Справа № 281/1381/14-а
Суддя: Хаюк С.М.
Дата ухвалення: 2014-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:Хаюк С.М.
УХВАЛА

іменем України

"26" листопада 2014 р.
Справа № 281/1381/14-а

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Хаюка С.М.

суддів:
Бондарчука І.Ф.

Моніча Б.С.,

розглянувши в письмовому провадженні
апеляційну скаргу Управління праці та
соціального захисту населення
Коростенської міської ради
Житомирської області на постанову
Лугинського районного суду
Житомирської області від "29" липня 2014 р.
у справі за позовом ОСОБА_3 до
Управління праці та соціального
захисту населення Коростенської
міської ради Житомирської області,
Центру поштового зв'язку №2
Житомирської дирекції Українського
державного підприємства поштового
зв'язку "Укрпошта", Управління праці та
соціального захисту населення
Лугинської районної державної
адміністрації Житомирської області
про визнання дій неправомірними та
зобов'язання зробити перерахунок і
виплату коштів , -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Лугинського районного суду
Житомирської області від 29 липня 2014
року адміністративний позов
задоволено.

Визнати дії відповідачів - управління
праці та соціального захисту населення
Лугинської районної державної
адміністрації, управління праці та
соціального захисту населення
Коростенської міської ради, центру
поштового зв'язку №2 Житомирської
дирекції Українського державного
підприємства поштового зв'язку
"Укрпошта", щодо невиплати ОСОБА_3 у
повному розмірі коштів, передбачених
ст.ст.37,39 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" за період з 01.01.2014 по 31.05.2014
протиправними.

Зобов'язано центр поштового зв'язку №2
Житомирської дирекції Українського
державного підприємства поштового
зв'язку "Укрпошта" зробити перерахунок
ОСОБА_3 доплати до заробітної плати,
передбаченої ст.39 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" в розмірі
двох мінімальних заробітних плат
щомісячно з урахуванням
відпрацьованого часу, із застосуванням
відповідної мінімальної заробітної
плати згідно зі ст.8 Закону України "Про
Державний бюджет України на 2014 рік" за
період з 01.01.2014 по 31.05.2014 з урахуванням
фактично виплачених коштів та передати
його до управління праці та
соціального захисту населення
Коростенської міської ради
Житомирської області.

Зобов'язано Управління праці та
соціального захисту населення
Коростенської міської ради
Житомирської області виплатити ОСОБА_3
доплату до заробітної плати,
передбаченої ст.39 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" в розмірі
двох мінімальних заробітних плат
щомісячно з урахуванням
відпрацьованого часу, із застосуванням
відповідної мінімальної заробітної
плати згідно зі ст.8 Закону України "Про
Державний бюджет України на 2014 рік" за
період з 01.01.2014 по 31.05.2014 з урахуванням
фактично виплачених коштів та
відповідно до розрахунку, поданого
центром поштового зв'язку №2
Житомирської дирекції Українського
державного підприємства поштового
зв'язку "Укрпошта".

Зобов'язано Управління праці та
соціального захисту населення
Лугинської районної державної
адміністрації зробити перерахунок та
виплатити ОСОБА_3 недоплачену
щомісячну грошову допомогу у зв'язку з
обмеженням споживання продуктів
харчування місцевого виробництва та
особистого підсобного господарства,
передбачену ст.37 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" за період з
01.01.2014 року по 31.05.2014 року в розмірі 40%
мінімальної заробітної плати
щомісячно, із застосуванням
відповідної мінімальної заробітної
плати згідно зі ст.8 Закону України "Про
державний бюджет на 2014 рік" з
урахуванням фактично виплачених
коштів.

Виплати в межах за один місяць
підлягають негайному виконанню.

Вважаючи, що рішення суду першої
інстанції прийнято з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
Управління праці та соціального
захисту населення Коростенської
міської ради Житомирської області
звернулось до Житомирського
апеляційного адміністративного суду з
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та ухвалити нове рішення
яким у задоволенні адміністративного
позову - відмовити.

Розглянувши справу в межах, визначених
ст. 195 КАС України, колегія суддів
приходить до висновку, що скарга
задоволенню Управління праці та
соціального захисту населення
Коростенської міської ради
Житомирської області не підлягає з
наступних підстав.

Матеріали справи свідчать, що ОСОБА_3
звернулася до центру поштового зв'язку
№2 Житомирської дирекції Українського
державного підприємства поштового
зв'язку "Укрпошта", Управління праці та
соціального захисту населення
Коростенської міської ради
Житомирської області, Управління праці
та соціального захисту населення
Лугинської районної державної
адміністрації Житомирської області
про визнання дій відповідачів
протиправними та зобов'язання
проведення перерахунку та виплати
коштів в розмірах, передбачених ст.ст.
37,39 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи".

Встановлено, що позивач проживає в
населеному пункті (смт.Лугини
Житомирської області), який віднесено
до зони гарантованого добровільного
відселення.

На даний час позивач працює в центрі
поштового зв'язку №2 Житомирської
дирекції Українського державного
підприємства поштового зв'язку
"Укрпошта" та отримує виплати згідно зі
ст.ст.37,39 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", але у меншому розмірі, ніж
визначено Законом.

Основні положення щодо реалізації
конституційного права громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, на соціальний захист
визначені Законом України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи".

Відповідно до ст.39 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" громадянам,
які працюють на територіях
радіоактивного забруднення,
провадиться доплата в таких розмірах: у
зоні безумовного (обов'язкового)
відселення - три мінімальні заробітні
плати, гарантованого відселення - дві
мінімальні заробітні плати, посиленого
радіоекологічного контролю - одна
мінімальна заробітна плата.

Водночас сума, з якої здійснювався
розрахунок виплати позивачу,
передбаченої Законом України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи",
визначалася згідно постанови Кабінету
Міністрів України від 26.07.1996 року № 836
"Про компенсаційні виплати особам, які
постраждали в наслідок Чорнобильської
катастрофи". Зазначеною постановою,
всупереч вимогам Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", який
встановлює розмір доплат як величину,
кратну відносно до розміру мінімальної
заробітної плати, визначеної Законом
на час здійснення виплати, установлено
конкретний розмір такої доплати в
твердій грошовій сумі.

Суд вірно зазначив, що в спірний період
норма статті 39 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" не
скасована та не зупинена, а тому
підлягає застосуванню.

Крім того, Законом України "Про
Державний бюджет на 2014 рік" від 16 січня
2014 року №719-VII, що набрав чинності з 1
січня 2014 року (п.1 Прикінцевих положень
Закону), у вказаний період не
встановлено обмеження щодо
застосування положень Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

Згідно з положеннями частини четвертої
статті 9 Кодексу адміністративного
судочинства України у разі
невідповідності нормативно-правового
акта Конституції України, закону
України, міжнародному договору, згода
на обов'язковість якого надана
Верховною Радою України, або іншому
правовому акту суд застосовує правовий
акт, який має вищу юридичну силу.

Виходячи із загальних засад
пріоритетності законів над
підзаконними актами, суд першої
інстанції дійшов обґрунтованого
висновку, що при визначенні розміру
доплати застосуванню підлягає саме ст.
39 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", а не постанова Кабінету
Міністрів України від 26.07.1996 за №836, яка
істотно звужує обсяг встановлених
законом прав.

Згідно із п.п.5,6 Порядку використання
коштів державного бюджету для
виконання програм, пов'язаних із
соціальним захистом громадян,
постраждалих внаслідок Чорнобильської
катастрофи, затвердженого Постановою
Кабінету Міністрів України від 20.09.2005
№936, соціальні виплати за ст.39 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи"
проводяться за місцем основної роботи
(служби) громадян підприємствами,
установами, організаціями та
фізичними особами-суб'єктами
підприємницької діяльності без
утворення юридичної особи, установами,
організаціями та військовими
частинами відповідно до розрахункових
даних, поданих до уповноваженого
органу за формою, затвердженою
Мінпраці, а тому підприємства,
установи, організації та фізичні
особи-суб'єкти підприємницької
діяльності виступають в даних
правовідносинах як суб'єкти
владних повноважень на основі
законодавства. Керівники підприємств
несуть персональну відповідальність
за несвоєчасність подання
розрахункових документів до
уповноваженого органу та правильність
призначення і нарахування
компенсаційних виплат та допомоги
певних видів. Уповноважений орган
перевіряє, реєструє, обліковує
розрахунки та подає органам Державного
казначейства платіжні документи для
здійснення відповідних видатків, що
проводяться в установленому
законодавством порядку.

Відтак, саме на відповідачів покладено
обов'язок по нарахуванню і виплаті
доплати, передбаченої ст.39 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

Доводи апеляційної скарги Управління
праці та соціального захисту населення
Коростенської міської ради
Житомирської області не спростовують
висновків суду і не впливають на
правильність прийнятого судового
рішення. Постанову прийнято з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, підстави для її
скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління праці та
соціального захисту населення
Коростенської міської ради
Житомирської області залишити без
задоволення, а постанову Лугинського
районного суду Житомирської області
від "29" липня 2014 р. без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її
постановлення і оскарженню не
підлягає.

Головуючий суддя
С.М.Хаюк

судді:
І.Ф.Бондарчук

Б.С. Моніч

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу ОСОБА_3 АДРЕСА_1

3-5 - відповідачам:

Управління праці та соціального
захисту населення Коростенської
міської ради Житомирської області
вул.Кірова, 8,м.Коростень,Житомирська
область,11500

Центр поштового зв"язку №2
Житомирської дирекції Українського
державного підприємства поштового
зв"язку "Укрпошта" вул. Грушевського,
9,м. Коростень,Коростенський район,
Житомирська область,11500

Управління праці та соціального
захисту населення Лугинської районної
державної адміністрації Житомирської
області вул. Червона Гірка, 21,смт.
Лугини,Лугинський район, Житомирська
область,11301

- ,