7.05.2013 року відмовлено ОСОБА_1 в
заяві про перегляд за нововиявленими
обставинами рішення колегії суддів від
28.05.2012 року.

Ухвалою Стрийського міськрайонного
суду Львівської області від 23.08.2013 року
ОСОБА_1 відмовлено в повороті виконання
рішення цього суду від 10 грудня 2008 року.

Звертаючись до суду з даним позовом,
ОСОБА_1 виходила з факту скасування
судових рішень, ухвалених до прийняття
оскаржуваного рішення Стрілківської
сільської ради № 604 від 10 лютого 2010
року, а також з інших підстав. При цьому
вважала пропущеним строк звернення до
суду з поважних причин, оскільки з
запізненням отримала копії документів.

Відповідно до ч.1 та 2 ст. 99 КАС України
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного
суду за захистом прав, свобод та
інтересів особи встановлюється
шестимісячний строк, який, якщо не
встановлено інше, обчислюється з дня,
коли особа дізналася або повинна була
дізнатися про порушення своїх прав,
свобод чи інтересів.

З матеріалів справи видно, що
встановлений законом шестимісячний
строк звернення до суду з
адміністративним позовом позивачка
пропустила, чого сама фактично не
заперечує в позовній заяві.

Зокрема, про наявність спору з ОСОБА_3 з
приводу спірного проходу позивачка
об'єктивно могла і повинна була
дізнатися в процесі провадження в суді
першої інстанції справи про усунення
перешкод в користуванні проходом, по
якій 10 грудня 2008 року було прийнято
рішення, яким її було зобов'язано не
чинити перешкод ОСОБА_3 в користуванні
цим проходом.

Будучи присутньою на сесії
Стрілківської сільської ради 7.05.2009
року, де розглядалося зазначене
питання, позивачка не могла не знати
про наявність спору(а.с.16).

Аналогічне випливає з апеляційної
ухвали апеляційного суду Львівської
області від 20.11.2011 року, згідно якої
апеляційна скарга ОСОБА_7 була
відхилена, а рішення суду першої
інстанції від 10 грудня 2008 року залишене
без змін, а також з ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 06 червня 2012 року, згідно з
якою судові рішення судів попередніх
інстанцій скасовані.

Як видно з письмової відповіді
депутата Стрийської районної ради від
29.08.2011 року № 04-09/460 на звернення
позивачки від 16.12.2010 року, про
наявність рішення сесії Стрілківської
сільської ради про встановлення
пішохідного проходу шириною 1,2 м
позивачці ОСОБА_1 було відомо, про що
вона зазначила у вказаному зверненні.
Депутат пропонував сільській раді
скасувати спірне рішення, що також
було відомо позивачці (а.с. 41).

Отже, про наявність оскаржуваного
рішення органу місцевого
самоврядування позивачка ОСОБА_1
дізналася та об'єктивно повинна була
дізнатися в процесі участі в розгляді
цивільних справ, подачі звернень і т. п.
з моменту його прийняття та протязі 2010
року, 2011 року.

В судовому засіданні суду апеляційної
інстанції позивачка підтвердила, що
про наявність оскаржуваного рішення
відповідача вона дізналася в 2010 році.

З позовом про визнання протиправним та
скасування рішення відповідача від
10.02.2010 року №604 позивачка звернулася до
суду в червні 2013 року, пропустивши
встановлений ч.2 ст. 99 КАС України строк.

Обговорюючи причини пропущення строку,
колегія суддів приходить до висновку
про їх неповажність , при цьому бере до
уваги, що посилання в позовній заяві на
запізніле отримання копії рішення та
протоколів сесії є безпідставним,
оскільки позивачка об'єктивно могла
раніше отримати документи та оскаржити
до суду рішення сільської ради у
встановлений законом строк.

Інші поважні причини звернення до суду
з пропущенням строку, як видно з
матеріалів справи, відсутні.

Відповідно до ч.1 ст. 100 КАС України
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд на підставі позовної заяви та
доданих до неї матеріалів не знайде
підстав для визнання причин пропуску
строку звернення до адміністративного
суду поважними, про що постановляється
ухвала.

Суд першої інстанції питання
поважності причин пропущення строку
звернення до суду не обговорив, хоча
позивачка в позовній заяві просила
поновити такий.

Приймаючи до уваги відсутність
підстав для визнання причин пропуску
строку звернення до адміністративного
суду поважними, а також те, що
оскаржуване рішення Стрілківської
сільської ради від 10.02.2010 року №604 було
предметом розгляду судів всіх
інстанцій цивільної юрисдикції, які
прийняли свої рішення, що набрали
законної сили, колегія суддів суду
апеляційної інстанції приходить до
висновку про скасування постанови суду
першої інстанції та залишення позовної
заяви без розгляду на підставі п.9 ч.1 ст.
155 та ч.1 ст. 203 КАС України.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст.ст. 195, 196, 198, 203, 205,
206, 254 КАС України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити
частково.

Постанову Стрийського міськрайонного
суду Львівської області від 28.10.2013 року
у справі №456/3149/13-а скасувати, а позовну
заяву ОСОБА_1 до Стрілківської
сільської ради Стрийського району
Львівської області про визнання
протиправним та скасування рішення
залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України протягом двадцяти днів шляхом
подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий:
В.М. Багрій

Судді :
А.І. Рибачук

Д.М. Старунський