Справа № 729/900/14-а
Суддя: Грищенко Т.М.
Дата ухвалення: 2014-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Головко В.М.
Суддя-доповідач: Грищенко
У Х В А Л А

Іменем України

25 листопада 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Грищенко
Т.М.,

суддів
Лічевецького І.О., Мацедонської В.Е.,

при секретарі Киш С.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, згідно ч.1 ст. 41 КАС України,
апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Бобровицькому районі Чернігівської
області на постанову Носівського
районного суду Чернігівської області
від 30 жовтня 2014 р. у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України в
Бобровицькому районі Чернігівської
області про перерахунок довічного
утримання судді у відставці, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
Бобровицькому районі Чернігівської
області про визнання протиправними дій
Управління Пенсійного фонду України в
Бобровицькому районі Чернігівської
області щодо відмови у проведенні
перерахунку раніше призначеного
щомісячного довічного грошового
утримання судді у відставці та
зобов'язання здійснити перерахунок та
виплату щомісячного довічного
грошового утримання у розмірах,
передбачених ст. 138 Закону України «Про
судоустрій та статус суддів» від 07
липня 2010 року № 2453-УІ, виходячи із
заробітної плати працюючого судді на
відповідній посаді районного суду,
починаючи з 01 січня 2014 року і до змін в
законодавстві.

Постановою Носівського районного суду
Чернігівської області від 30 жовтня 2014
року позов задоволено.

Не погоджуючись з таким судовим
рішенням, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить апеляційну
інстанцію скасувати незаконну, на його
думку, постанову суду першої інстанції
та постановити нову про відмову в
задоволенні позовних вимог.

Апелянт посилається на незаконність,
необ'єктивність та необґрунтованість
оскаржуваного рішення,
невідповідність висновків суду
дійсним обставинам справи, порушення
судом норм матеріального та
процесуального права, що є на його
переконання підставою для скасування
судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

ОСОБА_2 працював на посаді судді
Бобровицького районного суду
Чернігівської області та має стаж
роботи на посаді судді 34 роки 08 місяців
12 днів.

Постановою Верховної Ради України, від
02.12.2010 року № 2764 У1 ОСОБА_2 звільнений з
посади судді Бобровицького районного
суду Чернігівської області, у зв'язку з
поданням заяви у відставку.

Позивач перебуває на обліку в
Управлінні Пенсійного фонду України в
Бобровицькому районі Чернігівської
області та отримує щомісячне грошове
утримання у розмірі 90 відсотків від
заробітної плати судді.

Позивач звернувся до УПФУ із заявою про
перерахунок довічного грошового
утримання судді у відставці та надав
довідку про заробітну плату діючого
судді, необхідну для проведення
перерахунку.

Проте, листом від 16 .07. 2014 року УПФУ в
Бобровицькому районі позивачу
повідомлено про відмову у проведенні
перерахунку пенсії на підставі ч.3, 4 ст.
138 Закону України «Про судоустрій і
статус суддів».

На підставі статті 129 Закону України
«Про судоустрій і статус суддів», який
набрав чинності з 1 січня 2011 року,
суддівська винагорода збільшена та
надалі буде збільшуватися у зв'язку із
збільшенням поетапно посадових
окладів суддів.

ОСОБА_2 16.06.2014 року за № 03-36/903/14 ТУ ДСАУ у
Чернігівській області видана довідка
про те, що заробітна плата працюючого
на відповідній посаді судді з
відповідним стажем складає 20 706,00
гривень (посадовий оклад 12 180,00 гривень,
надбавка за вислугу років 8 526,00
гривень).

Позивач звернувся до Пенсійного фонду
в Управління пенсійного фонду України
в Бобровицькому районі із заявою щодо
перерахунку щомісячного довічного
грошового утримання згідно цієї
довідки.

В задоволені заяви щодо перерахунку
щомісячного довічного утримання
згідно довідки ТУ ДСАУ у Чернігівській
області позивачу відмовлено.

Відповідач відмову обґрунтовує таким
чином: частиною 4 статті 138 Закону
України «Про судоустрій і статус
суддів» визначено, що у разі зміни
розміру грошового утримання діючих
суддів Конституційного суду України
відповідно здійснюється перерахунок
раніше призначеного щомісячного
грошового утримання. Оскільки Законом
передбачено проведення перерахунку
довічного грошового утримання лише
суддям Конституційного суду України
для проведення довічного грошового
утримання суддям районного суду у
відставці відсутні.

Відповідач таким чином зазначає, що
відповідно до рішення Конституційного
суду України від 03.06.2013 року №3-РП 2013
внесені зміни щодо перегляду відсотків
грошового утримання (80%-90% та зняття
обмеження максимального розміру
пенсій для призначених перерахованих
пенсій після 01.10.2011 року.)

Позивач, вважаючи відмову Управлінні
Пенсійного фонду України в
Бобровицькому районі Чернігівської
області щодо проведення їй перерахунку
щомісячного довічного грошового
утримання судді у відставці
протиправною, а тому звернувся до суду
з даним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам
справи, колегія суддів виходить з
наступного.

Відповідно до частини четвертої статті
43 Закону України «Про статус суддів» (в
редакції, чинній на момент виникнення
спірних правовідносин) судді у
відставці, який має стаж роботи на
посаді судді не менше 20 років,
виплачується за його вибором пенсія
або звільнене від сплати податку
щомісячне довічне грошове утримання в
розмірі 80 відсотків заробітної плати
працюючого на відповідній посаді
судді. За кожний повний рік роботи
понад 20 років на посаді судді розмір
щомісячного довічного грошового
утримання збільшується на два відсотки
заробітку, але не більше ніж до 90
відсотків заробітку судді без
обмеження граничного розміру
щомісячного довічного грошового
утримання.

Аналогічна норма була закріплена і в
частині третій статті 138 Закону України
«Про судоустрій і статус суддів» (у
редакції Закону України від 07.07.2010 р. №
2453-VI), який набрав чинності з 30 липня 2010
року. Відповідно до вказаної норми
щомісячне довічне грошове утримання
виплачується судді у розмірі 80
відсотків грошового утримання судді з
якого було сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, який працює на
відповідній посаді.

Разом з тим, Законом України від 08.07.2011
р. № 3668-VI «Про заходи щодо
законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи», який
набрав чинності з 1 жовтня 2011 року,
частину третю і п'яту статті 138 Закону
України «Про судоустрій і статус
суддів» викладено в новій редакції,
згідно з якою щомісячне довічне
грошове утримання виплачується судді у
розмірі 80 відсотків грошового
утримання судді, з якого було сплачено
єдиний внесок на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування, а до 1
січня 2011 року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, який працює на
відповідній посаді (частина третя
статті 138 Закону). Максимальний розмір
щомісячного довічного грошового
утримання суддів у відставці (з
урахуванням надбавок, підвищень,
додаткової пенсії, цільової грошової
допомоги, пенсії за особливі заслуги
перед Україною, індексації та інших
доплат до пенсії, встановлених
законодавством, крім доплати до
надбавок окремим категоріям осіб, які
мають особливі заслуги перед
Батьківщиною) не може перевищувати
десяти прожиткових мінімумів,
установлених для осіб, які втратили
працездатність (частина п'ята статті 138
Закону).

Таким чином, щомісячне довічне грошове
утримання виплачується судді у
відставці у розмірі 90 відсотків
грошового утримання судді, який працює
на відповідній посаді, але не більше
десяти прожиткових мінімумів,
установлених для осіб, які втратили
працездатність.

Спір у справі виник щодо величини, з
якої нараховується довічне грошове
утримання позивача, а саме заробітної
плати судді, який працює на відповідній
посаді.

Враховуючи зміст вказаних норм,
колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, що
розрахунок розміру довічного
грошового утримання позивача слід
здійснювати з заробітної плати судді,
який працює на відповідній посаді.

Слід зазначити, що положення частини
третьої статті 138 Закону України «Про
судоустрій і статус суддів» в редакції
Закону України від 08 липня 2011 року N 3668-VI
визнано такими, що не відповідають
Конституції України (є
неконституційними), згідно з Рішенням
Конституційного Суду України від 03
червня 2013 року N 3-рп/2013.

Відповідно до статті 152 Конституції
України закони та інші правові акти за
рішенням Конституційного Суду України
визнаються неконституційними повністю
чи в окремій частині, якщо вони не
відповідають Конституції України або
якщо була порушена встановлена
Конституцією України процедура їх
розгляду, ухвалення або набрання ними
чинності.

Закони, інші правові акти або їх окремі
положення, що визнані
неконституційними, втрачають чинність
з дня ухвалення Конституційним Судом
України рішення про їх
неконституційність.

Предметом цього спору є перерахунок
довічного грошового утримання судді у
відставці з 01.01.2014 року, а отже на момент
виникнення спірних відносин їх правове
регулювання здійснювалося відповідно
до частини третьої статті 138 Закону
України «Про судоустрій і статус
суддів» в редакції Закону України від 08
липня 2011 року N 3668-VI.

Доводи апелянта на те, що Законом
України «Про судоустрій і статус
суддів» не передбачено здійснення
перерахунку грошового утримання судді
у відставці - не заслуговують на увагу,
оскільки Законом чітко встановлений
порядок визначення розміру
щомісячного довічного грошового
утримання судді у відставці.

З урахуванням наведеного, колегія
суддів вважає, що вимоги позивача є
обґрунтованими та правомірно
задоволені судом першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції.

На підставі вищевикладеного, колегія
суддів дійшла висновку про те, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 1, 200 КАС України,
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду без змін, якщо визнає, що
суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 41, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254
КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Бобровицькому районі Чернігівської
області - залишити без задоволення.

Постанову Носівського районного суду
Чернігівської області від 30 жовтня 2014
р. - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня її
складення в повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя
Т.М.Грищенко

Судді
І.О.Лічевецький

В.Е.Мацедонська

Головуючий суддя
Грищенко Т.М.

Судді:
Лічевецький І.О.

Мацедонська В.Е.