Справа № 802/3994/14-а
Суддя: Богоніс Михайло Богданович
Дата ухвалення: 2014-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

25 листопада 2014 р.
Справа № 802/3994/14-а

Вінницький окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді:
Богоноса М.Б.,

секретаря судового засідання:
Слишинської Н.С.

позивача: ОСОБА_1

представника відповідача:
Кравчука А.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні матеріали справи

за позовом: ОСОБА_1

до: Вишенського відділу державної
виконавчої служби Вінницького
міського управління юстиції, третя
особа, яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору на стороні
відповідача - ОСОБА_3

про: визнання неправомірною та
скасування постанови

ВСТАНОВИВ:

У Вінницький окружний
адміністративний суд для розгляду
надійшла адміністративна справа за
позовом ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1.) до
Вишенського відділу державної
виконавчої служби Вінницького
міського управління юстиції (далі -
Вишенський відділ ДВС Вінницького МУЮ),
третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
відповідача - ОСОБА_3 (далі - ОСОБА_3.). У
позовній заяві позивач просить визнати
протиправною та скасувати постанову
про стягнення із боржника виконавчого
збору від 08.08.2012 року (ВП № 33004938).

В обгрунтування позовний вимог позивач
зазначає, що 22.07.2014 року від Вишенського
відділу ДВС Вінницького МУЮ ним
отримано постанову про відкриття
виконавчого провадження № 43815958 від
01.07.2014 року про стягнення виконавчого
збору у розмірі 680 грн. Із змісту
зазначеної постанови стало відомо про
існування постанови про стягнення з
боржника виконавчого збору від 08.08.2012
року (ВП № 33004938). Позивач вважає, що
державним виконавцем Вишенського
відділу ДВС Вінницького МУЮ
неправомірно винесено постанову про
стягнення з боржника виконавчого збору
від 08.08.2012 року (ВП № 33004938), оскільки на
момент складення Акту державного
виконавця від 07.08.2012 року про
невиконання виконавчого листа,
виконавче провадження було зупинено
згідно постанови від 31.07.2012 року.

За таких обставин, позивач вважає
постанову про стягнення виконавчого
збору ВП № 33004938 від 08.08.2012 року
протиправною та такою, що підлягає
скасуванню.

Позивач в судовому засіданні позовні
вимоги підтримав та просив їх
задовольнити, посилаючись на
обставини, викладені в позовній заяві.

У судовому засіданні представник
відповідача проти позову заперечив та
зазначив, що оскаржувана постанова
винесена відповідно до положень
чинного законодавства, а саме, статті 28
Закону України "Про виконавче
провадження" у зв'язку з тим, що
позивачем у наданий для добровільного
виконання строк не виконав рішення
суду. Крім того, відповідач вказав, що
постанова про зупинення виконавчого
провадження № 33003138 була скасована
31.07.2012 року, про що видана постанова про
скасування процесуального документу, а
тому підстави для скасування постанови
про стягнення виконавчого збору
відсутні.

Третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
відповідача у судове засідання не
з'явилась, про час, дату та місце
розгляду справи повідомлена належним
чином.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи,
розглянувши справу в межах заявлених
позовних вимог і наданих сторонами
доказів, суд дійшов висновку про
наявність підстав для задоволення
позову виходячи із наступного.

08.06.2012 року державним виконавцем
Вишенського відділу ДВС Вінницького
МУЮ винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження ВП № 33004938 з
виконання виконавчого листа
Ленінського районного суду м. Вінниці
№ 2-1061 від 29.02.2012 року (а.с.76).

Строк на добровільне виконання рішення
суду встановлений постановою про
відкриття виконавчого провадження до
15.06.2012 року, але в зв'язку із невчасним
отриманням постанови боржником
(отримання 19.07.2012 року), та звернення
боржника із заявою від 19.07.2012 року про
відкладення виконавчих дій,
відповідачем відкладено проведення
виконавчих дій до 07.08.2012 року, про що
винесено відповідну постанову від
24.07.2012 року (а.с.83).

Водночас, постановою державного
виконавця Вишенського відділу ДВС
Вінницького МУЮ від 31.07.2012 року
виконавче провадження № 33003138 з
примусового виконання виконавчого
листа № 2-1061, виданого 29.02.2012 року
Ленінським районним судом м. Вінниці
зупинено на підставі п. 1 ч. 1 38 Закону
України "Про виконавче провадження",
оскільки 31.07.2012 року до Ленінського
районного суду м. Вінниці направлено
подання державного виконавця про
роз'яснення рішення суду (а.с.14).

В подальшому, як вбачається з акта
державного виконавця від 07.08.2012 року,
державним виконавцем при примусовому
виконанні виконавчого листа, в
присутності ОСОБА_5 при виході за
адресою м. Вінниця, Садове товариство
"Ромашка" встановлено, що земельна
ділянка НОМЕР_1 до первинного стану
шляхом знесення металевої огорожі за
рахунок ОСОБА_1 не приведена, металева
огорожа не знесена, самовільно зайнята
ним земельна ділянка НОМЕР_1 не
звільнена. Встановлення вказаних
обставин дало підстави вважати не
виконаним виконавчий лист Ленінського
районного суду м. Вінниці № 2-1061 від
29.02.2012 року.

При складанні вказаного акта боржник
ОСОБА_1 присутній не був, як вбачається
із матеріалів виконавчого провадження,
про час і місце вчинення даної
виконавчої дії, державним виконавцем
не повідомлявся (а.с.87).

За таких обставин, 08.08.2012 року, на
підставі Акту від 07.08.2012 року, державним
виконавцем Вишенського відділу ДВС
Вінницького МУЮ винесено постанову про
стягнення з боржника виконавчого збору
у розмірі 680 грн (а.с.93). Копію постанови,
згідно супровідного листа (а.с.94)
направлено боржнику 08.08.2012 року, проте
докази отримання вказаної постанови в
матеріалах виконавчого провадження
відсутні.

Ухвалою Вінницького міського суду
Вінницької області від 13.11.2012 року в
задоволенні подання державного
виконавця Вишенського відділу
державної виконавчої служби
Вінницького міського управління
юстиції Осипова О.Ю. про роз'яснення
рішення Ленінського районного суду м.
Вінниці від 20.09.2011 року по справі №2-1061/11
було відмовлено (а.с.96-97).

Як вбачається з постанови державного
виконавця Вишенського відділу
державної виконавчої служби
Вінницького міського управління
юстиції Заводнюк І.М. від 24.06.2014 року про
закінчення виконавчого провадження,
виконавче провадження з примусового
виконання виконавчого листа №2-1061
закінчене на підставі п. 8 ч. 1 ст. 49, ст. 50
Закону України «Про виконавче
провадження» в зв'язку з виконанням
рішення.

22.07.2014 року від Вишенського відділу ДВС
Вінницького МУЮ позивачем отримано
постанову про відкриття виконавчого
провадження № 43815958 від 01.07.2014 року про
стягнення виконавчого збору у розмірі
680 грн, зі змісту якої, як зазначено
позивачем, йому стало відомо про
існування постанови про стягнення з
боржника виконавчого збору від 08.08.2012
року (ВП № 33004938).

Позивач вважає, що державним
виконавцем Вишенського відділу ДВС
Вінницького МУЮ неправомірно винесено
постанову про стягнення з боржника
виконавчого збору від 08.08.2012 року (ВП №
33004938), оскільки на момент здійснення
виконавчих дій вказане виконавче
провадження було зупинено згідно
постанови від 31.07.2012 року, у зв'язку із
чим звернувся до суду за захистом
порушених прав.

Розглядаючи справу, суд бере до уваги,
що ухвалою Вінницького міського суду
Вінницької області від 18 вересня 2014
року у даній справі, визнано поважними
причини пропуску позивачем строків
звернення до адміністративного суду.

Надаючи правову оцінку оскаржувані
постанові, суд звертає увагу, що у
відповідності до ст. 181 КАС України
учасники виконавчого провадження та
особи, які залучаються до проведення
виконавчих дій, мають право звернутися
до адміністративного суду із позовною
заявою, якщо вважають, що рішенням,
дією, або бездіяльністю державного
виконавця чи іншої посадової особи
державної виконавчої служби порушено
їхні права, свободи чи інтереси, а
також, якщо законом не встановлено
інший порядок судового оскарження
рішень, дій чи бездіяльності таких
осіб.

Умови і порядок виконання рішень судів
та інших органів (посадових осіб), що
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі
невиконання їх у добровільному
порядку, визначені Законом України
«Про виконавче провадження» (далі
Закон № 606).

Згідно ст. 1 Закону № 606 виконавче
провадження як завершальна стадія
судового провадження та примусове
виконання рішень інших органів
(посадових осіб) - це сукупність дій
органів і посадових осіб, визначених у
цьому Законі, що спрямовані на
примусове виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб), які
провадяться на підставах, в межах
повноважень та у спосіб, визначених цим
Законом, іншими нормативно-правовими
актами, прийнятими відповідно до цього
Закону та інших законів, а також
рішеннями, що відповідно до цього
Закону підлягають примусовому
виконанню (далі - рішення).

Відповідно до ч.1 ст.11 Закону № 606
державний виконавець зобов'язаний
вживати передбачених цим Законом
заходів примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

Як зазначалося, 08.06.2012 року державним
виконавцем Вишенського відділу ДВС
Вінницького МУЮ винесено постанову про
відкриття виконавчого провадження ВП
№ 33004938 з виконання виконавчого листа №
2-1061 від 29.02.2012 року Ленінського
районного суду м. Вінниці про
приведення земельної ділянки НОМЕР_1 до
первинного стану шляхом знесення
металевої огорожі за рахунок ОСОБА_1 та
звільнення самовільно зайнятої
земельної ділянки НОМЕР_1, розташовану
за адресою м. Вінниця, садове
товариство "Ромашка". Строк для
добровільного виконання встановлено
до 15.06.2012 року.

Згідно з частиною першою статті 28
Закону України "Про виконавче
провадження" у разі невиконання
боржником рішення майнового характеру
у строк, встановлений частиною другою
статті 25 цього Закону для самостійного
його виконання, постановою державного
виконавця з боржника стягується
виконавчий збір у розмірі 10 відсотків
суми, що підлягає стягненню, або
вартості майна боржника, що підлягає
передачі стягувачу за виконавчим
документом. У разі невиконання
боржником у той самий строк рішення
немайнового характеру виконавчий збір
стягується в розмірі сорока
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян з боржника - фізичної особи і в
розмірі вісімдесяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян з боржника -
юридичної особи.

Суд звертає увагу, що у постанові про
відкриття виконавчого провадження
державний виконавець встановлює строк
для добровільного виконання рішення
суду, який не повинен перевищувати семи
днів з моменту винесення постанови та у
випадку невиконання боржником у
зазначений строк рішення суду
державний виконавець на наступний день
після закінчення встановлено строку
розпочинає примусове виконання
рішення, при цьому з боржника підлягає
стягненню виконавчий збір.

Відповідно до п. 3.7.1 Інструкції з
організації примусового виконання
рішень, затвердженої наказом
Міністерства юстиції України від 02.04.2012
р. № 512/5 постанова про стягнення
виконавчого збору виноситься при
першому надходженні виконавчого
документа державному виконавцю на
наступний день після завершення
строку, наданого боржнику для
самостійного виконання рішення. У
постанові про стягнення виконавчого
збору визначається розмір виконавчого
збору, що підлягає стягненню,
зазначений у частині першій статті 28
Закону. Примусове стягнення
виконавчого збору здійснюється
відповідно до вимог Закону.

31.07.2012 року Вишенський відділ ДВС
Вінницького МУЮ звернувся до
Ленінського районного суду м. Вінниці
за роз'ясненнями судового рішення від
20.09.2011 року яке було предметом
виконання (а.с.85-86).

Частиною 1 ст. 34 Закону України «Про
виконавче провадження» встановлено, що
у разі якщо викладена у виконавчому
документі резолютивна частина рішення
є незрозумілою, державний виконавець
або сторони виконавчого провадження
мають право звернутися до суду, який
видав виконавчий документ, із заявою
про роз'яснення відповідного рішення.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 38 Закону України «Про
виконавче провадження» встановлено, що
виконавче провадження може бути
зупинено у разі звернення державного
виконавця до суду, який видав
виконавчий документ, із заявою про
роз'яснення рішення, що підлягає
виконанню, про відстрочку або
розстрочку виконання, а також про
встановлення чи зміну способу і
порядку виконання.

Частиною 1 ст. 39 Закону України «Про
виконавче провадження» встановлено, що
державний виконавець виносить
вмотивовану постанову про зупинення
виконавчого провадження з підстав,
передбачених статтями 37 і 38 цього
Закону, яка затверджується
начальником або заступником
начальника відділу, якому
підпорядкований державний виконавець.
Постанову про зупинення виконавчого
провадження з підстав, передбачених
статтею 37 цього Закону, державний
виконавець виносить не пізніше
наступного робочого дня, коли йому
стало відомо про такі обставини. Копія
постанови надсилається сторонам у
триденний строк.

У зв'язку зі зверненням до суду за
роз'ясненням судового рішення, 31.07.2012
року старшим державним виконавцем
Вишенського відділу ДВС Вінницького
МУЮ було винесено постанову про
зупинення виконавчого провадження ВП
№ 33004938.

До того, 24.07.2012 року державним
виконавцем за заявою боржника у
виконавчому провадженні (позивача у
справі) прийнято постанову про
відкладення виконавчих дій до 07.08.2012
року, у зв'язку із отриманням боржником
постанови про відкриття виконавчого
провадження після закінчення строку
для її добровільного виконання (а.с.83).

В подальшому, як вбачається з акта
державного виконавця від 07.08.2012 року (в
останній день коли боржник вправі
виконати рішення суду згідно постанови
про відкладення виконавчих дій від
24.07.2012 року), державним виконавцем при
примусовому виконанні виконавчого
листа, в присутності ОСОБА_5 при виході
за адресою м. Вінниця, Садове
товариство "Ромашка" встановлено, що
земельна ділянка НОМЕР_1 до первинного
стану шляхом знесення металевої
огорожі за рахунок ОСОБА_1 не приведена,
металева огорожа не знесена,
самовільно зайнята ним земельна
ділянка НОМЕР_1 не звільнена. При
складанні даного акта боржник ОСОБА_1
присутній не був, як вбачається із
матеріалів виконавчого провадження,
про час і місце вчинення даної
виконавчої дії, державним виконавцем
не повідомлявся.

За вказаних обставин, 08.08.2012 року
державним виконавцем Вишенського
відділу ДВС Вінницького МУЮ винесено
постанову про стягнення з боржника
виконавчого збору у розмірі 680 грн.
Копію постанови, згідно супровідного
листа (а.с.94) направлено боржнику 08.08.2012
року, проте докази отримання вказаної
постанови в матеріалах справи
відсутні.

Позивач зазначає, що відповідачем
неправомірно винесено постанову про
стягнення виконавчого збору від 08.08.2012
року (ВП № 33004938), оскільки у вказаний
період здійснення виконавчих дій було
зупинено.

Надаючи оцінку зазначеним доводам суд
зазначає, що статтею 6 Закону України
«Про виконавче провадження»
встановлено, що державний виконавець
зобов'язаний використовувати надані
йому права відповідно до закону і не
допускати у своїй діяльності порушення
прав та законних інтересів фізичних і
юридичних осіб.

Як вбачається з копії постанови про
зупинення виконавчого провадження від
31.07.2012 року, винесеної державним
виконавцем Вишенського відділу
державної виконавчої служби
Вінницького міського управління
юстиції Осиповим О.Ю., виконавче
провадження з примусового виконання
виконавчого листа №2-1061 виданого 29.02.2012
року Ленінським районним судом м.
Вінниці було зупинено на підставі п. 1 ч.
1 ст. 38, ст. 39 Закону України «Про
виконавче провадження» в зв'язку із
зверненням державного виконавця до
суду із поданням про роз'яснення
рішення суду у справі № 2-1061.

Відповідно до ч.4 ст.39 вищезазначеного
Закону протягом строку, на який
виконавче провадження зупинено,
виконавчі дії не провадяться.
Накладений державним виконавцем арешт
на майно боржника, у тому числі на кошти
на рахунках і вкладах боржника у
банках та інших фінансових установах,
не знімається. У період зупинення
виконавчого провадження державний
виконавець має право звертатися до
суду в порядку, встановленому цим
Законом, а також вживати заходів щодо
розшуку боржника (його майна) або
перевірки його майнового стану.

Відповідно до п. 5 ст. 39 Закону України
«Про виконавче провадження» після
усунення обставин, які стали підставою
для зупинення виконавчого провадження,
державний виконавець протягом трьох
днів з моменту, коли йому стало про це
відомо, зобов'язаний своєю постановою
поновити виконавче провадження за
власною ініціативою або за заявою
стягувача. Копії постанови
надсилаються сторонам у триденний
строк.

Ухвала Вінницького міського суду
Вінницької області від 13.11.2012 року, якою
в задоволенні подання державного
виконавця Вишенського відділу
державної виконавчої служби
Вінницького міського управління
юстиції Осипова О.Ю. про роз'яснення
рішення Ленінського районного суду м.
Вінниці від 20.09.2011 року по справі №2-1061/11
було відмовлено, надійшла державному
виконавцю 30 листопада 2012 року. При
цьому, постанова про стягнення
виконавчого збору була винесена в
період зупинення виконавчих дій та до
того, як виникла підстава для
поновлення виконавчого провадження, а
саме 08.08.2012 року.

На підставі викладеного суд прийшов до
висновку, що державним виконавцем не
було дотримано вимог ч. 4 ст. 39 Закону
України "Про виконавче провадження" при
винесенні постанови від 08.08.2012 року, що
призвело до порушення прав позивача.

Крім того, про протиправність
оскаржуваної постанови від 08.08.2012 року
свідчить і те, що Акт державного
виконавця яким встановлено факт
невиконання судового рішення та на
підставі якого прийнято оскаржувану
постанову про стягнення із боржника
виконавчого збору від 08.08.2012 року,
складено 07.08.2012 року, тобто передчасно,
так як 07.08.2012 року - це останній день,
коли боржник міг виконати добровільно
рішення суду згідно постанови про
відкладення виконавчих дій від 24.07.2012
року.

Водночас, представник відповідача
зазначив, що постанова про зупинення
виконавчого провадження № 33003138 ним
була скасована 31.07.2012 року, про що
видана постанова про скасування
процесуального документу.

Проте, суд критично ставиться до
вказаних доводів відповідача з огляду
на те, що ухвалою Вінницького міського
суду Вінницької області від 19.09.2014 року
постанову головного державного
виконавця Вишенського відділу ДВС
Вінницького МУЮ від 31.07.2012 року (ВП №
33004938) визнано неправомірною та
скасовано.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України,
обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Підсумовуючи встановлені судом
обставини, слід зазначити, що
постанова державного виконавця про
стягнення виконавчого збору від 08.08.2012
року підлягає скасуванню, оскільки
приймаючи її державний виконавець в
порушення встановленої процедури
констатував факт невиконання судового
рішення в період, коли виконавче
провадження було зупинено постановою
від 31.07.2012 року. Факт зупинення
виконавчого провадження свідчить і про
зупинення обов'язку боржника у
виконавчому провадженні вчиняти дії, з
метою виконання судового рішення. Тому,
застосовані до боржника санкції за
невчинення тих дій, обов'язок вчиняти
які починаючи із 31.07.2012 року
призупинено є протиправним. Крім того,
про неправомірність оскаржуваної
постанови від 08.08.2012 року свідчить і те,
що Акт державного виконавця від 07.08.2012
року яким встановлено факт невиконання
судового рішення складено в останній
день, коли боржник міг виконати рішення
суду враховуючи строк наданий
постановою про відкладення виконавчих
дій.

Враховуючи викладене, постанову про
стягнення із боржника виконавчого
збору від 08.08.2012 року (ВП № 33004938) слід
визнати протиправною та скасувати.

Розподіляючи понесені позивачем
судові витрати, суд керуючись ч. 1 ст. 94
КАС України, доходить висновку про
наявність підстав для стягнення із
Державного бюджету України на користь
ОСОБА_1 сплачений при зверненні до суду
судовий збір в сумі 73 грн. 08 коп.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163,
167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити
повністю.

Визнати протиправною та скасувати
постанову про стягнення із боржника
виконавчого збору від 08.08.2012 року (ВП №
33004938).

Стягнути із Державного бюджету України
в користь ОСОБА_1 сплачений при
зверненні до суду судовий збір в сумі 73
грн. 08 коп. (сімдесят три гривні вісім
копійок).

Постанова набирає законної сили в
порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України
апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Якщо
суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя
Богоніс Михайло Богданович