Справа № 813/4672/14
Суддя: Кравців Олег Романович
Дата ухвалення: 2014-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 листопада 2014 року
Справа № 813/4672/14
Львівський окружний адміністративний
суд у складі:
головуючий суддя
секретар судового засідання
розглянув у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом ОСОБА_3 про визнання
протиправною бездіяльності та
зобов'язання вчинити дії
Перемишлянську районну державну
Суть справи.
До Львівського окружного
адміністративного суду звернувся
ОСОБА_3 (далі - позивач) з
адміністративним позовом до
Перемишлянської районної державної
адміністрації (відповідач,
Перемишлянська РДА), в якому, з
врахуванням заяви про уточнення
позовних вимог /а.с.63/, просить:
- визнати протиправною
бездіяльність Перемишлянської РДА
щодо прийняття рішення про заборону
купання, плавання на човнах,
любительського та спортивного
рибальства, забір води для побутових
потреб у ставку площею 5,3967 га, який
знаходиться за межами с. Чуперносів
Перемишлянського району Львівської
- зобов'язати Перемишлянську РДА
прийняти рішення про заборону купання,
плавання на човнах, любительського та
спортивного рибальства, забір води для
побутових потреб у ставку площею 5,3967
га, який знаходиться за межами с.
Чуперносів Перемишлянського району
В обґрунтування позовних вимог
представник позивача пояснив, що між
позивачем та Перемишлянською РДА
укладено договір оренди земельної
ділянки водного фонду для
рибогосподарських потреб. Згідно з
вимогами Водного кодексу України
водокористувач зобов'язаний доводити
до відома населення умови
водокористування. Позивач
неодноразово інформував населення про
заборону купання в орендованому
ставку, оскільки той абсолютно не
придатний для купання та масового
відпочинку людей, не відповідає
встановленим Правилами охорони життя
людей на водних об'єктах України, та
використовується для
рибогосподарських потреб, а не в
оздоровчих, рекреаційних чи спортивних
цілях. Позивач неодноразово звертався
до відповідача з вимогами прийняти
рішення про заборону купання, плавання
на човнах, любительського та
спортивного рибальства, забір води для
побутових потреб, однак усі звернення
залишилися поза увагою, хоча в силу
Закону України «Про місцеві державні
адміністрації» це питання належить до
вирішення місцевих державних
адміністрацій. Тому, позивач вважає
бездіяльність Перемишлянської РДА
протиправною та просить суд
зобов'язати відповідача прийняти
рішення про заборону купання, плавання
на човнах, любительського та
спортивного рибальства, забір води для
побутових потреб.

У судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав
повністю, просив позов задовольнити.

Представник відповідача проти позову
заперечив повністю з підстав
викладених у письмовому запереченні
/а.с.28-33/. Звернув увагу суду на те, що у
договорі оренди земельної ділянки
водного фонду укладеному між позивачем
та відповідачем передбачено обов'язок
орендаря забезпечити жителям району
вільний доступ для купання, а також
привести відповідний об'єкт водного
фонду у відповідність до Правил
охорони життя людей на водних об'єктах
України». Зазначив, що невиконання
орендарем зобов'язань взятих на себе за
Договором оренди є підставою для його
припинення або розірвання. Також
ствердив, що заборона загального
користування на водних об'єктах, та
прийняття розпорядження орендодавцем
про заборону купання на водоймі
повинна бути підтверджена
документально Держсанепідемслужбою.
Тому, просив у задоволенні позову
відмовити.

Суд заслухав пояснення представників
сторін, з'ясував обставини, якими
обґрунтовуються позовні вимоги і
заперечення, а також ті, які мають інше
значення для вирішення справи, повно,
всебічно та об'єктивно дослідив докази
у справі, та -

в с т а н о в и в :

Рішенням Ушковицької сільської ради
Перемишлянського району Львівської
області XVI сесія IV скликання № 161 від
11.01.2005 року надано дозвіл на
виготовлення технічної документації
із землеустрою щодо встановлення меж
земельної ділянки в натурі з подальшою
передачею в оренду терміном на 25 років
ОСОБА_3 для рибогосподарських потреб за
межами населеного пункту с. Чуперносів
на території Ушковицької сільської
ради; зобов'язано ОСОБА_3 укласти
договір оренди землі з Перемишлянською
РДА /а.с.11/.

Розпорядженням Голови Перемишлянської
РДА від 22.06.2005 року № 274 надано дозвіл
ОСОБА_3 на виготовлення землевпорядною
організацією технічної документації
із землеустрою для укладення договору
оренди під водним об'єктом (ставок)
площею 3,5 га та прилеглої прибережної
захисної смуги за межами с. Чуперносів
Ушковицької сільської ради для
рибогосподарських потреб терміном на 25
років /а.с.12/.

На виконання вказаних документів
виготовлено технічну документацію на
земельну ділянку, про що складено
висновок державної землевпорядної
експертизи № 1873 від 29.07.2005 року /а.с.13/ та
укладено договір оренди землі від
11.08.2005 року між Перемишлянською РДА
(орендодавець) та ОСОБА_3 (орендар),
згідно з яким орендодавець надає, а
орендар приймає в строкове платне
користування земельну ділянку водного
фонду, яка знаходиться: за межами с.
Чуперносів Ушковицької сільської ради;
в оренду передається земельна ділянка
загальною площею 8,9407 га, у тому числі:
під ставком - 5,3967 га, під прибережною
захисною смугою - 3,5440 га /а.с.7-10/.

Згідно з п. 30.6 Договору оренди
орендодавець зобов'язаний забезпечити
жителям району вільний доступ для
купання.

ОСОБА_3 10.06.2014 року звернувся до
Перемишлянської РДА з пропозицією про
внесення змін до договору оренди землі
від 11.08.2005 року шляхом виключення
відповідного пункту з угоди, на яку
листом Перемишлянської РДА № 01-31/1640 від
16.06.2014 року його повторно
поінформовано, що з 01.07.2013 року в
Україні діє новий порядок оренди
водойм. Він визначається типовим
договором оренди водних об'єктів, що
затверджений постановою Кабінету
Міністрів України від 29.05.2013 р. № 420.
Відповідно до типового договору
передача в оренду водного об'єкта
здійснюється без обмеження права
загального користування, якщо інше не
визначено законом. Аналогічну вимогу
регламентує і чинний Водний кодекс
України, згідно з ст. 51 якого орендарі
водного об'єкта зобов'язані
передбачити місця для безоплатного
забезпечення права громадян на
загальне водокористування. Також
поінформовано, що на адресу
Перемишлянстької РДА надійшло
письмове звернення жителів
Ушковицької сільської ради від 09.06.2014
року, в якому жителі району скаржаться
на відсутність вільного доступу до
озера, через те, що орендована земельна
ділянка огороджена. Таким чином, беручи
до уваги зміни в чинному законодавстві,
враховуючи інтереси населення, на
правах орендаря Перемишлянська РДА
рекомендувала орендарю: визначити
місця для відпочинку і купання людей;
провести обстеження територій
відпочинку із залученням відповідних
служб із надзвичайних ситуацій для
визначення його глибини та чи
пристосований ставок для купання, з
метою недопущення нещасного випадку,
закріпити їх відповідними знаками,
забезпечивши безпечний відпочинок
людей на водоймі /а.с.17/.

На чергове звернення ОСОБА_3 до
Перемишлянської РДА, зареєстроване за
вх. № 1280/01-10 від 08.07.2014 року, з проханням
прийняти розпорядження, яким
заборонити купання, плавання на човнах,
любительське та спортивне рибальство
на вищевказаному ставі /а.с.34/, голова
РДА у відповіді № 01-10/2092 від 21.07.2014 року
зазначив, що у випадку невиконання
орендарем обов'язку забезпечити
жителям району вільний доступ для
купання, вирішуватиметься питання щодо
розірвання договору оренди землі
/а.с.35/.

Оскільки жителі с. Ушковичі та с.
Чуперносів продовжували звертатися до
позивача з вимогою допустити до
загального водокористування (купання,
любительське і спортивне рибальство)
на орендованому позивачем ставку, який
використовується для
рибогосподарських потреб та не
обладнаний для використання з іншою
метою, ОСОБА_3 звернувся до суду з
позовом про визнання протиправною
бездіяльності та зобов'язання вчинити
дії Перемишлянську РДА.

Завданням адміністративного
судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2
Кодексу адміністративного судочинства
України (далі - КАС України) є захист
прав, свобод та інтересів фізичних
осіб, прав та інтересів юридичних осіб
у сфері публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів, згідно з ч. 2
цієї ж статті, можуть бути оскаржені
будь-які рішення, дії чи бездіяльність
суб'єктів владних повноважень, крім
випадків, коли щодо таких рішень, дій чи
бездіяльності Конституцією чи
законами України встановлено інший
порядок судового провадження.

Юрисдикція адміністративних судів,
відповідно до ч. 1 ст. 17 КАС України,
поширюється на правовідносини, що
виникають у зв'язку з здійсненням
суб'єктом владних повноважень владних
управлінських функцій, а також у
зв'язку з публічним формуванням
суб'єкта владних повноважень шляхом
виборів або референдуму.

Закріплений у ч. 1 ст. 11 КАС України
принцип змагальності сторін
передбачає, що розгляд і вирішення
справ в адміністративних судах
здійснюється на засадах змагальності
сторін та свободи в наданні ними суду
своїх доказів і у доведенні перед судом
їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КАС України,
доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Предметом доказування відповідно до ч.
1 ст. 138 КАС України є обставини, якими
обґрунтовуються позовні вимоги чи
заперечення або які мають інше
значення для вирішення справи (причини
пропуску строку звернення до
адміністративного суду тощо) та які
належить встановити при ухваленні
судового рішення у справі.

Принципи державної політики, основні
засади розвитку і функціонування
аквакультури, правові основи
діяльності органів виконавчої влади,
органів місцевого самоврядування у
сфері аквакультури визначено Законом
України "Про аквакультуру" від 18.09.2012 р.
№ 5293-VI (далі - Закон № 5293-VI), який набрав
чинності 01.07.2013 року, та відповідно до
прикінцевих положень якого ст. 51
Водного кодексу України (далі - ВК
України) викладено у новій редакції.

У ч. 6 ст. 51 ВК України, зазначено, що
водні об'єкти надаються у користування
на умовах оренди без обмеження права
загального водокористування, крім
випадків, визначених законом.

За правилами передбаченими ч.ч. 7-11 ст. 51
ВК України орендарі водного об'єкта
зобов'язані передбачити місця для
безоплатного забезпечення права
громадян на загальне водокористування
(купання, плавання на човнах,
любительське і спортивне рибальство
тощо). При визначенні таких місць
перевага надається традиційно
розташованим місцям масового
відпочинку. У межах населених пунктів
забороняється обмеження будь-яких
видів загального водокористування,
крім випадків, визначених законом.
Заборона загального водокористування
водними об'єктами, наданими в
користування на умовах оренди, та їх
нецільове використання є підставою для
розірвання договору оренди. Типова
форма договору оренди водних об'єктів
затверджується Кабінетом Міністрів
України.

Відповідно до ч. 1 ст. 47 ВК України
загальне водокористування
здійснюється громадянами для
задоволення їх потреб (купання,
плавання на човнах, любительське і
спортивне рибальство, водопій тварин,
забір води з водних об'єктів без
застосування споруд або технічних
пристроїв та з криниць) безкоштовно,
без закріплення водних об'єктів за
окремими особами та без надання
відповідних дозволів.

З метою охорони життя і здоров'я
громадян, охорони навколишнього
природного середовища та з інших
передбачених законодавством підстав
районні і міські ради за поданням
центрального органу виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
розвитку водного господарства,
центрального органу виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
санітарного та епідемічного
благополуччя населення, обласних,
Київської, Севастопольської міських
державних адміністрацій, органу
виконавчої влади Автономної
Республіки Крим з питань охорони
навколишнього природного середовища
та інших державних органів
встановлюють місця, де забороняється
купання, плавання на човнах, забір води
для питних або побутових потреб,
водопій тварин, а також за певних
підстав визначають інші умови, що
обмежують загальне водокористування
на водних об'єктах, розташованих на їх
території (ч. 2 ст. 47 ВК України).

Місцеві ради зобов'язані повідомляти
населення про встановлені ними
правила, що обмежують загальне
водокористування (ч. 3 ст. 47 ВК України).

На водних об'єктах, наданих в оренду,
загальне водокористування
допускається на умовах, встановлених
водокористувачем, за погодженням з
органом, який надав водний об'єкт в
оренду (ч. 4 ст. 47 ВК України).

Водокористувач, який узяв водний об'єкт
у користування на умовах оренди,
зобов'язаний доводити до відома
населення умови водокористування, а
також про заборону загального
водокористування на водному об'єкті,
наданому в оренду (ч. 5 ст. 47 ВК України).

Якщо водокористувачем або відповідною
радою не встановлено таких умов,
загальне водокористування визнається
дозволеним без обмежень (ч. 6 ст. 47 ВК
України).

На виконання приписів Водного кодексу
України постановою Кабінету Міністрів
України від 29.05.2013 р. № 420 затверджено
Типовий договір оренди водних об'єктів,
згідно з п. 29 якого, об'єкт оренди за
згодою орендаря може
використовуватися для здійснення
спеціального водокористування в
порядку, встановленому Водним кодексом
України.

Згідно з п. 40 Типового договору дія
цього договору припиняється шляхом
його розірвання за: взаємною згодою
сторін; рішенням суду на вимогу однієї
із сторін внаслідок невиконання іншою
стороною передбачених договором
обов'язків та випадкового знищення,
пошкодження об'єкта оренди, яке істотно
перешкоджає його використанню,
нецільового використання об'єкта
оренди, а також з інших підстав,
визначених законом.

Однією з підстав для розірвання
договору оренди, згідно з п. 41 Типового
договору, є встановлення заборони
загального водокористування.

З системного аналізу правових норм
слід зробити висновок, що
законодавством передбачено надання
водних об'єктів в оренду без обмеження
права загального водокористування
обов'язок орендаря забезпечити доступ
до загального водокористування. Умови
загально водокористування можуть бути
встановлені водокористувачем лише за
погодженням з органом, який надав
водний об'єкт в оренду. Якщо ж такі
умови не встановлені, загальне
водокористування визнається
дозволеним без обмежень. Встановлення
ж заборони загального
водокористування є однією з підстав
для розірвання договору оренди.

З врахуванням того, що позивачем 11.08.2005
року укладено договір оренди водного
об'єкту з відповідачем, згідно з п. 30.6
якого орендар зобов'язаний забезпечити
вільний доступ жителям району до
купання, суд вважає некоректними
численні звернення орендаря до
орендодавця з вимогами заборонити
загальне водокористування.

Покликання позивача на встановлений ч 5
ст. 47 ВК України обов'язок орендаря
доводити до відома населення умови
водокористування, а також про заборону
загального водокористування на
водному об'єкті, наданому в оренду суд
до уваги не бере, оскільки в даній
ситуації інформування про заборону
водокористування можна розглядати
лише як невиконання позивачем свого
обов'язку щодо встановлених договором
оренди умов загального
водокористування та як підставу для
розірвання договору оренди водного
об'єкту.

Крім того, суд враховує наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Законом України "Про місцеві державні
адміністрації", Законом України "Про
аквакультуру", Регламентом
Перемишлянської РДА як і будь-яким
іншим нормативно-правовим актом не
передбачено повноважень районної
державної адміністрації забороняти
загальне водокористування, а лише
визначати умови водокористування
спільно з орендарем.

Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідно до ст. 86 КАС України суд
оцінює докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

Враховуючи фактичні обставини справи,
проаналізувавши норми законодавства,
суд дійшов висновку про
необґрунтованість позовних вимог та
про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до ст. 94 КАС України
відшкодування судових витрат
позивачеві, якому відмовлено у позові
не передбачено.

Керуючись ст.ст. 2, 7-14, 17-20, 50, 69-72, 86, 94, 138,
158-163, 167 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд -

п о с т а н о в и в :

1. У задоволенні адміністративного
позову відмовити повністю.

2. Судові витрати покласти на
позивача.

Постанову може бути оскаржено, згідно
зі ст. 186 КАС України, протягом 10 днів з
дня її проголошення чи отримання копії
постанови, шляхом подання апеляційної
скарги до Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Львівський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом 10 днів з дня
отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили,
згідно зі ст. 254 КАС України, після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку не було подано. У разі
подання апеляційної скарги постанова,
якщо її не скасовано, набирає законної
сили після повернення апеляційної
скарги, відмови у відкритті
апеляційного провадження або набрання
законної сили рішенням за наслідками
апеляційного провадження. Якщо строк
апеляційного оскарження буде
поновлено, то вважається, що постанова
суду не набрала законної сили.

У судовому засіданні проголошено
вступну та резолютивну частини
постанови.

Повний текст постанови складено
та підписано о 16.45 год. 26.11.2014 року.

Суддя
Кравців О.Р.