Справа № 809/3695/14
Суддя: Главач І.А.
Дата ухвалення: 2014-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"25" листопада 2014 р.
Справа № 809/3695/14

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний
адміністративний суд у складі:

судді Главача І.А.

за участю секретаря судового
засідання - Куриша Р.В.,

представника позивача - Шудрави Я.В.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в приміщенні суду
адміністративну справу

за позовом: Відділення виконавчої
дирекцій Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань в м. Івано-Франківську

до відповідача: Товариства з
обмеженою відповідальністю "Фалько-Іф"

про стягнення заборгованості у сумі 1
146,41 грн.

ВСТАНОВИВ:

12.11.2014 року Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань в м. Івано-Франківську
(надалі - позивач) звернулося з позовом
до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Фалько-Іф" (надалі -
відповідач, ТзОВ "Фалько-Іф") про
стягнення заборгованості у сумі 1 146,41
грн. Позовні вимоги мотивувало тим, що
за відповідачем рахується
заборгованість перед відділенням
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань в м. Івано-Франківську по
сплаті страхових внесків за 2010 рік у
суму 1 146,41 грн.

Представник позивача у судовому
засіданні позовні вимоги підтримала у
повному обсязі. Просила позов
задовольнити повністю.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився. Кореспонденція,
направлена ТзОВ "Фалько-Іф" за адресою
місцезнаходження, що зазначена в
Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців,
повернулася на адресу суду з відміткою
працівника поштового зв'язку "за
зазначеною адресою не проживає".

Відповідно до частини 4 статті 33
Кодексу адміністративного судочинства
України у разі відсутності осіб, які
беруть участь у справі, за адресою
місцезнаходження, що зазначена в
Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців
вважається, що судовий виклик або
судове повідомлення вручене їм
належним чином.

Згідно частини 11 статті 35 Кодексу
адміністративного судочинства України
розписку про одержання повістки
(повістку у разі неможливості вручити
її адресату чи відмови адресата її
одержати) належить негайно повернути
до адміністративного суду. У разі
повернення поштового відправлення із
повісткою, яка не вручена адресату з
незалежних від суду причин, вважається,
що така повістка вручена належним
чином.

З урахуванням наведеного, суд дійшов
висновку, що відповідач повідомлений
належним чином про дату, час та місце
розгляду справи.

Статтею 128 Кодексу адміністративного
судочинства України встановлено, що у
разі неприбуття відповідача, належним
чином повідомленого про дату, час та
місце судового розгляду, без поважних
причин розгляд справи може не
відкладатися і справу може бути
вирішено на підставі наявних у ній
доказів (частина 4).

За таких обставин суд вбачає за можливе
розглянути справу за відсутності
представника відповідача.

Вислухавши представника позивача,
розглянувши матеріали
адміністративної справи, з'ясувавши
всі фактичні обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши
і оцінивши докази, суд дійшов висновку
про те, що позов підлягає до
задоволення з наступних підстав.

Статтею 1 Основ законодавства України
про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування встановлено, що
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування - це система
прав, обов'язків і гарантій, яка
передбачає надання соціального
захисту, що включає матеріальне
забезпечення громадян у разі хвороби,
повної, часткової або тимчасової
втрати працездатності, втрати
годувальника, безробіття з незалежних
від них обставин, а також у старості та
в інших випадках, передбачених законом,
за рахунок грошових фондів, що
формуються шляхом сплати страхових
внесків власником або уповноваженим
ним органом (далі - роботодавець),
громадянами, а також бюджетних та інших
джерел, передбачених законом.

Згідно частини 1 статті 4 Основ
законодавства України про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, в Україні
залежно від страхового випадку є,
зокрема, страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності.

Відповідно до частини 3 статті 6 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництва та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності"
страхувальниками є роботодавці, а в
окремих випадках - застраховані особи.

Роботодавцем відповідно до цього
Закону вважається юридична
(підприємство, установа, організація)
або фізична особа, яка в межах трудових
відносин використовує працю фізичних
осіб (частина 1 статті 7).

Судом встановлено, що ТзОВ "Фалько-ІФ"
28.04.2006 року зареєстроване виконавчим
комітетом Івано-Франківської міської
ради як юридична особа (а.с.6-8) та
відповідно до вимог частини 3 статті 6
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництва та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" являється
страхувальником, який до 01.01.2011 року був
платником страхових внесків на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництва та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності. У зв'язку із набранням
чинності Закону України "Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування", з 01.01.2011 року
ТзОВ "Фалько-Іф" відповідно до вимог
пункту 1 частини 1 статті 4 вказаного
Закону є платником єдиного внеску.

З матеріалів справи вбачається, що
12.01.2011 року ТзОВ "Фалько-Іф" подано до
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань в м. Івано-Франківську
розрахункову відомість про
нарахування і перерахування страхових
внесків та витрачання коштів Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України за 2010 рік, якою
визначено розмір недоїмки зі сплати
страхових внесків у сумі 1 146,41 грн.
(а.с.10).

Згідно абзаців 5, 6 частини 7
"Прикінцевих та перехідних положень"
Закону України "Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування"
стягнення заборгованості із сплати
страхових внесків за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування та сум
штрафних санкцій, нарахованих та/або не
сплачених у період до 1 січня 2011 року, в
тому числі страхових внесків, строк
сплати яких на 1 січня 2011 року не настав,
здійснюється фондами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування відповідно до
законодавства, що діяло на момент
виникнення такої заборгованості або
застосування штрафних санкцій.

На період до повного стягнення
заборгованості із сплати страхових
внесків за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування та сум
штрафних санкцій, нарахованих та/або не
сплачених у період до 1 січня 2011 року, в
тому числі нарахованих внесків, строк
сплати яких на 1 січня 2011 року не
настав, та відповідних штрафних
санкцій за фондами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування зберігаються
повноваження щодо контролю за
правильністю нарахування,
своєчасністю сплати страхових внесків,
застосування фінансових санкцій, якими
вони були наділені до набрання
чинності цим Законом.

З урахуванням наведеного, суд дійшов
висновку про те, що оскільки
заборгованість зі сплати страхових
внесків на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництва та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності у
сумі 1 146,41 грн. виникла за 2010 рік, то
остання у відповідності до вимог
абзаців 5, 6 частини 7 Прикінцевих та
перехідних положень Закону України
"Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" підлягає стягненню
відповідно до законодавства, що діяло
на момент виникнення такої
заборгованості, тобто відповідно до
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництва та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" у редакції, чинній до
01.01.2011 року.

Частиною 1 статті 67 Конституції України
встановлено, що кожен зобов'язаний
сплачувати податки і збори в порядку і
розмірах, встановлених законом.

Згідно пункту 2 частини 2 статті 45
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництва та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" у редакції, чинній до
01.01.2011 року, роботодавець як
страхувальник зобов'язаний своєчасно
та повністю нараховувати і сплачувати
в установленому порядку страхові
внески до Фонду соціального
страхування від нещасних випадків.

Відповідно до частини 6 статті 47 даного
Закону у редакції, чинній до 01.01.2011 року,
страхові внески є цільовим
загальнообов'язковим платежем, який
справляється на всій території України
в порядку, встановленому цим Законом.

Порядок перерахування, обліку та
витрачання страхових коштів Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків встановлено Інструкцією «Про
порядок перерахування, обліку та
витрачання страхових коштів у Фонд
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України», затвердженою
постановою Правління Фонду
соціального захисту від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України за № 36 від 12.07.2007
року, зареєстрованої в Міністерстві
юстиції України № 867/14134 від 01.08.2007 року,
у редакції, чинній до 01.01.2011 року.

Пунктом 4.12 даної Інструкції
передбачено, що страхові внески
сплачуються страхувальниками -
роботодавцями - у день одержання коштів
на оплату праці в установах банків.
Підприємства, які здійснюють виплату
заробітної плати на поточні рахунки
фізичних осіб в установах банків,
сплачують страхові внески до Фонду в
день перерахування коштів на особові
рахунки. У разі виплати заробітної
плати за першу половину місяця
страхувальник одночасно з одержанням
зазначених сум сплачує страхові
внески, нараховані на суму цих виплат.
При проведенні оплати праці з
готівкової виручки чи в натуральній
формі платники страхових внесків не
пізніше наступного дня після
здійснення виплат подають до установи
банку платіжне доручення на
перерахування страхових внесків до
Фонду.

Не внесені страхувальниками у
встановлений строк страхові внески до
Фонду вважаються недоїмкою і
стягуються у порядку, передбаченому
законодавством, з нарахуванням пені
(пункт 5.1 Інструкції).

Однак, з матеріалів справи
вбачається, що ТзОВ "Фалько-Іф"
визначений Законом та Інструкцією
обов'язок по сплаті страхових внесків
за 2010 рік не виконало, що призвело до
виникнення заборгованості по
відшкодуванню вказаних виплат у сумі 1
146,41 грн.

Згідно пункту 5.8 Інструкції «Про
порядок перерахування, обліку та
витрачання страхових коштів у Фонд
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України», у редакції,
чинній до 01.01.2011 року, при стягненні
недоїмки за платежами до Фонду строки
давності не застосовуються.

Усі спірні питання, які виникають між
страхувальником та робочими органами
виконавчої дирекції Фонду з приводу
нарахування страхових внесків і пені,
стягнення недоїмки, неприйняття до
заліку витрат у рахунок страхових
внесків, вирішуються в судовому
порядку (пункт 10 Інструкції).

У судовому засіданні з'ясовано, що
станом на 25.11.2014 року за відповідачем
залишається не погашеною
заборгованість перед відділенням
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань в м. Івано-Франківську по
сплаті страхових внесків у сумі 1 146,41
грн. Доказів сплати заборгованості
відповідач суду не подав.

Підстав для звільнення ТзОВ "Фалько-Іф"
від сплати заборгованості судом не
встановлено.

За таких обставин позовні вимоги
підлягають до задоволення.

На підставі ст. 124 Конституції
України, керуючись ст. ст. 158-163, 167
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з
обмеженою відповідальністю "Фалько-Іф"
(76019, Івано-Франківська область, м.
Івано-Франківськ, вул. Галицька, 67, код
ЄДРПОУ - 34078881) в користь Відділення
виконавчої дирекцій Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань в м. Івано-Франківську
заборгованість зі сплати страхових
внесків на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництва та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності, у
сумі 1 146 (одна тисяча сто сорок шість)
грн. 41 коп.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку. Відповідно до
статті 186 Кодексу адміністративного
судочинства України, апеляційна скарга
на постанову суду першої інстанції
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Івано-Франківський окружний
адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в
порядку та строки встановлені статтею
254 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Суддя
Главач І.А.

Постанова складена в повному
обсязі 28.11.2014 року.