Справа № 826/16060/14
Суддя: Мазур А.С.
Дата ухвалення: 2014-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Мазур А.С. розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом

Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління

Міндоходів у м. Києві

до

Товариства з обмеженою відповідальністю "Рембудсервіс-2002"

про

стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

Державна податкова інспекція у Голосіївському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою, у якій просить стягнути з банківських рахунків Товариства з обмеженою відповідальністю "Рембудсервіс 2002" заборгованість перед бюджетом у розмірі 455 710,06 грн.

Зі змісту позовних вимог вбачається, що податковий борг відповідача у розмірі 455 710,06 грн. виник у зв’язку з допущенням Товариством з обмеженою відповідальністю "Рембудсервіс 2002" порушень податкового законодавства та з несплатою податкових зобов'язань з податку на додану вартість та податку на прибуток у передбачені законодавством строки.

Відповідач в судове засідання не прибув, свого відношення з приводу заявлених позовних вимог не висловив, хоча попереджався про дату, час та місце проведення судового засідання належним чином.

Керуючись ч. 6 ст. 128 КАС України суд розглянув справу у письмовому провадженні.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно наявного в матеріалах справи розрахунку відповідач має заборгованість перед бюджетом на загальну суму 455 710,06 грн.

Так, заборгованість у відповідача виникла у зв’язку із наступним.

ДПІ у Голосіївському районі ГУ Міндоходів у м. Києві проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ “Рембудсервіс 2002” з питань дотримання вимог податкового законодавства при здійсненні фінансово-господарських операцій з ТОВ “Клуб С”, ТОВ “Віпбудпром”, ТОВ “СВН Антарекс” та ПП “Унісон Дизайн” за період з 01.01.2011 року по 31.12.2012 року, про що складено відповідний акт від 22.08.2013 року №137/1-22-08-31745169.

За результатами викладеного вище, в акті перевірки зроблено висновок про порушення ТОВ “Рембудсервіс 2002” п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, в результаті чого ТОВ “Рембудсервіс 2002” занижено податок на додану вартість, що підлягає сплаті в бюджет всього у сумі 191 131,00 грн., а саме по періодах: у березні 2012 року у сумі 102 833,00 грн., у квітні 2012 року у сумі 20 000,00 грн., у липні 2012 року у сумі 23 231,00 грн., у серпні 2012 року у сумі 41 667,00 грн., у жовтні 2012 року у сумі 3 400,00 грн.

Зазначене податкове повідомлення-рішення було оскаржено в судовому порядку, постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.04.2014 року по справі №826/1708/14 у завдовленні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Рембудсервіс 2002" відмовлено повністю.

Надалі ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 03.07.2014 року, винесеною за результатами перегляду в порядку апеляційного провадження постанови Окружного адміністративного суду м. Києва від 18.04.2014 року, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Рембудсервіс 2002" було залишено без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.04.2014 року по справі №826/1708/14-залишено без змін.

Крім того, податкова заборгованість відповідача з податку на додану вартість виникла на підставі самостійно поданих податкових декларацій:

- №9008763 878 від 20.02.2014р. - якою задекларовано зобов'язання з ПДВ 2105 грн.;

В період з 30.05.2014 року по 30.09.2014 року відповідачу нараховано податкові зобов'язання з авансових внесків з податку на прибуток приватних підприємств на загальну суму 18 741 грн.

Надаючи правову оцінку позовним вимогам, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст.67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

У відповідності до пп. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

В силу пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання набуває статусу податкового боргу.

Відповідно до п.п. 16.1.3 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України на відповідача, як на платника податків, покладено обов’язки подавати до державних податкових органів та інших державних органів відповідно до законів декларації, бухгалтерську звітність та інші документи і відомості, пов’язані з обчисленням і сплатою податків і зборів (обов’язкових платежів); сплачувати належні суми податків і зборів (обов’язкових платежів) у встановлені законом терміни.

Пунктом 57.1 статті 57 Податкового кодексу України передбачено, що платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Пунктом 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України передбачено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Згідно п.58.2 ст.58 цього кодексу, податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) за кожним окремим податком, збором та/або разом із штрафними санкціями, передбаченими цим Кодексом, а також за кожною штрафною (фінансовою) санкцією за порушення норм іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на такий контролюючий орган, та/або пенею за порушення строків розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Пунктом 58.3 ст.58 Кодексу передбачено, що податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) юридичній особі, якщо його передано посадовій особі такої юридичної особи під розписку або надіслано листом з повідомленням про вручення.

Пунктом 56.18 статті 56 Податкового кодексу України передбачено, що з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов'язання у будь-який момент після отримання такого рішення.

У відповідності із положеннями ч.5 ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення.

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до пункту 57.3 статті 57 Кодексу, у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

При цьому відповідно до п. 59.5 ст. 59 Податкового кодексу України у разі коли у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується, погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що виник після надіслання (вручення) податкової вимоги.

На виконання вимог ст. 59 Податкового кодексу України позивачем направлено на юридичну адресу відповідача податкову вимогу від 12.02.2014 року № 43-25,яка вручена представнику відповідача за довіреністю 21.02.2014 року, що підтверджується матеріалами справи.

Органами, уповноваженими здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах їх повноважень, згідно з п. 41.5 ст. 41 Податкового кодексу України, є виключно органи державної податкової служби.

Підпунктом 20.1.28 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України передбачено, що органи державної податкової служби мають право стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов’язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом.

Зокрема, підпунктом 20.1.18 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України передбачено право органів державної податкової служби звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини.

Джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами (п. 87.2 п. 87.1 ст. 87 Податкового кодексу України).

Орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі (п. 95.1 ст. 95 Податкового кодексу України).

Згідно з підпунктом 95.2 ст. 95 Податкового кодексу України стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги.

Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання органам державної податкової служби, у розмірі суми податкового боргу або його частини (п. 95.3 ст. 95 Податкового кодексу України).

Беручи до уваги вищевикладені положення законодавства та встановлені по справі обставини, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до ч.4 ст. 94 КАС України у справах, в яких позивачем є суб’єкт владних повноважень, а відповідачем – фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись положеннями статей 69-71, 122, 128, 158-163, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,–

ПОСТАНОВИВ:

1.Адміністративний позов - задовольнити повністю.

Постанова набирає законної сили в строки та порядку, встановленому статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя А.С. Мазур