Справа № 740/3231/14
Суддя: Борисюк Л.П.
Дата ухвалення: 2014-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 740/3231/14
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач: Борисюк Л.П.
У Х В А Л А

Іменем України

25 листопада 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого судді суддів при
секретаріБорисюк Л.П., Петрика І.Й.,
Собківа Я.М. Чайка О.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
апеляційною скаргою Управління праці
та соціального захисту населення
Ніжинської міської ради Чернігівської
області на постанову Ніжинського
міськрайонного суду Чернігівської
області від 20 серпня 2014 року у справі за
позовом ОСОБА_5 до Управління праці та
соціального захисту населення
Ніжинської міської ради Чернігівської
області про зобов'язання нарахувати та
виплатити недоплачену суму допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Ніжинського міськрайонного
суду Чернігівської області від 20
серпня 2014 року позов задоволено
частково.

Визнано неправомірними дії Управління
праці та соціального захисту населення
Ніжинської міської ради Чернігівської
області щодо виплати ОСОБА_5 щомісячної
грошової допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку в розмірі меншому, ніж це
передбачено ст. 43 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» за період з 24.01.2014 по 30.06.2014.

Зобов'язано Управління праці та
соціального захисту населення
Ніжинської міської ради Чернігівської
області здійснити перерахунок та
виплатити ОСОБА_5 недоплачену суму
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку,
відповідно до ст. 43 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» за період з 24.01.2014 по 30.06.2014.

В іншій частині позовних вимог
відмовлено.

Відповідач, не погоджуючись з
прийнятим рішенням суду, звернувся з
апеляційною скаргою, в якій зазначає,
що оскаржувана постанова суду не
відповідає вимогам матеріального та
процесуального права, а саме, судом
першої інстанції неповно з'ясовано та
не доведено обставини, що мають
значення для справи, висновки суду
першої інстанції не відповідають
обставинам справи, в зв'язку з чим
просить скасувати постанову суду та
прийняти нове рішення, яким у
задоволенні позовних вимог відмовити.

Сторони, будучи належним чином
повідомлені про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи, в судове
засідання не з'явилися. Від позивачки
на адресу суду надійшли письмові
заперечення на апеляційну скаргу, в
яких зокрема, вона просила розглянути
справу за її відсутності.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засіданні - не обов'язкова,
колегія суддів у відповідності до ч. 4
ст. 196 КАС України визнала можливим
проводити апеляційний розгляд справи
за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України, фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Згідно ч. 1 ст. 195 КАС України, суд
апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в
межах апеляційної скарги. Суд
апеляційної інстанції може вийти за
межі доводів апеляційної скарги в разі
встановлення під час апеляційного
провадження порушень, допущених судом
першої інстанції, які призвели до
неправильного вирішення справи.

Виходячи з приписів ч. 1 ст. 195 КАС
України, колегія суддів вважає за
можливе переглянути постанову
Ніжинського міськрайонного суду
Чернігівської області від 20 серпня 2014
року в частині задоволення позову
ОСОБА_5, оскільки останньою апеляційна
скарга щодо відмови в частині відмови в
задоволенні позовних вимог та в
частині залишення позову без розгляду,
не подавалася.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач є матір'ю дитини, яка не досягла
трирічного віку, з якою вона разом
проживає та яку вона фактично доглядає,
є також застрахованою особою,
перебуває у відпустці по догляду за
дитиною, внаслідок чого має право
отримувати допомогу по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку, яка надається застрахованій
особі у розмірі, встановленому ст. 43
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням».

У відповідності до ст. 43 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням», допомога по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку виплачується у розмірі, не меншому
ніж прожитковий мінімум, встановлений
законом.

Законом України «Про Державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України»
було внесено зміни до Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
поховання» (надалі Закон № 2240-III) та
виключено статті 40-44.

Проте, з огляду на рішення
Конституційного суду України від 22.05.2008
№ 10-рп/2008, стаття 43 Закону № 2240-III на час
виникнення спірних правовідносин
передбачала, що допомога по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку надається застрахованій особі у
розмірі, що встановлюється правлінням
Фонду, але не менше розміру
прожиткового мінімуму.

Статтею 46 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2009 рік»
встановлено, що у 2009 році допомога при
народженні дитини та по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку відповідно до Закону України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми» та
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» призначається і
здійснюється в розмірах і порядку,
визначених Кабінетом Міністрів
України.

Аналогічним чином врегульовано спірні
правовідносини в 2010 році ст. 45 Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2010 рік».

В зв'язку з тим, що у передбачений
законом спосіб положення Законів
України «Про Державний бюджет України
на 2009 рік» та «Про Державний бюджет
України на 2010 рік» не визнано
неконституційними та не скасовано, у
2009-2010 роках допомога при народженні
дитини та по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
призначалась та виплачувалась у
відповідності до п. 22 Постанови КМУ №
1751 від 27.12.2001 «Про затвердження Порядку
призначення і виплати державної
допомоги сім'ям з дітьми».

При цьому, ні Законом України «Про
Державний бюджет України на 2011 рік», ні
іншими Законами, не встановлювалось на
2011 рік інший, ніж у Законах № 2811-ХII та №
2240-III розмір допомоги, а дії Законів про
бюджет діяли, відповідно, лише у 2009 та
2010 роках, спірні правовідносини з 01.01.2011
регулюються Законами № 2811-ХII та № 2240-III,
а положення Постанови КМУ № 1751 від
27.12.2001 в тій частині, в якій воно
суперечить названим законам,
застосовуватися не може.

Спірні правовідносини між позивачем та
УПСЗН Ніжинської міської ради
Чернігівської області склались у 2014
році.

З огляду на те, що ні Законом України
«Про Державний бюджет України на 2014
рік», ні іншими Законами не
встановлювався на 2014 рік інший, ніж у
Законах України «Про державну допомогу
сім'ям з дітьми» та «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» розмір допомоги, з 01.01.2014 у
відповідача виник обов'язок
здійснювати виплату державної
допомоги в розмірах, передбачених
вищевказаними законами.

Аналогічна правова позиція викладена в
постанові Вищого адміністративного
суду України від 26 лютого 2014 року в
адміністративній справі № К/9991/81169/12.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 КАС України,
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС України, для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється шестимісячний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

З огляду на те, що позивач звернувся до
суду з вказаним позовом 24.07.2014, позовні
вимоги підлягають до задоволення в
межах шестимісячного строку звернення
до суду, тобто за період з 24.01.2014 по
30.06.2014.

Згідно зі ст. 159 КАС України, судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.

З підстав вищенаведеного, колегія
суддів дійшла висновку, що суд першої
інстанції вірно встановив фактичні
обставини справи, дослідив наявні
докази, надав їм належну оцінку та
прийняв законне і обґрунтоване
рішення, з дотриманням норм
матеріального і процесуального права,
а тому підстав для його скасування не
вбачається.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України,
за наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право залишити апеляційну скаргу
без задоволення, а постанову суду без
змін.

Керуючись ст. ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254
КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління праці та
соціального захисту населення
Ніжинської міської ради Чернігівської
області на постанову Ніжинського
міськрайонного суду Чернігівської
області від 20 серпня 2014 року - залишити
без задоволення.

Постанову Ніжинського міськрайонного
суду Чернігівської області від 20
серпня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
в повному обсязі, шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя суддя
суддя Л.П. Борисюк І.Й.
Петрик Я.М. Собків

Повний текст ухвали складено та
підписано - 28.11.2014

Головуючий суддя
Борисюк Л.П.

Судді:
Петрик І.Й.

Собків Я.М.