Справа № 818/1861/14
Суддя: О.В. Соп'яненко
Дата ухвалення: 2014-10-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 жовтня 2014 р.
Справа №818/1861/14

Сумський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Соп'яненка О.В.

за участю секретаря судового засідання
- Усенко І.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м. Суми
адміністративну справу за позовом
товариства з обмеженою
відповідальністю "АРВ" до Охтирської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Сумській області про
скасування податкових
повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з
позовом, який підтримав в судовому
засіданні та мотивує тим, що
відповідачем проведено планову виїзну
перевірку за наслідками якої 19 червня
2009 року прийнято податкові
повідомлення-рішення про збільшення
податкових зобов'язань з податку на
прибуток та податку на додану вартість,
застосовано штрафні (фінансові)
санкції. Не погодившись з такими
рішеннями, позивач оскаржив їх в
адміністративному порядку. Скарга
залишена без задоволення. Податкові
повідомлення-рішення винесено
відповідачем на підставі висновків про
безпідставне декларування позивачем
валових витрат та податкового кредиту
по операціях з придбання
пально-мастильних матеріалів у ТОВ
"Мартель" за нікчемними правочинами.
Висновок про фіктивність операцій
зроблено відповідачем на підставі акту
про результати перевірки
постачальників ТОВ "Мартель" за
ланцюгом постачання : ПП "Весна", ПП
"Демол-Сервіс", ТОВ "Метрідат". Такі
висновки суперечать вимогам закону.
Відносини з придбання позивачем
пально-мастильних матеріалів у ТОВ
"Мартель" підтверджуються належними
первинними документами. Також
підтверджується документально
подальша реалізація товарів. Крім того,
в жовтні 2008 року відповідачем
проведено перевірку щодо
підтвердження відомостей, отриманих
від особи, яка мала відносини з ТОВ
"Мартель" за лютий та березень 2008 року.
Період цієї перевірки частково
збігається з перевіркою, за якою
винесено податкові
повідомлення-рішення, що оскаржуються.
При попередній перевірці відповідачем
не встановлено розбіжностей та
порушень податкового законодавства,
тобто при дослідженні одних і тих же
документів відповідачем зроблено
протилежні висновки. Просить визнати
протиправними та скасувати податкові
повідомлення-рішення 19 червня 2009 року
№ /0, яким збільшено суму
зобов'язання з податку на прибуток на 1
800 558 грн. 00 коп. та застосовано штрафні
(фінансові) санкції в розмірі 1 649 579 грн.
00 коп., № /0, яким збільшено суму
зобов'язання з податку на додану
вартість на 1 440 446 грн. 00 коп.,
застосовано штрафні (фінансові)
санкції в розмірі 720 223 грн. 00 коп., від 14
серпня 2009 року № /1, яким збільшено
суму зобов'язання з податку на прибуток
на 1 800 558 грн. 00 коп. та застосовано
штрафні (фінансові) санкції в сумі 1 649 579
грн. 00 коп., № /1, яким збільшено
зобов'язання з податку на додану
вартість на 1 440 446 грн. 00 коп.,
застосовано штрафні (фінансові)
санкції в сумі 720 223 грн. 00 коп.

Представник відповідача позов не
визнав. Пояснив, що в ході перевірки
позивача встановлено завищення ним
валових витрат та податкового кредиту
по операціях з придбання
нафтопродуктів у ТОВ "Мартель". При
перевірці ТОВ"Мартель" та його
контрагентів за ланцюгом постачання
встановлено ознаки нікчемних
правочинів, відсутність можливостей
для здійснення господарських операцій.
Крім того, позивачем не надано доказів
транспортування придбаних товарів до
місця свого розташування. ТОВ "АРВ"
порушено вимоги закону при
декларуванні сум валових витрат та
податкового кредиту не підтверджених
документально. Вважає, що податкові
повідомлення-рішення винесено
правомірно, просить в задоволенні
позову відмовити.

Вивчивши матеріали справи, суд
вважає, що позов підлягає задоволенню.
Судом встановлено, що відповідачем
проведено планову виїзну перевірку
позивача з питань дотримання вимог
податкового законодавства за період з
01.10.2006 року по 31.03.2009 року. За наслідками
перевірки 19 червня 2009 року винесено
податкові повідомлення-рішення №
/0, яким збільшено суму
зобов'язання з податку на прибуток на 1
800 558 грн. 00 коп. та застосовано штрафні
(фінансові) санкції в розмірі 1 649 579 грн.
00 коп., № /0, яким збільшено суму
зобов'язання з податку на додану
вартість на 1 440 446 грн. 00 коп.,
застосовано штрафні (фінансові)
санкції в розмірі 720 223 грн. 00 коп. (т. 1
а.с. 48-49). Не погодившись з таким
рішенням, позивач оскаржив його в
адміністративному порядку. 14 серпня 2009
року скарга залишена відповідачем без
задоволення, винесено повторні
податкові повідомлення-рішення №
/1 та № /1 (т. 1 а.с. 66-77). Такі
рішення суд вважає протиправними.

Судом встановлено, що позивач
зареєстрований суб'єктом
підприємницької діяльності, в періоді,
який перевірявся, був платником
податку на прибуток підприємств та
податку на додану вартість (т. 2 а.с.
106-110). 04 січня 2008 року ним укладено
договір поставки нафтопродуктів з ТОВ
"Мартель ЛТД" (т. 2 а.с. 119-128). На
підтвердження виконання умов договору
позивачем надано копії рахунків-
фактур, податкових накладних,
кредитного договору та договору
застави майнових прав, платіжних
доручень, виписок про рух коштів на
рахунку в банку, видаткових накладних,
також надано копію протоколу обшуку, в
ході якого на підприємстві було
вилучено первинну бухгалтерську
документацію (т.2 а.с.129-237, т. 3 а.с. 84-90). На
підтвердження подальшої реалізації
придбаного товару позивачем надано
копію договору з ТОВ "РосУкрЕнерго",
акти звірки розрахунків за цим
договором, товарно-транспортні
накладні, що свідчать про
транспортування пального ТОВ
"РосУкрЕнерго" акти звірки розрахунків,
договору з ПП "Хімпроект-2007" та
товарно-транспортних накладних про
транспортування пального, договору з
ТОВ "Каїр-2) та товарно-транспортних
накладних, на підтвердження факту
транспортування пального покупцям
надано копію договорову про
перевезення вантажів автомобільним
транспортом з ОСОБА_1 та ОСОБА_2, акти
прийому-здачі виконаних робіт (т. 3 а.с.
83).

Відповідно до акту перевірки,
відповідач вважає договір, укладений
позивачем з ТОВ "Мартель" нікчемним та
безтоварним, а первинну документацію,
складену на виконання цього договору
такою, що не підтверджує реальність
господарських відносин. При цьому
відповідач вказує на відсутність
доказів транспортування приданого
позивачем товару до місця свого
розташування, а також на матеріали
перевірок ТОВ "Мартель" якими
встановлено відсутність можливості
здійснення господарської діяльності
та не підтверджено реальність
господарських операцій по ланцюгу
постачання. Відповідно до додаткових
угод до договору постачання
нафтопродуктів між позивачем та ТОВ
"Мартель" постачання відбувалось з м.
Дніпропетровськ автомобільним
транспортом на умовах EXW Інкотермс 2000
(франко завод). За такими умовами
постачання продавець вважається таким,
що виконав зобов'язання з поставки за
умови передачі товару в розпорядження
покупця на власному підприємстві або в
іншому визначеному місці. Постачання
залізничним транспортом здійснювалось
на умовах FCA Інкотермс 2000 (франко
перевізник). За такими умовами
зобов'язання продавця з постачання є
виконаними з моменту передачі
визначеному перевізнику. За таких умов
постачання товару право власності на
пально-мастильні матеріали переходило
до позивача не в момент його доставки
до місця знаходження ТОВ "АРВ" в м.
Охтирка і таке транспортування не є
обов'язковим, як стверджує відповідач.
Відповідно до копії договорів та
товарно-транспортних накладних,
позивачем здійснювалось постачання
придбаних товарів до м. Київ, м. Житомир
та м. Дніпродзержинськ. При цьому
завантаження відбувалось за місцем
знаходження ТОВ "Мартель". За таких
обставин, суд вважає обґрунтованим
твердження позивача про недоцільність
транспортування товару до м. Охтирка та
подальшого відвантаження у вказаних
напрямках. Враховуючи, що
транспортування відбувалось
автомобільним транспортом, за
наведеними вище умовами постачання,
ТОВ "АРВ" отримувало право власності на
товар за місцем знаходження
постачальника.

Відповідно до п.п. 7.4.1 п.7.4 ст. 7
Закону України "Про податок на додану
вартість" (діяв на момент виникнення
правовідносин) податковий кредит
звітного періоду складається із сум
податків, сплачених (нарахованих)
платником податків в звітному періоді
у зв'язку з придбанням товарів (робіт,
послуг), вартість яких відноситься до
складу валових витрат виробництва
(обороту) і основних фондів або
нематеріальних активів, що підлягають
амортизації. Відповідно до п.п.7.5.1 п.7.5
ст.7 датою виникнення права платника
податку на податковий кредит
вважається дата здійснення першої з
подій: або дата списання коштів з
банківського рахунку платника податку
в оплату товарів (робіт, послуг), дата
виписки відповідного рахунку
(товарного чека) - в разі розрахунків з
використанням кредитних дебетових
карток або комерційних чеків; або дата
отримання податкової накладної, що
засвідчує факт придбання платником
податку товарів (робіт, послуг).

Відповідно до ст. 5 п. 5.1 Закону
України "Про оподаткування прибутку
підприємств" (діяв на момент виникнення
правовідносин) валові витрати
виробництва та обігу (далі - валові
витрати) - сума будь-яких витрат
платника податку у грошовій,
матеріальній або нематеріальній
формах, здійснюваних як компенсація
вартості товарів (робіт, послуг), які
придбаваються (виготовляються) таким
платником податку для їх подальшого
використання у власній господарській
діяльності.

Суд вважає, що позивачем надано
докази правомірності формування ним
валових витрат та податкового кредиту
по відносинах з ТОВ "Мартель".
Відповідачем не надано ніяких доказів
на підтвердження правомірності
висновку про нікчемність укладеного
позивачем договору та безтоварність
операцій. Крім того, в жовтні 2008 року
відповідачем проведено документальну
невиїзну позапланову перевірку
позивача щодо підтвердження
відомостей, отриманих від ТОВ "Мартель"
за лютий, березень 2008 року. При
проведенні перевірки в періоді, що
частково збігається з періодом
планової виїзної перевірки червня 2009
року відповідачем зроблено висновки
протилежного змісту. Так в довідці
позапланової перевірки не зазначено
про нікчемність договору постачання чи
безтоварність операції, встановлено
відсутність розбіжностей між
задекларованими позивачем валовими
витратами, податковим кредитом та
зобов'язаннями, задекларованими ТОВ
"Мартель" ( т. 2 а.с. 11-115).

Посилання відповідача на факт
порушення кримінальної справи, в тому
числі і щодо керівництва ТОВ "АРВ", як на
доказ правомірності своїх висновків
суд вважає безпідставним та таким, що
суперечить діючому законодавству
України так вимогам Конвенції "Про
захист прав людини і основоположних
свобод", що ратифікована Україною.
Відповідно до ст. 62 ч. 1 Конституції
України особа вважається невинуватою у
вчиненні злочину і не може бути піддана
кримінальному покаранню, доки її вину
не буде доведено в законному порядку і
встановлено обвинувальним вироком
суду. Відповідно до ст. 2 ч. 2 КК України
особа вважається невинуватою у
вчиненні злочину і не може бути піддана
кримінальному покаранню, доки її вину
не буде доведено в законному порядку і
встановлено обвинувальним вироком
суду. Відповідно до ст. 6 п. 2 Конвенції
"Про захист прав людини і
основоположних свобод" кожен, кого
обвинувачено у вчиненні кримінального
правопорушення, вважається
невинуватим доти, доки його вину не
буде доведено в законному порядку. З
викладеного вбачається, що вина особи у
вчиненні злочину в України може бути
встановлена виключно вироком суду, а не
постановою, протоколами допиту чи
обвинувальним висновком в справі.
Твердження про доведеність вини у
вчиненні злочину без наявності
обвинувального вироку суду, що набрав
законної сили, є порушенням вимог ст. 6
п. 2 "Про захист прав людини і
основоположних свобод", на чому
Європейський суд з прав людини
неодноразово наголошував в своїх
рішеннях. Зокрема, в справі "Грабчук
проти України" Суд зазначив, що
презумпція невинуватості порушена,
якщо твердження посадової особи щодо
особи, обвинуваченої у вчиненні
злочину, відображає думку, що особа
винна, коли цього не було встановлено
відповідно до закону. Цього достатньо,
навіть за відсутності жодного
формального висновку, що існує деяка
підстава припустити, що посадова особа
вважає цю особу винною. Межі п. 2 ст. 6
Конвенції не обмежуються порушенням
кримінальної справи, а поширюються на
судові рішення, прийняті після того, як
переслідування було припинено, або
після засудження. Вироку суду щодо
керівників ТОВ "АРВ" або його
контрагента відповідачем не подано. За
таких обставин, суд вважає, що
податкові повідомлення-рішення
винесено відповідачем протиправно,
вони підлягають скасуванню.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов
товариства з обмеженою
відповідальністю "АРВ" до Охтирської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Сумській області про
скасування податкових
повідомлень-рішень задовольнити.

Скасувати податкові
повідомлення-рішення від 19 червня 2009
року № /0, яким збільшено суму
зобов'язання з податку на прибуток на 1
800 558 грн. 00 коп. та застосовано штрафні
(фінансові) санкції в ромірі 1 649 579 грн. 00
коп., № /0, яким збільшено суму
зобов'язання з податку на додану
вартість на 1 440 446 грн. 00 коп.,
застосовано штрафні (фінансові)
санкції в розмірі 720 223 грн. 00 коп., від 14
серпня 2009 року № /1, яким збільшено
суму зобов'язання з податку на прибуток
на 1 800 558 грн. 00 коп. та застосовано
штрафін (фінансові) санкції в сумі 1 649 579
грн. 00 коп., № /1, яким збільшено
зобов'язання з податку на додану
вартість на 1 440 446 грн. 00 коп.,
застосовано штрафні (фінансові)
санкції в сумі 720 223 грн. 00 коп.

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через Сумський
окружний адміністративний суд шляхом
подачі апеляційної скарги на постанову
суду протягом десяти днів з дня
отримання її копії.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після закінчення
апеляційного розгляду справи.

Суддя (підпис)
О.В. Соп'яненко

З оригіналом згідно

Суддя
О.В. Соп'яненко