Справа № 2а-4153/11
Суддя: Старунський Д.М.
Дата ухвалення: 2014-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2014 року

Справа № 74678/12/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді Старунського Д.М.,

суддів Багрія В.М., Рибачука А.І.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Львові апеляційну
скаргу управління Пенсійного фонду
України в м. Калуші Івано-Франківської
області на постанову Калуського
міськрайонного суду
Івано-Франківської області від 5 травня
2011 року у справі за позовом ОСОБА_1 до
управління Пенсійного фонду України в
м. Калуші Івано-Франківської області
про визнання дій неправомірними та
зобов'язання перерахувати пенсію з
урахуванням додаткового стажу,

в с т а
н о в и в:

ОСОБА_1 31.03.2011 року звернувся в суд з
адміністративним позовом до УПФ
України в м. Калуші Івано-Франківської
області, в якому просив визнати
незаконною відмову у зарахуванні
періоду роботи з 01.05.1987 року по 04.11.1998
року до пільгового додаткового стажу
та перерахунку пенсії неправомірними
та зобов'язати здійснити перерахунок
пенсії з урахуванням кратності 1 рік за
1 рік 6 місяців додаткового пільгового
стажу за період з 01.05.1987 року по 04.11.1998
року та виплатити дану пенсію з
10.02.2011 року.

Постановою Калуського міськрайонного
суду Івано-Франківської області від 5
травня 2011 року позов задоволено.
Визнано незаконною відмову управління
Пенсійного фонду України в м. Калуші
Івано-Франківської області у
зарахуванні періоду роботи з 01.05.1987
року по 04.11.1998 року до пільгового
додаткового стажу та перерахунку
пенсії неправомірними. Зобов'язано
управління Пенсійного фонду України в
м. Калуші Івано-Франківської області
здійснити перерахунок ОСОБА_1 пенсії з
урахуванням кратності 1 рік за 1 рік 6
місяців додаткового пільгового стажу
за період з 01.05.1987 року по 04.11.1998 року та
виплатити дану пенсію з 10.02.2011 року.

Не погодившись з таким рішенням суду
першої інстанції УПФ України в м.
Калуші Івано-Франківської області
оскаржило його в апеляційному порядку.
В апеляційній скарзі просить рішення
суду першої інстанції скасувати і
прийняти нове рішення, яким в
задоволенні позову відмовити.
Зазначає, що пільгове обчислення
страхового стажу провадиться на
підставі трудової книжки, або
письмового трудового договору, або
довідки, в яких зазначено період роботи
в районах Крайньої Півночі та
місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі. Вказує, що трудові
договори Новоуренгойського
автотранспортного підприємства
об'єднання «Західукргеологія»,
української
нафтогазорозвідувальноїекспедиції
глибокого буріння об'єднання
«Західукргеологія» на зберігання до
архіву не поступали, а інформація про
укладення трудових договорів в
документах по особовому складі
відсутня.

Сторони в судове засідання не прибули,
про дату, час і місце апеляційного
розгляду були повідомлені належним
чином, тому колегія суддів, у
відповідності до ст.197 КАС України,
вважає за можливе розглядати справу в
порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши наявні в справі матеріали
та доводи апеляційної скарги у їх
сукупності, на основі наявних у справі
доказів, колегія суддів приходить до
переконання, що подану апеляційну
скаргу слід залишити без задоволення, а
постанову суду першої інстанції - без
змін з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
в травні 2008 року позивач звернувся із
заявою до відповідача, в якій просив
включити додатковий стаж до загального
та здійснити перерахунок пенсії
керуючись п. 5 розділу XV «Прикінцеві
положення» Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

30 травня 2008 року позивач отримав
відповідь від відповідача, в якій
зазначено, що «оскільки в записах
трудової книжки за період роботи в м.
Новий Уренгой чітко не вказано, що він
користується зазначеними пільгами,
тому цей період роботи не зараховано в
1,5 разі». Оскільки перерахунок так і не
був проведений, позивач 10.02.2011 року
повторно звернувся до відповідача із
заявою про перерахунок пенсії. Стаж
повинен додатися як пільговий, у
зв'язку із його трудовою діяльністю в
районі Крайньої Півночі в м. Новий
Уренгой, Тюменська область, Ямало-
Ненецький автономний округ, де він
пропрацював із 1987 по 1998 роки.

В зарахуванні даного періоду роботи з
01.05.1987 по 04.11.1998 року було відмовлено
повідомленням відповідача № 284/0-15 від
10.03.2011 року та мотивовано, що він матиме
право на користування пільгами тільки
при наявності письмового договору.

На підтвердження того, що позивач
працював в районі Крайньої Півночі
зроблені відповідні записи у трудовій
книжці (а.с. 7-18) також довідкою № 674-15
виданою АОЗТ
«КомпанияУкрСибнефтегазгеология» від
08.12.1997 року (а.с.19) та довідкою №61-15
виданою АОЗТ
«КомпанияУкрСибнефтегазгеология»
03.03.1998 року (а.с.20).

Листом УПФ України в м.
КалушіІвано-Франківської області за №
284/0-15 від 10.03.2011 року позивачу
відмовлено у застосуванні пільгового
обчислення стажу тому, що в нього немає
письмових договорів про роботу в
районах Крайньої Півночі та
місцевостях, прирівняних до таких
районів..

Судом першої інстанції позов
задоволено з тих підстав, що рішення
відповідача суперечить нормам чинного
законодавства та прийнято
відповідачем неправомірно.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції,
вважаючи, що він відповідає нормам
матеріального права та фактичним
обставинам справи з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 22 Конституції України
конституційні права і свободи
гарантуються і не можуть бути
скасовані. При прийнятті нових законів
або внесенні змін до чинних законів не
допускається звуження змісту та обсягу
існуючих прав і свобод.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України
передбачено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» встановлено, що основним
документом, який підтверджує стаж
роботи, є трудова книжка.

Відповідно до ч.4 ст.24 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" від 09 липня 2003
року № 1058-1V, періоди трудової
діяльності та інші періоди, що
враховувалися до стажу роботи для
призначення пенсії до набрання
чинності цим Законом, зараховуються до
страхового стажу в порядку і на умовах,
передбачених законодавством, що діяло
раніше.

Відповідно до п.5 Прикінцевих положень
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», період роботи до 01 січня
1991 року в районах Крайньої Півночі та
місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР,
а також на острові Шпіцберген
зараховується до страхового стажу в
порядку і на умовах,передбачених
законодавством, що діяло до 01 січня 1991
року.

Пільгове обчислення страхового стажу
застосовується для осіб, які працювали
в районах Крайньої Півночі та
місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі, та на яких
поширювалися пільги, передбачені для
працюючих в районах Крайньої Півночі
та місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі, відповідно до Указу
Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10
лютого 1960 року «Про впорядкування
пільг для осіб, які працюють в районах
Крайньої Півночі і в місцевостях,
прирівняних до районів Крайньої
Півночі» (далі - Указ від 10 лютого 1960
року), постанови Ради Міністрів Союзу
РСР від 10 лютого 1960 року №148 «Про
порядок застосування Указу Президії
Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого
1960 року «Про впорядкування пільг для
осіб, які працюють в районах Крайньої
Півночі і в місцевостях, прирівняних до
районів Крайньої Півночі»,
УказуПрезидії Верховної Ради Союзу РСР
від 26 вересня 1967 року «Про розширення
пільг для осіб, які працюють в районах
Крайньої Півночі і в місцевостях,
прирівняних до районів Крайньої
Півночі».

Згідно з пунктом «д» статті 5 Указу
Президії Верховної Ради СРСР «Про
упорядкування пільг для осіб, що
працюють в районах Крайньої Півночі і в
місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі» від 10 лютого 1960 року
працівникам, що переводяться,
направляються або запрошуються на
роботу в райони Крайньої Півночі і в
місцевості, прирівняні до районів
Крайньої Півночі, з інших місцевостей
країни, за умови укладення ними
трудових договорів про роботу в цих
районах строком на п'ять років, а на
островах Північного Льодовитого
океану - два роки, надається додатково
пільга зараховувати один рік роботи в
районах Крайньої Півночі і в
місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі, за один рік і шість
місяців роботи при численні стажу, що
надає право на отримання пенсії через
старість і по інвалідності.

Статтею 3 Указу Президії Верховної Ради
СРСР «Про розширення пільг на осіб, що
працюють у районах Крайньої Півночі і у
місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі» від 26 вересня 1967 року
№ 1908-VII передбачено скоротити
тривалість трудового договору, що дає
право на отримання пільг, передбачених
статтею 5 Указу Президії Верховної Ради
СРСР від 10 лютого 1960 року «Про
упорядкування пільг для осіб, що
працюють в районах Крайньої Півночі і в
місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі», з п'яти до трьох
років. Надавати зазначені пільги
особам, які прибули в ці райони і
місцевості з власної ініціативи, за
умови укладення ними трудових
договорів на строк три роки, а на
островах Північного Льодовитого
океану - два роки.

Відповідно до частини 2 пункту 2
Інструкції про порядок надання пільг
особам, які працюють в районах Крайньої
Півночі та місцевостях, прирівняних до
районів Крайньої Півночі, затвердженої
постановою Державного комітету Ради
Міністрів СРСР з питань праці і
заробітної плати Президії Всесоюзної
Центральної Ради професійних спілок
від 16 грудня 1967 року № 530/П-28, пільги,
передбачені статтею 5 Указу від 10
лютого 1960 р. та статтею 3 Указу від 26
вересня 1967 р., надаються додатково
працівникам, які прибули на роботу в
райони Крайньої Півночі і в місцевості,
прирівняні до районів Крайньої
Півночі, з інших місцевостей країни
(включаючи осіб, які прибули з власної
ініціативи), при умові укладення ними
трудових договорів, про роботу в цих
районах і місцевостях на строк три
роки, а на островах Північного
Льодовитого океану - два роки.

Пунктом 1 Порядку підтвердження
наявного трудового стажу для
призначення пенсій за відсутності
трудової книжки або відповідних
записів у ній, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 12 серпня 1993 року № 637 передбачено,
що основним документом, що підтверджує
стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до частини 2 пункту 2
Інструкції про порядок надання пільг
особам, які працюють в районах Крайньої
Півночі та місцевостях, прирівняних до
районів Крайньої Півночі, затвердженої
постановою Державного комітету Ради
Міністрів СРСР з питань праці і
заробітної плати Президії Всесоюзної
Центральної Ради професійних спілок
від 16 грудня 1967 року № 530/П-28, пільги,
передбачені статтею 5 Указу від 10
лютого 1960 р. та статтею 3 Указу від 26
вересня 1967 р., надаються додатково
працівникам, які прибули на роботу в
райони Крайньої Півночі і в місцевості,
прирівняні до районів Крайньої
Півночі, з інших місцевостей країни
(включаючи осіб, які прибули з власної
ініціативи), при умові укладення ними
трудових договорів, про роботу в цих
районах і місцевостях на строк три
роки, а на островах Північного
Льодовитого океану - два роки.

Відповідно до Інструкції про порядок
надання пільг особам, які працюють у
районах Крайньої Півночі та
місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі затвердженої
постановою Держкомпраці і Президії
ВЦРПС № 530/п-28 від 16 грудня 1967 року
період роботи у зазначених місцевостях
зараховувався до загального трудового
стажу у наступному порядку: за період з
01 березня 1960 року - один рік роботи
зараховувався за один рік і 6
місяців; за період з 01 серпня 1945 року до
01 березня 1960 року один рік роботи
зараховувався за два роки, якщо
робітник мав право на пільги у
відповідності з Указом Президії
Верховної Ради СРСР від 01 серпня 1945
року. Пільгове обчислення трудового
стажу відповідно до зазначених Указів
поширювалось лише на робітників, які
уклали письмові трудові договори про
роботу на Крайній Півночі та
прирівняних місцевостях, на підставі
документів (трудової книжки, довідки),
які б стверджували право на пільги.
Таким документом був і письмовий
договір, який укладався із робітниками
і службовцями, що прибували для роботи
на Крайню Північ.

Таким чином, законодавство визначає
достатнім надання одного з цих
документів: «трудової книжки, або
письмового трудового договору чи
довідки, де був зазначений період такої
роботи». Для здійснення пільгового
обчислення стажу роботи надання
письмового договору не є обов'язковим.

Відповідно до записів у трудовій
книжці (а.с. 7-18) також довідкою № 674-15
виданою АОЗТ
«КомпанияУкрСибнефтегазгеология» від
08.12.1997 року (а.с.19) та довідкою №61-15
виданою АОЗТ
«КомпанияУкрСибнефтегазгеология»
03.03.1998 року (а.с.20) підтверджується те, що
позивач дійсно працював в районі
Крайньої Півночі з 01 травня 1987 року по
04 листопада 1998 року.

Крім того, колегія суддів зазначає, що
згідно ст. 1 Тимчасової Угоди між Урядом
України та Урядом Російської Федерації
про гарантії прав громадян, які
працювали в районах Крайньої Півночі
та місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі в галузі пенсійного
забезпечення громадяни сторін, що
домовляються, громадяни, які
пропрацювали не менше як 15 календарних
років у районах Крайньої Півночі або не
менше 20 календарних років у місцях, які
прирівняні до районів Крайньої
Півночі, незалежно від місця їх
постійного проживання на території
обох держав мають право на пенсію по
старості, за віком, - чоловіки по
досягненню 55 років і при загальному
стажу роботи не менше 25 років.

А у відповідності до ч.4 ст. 1 Закону
України «Про пенсійне забезпечення», у
тих випадках , коли договорами (угодами)
між Україною та іншими державами
передбачено інші правила, ніж ті, що
містяться у цьому законі, то
застосовуються правила, встановлені
цими договорами (угодами).

Тому, зарахування пільгового стажу
роботи в районах Крайньої Півночі та
місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі після 1991 року
здійснюється на підставі Угоди Угоди
між Урядом України та Урядом
Російської Федерації про гарантії прав
громадян, які працювали в районах
Крайньої Півночі та місцевостях,
прирівняних до районів Крайньої
Півночі.

Така позиція висловлена в ухвалі
Вищого адміністративного суду України
від 27.08.2014 року № К/800/64721/13.

З огляду на викладене, колегія суддів
вважає правильними висновки суду
першої інстанції щодо зобов'язання
управління Пенсійного фонду України в
м. Калуші Івано-Франківської області
здійснити перерахунок ОСОБА_1 пенсії з
урахуванням кратності 1 рік за 1 рік 6
місяців додаткового пільгового стажу
за період з 01.05.1987 року по 04.11.1998 рік та
виплатити дану пенсію з 10.02.2011 року.

Відповідно до ст.200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову - без змін, якщо визнає що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Підсумовуючи вищенаведене, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції,
вирішуючи даний спір, правильно
встановив фактичні обставини справи та
ухвалив законне і обґрунтоване рішення
з дотриманням норм матеріального та
процесуального права, а доводи
апеляційної скарги висновків суду не
спростовують і така задоволенню не
підлягає.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 197, 198 п.1, 200, 205 ч.1
п.1, 206, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд,

у х в а
л и в:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в м. Калуші
Івано-Франківської області залишити
без задоволення, а постанову
Калуського міськрайонного суду
Івано-Франківської області від 5 травня
2011 року у справі №2а-4153/11 - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі.

На ухвалу може бути подано касаційну
скаргу безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
нею законної сили.

Головуючий суддя
Д.М. Старунський

Судді
В.М. Багрій

А.І. Рибачук