Справа № 2а-1580/11
Суддя: Старунський Д.М.
Дата ухвалення: 2014-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2014 року

Справа № 152475/11/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді Старунського Д.М.,

суддів Багрія В.М., Рибачука А.І.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Львові апеляційну
скаргу Приватного підприємства
«Асант» на постанову Залізничного
районного суду м. Львова від 6 жовтня 2011
року у справі за позовом Приватного
підприємства «Асант» до Залізничної
районної адміністрації Львівської
міської ради про визнання незаконним
та скасування розпорядження,

в с т а н
о в и в:

ПП «Асант» 28.07.2011 року звернулося в суд
з адміністративним позовом до
Залізничної районної адміністрації
Львівської міської ради, в якому
просило визнати незаконним та
скасувати розпорядження №416 від 26.05.2011
року «Про самочинне будівництво ПП
«Асант».

Постановою Залізничного районного
суду м. Львова від 6 жовтня 2011 року в
задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду
першої інстанції ПП «Асант» оскаржило
його в апеляційному порядку. В
апеляційній скарзі просить рішення
суду першої інстанції скасувати і
прийняти нове рішення, яким позов
задовольнити. Вважає, що в ході
судового розгляду судом першої
інстанції допущено неповне з'ясування
обставин, що мають значення для справи
та обставин, які суд визнав
встановленими, є недоведеними,
висновки суду, викладені в
оскаржуваному рішенні є незаконними ,
необґрунтованими такими, які прийняті
з грубим порушенням норм матеріального
та процесуального права, що не
відповідають вимогам чинного
законодавства України, а відтак
підлягають скасуванню.

Сторони в судове засідання не прибули,
про дату, час і місце апеляційного
розгляду були повідомлені належним
чином, тому колегія суддів, у
відповідності до ст.197 КАС України,
вважає за можливе розглядати справу в
порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши наявні в справі матеріали
та доводи апеляційної скарги у їх
сукупності, на основі наявних у справі
доказів, колегія суддів приходить до
переконання, що подану апеляційну
скаргу слід залишити без задоволення, а
постанову суду першої інстанції - без
змін з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено,
що14-15 травня 2011 р. ПП „Асант" самочинно,
без відповідного погодження, розпочав
будівництво нежитлової споруди зі
збірно-розбірних конструкцій на землях
комунальної власності міста біля
будинку №245 по вул.Городоцькій у
м.Львові, що було виявлено працівниками
ЛКП „Богданівка". На вимогу ЛКП
„Богданівка" представити дозвільні
документи на дане будівництво,
директор ПП „Асант" не реагував.

24.05.2011р. ЛКП „Богданівка" направило на
розгляд міжвідомчої комісії
Залізничної районної адміністрації
Львівської міської ради документи щодо
самочинного будівництва споруди по
вул.Городоцькій, 245 у мЛьвові. На
засіданні 24.05.2011р. міжвідомча комісія
своїм рішенням вирішила демонтувати
нежитлову споруду розміром 10,00x12,00 зі
збірно-розбірних конструкцій,
самочинно встановлену ПП „Асант" на
землях комунальної власності міста на
газоні біля будинку №245 по
вул.Городоцькій у м.Львові.

Розпорядженням Залізничної районної
адміністрації Львівської міської ради
від 26.05.2011р. №416 висновок міжвідомчої
комісії - протокол №17 від 24.05.2011 р.
затверджено та зобов'язано ПП „Асант"
(директор гр.ОСОБА_1.) в термін до 30.05.2011р.
демонтувати нежитлову споруду
розміром 10,00x12,00м із збірно-розбірних
конструкцій, самочинно влаштовану на
землях комунальної власності міста на
газоні біля будинку №245 по
вул.Городоцькій у м.Львові.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції виходив з
того, що оскаржуване розпорядження є
законним, прийнятим з врахуванням всіх
обставин та відповідає Положенню про
порядок врегулювання питань
самочинного будівництва у м. Львові,
затвердженого виконавчим комітетом
Львівської міської ради.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком, вважаючи, що він відповідає
нормам матеріального права та
фактичним обставинам справи з огляду
на наступне.

Відповідно до ст. 19 Конституції
України, правовий порядок в Україні
ґрунтується на засадах, відповідно до
яких ніхто не може бути примушений
робити те, що не передбачено
законодавством. Органи державної
влади, їх посадові особи зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст. 71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтується її вимоги та
заперечення, крім випадків
встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Будівництво житлового будинку,
будівлі, споруди, іншого нерухомого
майна вважається самочинним, якщо в
діях особи є хоча б одна з ознак,
передбачених ч. 1 ст. 376 ЦК України : 1)
забудова проведена чи здійснюється на
земельній ділянці, що не була відведена
для цього будівництва; 2) забудова
проведена або здійснюється без
одержаного у встановленому порядку
дозволу чи належно затвердженого
проекту; 3) забудова проведена з
істотними порушеннями будівельних
норм і правил.

Відповідно до ст.376 ЦК України особа,
яка здійснила або здійснює самочинне
будівництво нерухомого майна, не
набуває права власності на нього. Право
власності на самочинно збудоване
нерухоме майно може бути за рішенням
суду визнане за особою, яка здійснила
самочинне будівництво на земельній
ділянці, що не була їй відведена для
цієї мети, за умови надання земельної
ділянки під уже збудоване нерухоме
майно. Якщо власник ( користувач )
земельної ділянки заперечує проти
визнання права власності на нерухоме
майно за особою, яка здійснила
самочинне будівництво на його
земельній ділянці, або якщо це порушує
права інших осіб, майно підлягає
знесенню особою, яка здійснила
самочинне будівництво або за її
рахунок.

Згідно з рішенням виконавчого комітету
Львівської міської ради № 1224« Про
внесення змін та доповнень до рішення
виконавчого комітету від 06.05.05 №406 « Про
затвердження Положенняпро порядок
врегулювання питань самочинного
будівництва у м. Львові»та рішенням
виконавчого комітету Львівської
міської ради № 152 «Про внесення змін до
рішення виконавчого комітету від
18.11.2005р. № 1224», міжвідомчі комісії при
районних адміністраціях можуть
приймати у кожному конкретному випадку
самочинного будівництва одне з таких
рішень:

- про знесення самочинного
будівництва особою, яка здійснила
(здійснює) самочинне будівництво, або
за її рахунок, у разі неможливості
виділення земельної ділянки для цього
будівництва, у разі заперечення
виконавчим органом міської ради проти
визнання права власності на нерухоме
майно за особою, яка здійснила
(здійснює) самочинне будівництво на
земельній ділянці, що знаходиться у
комунальній власності і не підлягає
передачі у власність, або це порушує
права інших осіб, у терміни, визначені
розпорядчими документами;

- про передачу матеріалів до суду у
разі істотного відхилення будівництва
від проекту, що суперечить суспільним
інтересам або порушує права інших осіб,
або істотного порушення будівельних
норм і правил з відповідним позовом про
зобов'язання проведення особою, що
здійснила (здійснює) самочинне
будівництво, відповідної перебудови;

- про передачу матеріалів до суду
на предмет визнання за територіальною
громадою міста права власності на
нерухоме майно, яке самочинно
збудоване на земельній ділянці, що
знаходиться у комунальній власності,
якщо це не порушує права інших осіб;

- про погодження самочинного
будівництва за наявності позитивних
висновків, документів і матеріалів,
обумовлених у пунктах 12, 13, 14 цього
Положення та Угоди про погодження
самочинного будівництва (додатки 3, 4),
укладеної особою-порушником з міською
радою, кошти зараховуються до
цільового фонду розвитку соціальної
інфраструктури м.Львова, з районною
адміністрацією - на окремий рахунок
спеціального фонду районного бюджету.

Згідно п. 11.2 вищевказаного Положення
розгляд питань з самочинного
будівництва за підвідомчістю справ
здійснює районна адміністрація за
фактами здійсненого (здійснюваного)
фізичними особами, фізичними
особами-суб'єктами підприємницької
діяльності та юридичними особами
самочинного будівництва.

За змістом п.3.5 Ухвали Львівської
міської ради «Про розмежування
повноважень між виконавчими органами
Львівської міської ради» №219 від 19.10.2006
року, до повноважень районних
адміністрацій належить розгляд та
вжиття заходів у встановленому
виконавчим комітетом, департаментом
містобудування порядку щодо фактів
самовільного будівництва.

З огляду на викладене, колегія суддів
вважає правильними висновки суду
першої інстанції щодо відмови у
задоволенні позову про визнання
протиправним та скасування
розпорядження Залізничної районної
адміністрації Львівської міської ради
від 26.05.2011 року від № 416 «Про
самочинне будівництво ПП «Асант».

Відповідно до ст. 144 Конституції
України органи місцевого
самоврядування в межах повноважень,
визначених законом, приймають рішення,
які є обов'язковими до виконання на
відповідній території.

Відповідно до ст.200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову - без змін, якщо визнає що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Підсумовуючи вищенаведене, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції,
вирішуючи даний спір, правильно
встановив фактичні обставини справи та
ухвалив законне і обґрунтоване рішення
з дотриманням норм матеріального та
процесуального права, а доводи
апеляційної скарги висновків суду не
спростовують і така задоволенню не
підлягає.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 197, 198 п.1, 200, 205 ч.1
п.1, 206, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд,

у х в а
л и в:

Апеляційну скаргу Приватного
підприємства «Асант» залишити без
задоволення, а постанову Залізничного
районного суду м. Львова від 6 жовтня 2011
року у справі №2а-1580/11 - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі.

На ухвалу може бути подано касаційну
скаргу безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
нею законної сили.

Головуючий суддя
Д.М. Старунський

Судді
В.М. Багрій

А.І. Рибачук