Справа № 815/6376/14
Суддя: Марин П. П.
Дата ухвалення: 2014-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/6376/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2014 року
м.
Одеса

Одеський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді Марина
П.П.

секретар судового засідання
Борцова С.І.

розглянувши в порядку письмового
провадження справу за
адміністративним позовом
Ізмаїльського міськрайонного центру
зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості в сумі 1343,26 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Ізмаїльський міськрайонний центр
зайнятості звернувся до Одеського
окружного адміністративного суду з
позовними вимогами до ОСОБА_1 про
стягнення виплаченої допомоги по
безробіттю у сумі 1343,26 грн., одержаної
за період з 11.02.2014 року по 16.03.2014 року під
час перебування відповідача на обліку
в Ізмаїльському міськрайонному центрі
зайнятості в якості безробітного. Свої
вимоги позивач обґрунтовує тим, що
відповідач, в період перебування на
обліку в службі зайнятості та
отримання допомоги по безробіттю, з
11.02.2014 року по 01.04.2014 року, отримував
винагороду в ПРАТ «Українське
Дунайське пароплавство» за договором
підряду №034СЕРФ від 11.02.2014 року в
загальній сумі 2070,00 грн., отже згідно
Закону України «Про зайнятість
населення» не мав права на отримання
матеріальної допомоги по безробіттю,
тому позивач просить суд стягнути з
ОСОБА_1 незаконно отриману допомогу по
безробіттю у сумі 1343,26 грн.

Від позивача до канцелярії суду
надійшло клопотання про розгляд справи
за відсутності представника позивача.

Відповідач до судового засідання не
з'явився, про день та час слухання
справи повідомлявся за адресою,
зазначеною у позовній заяві, тому суд
вважає можливим розглянути справу в
порядку ст. 128 КАС України.

Дослідивши наявні в справі письмові
докази, оцінивши їх за власним
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді справи, суд
встановив наступні факти та обставини.

24.10.2013 року громадянином ОСОБА_1 подана
заява до Ізмаїльського міськрайонного
центру зайнятості про надання статусу
безробітного (перереєстрація) з
поновленням виплати допомоги по
безробіттю, відповідно до Закону
України «Про зайнятість населення» та
заповнена персональна картка. У заяві
відповідач зазначив, що видами
діяльності, що визначені ЗУ «Про
зайнятість населення» не займається та
пенсії на пільгових умовах не отримує
(а.с. 11, 12).

Згідно наказу Ізмаїльського
міськрайонного центру зайнятості
№НТ131024 від 24.10.2013 року, на підставі
заяви та відповідно до ЗУ «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття», відповідачу поновлено
статус безробітного та наказом №НТ131024
від 24.10.2013 року поновлено допомогу по
безробіттю у розмірі передбаченому
законодавством на протязі 180
календарних днів та призначено
розпочати виплату з 24.10.2013 року по 15.06.2014
року (а.с.14).

В подальшому, у зв'язку з поданням
безробітним заяви про відмову від
послуг ДСЗ, наказом №140317 від 17.03.2014 року
припинено виплату допомоги по
безробіттю ОСОБА_1 з 17.03.2014 року та
припинено відповідну реєстрацію
безробітного (а.с.14-14з/б).

Згідно акту №80 «Розслідування
страхових випадків та обґрунтованості
виплат матеріального забезпечення
відповідно до Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття» від 02.09.2014 року, під час
проведення звірки (перевірки) факту
перебування відповідача у трудових
відносинах з ПРАТ «Українське
Дунайське пароплавство» за умовами
договору цивільно-правового характеру
встановлено, що відповідно до актів
виконаних робіт (надання послуг) за
договором №034 СЕРФ від 11.02.2014 року та
відомостей щодо виплати заробітної
плати за лютий-квітень 2014 року, ОСОБА_1
надавав послуги за договором
цивільно-правового характеру №034 СЕРФ
від 11.02.2014 року (договір підряду), а саме:
виконував платні послуги шкіпера
підмінної команди самоходного флоту за
винагороду у розмірі 260,00 грн. за кожні 12
годин відпрацьованого робочого часу
(зміна) в ПРАТ «УДП» з 11.02.2014 року по
01.04.2014 року з оплатою за виконану роботу
за лютий 2014 року - 1300,00 грн., березень 2014
року - 780,00 грн. (а.с.16-20).

У зв'язку з виявленим фактом
приховування ОСОБА_1 вказаних обставин,
тобто надання недостовірних даних та
належності останнього до категорії
зайнятого населення, що призвело до
переплати матеріального забезпечення,
11.09.2014 року Ізмаїльським міськрайонним
центром зайнятості прийнято наказ
№НТ140911 про повернення виплат, на
підставі якого відповідачу надіслано
лист-претензію від 16.09.2014 року №94/07/08
щодо необхідності на протязі
п'ятнадцяти днів з дня отримання
претензії повернути кошти, виплачені в
якості допомоги по безробіттю у сумі
1343,26 грн. (а.с.22), але сума коштів ОСОБА_1
не сплачена.

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України
«Про зайнятість населення» до
зайнятого населення належать особи,
які працюють за наймом на умовах
трудового договору (контракту) або на
інших умовах, передбачених
законодавством, особи, які
забезпечують себе роботою самостійно
(у тому числі члени особистих
селянських господарств), проходять
військову чи альтернативну
(невійськову) службу, на законних
підставах працюють за кордоном та які
мають доходи від такої зайнятості, а
також особи, що навчаються за денною
формою у загальноосвітніх,
професійно-технічних та вищих
навчальних закладах та поєднують
навчання з роботою.

Отже, в період перебування на обліку в
Ізмаїльському міськрайонному центрі
зайнятості у якості безробітного,
відповідачу у період 11.02.2014 року по
01.04.2014 року в рамках договору №034 СЕРФ
від 11.02.2014 року (договір підряду) було
нараховано винагороду у розмірі 2080,00
грн., тому ОСОБА_1 не мав права на
перебування у статусі безробітного та
отримання виплати допомоги по
безробіттю.

Згідно частин 2, 3 ст.36 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття» застраховані особи,
зареєстровані в установленому порядку
як безробітні, зобов'язані своєчасно
подавати відомості про обставини, що
впливають на умови виплати їм
забезпечення та надання соціальних
послуг. У разі виїзду особи,
зареєстрованої в установленому
порядку як безробітна, за межі України
з метою працевлаштування чи здійснення
іншої діяльності, спрямованої на
отримання прибутку, така особа
зобов'язана повідомити про це державну
службу зайнятості. Сума виплаченого
забезпечення та вартості наданих
соціальних послуг застрахованій особі
внаслідок умисного невиконання нею
своїх обов'язків та зловживання ними
стягується з цієї особи відповідно до
законодавства України з моменту
виникнення обставин, що впливають на
умови виплати їй забезпечення та
надання соціальних послуг. У разі
припинення професійної підготовки,
перепідготовки або підвищення
кваліфікації за направленням
державної служби зайнятості без
поважних причин або відмови працювати
за одержаною професією (спеціальністю)
із застрахованих осіб стягується сума
витрат на професійну підготовку,
перепідготовку або підвищення
кваліфікації. Якщо застрахована особа
не здійснювала підприємницьку
діяльність протягом шести календарних
місяців з дня отримання допомоги по
безробіттю одноразово для організації
підприємницької діяльності (за
винятком обставин, що унеможливлюють
провадження підприємницької
діяльності), виплачена сума коштів
вважається використаною нею не за
призначенням та підлягає поверненню в
порядку, установленому центральними
органами виконавчої влади, що
забезпечує формування державної
політики у сферах трудових відносин,
соціального захисту населення,
державної податкової політики за
погодженням з правлінням Фонду.

Підпунктом 6.14 Порядку надання допомоги
по безробіттю, у тому числі одноразової
її виплати для організації
безробітними підприємницької
діяльності, затвердженого наказом
Міністерства праці та соціальної
політики України від 20.11.2000 року № 307,
передбачено, якщо під час одержання
допомоги по безробіттю безробітний
своєчасно не подав відомості про
обставини, що впливають на умови її
виплати, у тому числі встановлені під
час розслідування страхових випадків
та обґрунтованості виплати
матеріального забезпечення, з
безробітного стягується сума
виплаченої допомоги по безробіттю з
моменту виникнення цих обставин.

Якщо безробітний відмовився
добровільно повернути зазначені кошти,
то питання щодо їх повернення
вирішується у судовому порядку.

Згідно розрахунку виплаченої допомоги
Ізмаїльського міськрайонного центру
зайнятості, сума доходу відповідача за
період з 11.02.2014 року по 16.03.2014 року
склала 1343,26 грн.(а.с. 21).

Доказів, які спростовують існування
заборгованості з виплаченої допомоги
по безробіттю у сумі 1343,26 грн.,
відповідачем до суду не надано.

Частиною 1 ст.71 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно ст. 86 Кодексу адміністративного
судочинства України суд оцінює докази,
які є у справі, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні.

Приймаючи до уваги вищевикладене, з
урахуванням встановлених у судовому
засіданні фактів, оцінюючи надані
докази в сукупності, суд вважає, що
позовні вимоги Ізмаїльського
міськрайонного центру зайнятості
обґрунтовані, документально
підтверджені, відповідають чинному
законодавству, отже підлягають
задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 2,4, 9, 11, 69-72, 86, 158-163, 167, 254
КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Ізмаїльського
міськрайонного центру зайнятості до
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в
сумі 1343,26 грн. - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІК НОМЕР_1) на користь
Ізмаїльського міськрайонного центру
зайнятості () суму
незаконно отриманої допомоги по
безробіттю в розмірі 1343/ одна тисяча
триста сорок три/ грн. 26 коп. на п/р №
0014, банк - ГУДКСУ в Одеській
області, МФО 828011).

Постанову може бути оскаржено до
Одеського апеляційного
адміністративного суду шляхом подання
апеляційної скарги до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя
П.П.Марин