Справа № К/9991/57193/11-С
Суддя: Амєлін С.Є.
Дата ухвалення: 2014-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 листопада 2014 року м.
Київ К/9991/57193/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Амєліна С.Є. - головуючого,

Кобилянського М.Г.,

Юрченка В.В.,

розглянувши у порядку письмового
провадження адміністративну справу за
касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову
Жовтневого районного суду міста
Луганська від 19 травня 2010 року та
постанову колегії суддів судової
палати з цивільних справ апеляційного
суду Луганської області від 09 серпня 2011
року в справі за її позовом до
управління Пенсійного фонду України в
Жовтневому районі міста Луганська про
перерахунок пенсії,

в с т а н о в и л а :

У червні 2009 року ОСОБА_4 звернулася в
суд з вказаним адміністративним
позовом. Зазначала, що має право на
підвищення пенсії на 75 відсотків
мінімальної пенсії за віком на
підставі статті 14 Закону України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» як учаснику
війни, нагородженому медаллю, проте
відповідач виплачує підвищення пенсії
у іншому розмірі.

Посилаючись на порушення відповідачем
вимог законодавства щодо розміру
підвищення пенсії та уточнивши позовні
вимоги просила суд здійснити
перерахунок підвищення пенсії за 1999-2009
роки та виплатити заборгованість з
урахуванням індексації доходів.

Постановою Жовтневого районного суду
міста Луганська від 19 травня 2010 року
позов задоволено частково: поновлено
строк звернення до суду, зобов'язано
зробити перерахунок доплати до пенсії
як учаснику війни з нагородами,
щомісячно у розмірі 75% мінімальної
пенсії за віком, прирівняної до
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, з 01 листопада
2000 року по 01 січня 2007 року та виплатити
утворену заборгованість.

Постановою колегії суддів судової
палати з цивільних справ апеляційного
суду Луганської області від 09 серпня 2011
року рішення суду першої інстанції
скасовано в частині відмови у
задоволенні позовних вимог за період з
01 січня 1999 року по 01 листопада 2000 року
та в цій частині ухвалено нове рішення,
яким зобов'язано зробити перерахунок
доплати до пенсії як учаснику війни з
нагородами щомісячно у розмірі 75%
мінімальної пенсії за віком,
прирівняної до прожиткового мінімуму
для осіб, які втратили працездатність з
18 серпня 1999 року по 01 листопада 2000 року
та виплатити утворену заборгованість
(з урахуванням проведених виплат). У
решті судове рішення залишено без змін.

У касаційній скарзі позивач,
посилаючись на порушення норм
матеріального права, ставить питання
про скасування судових рішень та
ухвалення нового в частині задоволення
позовних вимог за 2007-2009 роки.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що ОСОБА_4 призначено
пенсію відповідно до Закону України
«Про пенсійне забезпечення осіб,
звільнених з військової служби, та
деяких інших осіб» та підвищення до
пенсії як учаснику війни,
нагородженому медаллю відповідно до
Закону України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту» в розмірі 75% мінімальної
пенсії за віком.

31березня 2009 року позивач звернулася до
управління Пенсійного фонду України в
Жовтневому районі міста Луганська з
заявою про перерахунок та виплату
підвищення пенсії як учаснику війни,
нагородженому медаллю. Листом від 07
квітня 2009 року її було повідомлено, що
розмір виплачуваного підвищення
обчислюється відповідно до
встановлених постановами Кабінету
Міністрів України величин, а з 01 січня
2007 року відповідно до встановленого
законами про Державний бюджет на
відповідний рік розміру прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність.

Вирішуючи спір та частково
задовольняючи позовні вимоги суд
першої інстанції виходив з того, що
строк звернення до суду пропущено з
поважних причин та підлягає
поновленню. Позовні вимоги з 01
листопада 2000 року по 01 січня 2007 року
підлягають задоволенню, оскільки з 01
листопада 2000 року набув чинності Закон
України «Про державні соціальні
стандарти та державні соціальні
гарантії», статтею першою якого було
встановлено, що величина прожиткового
мінімуму використовується для
визначення, у тому числі і мінімального
розміру пенсії за віком. Позовні вимоги
з 01 січня 2007 року по 01 січня 2010 року не
підлягають задоволенню у зв'язку зі
зміною редакції статті 14 Закону
України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту» щодо
розміру підвищення пенсії, а з 01 січня
1999 року по 01 листопада 2000 року - у
зв'язку з відсутністю законодавчого
визначення поняття «прожитковий
мінімум».

Змінюючи рішення районного суду
апеляційний суд виходив з того, що
оскільки Закон України «Про
прожитковий мінімум», який визначає що
прожитковий мінімум застосовується
для встановлення розмірів мінімальної
пенсії за віком, набув чинності з 18
серпня 1999 року, позовні вимоги з 18
серпня 1999 року є обґрунтованими та
підлягають задоволенню.

Перевіривши правильність застосування
судами норм матеріального й
процесуального права в межах доводів
касаційної скарги колегія суддів
приходить до висновку про те, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Частиною третьою статті 14 Закону
України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту», в
редакції чинній станом на 01 січня 1999
року, було встановлено, що учасникам
війни, нагородженим орденами і
медалями колишнього Союзу РСР за
самовіддану працю і бездоганну
військову службу в тилу в роки Великої
Вітчизняної війни, пенсії або
щомісячне довічне грошове утримання,
що виплачується замість пенсії,
підвищуються на 75 процентів
мінімальної пенсії за віком, іншим
учасникам війни - на 50 процентів
мінімальної пенсії за віком.

Законом України «Про внесення змін до
Закону України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту» від 05 жовтня 2005 року було
внесено зміни до частини четвертої
статті 14 та викладено її в такій
редакції: «учасникам війни,
нагородженим орденами і медалями
колишнього Союзу РСР за самовіддану
працю і бездоганну військову службу в
тилу в роки Великої Вітчизняної війни,
пенсії або щомісячне довічне грошове
утримання чи державна соціальна
допомога, що виплачується замість
пенсії, підвищуються на 15 процентів
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, іншим
учасникам війни - на 10 процентів
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність». Закон набрав
чинності з 01 січня 2006 року.

Отже, з 01 січня 2006 року позивач як
учасник війни, нагороджений орденами і
медалями, має право на підвищення до
пенсії у розмірі 15 процентів
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, розмір якого
встановлений законами України про
Державний бюджет на відповідні роки.

Судами попередніх інстанцій
встановлено та підтверджено листом
відповідача від 07 квітня 2009 року, що з 01
січня 2007 року відповідач підвищив
пенсію позивача у розмірі
встановленому законом, який був чинним
на той час, тобто у розмірі 15 процентів
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність.

Суд першої інстанції, зобов'язуючи
відповідача здійснити підвищення
пенсії позивача за період до 01 січня 2007
року обґрунтовано виходив з того, що з 01
січня 2007 року підстав для підвищення
пенсії немає.

Апеляційний суд, залишаючи без змін
рішення суду першої інстанції в цій
частині обґрунтовано виходив з того, що
пенсія позивача підвищується на 15
процентів прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність
відповідно до вимог Закону України
«Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту», положення
якого не визнавалися
неконституційними та підлягають
застосуванню.

Судові рішення ухвалено з додержанням
норм процесуального та матеріального
права, передбачених статтею 229 Кодексу
адміністративного судочинства України
підстав для їх скасування і ухвалення
нового рішення не вбачається.

На підставі наведеного та керуючись
статтями 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без
задоволення, а постанову Жовтневого
районного суду міста Луганська від 19
травня 2010 року та постанову колегії
суддів судової палати з цивільних
справ апеляційного суду Луганської
області від 09 серпня 2011 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
оскарженню не підлягає.

Судді:С.Є. Амєлін /підпис/ М.Г.
Кобилянський /підпис/ В.В. Юрченко
/підпис/