Справа № К/9991/62790/11-С
Суддя: Амєлін С.Є.
Дата ухвалення: 2014-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 листопада 2014 року м.
Київ К/9991/62790/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Амєліна С.Є. - головуючого,

Загороднього А.Ф.,

Юрченка В.В.,

розглянувши у порядку письмового
провадження адміністративну справу за
касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову
Корюківського районного суду
Чернігівської області від 29 грудня 2010
року та ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 30 червня
2011 року у справі за її позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
Корюківському районі Чернігівської
області про перерахунок пенсії,

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2010 року позивач звернулася
в суд з адміністративним позовом, в
якому зазначала, що їй на підставі
статей 54, 50 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» призначена пенсія по
інвалідності та додаткова пенсія за
шкоду, заподіяну здоров'ю. Відповідач в
порушення вимог вказаного Закону
обчислював їх без урахування
мінімальних пенсій за віком та
прожиткового мінімуму, встановленого
законами України на відповідні роки.

Просила суд визнати дії відповідача
неправомірними та зобов'язати
здійснити перерахунок державної та
додаткової пенсії з 21 травня 1998 року.
Також просила поновити строк звернення
до суду.

Постановою Корюківського районного
суду Чернігівської області від 29
грудня 2010 року позов задоволено
частково: визнано дії Управління
Пенсійного фонду України в
Корюківському районі Чернігівської
області щодо нарахування та виплати
пенсії незаконними, зобов'язано
здійснити перерахунок та виплату
державної пенсії у розмірі шести
мінімальних пенсій за віком відповідно
до вимог статті 54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» виходячи з
розміру пенсії за віком визначеної
статтею 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та провести відповідні
виплати з 29 грудня по 31 грудня 2007 року, з
22 травня по 31 грудня 2008 року, з 01 січня
по 31 грудня 2009 року, з 01 січня по 29
грудня 2010 року включно.

Ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 30 червня
2011 року рішення суду першої інстанції в
частині задоволення позовних вимог за
період з 29 грудня по 31 грудня 2007 року, з
22 травня по 31 грудня 2008 року, з 01 січня
по 31 грудня 2009 року, з 01 січня по 25
травня 2010 року включно скасовано та в
цій частині позовні вимоги залишено
без розгляду. У решті судове рішення
залишено без змін.

У касаційній скарзі, посилаючись на
порушення судами норм матеріального та
процесуального права, позивач ставить
питання про скасування рішення
апеляційного суду та зміну рішення
суду першої інстанції в частині
задоволення позовних вимог по-вністю.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що позивач є інвалідом
третьої групи, постраждалим внаслідок
Чорнобильської катастрофи 1 категорії
та їй призначено пенсію по
інвалідності на підставі статті 54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» та додаткову пенсію за
шкоду, заподіяну здоров'ю, на підставі
статті 50 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Рішенням Корюківського районного суду
Чернігівської області від 30 червня 2010
року зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в Корюківському районі
Чернігівської області здійснити
ОСОБА_5 донарахування (перерахунок) та
виплату додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, як особі, яка
постраждала внаслідок аварії на
Чорнобильській АЕС 1 категорії,
інваліда 3 групи відповідно до статті 50
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» в розмірі 50 процентів
мінімальної пенсії за віком за період з
09 липня по 31 грудня 2007 року, з 22 травня
по 31 грудня 2008 року, з 01 січня по 31
грудня 2009 року, з 01 січня по 31 травня 2010
року, за виключенням виплаченої
додаткової пенсії за вказаний період.

25 жовтня 2010 року позивач звернулася до
Управління Пенсійного фонду України в
Корюківському районі Чернігівської
області із заявою про перерахунок
державної та додаткової пенсії та
приведення їх розміру у відповідність
до вимог Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» з травня 1998 року по жовтень
2010 року, на що отримала відмову.

Вирішуючи спір суд першої інстанції
виходив з того, що при розрахунку
державної пенсії, передбаченої статтею
54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», застосуванню підлягає
розмір прожиткового мінімуму для осіб,
які втратили працездатність,
встановленого в законі про Державний
бюджет України на відповідний рік, із
якого визначається мінімальний розмір
пенсії за віком. Розмір виплачуваної
позивачу пенсії підлягав приведенню у
відповідність до вимог законодавства в
межах трирічного строку. Оскільки є
судове рішення про перерахунок
додаткової пенсії позивачу, її позовні
вимоги в цій частині не підлягають
задоволенню.

Апеляційний суд змінюючи рішення суду
першої інстанції виходив з того, що
позовні вимоги за період з 29 грудня по 31
грудня 2007 року, з 22 травня по 31 грудня 2008
року, з 01 січня по 31 грудня 2009 року, з 01
січня по 25 травня 2010 року підлягають
залишенню без розгляду у зв'язку з
пропуском шестимісячного строку
звернення до суду та відсутністю
підстав для його поновлення.

Перевіривши правильність застосування
судами норм матеріального й
процесуального права, правової оцінки
обставин у справі колегія суддів
приходить до висновку про те, що
касаційна скарга підлягає задоволенню
частково з таких підстав.

Відповідно до статті 49 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» пенсії
особам, віднесеним до категорій 1, 2,
встановлюються у вигляді: а) державної
пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, яка призначається
після виникнення права на державну
пенсію.

Статтею 54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» визначені підстави та
умови призначення державних пенсій
особам, віднесеним до категорії 1 та у
зв'язку з втратою годувальника.
Частиною четвертою зазначеної статті
визначено, що в усіх випадках розміри
пенсії для інвалідів, щодо яких
встановлено зв'язок з Чорнобильською
катастрофою, не можуть бути нижчими по
ІІІ групі інвалідності - 6 мінімальних
пенсій за віком.

Статтею 50 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» встановлено, що особам,
віднесеним до категорії 1,
призначається щомісячна додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у
відповідних розмірах, зокрема,
інвалідам ІІІ групи - 50 процентів
мінімальної пенсії за віком. Виплата
додаткової пенсії відповідно до статті
53 зазначеного Закону здійснюється
повністю незалежно від заробітку,
пенсії чи іншого доходу.

Таким чином, вихідним критерієм
обрахунку державної та додаткової
пенсій виступає мінімальна пенсія за
віком. Мінімальний розмір пенсії за
віком згідно до статті 8 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» встановлюється
у розмірі прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність,
визначеного законом.

Відповідно до частини третьої статті 67
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» у разі збільшення розміру
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, визначеного
законом, підвищується розмір пенсії,
визначений відповідно до статті 54
цього Закону, а також розмір додаткової
пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю.
Перерахунок пенсії здійснюється з дня
встановлення нового прожиткового
мінімуму.

Стаття 52 Закону України «Про Державний
бюджет України на 2010 рік» установлено у
2010 році прожитковий мінімум на одну
особу в розрахунку на місяць у розмірі
з 01 січня - 825 грн., з 01 квітня - 839 грн., з 01
липня - 843 грн., з 01 жовтня - 861 грн., з 01
грудня - 875 грн.

Вихідним критерієм перерахунку пенсії
був мінімальний розмір пенсії за віком,
який відповідно до частини першої
статті 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» обчислювався виходячи з
визначеного законом прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність.

Положення частини третьої статті 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» стосовно застосування
розміру мінімального розміру пенсії за
віком, встановленого частиною першою
цієї статті, тільки стосовно
визначення розмірів пенсій,
призначених згідно з цим Законом, на
думку колегії суддів, не є перешкодою
для застосування даної величини
мінімального розміру пенсії за віком
до обрахування інших пенсій чи доплат,
пов'язаних з мінімальною пенсією за
віком, оскільки чинним законодавством
не встановлено іншого, крім
передбаченого частиною першою цієї
статті мінімального розміру пенсії за
віком.

Виходячи із загальних засад
пріоритетності законів над
підзаконними актам, вирішуючи спір
суди попередніх інстанцій прийшли до
обґрунтованого висновку про те, що при
розрахунку державної пенсії,
передбаченої статтею 54 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»,
застосуванню підлягає розмір
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність,
встановленого в законі про Державний
бюджет України на відповідний рік, із
якого визначається мінімальний розмір
пенсії за віком.

За таких обставин територіальне
управління Пенсійного фонду України
повинно було здійснити перерахунок та
виплату позивачу державної пенсії,
виходячи із збільшеного розміру
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, визначеного
Законом України «Про Державний бюджет
України на 2010 рік» з дня встановлення
прожиткового мінімуму.

Відмовляючи у перерахунку пенсії
позивача суб'єкт владних повноважень
порушив його права та законні інтереси.

Апеляційний суд залишаючи без розгляду
частину позовних вимог правомірно
виходив з того, що позовні вимоги
підлягають задоволенню в межах
шестимісячного строку звернення до
суду - з 26 травня 2010 року.

У обґрунтування касаційної скарги щодо
дотримання строку звернення до суду
позивач помилково посилалася на
положення статті 87 Закону України «Про
пенсійне забезпечення», статті 46
Закону країни «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» та
Закону України «Про використання
ядерної енергії та радіаційну безпеку»
оскільки в даному випадку, спір
пов'язаний не з нарахованими і не
сплаченими сумами, а з тим, що
відповідач не визнає право позивача на
перерахунок пенсії.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог про перерахунок додаткової
пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, суд
першої інстанції посилався на рішення
Корюківського районного суду
Чернігівської області від 30 червня 2010
року, яким було зобов'язано здійснити
донарахування (перерахунок) та виплату
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, в розмірі 50 процентів
мінімальної пенсії за віком за період з
09 липня по 31 грудня 2007 року, з 22 травня
по 31 грудня 2008 року, з 01 січня по 31
грудня 2009 року, з 01 січня по 31 травня 2010
року, за виключенням виплаченої
додаткової пенсії за вказаний період.

Проте суди не звернули увагу, що цим
рішенням зобов'язано здійснити
перерахунок додаткової пенсії по 31
травня 2010 року, тобто у справі, що
вирішується зараз розгляду та
вирішенню підлягали позовні вимоги за
період з 01 червня по 29 грудня 2010 року.

За правилами статті 225 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції має право
змінити судове рішення, якщо у справі
немає необхідності досліджувати нові
докази або встановлювати обставини, а
судове рішення, яке змінюється, є
помилковим тільки в частині.

У частині залишення позовних вимог без
розгляду апеляційним судом не допущено
порушень норм процесуального права у
зв'язку з чим на підставі статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України судове рішення в цій частині
підлягає залишенню без змін.

Керуючись статтями 222, 223, 224, 225, 232
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити
частково.

Ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 30 червня
2011 року та змінену нею постанову
Корюківського районного суду
Чернігівської області від 29 грудня 2010
року скасувати в частині відмови у
задоволенні позовних вимог про
перерахунок щомісячної додаткової
пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, та
в цій частині ухвалити нове рішення,
яким зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Корюківському районі
Чернігівської області здійснити
перерахунок щомісячної додаткової
пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю,
відповідно до статті 50 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», виходячи з
розміру 50 відсотків мінімальної пенсії
за віком, з 01 червня по 29 грудня 2010
року».

У решті судові рішення залишити без
змін.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
оскарженню не підлягає.

Судді:С.Є. Амєлін /підпис/ А.Ф.
Загородній /підпис/ В.В. Юрченко
/підпис/