Справа № 808/5129/14
Суддя: Максименко Лілія Яковлівна
Дата ухвалення: 2014-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2014 року ( 12 год. 45 хв.)Справа №
808/5129/14 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний
суд у складі головуючого судді -
Максименко Л.Я., розглянув в порядку
письмового провадження
адміністративну справу

за позовною заявою: Мелітопольської
об'єднаної Державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Запорізькій області, м.
Мелітополь

до відповідача: Товариства з обмеженою
відповідальністю «Торговий будинок
«ЗГО-Дарасунський», с. Костянтинівка

про: накладення арешту на кошти та інші
цінності, які знаходяться в установах
банку,

ВСТАНОВИВ:

Мелітопольська об'єднана Державна
податкова інспекція Головного
управління Міндоходів у Запорізькій
області (далі - позивач) звернулась із
адміністративним позовом до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Торговий будинок
«ЗГО-Дарасунський» (далі - відповідач),
в якому позивач просить суд накласти
арешт на всі кошти та інші цінності
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Торговий будинок
«ЗГО-Дарасунський», які знаходяться в
установах банку.

В обґрунтування позову посилається на
те, що за Товариством з обмеженою
відповідальністю «Торговий будинок
«ЗГО-Дарасунський» обліковується
податковий борг в сумі 1 268 718,76 грн., який
виник на підставі несплати самостійно
задекларованих платником податків та
донарахованих контролюючим органом
податкових зобов'язань. Вказує, що
податковим органом вживались заходи
щодо стягнення податкового боргу
шляхом надіслання податкової вимоги №
11-11 від 17.01.2014, яка залишилась без
виконання. Зазначає, що з метою
встановлення джерел погашення
податкового боргу за рахунок наявного
у боржника майна, фахівцями
Мелітопольської ОДПІ було досліджено
майновий стан платника податків та
з'ясовано, що відсутнє майно, яке може
бути описано у податкову заставу, про
що податковим керуючим складено акт №
57 від 04.08.2014. У зв'язку із відсутністю у
підприємства джерел погашення
податкового боргу, але наявні
розрахункові рахунки, посилаючись на
положення п.п. 20.1.33 п. 20.1 ст. 20 ПК
України, податковий орган просить суд
накласти арешт на всі кошти та інші
цінності Товариства з обмеженою
відповідальністю «Торговий будинок
«ЗГО-Дарасунський», які знаходяться в
установах банку.

Представник позивача у судове
засідання 15.09.2014 не з'явився,
клопотанням від 15.09.2014 вх. № 34812 просить
суд розглянути справу без участі
уповноваженого представника. На
задоволенні позовних вимог наполягає.
Також надав суду витребувані
документи.

Відповідач, повідомлений про
дату, час і місце розгляду справи
належним чином, що підтверджується
долученим до справи поштовим
повідомленням про вручення
кореспонденції, уповноваженого
представника у судове засіданні не
направив, відзив не надіслав, будь-які
клопотання до суду не надходили.

Згідно з ч. 4 ст. 128 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі - КАС України) у разі неприбуття
відповідача, належним чином
повідомленого про дату, час і місце
судового розгляду, без поважних причин
розгляд справи може не відкладатися і
справу може бути вирішено на підставі
наявних у ній доказів.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 КАС
України якщо немає перешкод для
розгляду справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
суд має право розглянути справу у
письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
чи експерта.

Оскільки у судове засідання
прибули не всі особи, які беруть участь
у справі, суд вважає за можливе
розглянути справу у порядку письмового
провадження.

Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 41 КАС України,
відповідно до якої у разі неявки у
судове засідання всіх осіб, які
беруть участь у справі, чи якщо
відповідно до положень цього Кодексу
розгляд справи здійснюється за
відсутності осіб, які беруть участь у
справі (у тому числі при розгляді
справи в порядку письмового
провадження), фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалось.

Дослідивши обставини справи та
перевіривши їх доказами, суд приходить
до наступних висновків.

Відносини які виникають у сфері
справляння податків і зборів, зокрема,
визначення вичерпного переліку
податків та зборів, що справляються в
Україні, та порядок їх адміністрування,
платників податків та зборів, їх права
та обов'язки, компетенцію контролюючих
органів, повноваження і обов'язки їх
посадових осіб під час здійснення
податкового контролю, а також
відповідальність за порушення
податкового законодавства,
регулюються Податковим кодексом
України (далі - ПК України).

Згідно п.п.16.1.4 п.16.1 ст.16 ПК України
платник податків зобов'язаний
сплачувати податки та збори в строки та
у розмірах, встановлених цим Кодексом
та законами з питань митної справи.

Відповідно до п.п.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК
України податковий борг - сума
узгодженого грошового зобов'язання (з
урахуванням штрафних санкцій за їх
наявності), але не сплаченого платником
податків у встановлений цим Кодексом
строк, а також пеня, нарахована на суму
такого грошового зобов'язання.

Судом з'ясовано, що TOB «Торговий будинок
«ЗГО - Дарасунський» має податковий
борг у розмірі 1 268 718,76 грн., який виник
на підставі наступного.

Мелітопольською ОДПІ була проведена
перевірка TOB «Торговий будинок «ЗГО -
Дарасунський», про що було складено акт
№ 1336/22/36465253 від 29.11.2013, на підставі якого
винесено податкове
повідомлення-рішення № від 12.12.2013
на суму 265883,75 грн. з яких 212707,00 грн. -
основний платіж, 53176,75 грн. - штрафна
санкція, також боржнику була
нарахована пеня в розмірі 16873,22 грн., в
КОР рахувалась переплата в сумі 2000,00
грн. Таким чином сума несплачених
зобов'язань становить 263 883,75 грн.

Також, платник податків самостійно
визначив грошові зобов'язання - подав
до Мелітопольської ОДПІ податкову
декларацію № від 03.03.2014 з податку
на прибуток по строку сплати 11.03.2014 на
суму 941,00 грн. Сума податкових
зобов'язань не була сплачена платником
податків у встановлені ПК України
строки та набула статусу податкового
боргу.

Крім того, Мелітопольською ОДПІ була
проведена позапланова документальна
невиїзна перевірка TOB «Торговий
будинок «ЗГО-Дарасунський», та було
складено акт № 358/22/36465253 від
19.07.2013, на підставі якого було винесено
податкове повідомлення-рішення №
від 19.11.2013 на суму 697895,00 грн. з яких
581992,00 грн. - основний платіж, 115903,00 грн. -
штрафна санкція, також боржнику була
нарахована пеня в розмірі 67922,06 грн., в
КОР рахувалась переплата в сумі 486,25
грн. Таким чином сума несплачених
зобов'язань становить 697 393,75 грн.

Мелітопольською ОДПІ була проведена
перевірка TOB «Торговий будинок «ЗГО -
Дарасунський», та було складено акт №
1336/22/36465253 від 29.11.2013, на підставі якого
було винесено податкове
повідомлення-рішення № від 12.12.2013
на суму 208 533,00 грн. з яких 139 022,00 грн.
-основний платіж, 69 511,00 грн. - штрафна
санкція, також боржнику була
нарахована пеня в розмірі 13 168,70 грн.
Таким чином, сума несплачених
зобов'язань становить 208 533,00 грн.

Мелітопольською ОДПІ була проведена
позапланова документальна невиїзна
перевірка TOB «Торговий будинок «ЗГО -
Дарасунський», та було складено акт
№ 839/15-03/36465253 від 03.06.2014, за яким
було винесено податкове
повідомлення-рішення № від 06.06.2014
на суму 3,00 грн. Сума податкових
зобов'язань не була сплачена та набула
статусу податкового боргу.

Відповідно до п. 59.1 ст.59 ПК України, у
разі коли платник податків не сплачує
узгодженої суми грошового зобов'язання
в установлені законодавством строки,
орган державної податкової служби
надсилає (вручає) йому податкову
вимогу.

З метою погашення податкового боргу
боржнику направлено податкову вимогу
№ 11-11 від 17.01.2014 за узгодженими
податковими зобов'язаннями на суму 1 267
789,48 грн.

Крім того, начальником Мелітопольської
ОДПІ ГУ Міндоходів у Запорізькій
області було прийняте рішення про опис
майна в податкову заставу № 885/1102 від
20.01.2014.

З метою встановлення джерел погашення
податкового боргу за рахунок наявного
у боржника майна фахівцями
Мелітопольської ОДПІ було досліджено
майновий стан TOB «Торговий будинок
«ЗГО-Дарасунський». Для цього були
оформлені запити до: Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно;
Центру надання послуг, пов'язаних з
використанням автотранспортних
засобів.

На вказані запити Мелітопольською ОДПІ
було отримано відповіді: Інформаційна
довідка № 16241438 від 16.01.2014 року, згідно
якої у Державному реєстрі речових прав
на нерухоме майно боржника TOB «Торговий
будинок «ЗГО-Дарасунський» відомості
про наявні об'єкти нерухомого майна
відсутні; відповідь № 36 від 17.01.2014 року,
про те, що згідно комп'ютерної бази
даних центру надання послуг пов'язаних
з використанням автотранспортних
засобів станом на 17.06.2014 року за TOB
«Торговий будинок «ЗГО-Дарасунський»
автотранспортні засоби не
зареєстровані.

У порядку передбаченому п. 3. 6. розділу 3
Порядку призначення та звільнення, а
також функцій та повноважень
податкового керуючого, затвердженого
«Наказом Міністерства доходів і зборів
України № 578 від 10.10.2013 року»,
податковим керуючим боржника складено
акт № 57 від 04.08.2014 про відсутність майна
що має бути описане у податкову
заставу.

Визначені обставини підтверджують
відсутність майна у TOB «Торговий
будинок «ЗГО-Дарасунський» за рахунок
якого може бути погашений наявний
податковий борг у розумінні вимог п. 87. 2
ст. 87 Податкового кодексу України.

Відповідно до пункту 94.1 статті 94 ПК
України адміністративний арешт майна
платника податків (далі - арешт майна) є
винятковим способом забезпечення
виконання платником податків його
обов'язків, визначених законом.

Арешт коштів на рахунку платника
податків є різновидом
адміністративного арешту, який
застосовуються виключно на підставі
рішення суду (на відміну від
адміністративного арешту іншого майна,
який здійснюється за рішенням
керівника податкового органу).

Так, згідно із пунктом 94.2 статті 94 ПК
України арешт майна може бути
застосовано, якщо з'ясовується одна з
таких обставин: платник податків
порушує правила відчуження майна, що
перебуває у податковій заставі;
фізична особа, яка має податковий борг,
виїжджає за кордон; платник податків
відмовляється від проведення
документальної перевірки за наявності
законних підстав для її проведення або
від допуску посадових осіб
контролюючого органу; відсутні дозволи
(ліцензії) на здійснення господарської
діяльності, торгові патенти, а також у
разі відсутності реєстраторів
розрахункових операцій,
зареєстрованих у встановленому
законодавством порядку, крім випадків,
визначених законодавством; відсутня
реєстрація особи як платника податків
у контролюючому органі, якщо така
реєстрація є обов'язковою відповідно
до цього Кодексу, або коли платник
податків, що отримав податкове
повідомлення або має податковий борг,
вчиняє дії з переведення майна за межі
України, його приховування або
передачі іншим особам; платник
податків відмовляється від проведення
перевірки стану збереження майна, яке
перебуває у податковій заставі;
платник податків не допускає
податкового керуючого до складення
акта опису майна, яке передається в
податкову заставу.

Відповідно до п.п. 20.1.33 п. 20.1 ст. 20 ПК
України контролюючі органи мають право
звертатися до суду щодо накладення
арешту на кошти та інші цінності, що
знаходяться в банку, платника податків,
який має податковий борг, у разі якщо у
такого платника податків відсутнє
майно та/або його балансова вартість
менша суми податкового боргу, та/або
таке майно не може бути джерелом
погашення податкового боргу.

Разом з тим, арешту коштів та інших
цінностей такого платника податків, що
знаходяться в банку, передує ряд
заходів, визначених Главою 9 ПК України,
які слід вжити контролюючому органу з
метою забезпечення виконання
платником податків своїх зобов'язань, в
тому числі встановлення майна та інших
цінностей такого платника податків, що
можуть стати джерелами погашення
податкових зобов'язань платника
податків, передача такого майна у
податкову заставу та накладення
адміністративного арешту на майно.

Вжиті контролюючим органом заходи щодо
виявлення джерел погашення
податкового боргу та стягнення
податкового боргу не мали результату,
податковий борг наразі не погашено, що
підтверджується долученими до справи
обліковими картками платника податків
та довідкою про стан заборгованості
станом на 15.09.2014.

Разом з тим, у TOB «Торговий будинок
«ЗГО-Дарасунський» відкриті рахунки у
фінансових установах, що стало
підставою для звернення позивача до
суду з позовом про накладення арешту на
кошти та інші цінності платника
податків, що знаходяться у банку.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що контролюючим органом вжито
передбачені податковим законодавством
необхідні заходи щодо встановлення
майна, яке може слугувати джерелом
погашення податкового боргу.

Проте, відсутність майна позивача
унеможливлює виконання покладених на
контролюючий орган функцій щодо
забезпечення виконання платником
податків своїх зобов'язань щодо
погашення податкового боргу.

Відповідно до п.п. 19-1.1.21. на контролюючі
органи покладений обов'язок щодо
організації роботи та здійснення
контролю за застосуванням арешту майна
платника податків, що має податковий
борг, та/або зупинення видаткових
операцій на його рахунках у банку.

За приписами підпункту 20.1.33 пункту 20.1
статті 20 Податкового кодексу України
визначено право контролюючого органу
звертатися до суду з вимогою
накладення арешту на кошти та інші
цінності, що знаходяться в банку,
платника податків, який має податковий
борг, у разі якщо у такого платника
податків відсутнє майно та/або його
балансова вартість менша суми
податкового боргу, та/або таке майно не
може бути джерелом погашення
податкового боргу.

Підстави, встановлені підпунктом 20.1.33
пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу
України є спеціальними нормами,
виключно для накладення
адміністративного арешту за рішенням
суду (судом) (на відміну від
адміністративного арешту іншого майна,
який здійснюється за рішенням
керівника податкового органу), та не
встановлюють інших обмежень щодо
накладення арешту коштів на рахунку
платника податків, який має податковий
борг.

Крім цього, суд зазначає, що Постановою
Національного Банку України №22 від
21.01.2004 затверджено Інструкцію про
безготівкові розрахунки в Україні в
національній валюті (далі - Інструкція).

Вимоги цієї Інструкції поширюються на
всіх учасників безготівкових
розрахунків, а також на стягувачів та є
обов'язковими для виконання ними
(пункти 1.1. та 1.3 Інструкції).

Главою 10 Інструкції визначено порядок
виконання банками заходів щодо арешту
коштів на рахунках клієнтів.

Пункт 10.2 Інструкції передбачає, що
арешт за постановою державного
виконавця або за рішенням суду (далі -
документ про арешт коштів)
накладається на кошти, що
обліковуються за рахунками, відкритими
клієнтами в банку, відповідно до
нормативно-правових актів
Національного банку, що регулюють
порядок відкриття та використання
рахунків.

Арешт на підставі документа про арешт
коштів може бути накладений на всі
кошти, що є на всіх рахунках клієнта
банку, без зазначення конкретної суми,
або на суму, що конкретно визначена в
цьому документі. Якщо в документі про
арешт коштів не зазначений конкретний
номер рахунку клієнта, на кошти якого
накладений арешт, але обумовлено, що
арешт накладено на кошти, що є на всіх
рахунках, то для забезпечення суми,
визначеної цим документом, арешт
залежно від наявної суми накладається
на кошти, що обліковуються на всіх
рахунках клієнта, які відкриті в банку,
або на кошти на одному/кількох
рахунку/ах. (пункт 10.3 Інструкції).

Пунктом 10.10 Інструкції передбачено, що
у разі надходження до банку платіжної
вимоги/інкасового доручення
(розпорядження) за тим виконавчим
документом, для забезпечення виконання
якого на кошти клієнта накладено арешт,
банк виконує її в повній або частковій
сумі в межах наявної арештованої суми
на рахунку.

Банк виконує часткову оплату платіжної
вимоги/інкасового доручення
(розпорядження) відповідно до пункту 5.10
глави 5 та пункту 12.9 глави 12 цієї
Інструкції.

До арешту суми в розмірі, який
визначений документом про арешт
коштів, банк продовжує арештовувати
кошти, що надходять на рахунок клієнта,
та виконує платіжні вимоги/інкасові
доручення (розпорядження) щодо
списання коштів з урахуванням тієї
суми, яку раніше частково списано на
підставі платіжних вимог/інкасових
доручень (розпоряджень) за тим
виконавчим документом, для
забезпечення якого було накладено
арешт на кошти на рахунку клієнта.

Банк після списання за платіжною
вимогою/інкасовим дорученням
(розпорядженням) суми в розмірі, який
визначений документом про арешт
коштів, списує цей документ з
відповідного позабалансового рахунку
та, якщо немає на обліку за
позабалансовим рахунком інших
документів про арешт коштів, проводить
операції за рахунком клієнта.

З аналізу зазначених вище норм
вбачається, що у разі визначення
конкретного розміру заборгованості у
документі, яким накладено арешт, банк
без порушення прав платника та
одночасно клієнта банка в частині
обмеження користування належними
такому платнику коштами або
цінностями, у разі повного виконання
рішення про арешт та списання
визначеної суми у визначеному розмірі,
продовжує безперешкодно виконувати
завдання по списанню або перерахуванню
коштів платника за його бажанням.

З огляду на наведене, суд приходить до
висновку, що вимога позивача про
накладення арешту на кошти та цінності,
які знаходяться в банку та належать
платнику податків, який має
несплачений податковий борг в сумі 1 268
718,76грн. є правомірною та обґрунтованою.

Відповідно до частини 1 статті 71 КАС
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Доказів сплати податкового боргу в
сумі 1 268 718,76грн. відповідачем не надано,
а позивачем водночас, надані достатні
докази відсутності у відповідача
майна, достатнього для погашення
податкового боргу.

За таких обставин, адміністративний
позов суд задовольняє повністю.

Відповідно до приписів частини 4 статті
94 КАС України, у справах, в яких
позивачем є суб'єкт владних
повноважень, а відповідачем - фізична
чи юридична особа, судові витрати,
здійснені позивачем, з відповідача не
стягуються.

Враховуючи вищезазначене, та
керуючись ст.ст. 2, 4, 7 - 12, 14, 86, 158 - 163 КАС
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов
Мелітопольської об'єднаної Державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Запорізькій
області до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Торговий будинок
«ЗГО-Дарасунський» про накладення
арешту на кошти та інші цінності, які
знаходяться в установах банку, -
задовольнити повністю.

Накласти арешт на кошти та інші
цінності Товариства з обмеженою
відповідальністю «Торговий будинок
«ЗГО-Дарасунський» (72364, Запорізька
область, Мелітопольский район, с.
Костянтинівка, вул. Комсомольська, буд.
31, ) в межах суми
податкового боргу в розмірі 1 268 718,76
грн., що знаходяться у банках,
обслуговуючих такого платника
податків.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо вона не була подана у
встановлені строки. У разі подання
апеляційної скарги судове рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Запорізький окружний адміністративний
суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня
її проголошення, а в разі складення
постанови у повному обсязі відповідно
до статті 160 КАС України, або прийняття
постанови у письмовому провадженні - з
дня отримання копії постанови,
апеляційної скарги з подачею її копії
відповідно до кількості осіб, які
беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Суддя
Л.Я. Максименко