Справа № 826/12211/14
Суддя: Арсірій Р.О.
Дата ухвалення: 2014-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 листопада 2014 року письмове
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі головуючого судді
Арсірія Р.О., розглянувши
адміністративну справу
за позовом Приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія «АХА
до Відділу державної виконавчої служби
Подільського районного управління
про визнання протиправними та
Позивач звернувся до Окружного
адміністративного суду м. Києва з
позовом до відповідача в якому просить:
- визнати протиправною та скасувати
постанову ВП № 41693759 про стягнення з
боржника витрат на проведення
виконавчих дій від 14.02.2014 року;
- визнати протиправною та скасувати
постанову ВП № 41693759 про стягнення з
боржника виконавчого збору від 14.02.2014
Позовні вимоги мотивовані тим, що 14.02.2014
року державним виконавцем відділу
державної виконавчої служби
Подільського районного управління
юстиції м. Києва винесені постанови про
стягнення виконавчого збору та
стягнення з боржника витрат на
проведення виконавчих дій у
виконавчому провадженні №41693759.
Позивач вважає, що дані постанови
винесені з порушеннями норм Закону
України "Про виконавче провадження" та
Інструкції з організації примусового
виконання рішень. Крім того, ПАТ «СК
«АХА Страхування» був позбавлений
права виконати рішення в строк наданий
для добровільного виконання, оскільки
його не повідомлено про відкриття
виконавчого провадження.
Зазначає, що ПАТ «СК «АХА Страхування»
не отримувало постанови про відкриття
виконавчого провадження з виконання
виконавчого листа №212/6797/13-ц виданого
17.01.2014 Колегією судів
Дніпропетровської області про
стягнення з АТ «СК «АХА Страхування» на
користь ОСОБА_1 грошової суми у розмірі
Не пересвідчившись, що боржником не
отримано постанови про відкриття
виконавчого провадження, державним
виконавцем було винесено постанови про
стягнення з боржника витрат на
проведення виконавчих дій, про
стягнення з боржника виконавчого
збору, хоча їх винесення можливо лише у
разі ненадання боржником
документального підтвердження
виконання рішення у строк відповідно
до постанови про відкриття виконавчого
провадження, яку боржник не отримував.
Позивач повідомляє, що не погоджуючись
із рішенням апеляційного суду, АТ «СК
«АХА Страхування» подало касаційну
скаргу. Ухвалою ВССУ від 20.01.2014 року з
розгляду цивільних і кримінальних
справ зупинено виконання Рішення до
закінчення касаційного провадження.
Касаційне провадження було закрито
Оскільки АТ «СК «АХА Страхування» не
отримувало постанови про відкриття
виконавчого провадження з виконання
виконавчого листа №212/6797/13-ц, Заявнику
не було відомо ні про наявність
зазначеного виконавчого провадження,
ні про строки його виконання, а отже -
постанови про стягнення з боржника
витрат на проведення виконавчих дій,
про стягнення з боржника виконавчого
збору у цій справі на думку заявника
повинні бути скасовані.
Представник позивача в судовому
засіданні 05.11.2014 року позовні вимоги
підтримав з підстав, викладених в
позовній заяві. Просив позов
задовольнити в повному обсязі.
Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, причини неявки
суду не повідомив, про розгляд справи
повідомлений належним чином.
Суд відповідно до ч.6 ст.128 Кодексу
адміністративного судочинства України
ухвалив перейти до розгляду справи у
письмовому провадженні.
Розглянувши подані документи і
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд встановив наступне.
Рішенням апеляційного суду
Дніпропетровської області від 10 грудня
2013 року по справі №212/6797/13-ц було
постановлено стягнути з ПАТ СК «АХА
Страхування» на користь ОСОБА_1 суми
матеріальної шкоди у розмірі 103 205.64 грн.

На виконання Рішення апеляційного суду
Дніпропетровської області від 10 грудня
2013 року судом 17.01.2014 року був виданий
виконавчий лист по справі №212/6797/13-ц3,
відповідачем постановою від 25.01.2014 року
було відкрито виконавче провадження з
примусового виконання виконавчого
листа № 212/6797/13-ц3.

Вказане рішення апеляційного суду
позивачем оскаржено до Вищого
спеціалізованого суду з розгляду
цивільних та кримінальних справ.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду з
розгляду цивільних та кримінальних
справ від 20.01.2014 року відкрито
касаційне провадження у справі та
постановлено зупинити виконання
рішення апеляційного суду
Дніпропетровської області 10 грудня 2013
року до закінчення касаційного
провадження.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду з
розгляду цивільних та кримінальних
справ від 14.05.2014 року касаційну скаргу
акціонерного товариства «Страхова
компанія «АХА Страхування» відхилено,
рішення апеляційного суду
Дніпропетровської області від 10 грудня
2013 року залишено без змін.

14.02.2014 року старшим державним
виконавцем відділу державної
виконавчої служби Подільського
районного управління юстиції у м. Києві
за невиконання боржником рішення суду
у строк встановлений постановою про
відкриття виконавчого провадження від
25.01.2014 року винесена постанова про
стягнення з боржника виконавчого збору
у розмірі 10 320,00 грн.

Також, державним виконавцем винесено
постанову про стягнення витрат на
проведення виконавчих дій у сумі 98,11
грн.

Позивач вважає, дії державного
виконавця щодо винесення оскаржуваних
постанов протиправними, а постанови
такими, що не відповідають вимогам
чинного законодавства звернувся до
суду за захистом своїх прав.

Суд оцінює докази, які є у справі, за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні (ч.1 ст. 86 КАС України).

У відповідності до ст. 124 Конституції
України судові рішення ухвалюються
судами іменем України та є
обов'язковими до виконання на всій
території України.

Щодо діяльності державної виконавчої
служби, то в ст. 19 Конституції України
закріплено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до преамбули Закону України
"Про виконавче провадження" зазначений
Закон визначає умови і порядок
виконання рішень судів та інших
органів (посадових осіб), що відповідно
до закону підлягають примусовому
виконанню у разі невиконання їх у
добровільному порядку.

Відповідно до ст. 1 вказаного Закону
виконавче провадження, як завершальна
стадія судового провадження та
примусове виконання рішень інших
органів (посадових осіб) - це сукупність
дій органів і посадових осіб,
визначених у цьому Законі, що
спрямовані на примусове виконання
рішень судів та інших органів
(посадових осіб), які провадяться на
підставах, в межах повноважень та у
спосіб, визначених цим Законом, іншими
нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до цього Закону
та інших законів, а також рішеннями, що
відповідно до цього Закону підлягають
примусовому виконанню (далі - рішення).

Згідно ч.1 ст.6 Закону Державний
виконавець зобов'язаний
використовувати надані йому права
відповідно до закону і не допускати у
своїй діяльності порушення прав та
законних інтересів громадян і
юридичних осіб.

Ст. 25 Закону передбачається загальний
порядок виконання рішення. Так, згідно
ч.2 ст. 25 Закону України "Про виконавче
провадження" державний виконавець
протягом трьох робочих днів з дня
надходження до нього виконавчого
документа виносить постанову про
відкриття виконавчого провадження. У
постанові державний виконавець вказує
про необхідність боржнику самостійно
виконати рішення у строк до семи днів з
моменту винесення постанови (у разі
виконання рішення про примусове
виселення боржника - у строк до
п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі
ненадання боржником документального
підтвердження виконання рішення буде
розпочате примусове виконання цього
рішення із стягненням з боржника
виконавчого збору і витрат, пов'язаних
з організацією та проведенням
виконавчих дій, передбачених цим
Законом.

Копії постанови про відкриття
виконавчого провадження надсилаються
не пізніше наступного робочого дня
стягувачу та боржникові.

Згідно з ч.1 ст. 31 Закону, боржник
вважається повідомленим про відкриття
виконавчого провадження, якщо йому
надіслано постанову про відкриття
виконавчого провадження за адресою,
зазначеною у виконавчому документі.

За наявності обставин, що
перешкоджають провадженню виконавчих
дій, або у разі несвоєчасного одержання
сторонами документів виконавчого
провадження, внаслідок чого вони були
позбавлені можливості скористатися
правами, наданими їм цим Законом,
державний виконавець може відкласти
виконавчі дії за заявою стягувача чи
боржника або з власної ініціативи на
строк до десяти робочих днів. Про
відкладання провадження виконавчих
дій державний виконавець виносить
відповідну постанову, про що
повідомляє сторонам (ч.1 ст. 35 Закону №
606).

Частинами 1, 7 статті 28 Закону України
"Про виконавче провадження"
передбачено наступне.

У разі невиконання боржником рішення
майнового характеру у строк,
встановлений частиною другою статті 25
цього Закону для самостійного його
виконання, постановою державного
виконавця з боржника стягується
виконавчий збір у розмірі 10 відсотків
суми, що підлягає стягненню, або
вартості майна боржника, що підлягає
передачі стягувачу за виконавчим
документом. У разі невиконання
боржником у той самий строк рішення
немайнового характеру виконавчий збір
стягується в розмірі сорока
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян з боржника - фізичної особи і в
розмірі вісімдесяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян з боржника -
юридичної особи. У зазначених розмірах
виконавчий збір стягується з боржника
також у разі повернення виконавчого
документа без виконання за письмовою
заявою стягувача та у разі
самостійного виконання боржником
рішення після початку його примусового
виконання, зокрема шляхом
перерахування коштів безпосередньо на
рахунок стягувача. Постанова про
стягнення виконавчого збору може бути
оскаржена в десятиденний строк у
порядку, встановленому цим Законом.

На виконання вимог Закону України "Про
виконавче провадження" розроблена
Інструкція з організації примусового
виконання рішень, що затверджена
наказом Міністерства юстиції України
№74/5 від 02 квітня 2012 року, яка визначає
окремі питання організації виконання
рішень судів та інших органів
(посадових осіб), що відповідно до
Закону підлягають примусовому
виконанню (надалі - Інструкція).

Так, пунктом 4.1.1 Інструкції визначено,
що державний виконавець, починаючи
виконувати рішення, повинен
пересвідчитись, чи отримана боржником
копія постанови про відкриття
виконавчого провадження і чи здійснені
ним дії, спрямовані на добровільне
виконання рішення у встановлений
постановою строк.

Отже, обов'язок державного виконавця
з'ясувати обставину отримання копії
постанови про відкриття виконавчого
провадження передує вчиненню будь-яких
дій стосовно примусового виконання
рішення.

При цьому до отримання відомостей про
одержання боржником копії постанови
для захисту прав стягувача державний
виконавець може вжити заходів щодо
забезпечення виконання, передбачені
частиною шостою статті 24 Закону.

Постанова про відкриття виконавчого
провадження вважається врученою
боржнику за адресою, зазначеною у
виконавчому документі, за умов,
передбачених для вручення судових
повісток.

Суд зауважує, що обов'язок виконати
постанову про відкриття виконавчого
провадження у боржника виникає у день
її отримання.

Так, з матеріалів справи вбачається, що
боржник не отримував копію постанови
про відкриття виконавчого провадження
від 25.01.2014 року.

Відповідач доказів направлення
вказаної постанови на адресу позивача
та отримання її останнім суду не надав.

Отже, боржнику не було відомо про
наявність виконавчого провадження та
про строки його виконання.

Крім цього як вже зазначалося, позивач
оскаржував рішення апеляційного суду
до Вищого спеціалізованого суду з
розгляду цивільних та кримінальних
справ.

Як встановлено судом ухвалою Вищого
спеціалізованого суду з розгляду
цивільних та кримінальних справ від
20.01.2014 року постановлено зупинити
виконання рішення апеляційного суду
Дніпропетровської області 10 грудня 2013
року до закінчення касаційного
провадження.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду з
розгляду цивільних та кримінальних
справ від 14.05.2014 року рішення
апеляційного суду Дніпропетровської
області від 10 грудня 2013 року залишено
без змін.

08.10.2014 р. ОСОБА_1 звернувся до Страховика
з Заявою про добровільне виконання
рішення суду. Зазначена заява була
позивачем задоволена, платіжним
дорученням № 136181 від 16.10.2014 року
виплачено страхове відшкодування у
сумі 103 205, 64 грн.

Враховуючи положення статей 25, 31 Закону
України «Про виконавче провадження» та
те, що Постанова про відкриття
виконавчого провадження від 25.01.2014 року
не була надіслана боржнику, суд дійшов
до висновку, що скаржник не був
повідомлений про відкриття
виконавчого провадження і про вчинення
подальших виконавчих дій в межах
виконавчого провадження, через що не
мав змоги реалізувати свої права,
передбачені Законом України «Про
виконавче провадження», в тому числі
виконати рішення суду без застосування
державним виконавцем процедури
примусового стягнення, а тому його
права є порушеними.

Законодавчо встановлена процедура
добровільного виконання рішення суду
не надає державному виконавцю право
застосовувати заходи стягнення
виконавчого збору у разі не
повідомлення боржника про відкриття
виконавчого провадження (надіслання
постанови про відкриття виконавчого
провадження).

За таких умов, суд дійшов висновку, що
оскаржувані постанови ВП № 41693759 від
14.02.2014 року винесені з порушення норм
закону України "Про виконавче
провадження", а дії відповідача щодо
винесення постанови про стягнення з
боржника виконавчого збору за
невиконання рішення у строк,
встановлений для добровільного його
виконання, суперечать ст. 19
Конституції, що є підставою для
задоволення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності вкладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Матеріали справи не містять жодних
доказів законності прийнятих
відповідачем рішень, у зв'язку з чим
позов підлягає задоволенню повністю.

Керуючись ст. ст. 69-71, 94, 128, 160-165, 167, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, Окружний адміністративний суд
міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов Приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія «АХА
Страхування» задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати
постанову відділу державної
виконавчої служби Подільського
районного управління юстиції у м. Києві
від 14.02.2014 року ВП №41693759 про стягнення
виконавчого збору.

Визнати протиправною та скасувати
постанову відділу державної
виконавчої служби Подільського
районного управління юстиції у м. Києві
від 14.02.2014 року ВП №41693759 про стягнення з
боржника витрат на проведення
виконавчих дій.

Стягнути з Державного бюджету України
за рахунок бюджетних асигнувань за
зобов'язаннями Відділу державної
виконавчої служби Подільського
районного управління юстиції у м. Києві
на користь Приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія «АХА
Страхування» понесені ним витрати по
сплаті судового збору у розмірі 182,70
грн. .

Постанова набирає законної сили в
порядку передбаченому ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства та може
бути оскаржена в апеляційному порядку
повністю або частково за правилами,
встановленими ст. ст. 185-187 КАС України,
шляхом подання через суд першої
інстанції апеляційної скарги.

Суддя
Р.О. Арсірій