Справа № 2а/0470/12891/12
Суддя: Баранник Н.П.
Дата ухвалення: 2014-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

07 жовтня 2014 рокусправа № 2а/0470/12891/12

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Баранник Н.П.

суддів: Малиш Н.І.
Щербака А.А.

за участю секретаря судового
засідання: Фірсік Д.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції в Бабушкінському
районі м. Дніпропетровська
Дніпропетровської області Державної
податкової служби на постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 28 листопада
2012 року у справі № 2а/0470/12891/12 за
адміністративним позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Орендастройсервіс" до Державної
податкової інспекції в Бабушкінському
районі м. Дніпропетровська
Дніпропетровської області Державної
податкової служби про скасування
актів, визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2012 року Товариство з
обмеженою відповідальністю
"Орендастройсервіс" (далі - позивач)
звернулося до суду з позовом до
Державної податкової інспекції в
Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська Дніпропетровської
області Державної податкової служби
(далі – відповідач) (правонаступником є
ДПІ у Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська ГУ Міндоходів у
Дніпропетровській області) про
скасування актів перевірки №761/152/34229953
від 29.05.2012р., №1538/152/34229953 від 10.08.2012р.,
визнання протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень №
від 11.06.2012 р., №4 від 29.08.2012р..

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 28
листопада 2012 року позов задоволено
частково. Визнано протиправними та
скасовані оскаржені податкові
податкові повідомлення-рішення. У
задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду
першої інстанції, відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись
на порушення судом норм процесуального
та матеріального права, просив
скасувати постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 28 листопада
2012 року в частині задоволених позовних
вимог та прийняти нове рішення, яким
відмовити позивачу у задоволенні
позову в повному обсязі.

Представник відповідача у
судовому засіданні підтримав доводи
апеляційної скарги та наполягав на її
задоволенні.

Представники позивача у судовому
засіданні прохали залишити апеляційну
скаргу відповідача без задоволення, а
рішення суду першої інстанції - без
змін.

Заслухавши представників сторін,
перевіривши матеріали справи,
законність і
обґрунтованість постанови суду в межах
доводів апеляційної скарги і заявлених
позовних вимог, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга задоволенню не підлягає з
огляду на наступне.

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджено, що фахівцями
податкового органу проведено
камеральну перевірку податкової
звітності з податку на додану вартість
за І квартал 2012 року позивача. При
перевірці використано податкову
декларацію з податку на додану
вартість за І квартал 2012р. (від 04.05.2012р.
за № 14857); КОР платника податків, АРМ
“Звіт”, АРМ “Митниця”, АРМ “Аудит”,
АІС “Автоматичного співставлення...”.

За результатами проведеної
перевірки складено акт №761/152/34229953 від
29.05.2012р.. Під час перевірки податковим
органом встановлено, що розмір
від’ємного значення (рядки 21.2, 22 та 24) в
декларації з ПДВ за І квартал 2012 року не
відповідає результатам перевірки,
оскільки підприємством у додатку № 2 до
декларації відображена сума
від’ємного значення у розмірі 395933,00
грн., яка фактично не сплачена
постачальникам товарів у попередніх
періодах з терміном виникнення у
березні – вересні, грудні 2007 року,
січні – лютому 2008 року, січні 2009 року на
загальну суму 395933,00 грн., тобто із
спливом терміну позовної давності.
Тобто, на порушення п. 198.3 ст.198 ПК
України, враховуючи строки подання
заяви про повернення надміру сплачених
грошових зобов'язань або про їх
відшкодування, встановлені п. 102.5 ст. 102
ПК України, зменшується залишок
від’ємного значення (рядок 24
декларації) у розмірі 395933,00 грн. по ПДВ
за І квартал 2012 року.

Позивачем було подано 05.06.2012р. до
ДПІ у Бабушкінському районі
м. Дніпропетровська заперечення
на акт перевірки від 29.05.2012р. за
№761/152/34229953.

Відповідач повідомив позивача
про те, що виявлені порушення та
висновки встановлені актом перевірки
від 29.05.2012р. за №761/152/34229953 є законодавчо
обґрунтованими.

На підставі висновків акту
перевірки від 29.05.2012р., відповідачем
прийнято податкове
повідомлення-рішення № від
11.06.2012р., яким позивачу зменшено розмір
від’ємного значення суми податку на
додану вартість у розмірі 395933,00
гривень.

22.06.2012 року позивач звернувся до
Державної податкової служби у
Дніпропетровській області зі скаргою.
За результатами розгляду скарги ДПС у
Дніпропетровській області рішенням
від 15.08.2012р. за № 19712/10/10-014: 1) залишено
без змін податкове
повідомлення-рішення № від 11.06.2012
року про зменшення розміру від’ємного
значення суми податку на додану
вартість у розмірі 395933,00 грн.; 2)
збільшено суму грошового зобов’язання
по податку на додану вартість у розмірі
44617,00 грн. (основний платіж) та у
відповідній частині суму штрафної
(фінансової) санкції (стаття 123 ПК
України).

У період з 26.07.2012р. по 30.07.2012р.
фахівцями податкової інспекції
проведено документальну позапланову
невиїзну перевірку ТОВ
«Орендастройсервіс» з питань
правомірності формування залишку
від’ємного значення по декларації у
сумі 395933,00 грн., відображеного у
податковій декларації з ПДВ, поданій за
І квартал 2012 року.

За результатами проведеної
перевірки складено акт №1538/152/34229953 від
10.08.2012р., у якому відображено виявлені
порушення:

- п. 102.5 ст. 102, абзацу “б” п. 200.4 ст.
200 ПК України, а саме завищено залишок
від’ємного значення, який після
бюджетного відшкодування включається
до складу податкового кредиту
наступного податкового періоду (рядок
24 декларації) за І квартал 2012 року на
суму 395933,00 гривень;

- п. 220.2 ст. 200 ПК України, тобто
занижено суму ПДВ за І квартал 2012 року,
яка підлягає нарахуванню до сплати в
бюджет за підсумками поточного
звітного періоду, з урахуванням
залишку від’ємного значення
попереднього звітного періоду складає
(рядок 25 декларації) 44617,00
гривень..

На підставі цього акту перевірки,
відповідачем прийнято податкове
повідомлення-рішення № від
29.08.2012р., яким збільшено підприємству
суму грошового зобов’язання з податку
на додану вартість у розмірі 44617,00
гривень та застосовано штрафні
(фінансові) санкції.

За результатами розгляду
первинної скарги позивача на податкове
повідомлення-рішення за № від
29.08.2012року, Державною податковою
службою у Дніпропетровській області
рішенням від 26.09.2012р. за № 23873/10/10-014
скаргу повернуто як подану повторно з
одного і того самого питання.

Визнаючи протиправними та
скасовуючи оскаржені позивачем
податкові повідомлення-рішення, суд
першої інстанції, з висновками якого
погоджується і колегія суддів
апеляційної інстанції, виходив з
наступного.

Як встановив суд, позивачем було
подано відповідачу декларацію з ПДВ за
І квартал 2012 року, у додатку № 2 якої
відображена сума від’ємного значення
у розмірі 395933,00 грн., як фактично не
сплачена постачальникам товарів у
попередніх періодах з терміном
виникнення у березні – вересні, грудні
2007 року, січні – лютому 2008 року, січні
2009 року на загальну суму 395933,00 гривень.

Крім того, у рядку 24 декларації з
ПДВ за 1 квартал 2007р. зазначено залишок
від'ємного значення попереднього
податкового періоду (4 кварталу 2006 року)
за вирахуванням суми податку, який
підлягає сплаті до бюджету за
підсумками поточного звітного періоду
у сумі 195657,00 гривень.

Відповідно до п.п. 7.7.1 п. 7.7 ст. 7
Закону України “Про податок на додану
вартість” сума податку, що підлягає
сплаті (перерахуванню) до бюджету, або
бюджетному відшкодуванню,
визначається як різниця між сумою
податкового зобов’язання звітного
податкового періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
податкового періоду.

Згідно пп. 7.4.1 п. 7.4 ст. 7 Закону,
податковий кредит звітного періоду
складається із сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку у звітному періоді у зв’язку з
придбанням товарів (робіт, послуг),
вартість яких відноситься до складу
валових витрат виробництва (обігу) та
основних фондів чи нематеріальних
активів, що підлягають амортизації.

Відповідно до підпункту 7.4.1
пункту 7.4 статті 7 Закону України “Про
податок на додану вартість”
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів і
складається із сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податків протягом звітного періоду,
зокрема, у зв'язку з придбанням товарів.

Відповідно до пункту 7.5 статті 7
Закону України “Про податок на додану
вартість” датою виникнення права
платника податків на податковий кредит
вважається зокрема дата одержання
податкової накладної, що підтверджує
факт одержання платником податків
товарів.

Згідно пункту 3.1 статті 3 Закону
України “Про податок на додану
вартість”, об'єктом оподатковування є
операції платників податків по
постачанню товарів.

Відповідно до пункту 7.5 статті 7
Закону України “Про податок на додану
вартість” датою виникнення права
платника податків на податковий кредит
вважається зокрема дата одержання
податкової накладної, що підтверджує
факт одержання платником податків
товарів.

Абзацом 1 п.п. 7.4.5 п.7.4 ст. 7 Закону
України “Про податок на додану
вартість” визначено, що не підлягають
включенню до складу податкового
кредиту суми сплаченого (нарахованого)
податку у зв'язку з придбанням товарів
(послуг), не підтверджені податковими
накладними чи митними деклараціями
(іншими подібними документами згідно з
підпунктом 7.2.6 цього пункту).

За результатами господарської
діяльності позивачем було складено та
подано до податкового органу
декларації за 1 квартал,
квітень-вересень, грудень 2007р.,
січень-лютий 2008р., січень 2009р., на
підставі яких у подальшому позивачем
було сформовано від'ємне значення
податку на додану вартість, залишок
якого у сумі 395933,00 грн. станом на
31.03.2012р., задекларовано у рядку 24
податкової декларації з податку на
додану вартість за 1 квартал 2012р. та
відповідно у Додатку 2 до цієї
декларації.

Порядок визначення суми податку,
що підлягає відшкодуванню з Державного
бюджету України (бюджетному
відшкодуванню) та строки проведення
розрахунків було встановлено пунктом
7.7 статті 7 Закону України “Про податок
на додану вартість”.

Відповідно до зазначеного пункту,
у разі, якщо платник податку визначив
суму бюджетного відшкодування, він
може прийняти самостійне рішення про
зарахування належної йому повної суми
бюджетного відшкодування у зменшення
податкових зобов'язань з цього податку
наступних податкових періодів.

В цьому випадку сума визначеного
платником бюджетного відшкодування
(рядок 4 Розрахунку бюджетного
відшкодування) відображається в рядку
25.2 декларації з податку на додану
вартість.

Платник податку, який має право на
одержання бюджетного відшкодування та
прийняв рішення про повернення повної
суми бюджетного відшкодування, подає
відповідному податковому органу
податкову декларацію та заяву про
повернення такої повної суми
бюджетного відшкодування, яка
відображається у податковій
декларації (підпункт 7.7.4 пункту 7.7
статті 7 Закону України “Про податок на
додану вартість”.

У цьому випадку сума визначеного
платником бюджетного відшкодування
(рядок 4 Розрахунку бюджетного
відшкодування) відображається в рядку
25.1 декларації з податку на додану
вартість.

Сума податку, що підлягає сплаті
(перерахуванню) до Державного бюджету
України або бюджетному відшкодуванню,
визначається як різниця між сумою
податкового зобов'язання звітного
(податкового) періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
(податкового) періоду.

Позивачем було повністю
дотримано вищезазначену процедуру у
частині подання до податкового органу
декларації із зазначенням у декларації
з ПДВ за 1 квартал 2007р. залишку
від'ємного значення попереднього
податкового періоду (4 кварталу 2006 року)
за вирахуванням суми податку, який
підлягає сплаті до бюджету за
підсумками поточного звітного періоду
у сумі 195657,00 гривень.

З огляду на викладене, колегія
суддів погоджується з висновками суду
першої інстанції, що порушення,
відображені у актах перевірки, не
знайшли свого підтвердження у процесі
судового розгляду справи, а тому
оскаржені податкові
повідомлення-рішення підлягали
скасуванню.

Мотивація та докази, наведені у
апеляційній скарзі відповідача, не
дають колегії суддів підстав для
постановлення висновків, які б
спростовували правову позицію суду
першої інстанції, а тому апеляційну
скаргу слід залишити без задоволення, а
оскаржену постанову суду першої
інстанції - без змін.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 198, ст.ст. 200, 205,
206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції в Бабушкінському
районі м.
Дніпропетровська Дніпропетровської
області Державної податкової служби -
залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду
від 28 листопада 2012 року у
справі № 2а/0470/12891/12 – залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
набирає законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена в
порядку та строки, визначені ст. 212
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Повний текст ухвали виготовлено
11.11.2014р..

Головуючий:
Н.П. Баранник

Суддя:
Н.І. Малиш

Суддя:
А.А. Щербак