Справа № 817/3383/14
Суддя: Шарапа В.М.
Дата ухвалення: 2014-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

817/3383/14

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №817/3383/14

27 листопада 2014 року

09 год. 50хв.

м. Рівне

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Шарапи В.М., за участю секретаря судового засідання Климчук В.В. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник не прибув,

відповідача: представник не прибув,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Костопільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Рівненській області

до

Товариства з обмеженою відповідальністю "БІ ПАЛ"

про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача в судове засідання не прибув. Про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, подав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача в судове засідання не прибув. Про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, заперечень на адміністративний позов не подав.

Суд вважає за можливе вирішити спір на підставі наявних у матеріалах справи доказів, за відсутності осіб, які беруть участь у справі.

Повно та всебічно з'ясувавши всі обставини справи в сукупності на підставі чинного законодавства, перевіривши їх дослідженими у судовому засіданні доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення повністю.

Судом встановлено, що Товариства з обмеженою відповідальністю "БІ ПАЛ" зареєстроване в якості юридичної особи та взяте на облік як платник податків.

Відповідно до пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України, платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно з пп. 4.1.1 п. 4.1 ст. 4 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" від 21.12.2000 року №2181-III (що був чинним на час виникнення спірних правовідносин, надалі - Закон №2181-III), платник податків самостійно обчислює суму податкового зобов'язання, яку зазначає у податковій декларації, крім випадків, передбачених підпунктом "г" підпункту 4.2.2 пункту 4.2, а також пунктом 4.3 цієї статті.

Підпунктом "б" підпункту 4.2.2 пункту 4.2 статті 4 Закону №2181-III передбачено, що контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму податкового зобов'язання платника податків у разі якщо дані документальних перевірок результатів діяльності платника податків свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов'язань, заявлених у податкових деклараціях.

Підпунктом 4.2.1 пункту 4.2 статті 4 Закону №2181-III визначено, що у разі якщо згідно з нормами цього пункту сума податкового зобов'язання розраховується контролюючим органом, платник податків не несе відповідальності за своєчасність, достовірність та повноту нарахування такої суми, проте несе відповідальність за своєчасне і повне погашення нарахованого податкового зобов'язання та має право на оскарження цієї суми у порядку, встановленому цим Законом.

Підпунктом 5.2.5 пункту 5.2 статті 5 Закону №2181-III встановлено, що з урахуванням строків давності платник податків має право оскаржити до суду рішення контролюючого органу про нарахування податкового зобов'язання у будь-який момент після отримання відповідного податкового повідомлення.

В силу вимог абзацу 5 підпункту 5.2.4 пункту 5.2 статті 5 Закону №2181-III, при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу податкове зобов'язання вважається неузгодженим до розгляду судом справи по суті та прийняття відповідного рішення.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 08.11.2010 року по справі №2а-3638/09/1770 у задоволенні позову відмовлено повністю (а.с. 36-38).

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 11.09.2014 року постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 08.11.2010 року по справі №2а-3638/09/1770 залишено без змін (а.с. 17-18).

Вказані судові рішення набрали законної сили (а.с. 39).

В силу вимог частини 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, грошове зобов'язання відповідача, визначене у вказаних податкових повідомленнях-рішеннях, є узгодженим, а обставини правомірності його визначення, встановлені судовими рішеннями, що набрали законної сили.

Відповідно до абз. 4 п. 56.18 ст. 56 Податкового кодексу України, при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Згідно з абз. 2 п. 57.3 ст. 57 Податкового кодексу України, у разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов'язання платник податків зобов'язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Проте, відповідачем у строк встановлений законом строк не було сплачено узгоджене грошове зобов'язання у загальній сумі 158488,00 грн.

Пунктом 59.1 статті 59 Податкового кодексу України передбачено, що в разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Абзацом 2 пункту 59.5 статті 59 Податкового кодексу України визначено, що в разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Станом на дату розгляду справи судом податкова заборгованість у загальній сумі 158488,00 грн. відповідачем не погашена.

Підпунктом 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України визначено, що контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

За наведених обставин, позовні вимоги підтверджені належними та допустимими доказами і підлягають до задоволення повністю.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Шарапа В.М.