Справа № 823/3099/13-а
Суддя: Бистрик Г.М.
Дата ухвалення: 2014-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Коваленко
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

20 листопада 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді: Бистрик Г.М.,

суддів: Мацедонської В.Е., Сорочка Є.О.,

при секретарі: Колотушко Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу позивача
ОСОБА_2 на постанову Черкаського
окружного адміністративного суду від 14
жовтня 2013 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Шрамківської селищної ради,
Драбівської районної державної
адміністрації, відділу
Держземагенства у Драбівському районі
Черкаської області про визнання
недійсним рішення, зобов'язання
вчинити дії та стягнення моральної
шкоди,-

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2010 року ОСОБА_2 звернулась до
суду з адміністративним позовом до
Шрамківської селищної ради,
Драбівської районної державної
адміністрації, відділу
Держземагентства у Драбівському
районі Черкаської області, в якому
просить: визнати рішення Шрамківської
селищної ради від 31 березня 2009 року про
припинення заключення договору оренди
земельної ділянки водного фонду
недійсним; зобов'язати Шрамківську
селищну раду укласти з ОСОБА_2 договір
оренди земельної ділянки водного фонду
площею 2,5686 га; стягнути з відповідачів
моральну шкоду в сумі 15 000 грн.

Постановою Черкаського окружного
адміністративного суду від 14 жовтня 2013
року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеним
судовим рішенням, позивач подав
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати постанову суду першої
інстанції як таку, що постановлена з
порушенням норм матеріального і
процесуального права та ухвалити нове
рішення про задоволення вимог позивача
в повному обсязі.

Заслухавши в судовому засіданні
суддю-доповідача, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає залишенню
без задоволення, а постанова суду - без
змін.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 1, 200 КАС України,
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції всебічно, повно та
об'єктивно розглянув справу, правильно
встановив обставини, наданим доказам
дав правильну правову оцінку і прийшов
до обґрунтованого висновку відмову в
задоволенні вимог позивача.

З матеріалів справи вбачається та
встановлено судом першої інстанції, що
4 листопада 2008 року Драбівською
районною державною адміністрацією
Черкаської області позивачу видано
дозвіл за № 2850/02 (з урахуванням
внесених змін) на виготовлення
технічної документації із землеустрою
щодо встановлення меж земельних
ділянок в натурі (на місцевості) та
складення документів, що посвідчують
право оренди терміном на 10 років площею
2,5686 га землі водного фонду - ставок, яка
знаходиться в адміністративних межах
Шрамківської селищної ради
Драбівського району.

Листом від 26.02.2009р. № 37 Шрамківська
селищна рада повідомила Драбівську
районну державну адміністрацію, що
погоджує надання позивачу дозволу про
передачу в тимчасове користування на
умовах оренди вказаної земельної
ділянки.

31 березня 2009 року Шрамківською
селищною радою прийнято рішення
№23-304/У, відповідно до якого вирішено
звернутися до Драбівської районної
державної адміністрації про
призупинення укладення договору
оренди на земельну ділянку водного
фонду з позивачем у зв'язку з
відповідним рішенням зборів жителів
вулиць Пролетарська, Петровського,
Чкалова, Фрунзе селища Шрамківка,
зобов'язано позивача прибрати паркан
біля водоймища, який заважає вільному
доступу жителів, у 10-ти денний термін та
віднесено ділянку водного фонду до
загального користування.

Згідно відомостей, які містяться в
протоколі № 15 від 04.06.2009р. засідання
конкурсної комісії по розгляду
матеріалів, поданих до
райдержадміністрації щодо передачі в
оренду земель державної власності,
цією комісією прийнято рішення
рекомендувати першому заступнику
голови райдержадміністрації
відкликати дозвіл Драбівської
райдержадміністрації, наданий
позивачу на виготовлення технічної
документації по передачі в оренду
земельної ділянки водного фонду
(ставка) площею 2,5686 га.

Спірна земельна ділянка водного фонду
знаходиться в межах населеного пункту
смт. Шрамківка, а розміщений на ній
ставок віднесений до водних об'єктів
загальнодержавного значення. Наведені
обставини підтверджуються
відомостями, які містяться в довідці
від 02.10.2013р. № 1795, виданій відділом
Держземагентства у Драбівському
районі Черкаської області, а також
листі Черкаського обласного
управління водних ресурсів від 04.10.2013р.
№ 1495/02/02.1-22 та наказі Державного
комітету України по водному
господарству від 03.06.1997р. № 41 «Про
затвердження переліку річок та водойм,
що відносяться до об'єктів місцевого
значення».

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що
позов ОСОБА_2 до Шрамківської селищної
ради, Драбівської районної державної
адміністрації, відділу
Держземагенства у Драбівському районі
Черкаської області є необґрунтованим,
безпідставним та таким, що не підлягає
задоволенню.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції,
виходячи з наступного.

Відповідно до частин 4, 5 статті 59
Земельного кодексу України (в редакції,
яка діяла на момент виникнення спірних
правовідносин) громадянам та юридичним
особам органами виконавчої влади або
органами місцевого самоврядування із
земель водного фонду можуть
передаватися на умовах оренди земельні
ділянки прибережних захисних смуг,
смуг відведення і берегових смуг
водних шляхів, а також озера,
водосховища, інші водойми, болота та
острови для сінокосіння,
рибогосподарських потреб,
культурно-оздоровчих, рекреаційних,
спортивних і туристичних цілей,
проведення науково-дослідних робіт
тощо. Використання земельних ділянок
водного фонду для рибальства
здійснюється за згодою їх власників
або за погодженням із
землекористувачами.

За змістом положень частини 1 статті 122
Земельного кодексу України сільські,
селищні, міські ради передають
земельні ділянки у власність або у
користування із земель комунальної
власності відповідних територіальних
громад для всіх потреб.

Абзацом першим пункту 12 Перехідних
положень Земельного кодексу України (в
редакції, яка діяла на момент
виникнення спірних правовідносин)
передбачено, що до розмежування земель
державної та комунальної власності
повноваження щодо розпорядження
землями (крім земель, переданих у
приватну власність, та земель,
зазначених в абзаці третьому цього
пункту) в межах населених пунктів
здійснюють відповідні сільські,
селищні, міські ради, а за межами
населених пунктів - відповідні органи
виконавчої влади.

Таким чином, на момент виникнення
спірних правовідносин, до повноважень
саме Шрамківської селищної ради
належало розпорядження земельними
ділянками водного фонду, що
знаходились в межах населеного пункту
смт. Шрамківка.

Ставок - штучно створена водойма
місткістю не більше 1 млн. кубічних
метрів (ст. 1 Водного кодексу України).

У відповідності до частини 5 статті 51
Водного кодексу України орендодавцями
водних об'єктів загальнодержавного
значення є Кабінет Міністрів України
та місцеві державні адміністрації.

Враховуючи ту обставину, що спірний
ставок віднесений до водних об'єктів
загальнодержавного значення, то на
момент виникнення спірних
правовідносин, орендодавцем земельної
ділянки водного фонду уповноважена
виступати Шрамківська селишна рада, а
орендодавцем ставка, як водного
об'єкту, розміщеного на цій земельній
ділянці, уповноважена виступати
місцева державна адміністрація.

Відповідно до частини 1 статті 124
Земельного кодексу передача в оренду
земельних ділянок, що перебувають у
державній або комунальній власності,
здійснюється на підставі рішення
відповідного органу виконавчої влади
або органу місцевого самоврядування чи
договору купівлі-продажу права оренди
земельної ділянки (у разі продажу права
оренди) шляхом укладення договору
оренди земельної ділянки.

Статтею 123 Земельного кодексу України
передбачено, що надання земельних
ділянок державної або комунальної
власності у користування здійснюється
на підставі рішень органів виконавчої
влади або органів місцевого
самоврядування. Рішення зазначених
органів приймається на підставі
проектів землеустрою щодо відведення
земельних ділянок у разі, зокрема,
надання в користування земельних
ділянок, межі яких не встановлені в
натурі (на місцевості). Надання у
користування земельної ділянки, межі
якої встановлені в натурі (на
місцевості), без зміни її цільового
призначення, здійснюється на підставі
технічної документації із землеустрою
щодо складання документа, що посвідчує
право користування земельною ділянкою.
Особа, зацікавлена в одержанні у
користування земельної ділянки із
земель державної або комунальної
власності за проектом її відведення,
звертається з клопотанням про вибір
місця розташування земельної ділянки
до відповідної сільської, селищної,
міської, районної, обласної ради,
Кабінету Міністрів України, Ради
міністрів Автономної Республіки Крим,
місцевої державної адміністрації. До
клопотання додаються матеріали,
передбачені частиною п'ятою статті 151
цього Кодексу. Вибір місця
розташування земельної ділянки та
надання дозволу і вимог на розроблення
проекту її відведення здійснюються у
порядку, встановленому статтею 151 цього
Кодексу. Розроблений проект відведення
земельної ділянки погоджується з
територіальним органом виконавчої
влади з питань земельних ресурсів,
органом містобудування і архітектури
та охорони культурної спадщини,
природоохоронним і
санітарно-епідеміологічним органами, а
також з відповідним територіальним
органом виконавчої влади з питань
лісового або водного господарства (у
разі вилучення (викупу), надання, зміни
цільового призначення земельних
ділянок лісогосподарського
призначення чи водного фонду).

Погоджений проект відведення
земельної ділянки після одержання
позитивного висновку державної
землевпорядної експертизи у випадках,
передбачених законом, подається разом
з клопотанням про надання земельної
ділянки до відповідної державної
адміністрації, Ради міністрів
Автономної Республіки Крим або
сільської, селищної, міської, районної,
обласної ради, які розглядають його в
місячний строк і в межах своїх
повноважень, визначених цим Кодексом,
приймають рішення про надання
земельної ділянки у користування.

Рішенням про надання земельної ділянки
у користування за проектом її
відведення здійснюється: затвердження
проекту відведення земельної ділянки;
вилучення (викуп) земельних ділянок у
землекористувачів (землевласників) із
затвердженням умов вилучення (викупу)
земельних ділянок (у разі
необхідності); надання земельної
ділянки особі у користування з
визначенням категорії земель та її
використання і затвердженням умов
надання, у тому числі (у разі
необхідності) вимог щодо відшкодування
втрат сільськогосподарського та
лісогосподарського виробництва,
встановлення обґрунтованих граничних
термінів забудови земельної ділянки.
Відмову органів місцевого
самоврядування або органів державної
влади в наданні земельної ділянки у
користування або залишення клопотання
без розгляду в установлений законом
строк може бути оскаржено в судовому
порядку. Рішення про відмову в наданні
земельної ділянки в користування має
містити мотивовані пояснення з
посиланням на відповідні положення
нормативно-правових актів,
затвердженої містобудівної
документації та документації із
землеустрою.

Тобто, Земельним кодексом України
регламентовано процедуру передачі в
оренду земельних ділянок в межах
населених пунктів.

Колегія суддів не бере до уваги доводи
апелянта про те, що спірне рішення
Шрамківської селищної ради від 31
березня 2009 року перешкоджає їй
реалізувати право оренди земельної
ділянки водного фонду, з огляду на те,
що спірне рішення носить
рекомендаційний характер, оскільки не
регулює відносин щодо надання чи
відмови у наданні позивачу в оренду
земельної ділянки водного фонду в
межах процедури, яка визначена статтею
123 Земельного кодексу України (в
редакції, яка діяла на момент
виникнення спірних правовідносин).
Отже, спірне рішення не порушує право
позивача на укладення договору оренди
земельної ділянки водного фонду, а тому
вимоги позивача щодо визнання
недійсним рішення Шрамківської
селищної ради від 31 березня 2009 року
задоволенню не підлягають.

Щодо вимоги позивача про зобов'язання
Шрамківську селищну раду укласти
договір оренди земельної ділянки
водного фонду площею 2,5686 га, колегія
суддів зазначає таке.

Як випливає зі змісту рекомендації
Комітету Міністрів Ради Європи №R(80)2
стосовно здійснення адміністративними
органами влади дискреційних
повноважень, прийнятої Комітетом
Міністрів 11.03.1980 на 316-й нараді під
дискреційним повноваженням слід
розуміти повноваження, яке
адміністративний орган, приймаючи
рішення, може здійснювати з певною
свободою розсуду - тобто, коли такий
орган може обирати з кількох юридично
допустимих рішень те, яке він вважає
найкращим за даних обставин.

Адміністративний суд, перевіряючи
рішення, дію чи бездіяльність суб'єкта
владних повноважень на відповідність
закріпленим частиною 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
критеріям, не втручається у дискрецію
(вільний розсуд) суб'єкта владних
повноважень поза межами перевірки за
названими критеріями. Завдання
адміністративного судочинства полягає
не у забезпеченні ефективності
державного управління, а в
гарантуванні дотримання прав та вимог
законодавства, інакше було б порушено
принцип розподілу влади.

Принцип розподілу влади заперечує
надання адміністративному суду
адміністративно-дискреційних
повноважень - ключовим завданням якого
є здійснення правосуддя, а тому позовна
вимога про зобов'язання відповідача
прийняти певні рішення є формою
втручання в дискреційні повноваження
відповідача та виходить за межі
завдань адміністративного
судочинства.

Отже, вимога про зобов'язання селищну
раду укласти з позивачем договір
оренди земельної ділянки задоволенню
не підлягає.

Щодо позовної вимоги про стягнення
моральної шкоди колегія суддів
зазначає наступне.

Відповідно до загальних підстав
правової відповідальності
обов'язковому з'ясуванню при вирішенні
спору про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди підлягають:
наявність такої шкоди, протиправність
діяння її заподіювача, наявність
причинного зв'язку між шкодою і
протиправним діянням заподіювача та
вини останнього в її заподіянні.

Розмір відшкодування моральної
(немайнової) шкоди визначається
залежно від характеру та обсягу
страждань (фізичних, душевних,
психічних тощо), яких зазнав позивач,
характеру немайнових втрат (їх
тривалості, можливості відновлення
тощо) та з урахуванням інших обставин.
Зокрема, враховуються стан здоров'я
потерпілого, тяжкість вимушених змін у
його життєвих і виробничих стосунках,
ступінь зниження престижу, ділової
репутації, час та зусилля, необхідні
для відновлення попереднього стану,
добровільне - за власною ініціативою чи
за зверненням потерпілого. При цьому,
суд має виходити із засад розумності,
виваженості та справедливості.

Однак, позивачем не зазначено з чого
вона виходить при визначенні розміру
моральної шкоди у грошовій сумі 15 000
грн. та не надано жодних доказів на
підтвердження правомірності позовних
вимог в цій частині.

Відповідно до ст. 69 Кодексу
адміністративного судочинства
України, доказами в адміністративній
справі є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін.

Згідно з ч. 4 ст. 70 Кодексу
адміністративного судочинства України
обставини, які за законом повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися ніякими іншими
засобами доказування, крім випадків,
коли щодо таких обставин не виникає
спору.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Суд першої інстанції вірно застосував
норми матеріального права, правову
позицію з приводу яких аргументовано
виклав в мотивувальній частині
оскаржуваного апелянтом рішення.

Доводи апеляційної скарги не дають
підстав для висновку, що судом першої
інстанції при розгляді справи допущені
порушення норм матеріального чи
процесуального права, які передбачені
ст. ст. 201 - 204 КАС України.

Оскаржуване судове рішення в межах
вимог апеляційної скарги ухвалено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

Керуючись, ст.ст. 2, 160, 196, 197, 198, 200, 205, 206,
212, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_2 -
залишити без задоволення.

Постанову Черкаського окружного
адміністративного суду від 14 жовтня 2013
року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, та може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
в порядку та строки передбаченні ст. 212
КАС України.

Повний текст ухвали суду буде
виготовлено 27.11.2014 року.

Головуючий суддя
Г.М. Бистрик

Судді
В.Е. Мацедонська

Є.О. Сорочко

.

Головуючий суддя
Бистрик Г.М.

Судді:
Мацедонська В.Е.

Сорочко Є.О.