Справа № 2а-14370/11/1370
Суддя: Ліщинський А.М.
Дата ухвалення: 2014-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2014 року
Справа № 106499/12/9104

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду в
складі :

головуючого судді:
Ліщинського А.М.,

суддів:
Довгої О.І., Запотічного І.І.

при секретарі судового засідання:
Керод Х.І.

з участю представника позивача:
Завалишина Ю.О.

та представника відповідача:
Антонюка І.Б.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Львові апеляційну скаргу
Спеціалізованої державної податкової
інспекції по роботі з великими
платниками податків у м.Львові
Державної податкової служби на
постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 11 квітня 2012
року у справі за позовом Державного
територіально-галузевого об`єднання
«Львівська залізниця» до
Спеціалізованої державної податкової
інспекції по роботі з великими
платниками податків у м.Львові
Державної податкової служби про
визнання протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В
И Л А:

21.12.2011 року позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом до
відповідача про визнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень - рішень від
29.11.2011 року №/23685 на суму 10741,00 грн.,
в тому числі за основним платежем 8592,80
грн., штрафними (фінансовими) санкціями
2148,20 грн., та № /23686 на суму 13426,38
грн., в тому числі за основним платежем
10741,10 грн., штрафними (фінансовими)
санкціями 2685,28 грн.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що в
акті перевірки безпідставно зроблено
висновки про завищення податкового
кредиту з податку на додану вартість за
липень 2010 року на суму 8592,80 грн. та
заниження податку на прибуток за 2010 рік
у розмірі 10741,10 грн. (в т.ч. за 111 квартал
2010 року в сумі 10741,10 грн.) у зв'язку з
оформленням безтоварних операцій та не
підтвердженням фактичного отримання
товарів (робіт, послуг) від ПП
«Бізнесгруп».

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 11 квітня 2012
року адміністративний позов
задоволено. Скасовано податкові
повідомлення-рішення Спеціалізованої
державної податкової інспекції по
роботі з великими платниками податків
у м. Львові від 29.11.2011 року № /23685 та
№ /23686.

Відповідач постанову оскаржив, не
погодившись із зазначеним судовим
рішенням, подав апеляційну скаргу,
зазначивши, що оскаржувана постанова
винесена з порушенням норм
матеріального та процесуального права
та є незаконною, просить оскаржувану
постанову скасувати та прийняти нову,
якою відмовити в задоволенні позовних
вимог.

В апеляційній скарзі покликається на
те, що посадовими особами ДТГО
«Львівська залізниця» не надано до
перевірки документ на фактичне
здійснення господарських операцій із
ПП «Бізнесгруп». Також, проведеною
перевіркою встановлено неможливість
ПП «Бізнесгруп» здійснювати
фінансово-господарську діяльність
через відсутність технічного
персоналу, основних засобів,
транспортних засобів, тощо. Отже,
правочин між ПП «Бізнесгруп» та ДТГО
«Львівська залізниця» містить ознаки
нікчемності.

У ході апеляційного представник
апелянта Антонюк І.Б. надав пояснення
та просить задовольнити апеляційну
скаргу.

Представник позивача Завалишин Ю.О. у
ході апеляційного розгляду надав
пояснення та просить відхилити
апеляційну скаргу.

Судова колегія заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши
матеріали справи і обговоривши
підстави апеляційної скарги, вважає за
необхідне її задовольнити з наступних
підстав.

Задовольняючи позовні вимоги позивача.
суд першої інстанції виходив з того, що
викладені в Акті перевірки висновки
відповідача, як органу державної
податкової служби, не є обґрунтованими
та не знайшли свого підтвердження
зібраними у справі належними та
допустимими доказами, а тому, в суду
відсутні правові підстави вважати
правомірними рішення СДПІ в м. Львові
про збільшення позивачу податкового
зобов'язання з податку на додану
вартість в сумі 8592,80 грн. та податкового
зобов'язання з податку на прибуток в
сумі 10741,10 грн.. Відтак, відсутні і
підстави для застосування штрафних
(фінансових) санкцій в розмірі 2685,28 грн.
та 2148,20 грн. відповідно, на підставі ст.
17 Закону України «Про порядок
погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами».

Проте, колегія суддів вважає, що даний
висновок суду першої інстанції не
можна визнати обґрунтованим.

Згідно ст. 2 КАС України, у справах щодо
оскарження рішень суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті вони: на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України, обґрунтовано, тобто з
урахуванням усіх обставин, що мають
значення для прийняття рішення,
добросовісно.

Частиною 1 ст. 195 КАС України
встановлено, що суд апеляційної
інстанції переглядає судові рішення
суду першої інстанції в межах
апеляційної скарги.

Правильність вирішення справи
відповідно до вимог ст.13 КАС України
забезпечується системою: апеляційною
та касаційною. Можливість апеляційного
та касаційного оскарження судових
рішень є принципом адміністративного
судочинства, що спрямований на
забезпечення прав осудності
(законності та обґрунтованості)
судових рішень.

Як встановлено судом та підтверджено
матеріалами справи, що СДПІ у м. Львові
у період з 05.10.2011 року по 25.10.2011 року
проведено позапланову виїзну
перевірку ДТГО «Львівська залізниця» з
питань здійснення
фінансово-господарських відносин,
зокрема, з ПП «Бізнесгруп» за період з
01.01.2010 року по 01.09.2011 року.

Дану перевірку було проведено на
підставі наказів начальника СДПІ ВПП у
м. Львові № 334 від 05.10.2011 року про
проведення документальної
позапланової виїзної перевірки ДТГО
«Львівська залізниця» з метою
виконання постанови старшого слідчого
в ОВС слідчого управління ГУ МВС
України у Львівській області про
призначення позапланової виїзної
документальної перевірки від 15.09.2011
року, та № 360 від 25.10.2011 року про
продовження документальної
позапланової виїзної перевірки ДТГО
«Львівська залізниця».

За результатами такої перевірки та на
підставі Акта перевірки № 1390/23-2/01059900
від 09.11.2011 року відповідачем 29.11.2011 року
було винесено податкові
повідомлення-рішення № /23685, яким
збільшено суму грошового зобов'язання
з податку на додану вартість в розмірі
10741,00 грн., в тому числі за основним
платежем - 8592,80 грн., штрафними
(фінансовими) санкціями - 2148,20 грн. та №
/23686, яким збільшено суму
грошового зобов'язання з податку на
прибуток в розмірі 13426,38 грн., в тому
числі за основним платежем - 10741,10 грн.,
штрафними (фінансовими) санкціями - 2685,28
грн.

Спірні податкові повідомлення-рішення
винесено відповідачем в зв'язку із
встановленням перевіркою порушення
позивачем п. 1.7 ст. 1, п.п. 7.2.1, п.п. 7.2.3 п. 7.2,
п.п. 7.4.1, п.п. 7.4.5 п. 7.4, п.п. 7.5.1 п. 7.5 п.п. 7.7.1
п. 7.7 ст. 7 Закону України «Про податок на
додану вартість» від 03.04.1997 року №
168/97-ВР від 03.04.1997 року (з наступними
змінами та доповненнями) та п. 58.1, п.п.
5.2.1 п. 5.2, п.п. 5.3.9 п. 5.3 ст. 5 Закону України
«Про оподаткування прибутку
підприємств» від 22.05.1997 року № 283/97-ВР (з
наступними змінами та доповненнями), в
результаті чого підприємством
завищено податковий кредит з податку
на додану вартість липня и2010 року на
8592,80 грн. та знижено податок на прибуток
за 2010 рік на 10741,10 грн.

Виявлені порушення полягають у тому, що
ДТГО «Львівська залізниця»
неправомірно відобразило у
податковому обліку понесені витрати на
придбання ТМЦ (шліф стрічки та
герметика клейового) у ПП «Бізнесгруп»,
яке знаходиться на обліку в ДПІ у
Франківському районі м. Львова,
оскільки, за висновками відповідача,
викладеними у акті перевірки ДТГО
«Львівська залізниця», не встановлено
факту передачі товарів (послуг) від ПП
«Бізнесгруп», а отже, йдеться про
здійснення заздалегідь економічно не
обґрунтованих та економічно не
вигідних операцій, вчинених з метою, що
завідомо суперечить інтересам держави
і суспільства, порушує публічний
порядок.

У Акті зазначено, що в ході перевірки не
доведено реальність операцій, не
встановлено час здійснення операцій,
місцезнаходження майна, що
передавалось, наявність
виробничо-складських приміщень та
іншого майна, яке необхідне для
виконання договору поставки, що
свідчить про відсутність необхідних
умов для проведення господарської
діяльності.

З позицій податкового обліку - всі
витрати платника податків мають бути
підтверджені документально. Так,
згідно з підпунктом 5.3.9 п. 5.3 ст. 5 Закону
України «Про оподаткування прибутку
підприємств», не можуть бути віднесені
до складу валових витрат будь-які
витрати, не підтверджені відповідними
документами, обов'язковість ведення та
зберігання яких передбачена правилами
ведення податкового обліку.

Правила податкового обліку
визначаються відповідними
нормативними документами, що
регламентують порядок оподаткування в
Україні. Зокрема, в Порядку складання
декларації з податку на прибуток
підприємства, затвердженого Наказом
ДПА України від 29.03.03. № 143, зазначено, що
дані, наведені в декларації, повинні
підтверджуватись первинними
документами обліку та відати
податковому обліку.

Первинний документ - відповідно до
Закону України «Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні», це - документ, який містить
відомості господарську операцію та
підтверджує її здійснення.

Один з основних принципів, щодо
первинних документів, на яких
грунтується бухгалтерський облік та
фінансова звітність ( ст.4 Закону
України «Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні»)
операції повинні обліковуватися
відповідно до їх сутності, а не лише
виходячи з юридичної форми.

У відповідності до п.2 статті 3 Закону
України «Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні» облік,
який ведеться підприємством.
Фінансова, податкова, статистична та
інші види звітності, що використовують
грошовий вимірник, ґрунтуються і на
даних бухгалтерського обліку.

Підставою для бухгалтерського обліку
господарських операцій, - відповідно до
п.1 статті 9 цього Закону, - є первинні
документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.
Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.

У відповідності до п.2 статті 9 Закону
України «Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні»,
первинні та зведені облікові документи
можуть бути складені на паперових або
машинних носіях і повинні мати такі
обов'язкові реквізити: назву документа
( форми); дату і місце складання; назву
підприємства, від імені якого складено
документ; зміст та обсяг господарської
операції, одиницю виміру господарської
операції; посади осіб, відповідальних
за здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші далі, що дають змогу
ідентифікувати - особу, яка брала
участь у здійснені господарської
операції.

Згідно з листом ДТГО «Львівська
залізниця» від 17.10.1 1р. №719.1 1/3927. для
проведення перевірки питань
здійснення господарських відносин
ДТГО «Львівська залізниця» з ПП
«Бізнес груп () надано копії
наступних документів: видаткові
накладні та податкові накладні.

Для проведення перевірки не надано
посадовими особами ДТГО «Львівська
залізниця» документів на фактичне
здійснення господарських операцій із
ІІП «Бізнес Груп», а сааме договори,
витяги з книги реєстрації доручень,
товарно-транспортних накладних та
шляхових листів, та/або інші документи,
що свідчать про транспортування
вищезазначених товаро-матеріальних
цінностей сертифікатів відповідності;
документів складського обліку ДТГО
«Львівська залізниця» актів про
приймання матеріалів, лімітно-забірних
карток, карток складського обліку
матеріалів, що засвідчують
використання даного товару у
господарській діяльності підприємства
.

Провівши аналіз господарської та
економічної діяльності ПП «Бізнес
Груп» встановлено відсутність
необхідних умов для результатів
відповідної господарської,
економічної діяльності, а саме:
відсутність технічного персоналу,
основних фондів, виробничих активів і
транспортних засобів, що свідчить про
неможливість самостійно здійснювати
фінансово-господарську діяльність.

Проведеним аналізом встановлено, на ПП
«Бізнес-Груп», відсутній технічний
персонал їм проведення
фінансово-господарської діяльності,
відсутні основні засоби, транспорті
засоби і до проведення перевірки не
представлено належним чином
оформлених підтверджуючих документів
на транспортування ТМЦ. немає
можливості підтвердити, що ПП «Бізнес
Груп» фактично поставлено ДТГО
«Львівська залізниця».

Відповідно до бази даних АІС ОР
податкової звітності Системою
автоматичного співставлення в розрізі
контрагентів на рівні ДПА України ПП
«Бізнес Груп», та його контрагентів
встановлено проведення транзитних
фінансових потоків, спрямованих на
здійснення операцій надання
податкової вигоди переважно з
контрагентами, які не виконують свої
податкові зобов'язання, зокрема, у
випадках, коли операції здійснюються
через посередників з метою штучного
формування валових витрат та
податкового кредиту.

Таким чином, ПП «Бізнес Груп» фактично
самостійно не здійснювало
фінансово-господарської діяльності.

Правилами перевезень вантажів
автомобільним транспортом в Україні,
затвердженими наказом Міністерства
транспорту України від 14.10.97р. № 363,
зареєстрованим в Міністерстві юстиції
України 20.02.98 р. за № 128/2568 передбачено,
що договір перевезення вантажів -
двостороння угода між перевізником,
вантажовідправником чи
вантажоодержувачем, що є юридичним
документом, яким регламентуються
обсяг, термін та умови перевезення
вантажів, права, обов'язку та
відповідальність сторін щодо їх
додержання.

Даними Правилами передбачено, що
товарно-транспортна документація -
комплект юридичних документів, на
підставі яких здійснюють облік,
приймання, передавання, перевезення,
здавання вантажу та взаємні розрахунки
між учасниками транспортного процесу.

Відповідно до п. 11.1., 11.3, 11.4, 11.5, 11.6. 11.7, 11.8.
11.9, 13.1, 14.4 Правил основними документами
на перевезення вантажів є
товарно-транспортні накладні та
дорожні листи вантажного автомобіля.

Дорожній лист - документ установленого
законодавством зразка для визначення
та обліку роботи автомобільного
транспортного засобу та є документом,
без якого перевезення вантажів не
допускається.

Товарно-транспортна накладна - єдиний
для всіх учасників транспортного
процесу юридичний документ, що
призначений для списання
товарно-матеріальних цінностей, обліку
на шляху їх переміщення,
оприбуткування, складського,
оперативного та бухгалтерського
обліку, а також для розрахунків за
перевезення вантажу та обліку
виконаної роботи.

Оформлення перевезень вантажів
товарно-транспортними накладними
здійснюється незалежно від умов оплати
за роботу автомобіля.

Товарно-транспортну накладну на
перевезення вантажів автомобільним
транспортом Замовник
(вантажовідправник) повинен виписувати
в кількості не менше чотирьох
екземплярів. Замовник
(вантажовідправник) засвідчує всі
екземпляри товарно-транспортної
накладної підписом і при необхідності
печаткою (штампом).

Після прийняття вантажу згідно з
товарно-транспортною накладною водій
(експедитор) підписує всі її
екземпляри.

Перший екземпляр товарно-транспортної
накладної залишається у Замовника
(вантажовідправника), другий -
передається водієм (експедитором)
вантажоодержувачу, третій і четвертий
екземпляри, засвідчені підписом
вантажоодержувача (у разі потреби й
печаткою або штампом), передається
Перевізнику.

Перевізник здає вантажі у пункті
призначення вантажоодержувачу згідно
з товарно- транспортною накладною
(типова форма товарно-транспортної
накладної, подорожнього листа
вантажного автомобіля затверджена
наказом Міністерства транспорту
України, Міністерства с: ти стики
України № 488/346 від 29.12.95).

Таким чином, товарно-транспортна
накладна належить до первинної
бухгалтерської документації,
наявність якої для всіх суб'єктів
господарської діяльності незалежно
від форм власності є обов'язковим.

Відповідно до статті 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, а суд згідно з
статтею 86 КАС України оцінює докази,
які є у справі, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні.

Мотивація та докази, наведені у
апеляційній скарзі, дають
адміністративному суду апеляційної
інстанції підстав для постановлення
висновків, які спростовують правову
позицію суду першої інстанції.

За таких обставин справи, колегія
суддів приходить до переконання, що суд
першої інстанції прийшов до
помилкового висновку, оскільки
вирішуючи даний публічно-правовий спір
неправильно застосовано норми
матеріального права, які регулюють
спірні правовідносини, та порушено
норми процесуального права.

Відповідно до ст. 202 КАС України суд
апеляційної інстанції скасовує судове
рішення та ухвалює нове, коли має місце
неповне з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи,
недоведеність таких обставин,
невідповідність висновків суду
обставинам справи та порушення норм
матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи чи питання.

Судова колегія вважає, що доводи
апеляційної скарги являються
суттєвими і складають підстави для
висновку про неправильне застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
які призвели до неправильного
вирішення справи.

Керуючись статтями 160 ч.3, 195, 196, 198 п.3, 202,
205, 207, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л
А:

Апеляційну скаргу Спеціалізованої
державної податкової інспекції по
роботі з великими платниками податків
у м.Львові Державної податкової служби
задовольнити, а постанову Львівського
окружного адміністративного суду від 11
квітня 2012 року у справі №2а-14370/11/1370
скасувати та прийняти нову, якою в
позові відмовити.

Постанова набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів
шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий суддя
А.М.Ліщинський

Судді
О.І.Довга

І.І.Запотічний