Справа № 142/1744/14-а
Суддя: Щерба Н. Л.
Дата ухвалення: 2014-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 142/1744/14-а
П О С Т А Н О В А

26.11.2014
Іменем України
смт.Піщанка

Піщанський районний суд Вінницької
області

В складі :

Головуючого судді
Щерби Н. Л.

при секретарі
Косован О. В.,

з участю представника
позивача ОСОБА_1.

та представника
відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт. Піщанка Вінницької
області

адміністративну справу за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_4 сільської ради
Піщанського району Вінницької області
та ОСОБА_4 сільського голови – ОСОБА_5
про визнання бездіяльності суб’єкта
владних повноважень протиправною ,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_3 звернулася до суду з
позовом до ОСОБА_4 сільської ради
Піщанського району Вінницької області
та ОСОБА_4 сільського голови – ОСОБА_5
про визнання бездіяльності суб’єкта
владних повноважень протиправною. В
своєму позові позивач просить суд
визнати протиправною бездіяльність
відповідача ОСОБА_4 сільського голови
ОСОБА_5, яка полягає в тім, що заява
ОСОБА_3 від 12 березня 2014 року не була
направлена на розгляд сесії ОСОБА_4
сільської ради з проектом рішення, та в
тім що відповідач самостійно, з
перевищенням повноважень, вирішила
дану заяву, направивши відповідь від 8
квітня 2014 року; а також просить визнати
протиправною бездіяльність
відповідача ОСОБА_4 сільської ради, яка
полягає в відсутності розгляду заяви
ОСОБА_3 від 12 березня 2014 року сесією
ради в встановленому законом порядку;
зобов'язати відповідача ОСОБА_4
сільського голови ОСОБА_5 передати
заяву ОСОБА_3 від 12 березня 2014 року, на
розгляд сесії ОСОБА_4 сільської ради;
зобов'язати сесію ОСОБА_4 сільської
ради надати ОСОБА_3 дозвіл на
виготовлення проекту відведення
земельної ділянки площею 0,01 га для
індивідуального гаражного будівництва
по вул.. Пушкіна, 11, с. Чорномин
Піщанського району Вінницької області.

Свої вимоги мотивує тим, що з 25 липня 1994
року вона являється власником квартири
АДРЕСА_1. В 2009 році у неї та в її родини
виникла необхідність в будівництві
гаража для зберігання належного їм
автомобіля. В квітні 2009 року вона
звернулась з заявою до ОСОБА_4
сільської ради про надання дозволу на
будівництво гаража. 30 квітня 2009 року
виконавчий комітет ОСОБА_4 сільської
ради зобов'язав її виготовити проект
відведення земельної ділянки під
будівництво гаража по вул. Пушкіна, 11,
після чого мав надати дозвіл на
виготовлення будівельного паспорта на
будівництво (протокол засідання
виконкому № 4 від 30.04.2009 р.). Вказане
рішення виконавчого комітету виконано
не було, оскільки жодна з проектних
організацій без рішення сесії
сільської ради замовлення на
виготовлення технічної документації
не приймала. 12 березня 2014 року вона
повторно звернулась вже до голови
ОСОБА_4 сільської ради ОСОБА_5 з заявою
про надання дозволу на виготовлення
технічної документації із
землеустрою щодо встановлення меж
земельної ділянки для індивідуального
гаражного будівництва площею 0,01 га.
Відповіддю вих.. № 232 від 08.04.2014 р. за
підписом сільського голови ОСОБА_5 її
повідомлено про порядок набуття
права на земельну ділянку та окремо
зазначено, що згідно ст.. 42 Земельного
кодексу України, у разі приватизації
громадянами багатоквартирного жилого
будинку відповідна земельна ділянка
може передаватися безоплатно у
власність або надаватись у
користування об'єднанню власників. Як
наслідок, 22 квітня 2014 року вона змушена
була звернутись до ОСОБА_4 сільського
голови з заявою, якою просила надати
відомості про те, чи перебуває будинок
№ 11 по вулиці Пушкіна в селі Чорномин
в комунальній власності
територіальної громади села Чорномин,
чи у власності інших осіб, а також, за
наявності, надати копію рішення сесії
ОСОБА_4 сільської ради про прийняття
будинку до комунальної власності.
Відповіддю за вих.. № 265 від 29.04.2014 р. її
повідомили, що термін розгляду її заяви
продовжено. До даного часу вказаних в
заяві відомостей вона не отримала.

А тому позивач, вважає, що відносно неї
має місце протиправна бездіяльність
органу місцевого самоврядування та
службової особи органу місцевого
самоврядування – ОСОБА_4 сільського
голови ОСОБА_5, через наступне.

Відповідно ч. 1 ст. 116 Земельного
кодексу України, громадяни та юридичні
особи набувають права власності та
права користування земельними
ділянками із земель державної або
комунальної власності за рішенням
органів виконавчої влади або органів
місцевого самоврядування в межах їх
повноважень, визначених цим Кодексом
або за результатами аукціону, ч. 2 даної
статті передбачає, що набуття права
на землю громадянами та юридичними
особами здійснюється шляхом передачі
земельних ділянок у власність або
надання їх у користування. Порядок
безоплатної приватизації земельних
ділянок громадянами встановлено ст..
118 Земельного кодексу України.
Громадянин, зацікавлений у
приватизації земельної ділянки, яка
перебуває у його користуванні, подає
заяву до відповідного органу
виконавчої влади або органу місцевого
самоврядування, який передає земельні
ділянки державної чи комунальної
власності у власність відповідно до
повноважень, визначених статтею 122
цього Кодексу. Відповідно ч. 1 ст. 122
Земельного кодексу України, сільські,
селищні, міські ради передають
земельні ділянки у власність або у
користування із земель комунальної
власності відповідних територіальних
громад для всіх потреб. Відповідно п. 34
ст. 25 Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні» до загальної
компетенції сільських, селищних,
міських рад відноситься вирішення
відповідно до закону питань
регулювання земельних відносин. До
повноважень сільського голови,
відповідно ч. 4 ст. 42 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні»,
належить скликання сесії ради,
внесення пропозицій та формування
порядку денного сесій ради і
головування на пленарних засіданнях
ради, забезпечення підготовки рішень
ради з інших питань, що належать до її
відання. Таким чином, позивач вважає, що
її заява про надання дозволу на
виготовлення технічної документації
із землеустрою щодо встановлення меж
земельної ділянки для індивідуального
гаражного будівництва мала бути
подана сільським головою на розгляд
сесії сільської ради не пізніше одного
місяця з дати її надходження, а сесія
сільської ради мала прийняти
відповідне рішення - або надати такий
дозвіл, або відмовити в його наданні,
вказавши підстави відмови.
Протиправна бездіяльність
відповідача ОСОБА_4 сільського голови
полягає (на думку позивача) в тім, що її
(позивача) заява від 12 березня 2014 року
не була направлена на розгляд сесії
ОСОБА_4 сільської ради з проектом
рішення, та в тім що відповідач
самостійно, з перевищенням
повноважень, вирішив дану заяву,
направивши їй (позивачу) відповідь від 8
квітня 2014 року, якою фактично відмовив
в наданні дозволу на виготовлення
технічної документації, чим порушив її
(позивача) конституційні права, в тому
числі право на землю. Протиправна
бездіяльність ОСОБА_4 сільської ради
полягає в відсутності розгляду її
заяви сесією ради в встановленому
законом порядку, оскільки відповідно ч.
6 ст. 42 Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні» при
здійсненні наданих повноважень
сільський, селищний, міський голова є
відповідальним перед відповідною
радою.

Відповідно п. 5 рішення
Конституційного Суду України № 7-рп/2009
від 16.04.2009 р. у Конституції України
зазначено, що рішення органів
місцевого самоврядування з мотивів їх
невідповідності Конституції чи
законам України зупиняються у
встановленому законом порядку з
одночасним зверненням до суду (частина
друга статті 144). Цьому
конституційному положенню
відповідають Закон України «Про
місцеве самоврядування в Україні», у
частині десятій статті 59 якого
визначено, що акти органів та
посадових осіб місцевого
самоврядування з мотивів їх
невідповідності Конституції або
законам України визнаються
незаконними в судовому порядку. Зі
змісту частини другої статті 144
Конституції України та частини десятої
статті 59 Закону вбачається, що рішення
органів місцевого самоврядування та
їх посадових осіб з мотивів
невідповідності Конституції або
законам України визнаються
незаконними з ініціативи
заінтересованих осіб судом загальної
юрисдикції, тобто в судовому порядку.
Однак, як вважає Конституційний Суд
України, це не позбавляє орган
місцевого самоврядування права за
власною ініціативою або ініціативою
інших заінтересованих осіб змінити чи
скасувати прийнятий ним правовий акт (
у тому числі і з мотивів
невідповідності Конституції чи
законам України). Конституційний Суд
України зазначає, що в Конституції
України закріплено принцип, за яким
права і свободи людини та їх гарантії
визначають зміст і спрямованість
діяльності держави, яка відповідає
перед людиною за свою діяльність
(стаття Конституції України ). Органи
місцевого самоврядування є
відповідальними за свою діяльність
перед юридичними і фізичними особами
(стаття 74 Закону). В зв'язку із тим, що
до даного часу достеменно не
встановлено, хто є власником будинку, в
якому вона (позивач) проживає, кому
належить земельна ділянка під
будинком, позивач вважає, що земельна
ділянка, яку вона просить передати їй у
власність, в межах виділяється вперше,
тому, відповідно ст. ч. 1 ст. 51 Закону
України «Про землеустрій», має бути
надано дозвіл на виготовлення проекту
землеустрою на нове землеволодіння -
земельну ділянку для індивідуального
гаражного будівництва площею 0,01 га по
вул.. Пушкіна, 11 с. Чорномин Піщанського
району Вінницької області.

Від відповідача по справі – ОСОБА_5, на
адресу суду надійшли заперечення на
вказаний позов, в якому вона просить
суд відмовити в його задоволенні з
слідуючих підстав. В запереченнях
відповідач вказала, що в квітні 2009 року
дійсно від ОСОБА_3 надійшла заява на
адресу виконавчого комітету ОСОБА_4
сільської ради про надання дозволу на
будівництво гаража в с. Чорномин по вул.
Пушкіна, 11, на прилеглій до
комунального будинку території.
Вказану заяву було розглянуто на
засіданні виконкому ОСОБА_4 сільської
ради 30 квітня 2009 року та було прийнято
рішення зобов’язати заявника ОСОБА_3
виготовити проект відведення
земельної ділянки під будівництво
гаража, після чого надати дозвіл на
будівництво. Для цього заявнику ОСОБА_3
необхідно було надати до сесії
сільської ради заяву відповідного
змісту, чого нею зроблено не було. А
виконавчий комітет не наділений
повноваженнями наділення чи виділення
земельних ділянок. Це є компетенцією
рад відповідно до ст.. 25 Закону України
«Про місцеве самоврядування в
Україні». В період з 2009 року по 11
березня 2014 року заяв цього змісту від
ОСОБА_3 до сільської ради не надходило.
В той же час, в 2012 році ОСОБА_3 розпочала
самочинне будівництво на самовільно
зайнятій земельній ділянці
прибудинкової території по вул..
Пушкіна, 11, с. Чорномин. З метою
з’ясування законності вказаного
будівництва та реагуючи на критичні
зауваження мешканців комунального
будинку № 11 та жителів вул.. Пушкіна, в
с. Чорномин, нею як сільським головою
було направлено лист начальнику
інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю
для перевірки законності вказаного
будівництва та наявності дозвільної
документації у ОСОБА_6, який являється
чоловіком ОСОБА_3 та є головою
господарства. За даним фактом було
виявлено порушення та забудовника
ОСОБА_3 притягнуто інспекцією до
адміністративної відповідальності у
вигляді штрафу та надано припис про
усунення виявлених порушень. 12 березня
2014 року на ім’я голови ОСОБА_4
сільської ради надійшла заява від
ОСОБА_3 про надання дозволу на
виготовлення технічної документації
із землеустрою щодо встановлення меж
земельної ділянки для індивідуального
гаражного будівництва загальною
площею 0,1 гектара по вул.. Пушкіна, 11, в с.
Чорномин. Вказану заяву заготовленого
змісту в двох примірниках цього ж числа
до секретаря сільської ради було
надано сином ОСОБА_3 – ОСОБА_7 Так як
заява була адресована не до сесії
сільської ради, того ж дня вона була
передані їй (відповідачу) для
резолюції, де було постановлено
резолюцію на ім’я землевпорядника
сільської ради ОСОБА_8 заявнику було
надано письмову відповідь на заяву від
12 березня 2014 року за Вих. № 232 від 08
квітня 2014 року, враховуючи, що
самовільне будівництво здійснено,
будівля побудована. А 25 квітня 2014 року
на черговій 23 сесії сільської ради 6
скликання заява ОСОБА_3 була розглянута
ще раз. ОСОБА_3 була запрошена на сесію
як підприємець, тому що мало
розглядатися питання благоустрою,
однак ОСОБА_3 на сесії не була присутня,
проігнорувавши повідомлення. Але в
роботі цієї сесіє брав участь син
ОСОБА_3 – ОСОБА_7, який являється
депутатом сільської ради. Най цій же
сесії розглядався депутатський запит
ОСОБА_7. Коментуючи заяву ОСОБА_3 від 12
березня 2014 року нею як сільським
головою було вказано на норму
наділення земельних ділянок для
будівництва індивідуальних гаражів, а
саме 0,01 га, а не 0.1 га як вказано в зяаві
ОСОБА_3, на що депутат ОСОБА_7 сказав, що
це суто технічна помилка. Також було
зачитано рішення по даному питанню. 30
квітня 2014 року ОСОБА_3 поштою було
надіслано письмову відповідь про
повний розгляд її заяви від 12 березня
2014 року за Вихідним № 268 від 30 квітня 2014
року. 22 квітня 2014 року від ОСОБА_3 на
адресу голови сільської ради було
подано ще одну заяву про надання
відомостей щодо перебування будинку №
11 по вулиці Пушкіна в селі Чорномин в
комунальній власності територіальної
громади села Чорномин, чи у власності
інших осіб, а також, за наявності,
надати копію рішення сесії ОСОБА_4
сільської ради про прийняття будинку
до комунальної власності. Про розгляд
заяви заявнику ОСОБА_3 було надано
відповідь з додатками за Вих № 265 від 29
квітня 2014 року та за Вих № 285 від 15
травня 2014 року.

До суду також було надано заперечення
на позовну заяву ОСОБА_3 про визнання
бездіяльності суб’єкта владних
повноважень протиправною від
представника відповідача по справі –
ОСОБА_5, ОСОБА_2, в якій він вказує на те,
що позовна заява є безпідставною, а
тому не підлягає задоволенню
посилаючись на те, що заява ОСОБА_3 від 12
березня 2014 року про виділення
земельної ділянки для будівництва
індивідуального гаража розглянута на
черговому засіданні сесії ОСОБА_4
сільської ради 25 квітня 2014 року. Про
результати розгляду даної заяви ОСОБА_3
було повідомлено листом за вихідним №
268 від 30 квітня 2014 року, на
підтвердження чого надав суду копії
зазначених документів.

В судовому засіданні позивач та її
представник ОСОБА_1 заявлені позовні
вимоги підтримали повністю та просили
їх задовольнити.

Відповідач та її представник ОСОБА_2 в
судовому засіданні позовні вимоги не
визнали та просили відмовити в
задоволенні позову з підстав,
викладених в їх запереченнях.
Відповідач просила стягнути із
позивача понесенні нею судові витрати
на правову допомогу.

Свідок ОСОБА_8 суду пояснив, що спочатку
повинна бути заява про наділення
земельної ділянки, а потім виділяється
земельна ділянка і вже потім
виготовляється технічна документація
на виділену земельну ділянку.

Свідок ОСОБА_9, в судовому засіданні
пояснила, що засідання 23 сесії 6
скликання сільської ради відбулося 25
квітня 2014 року. Заява позивача – ОСОБА_3
розглядалася на вказаній сесії і було
прийнято умовне рішення, оскільки
заява не відповідала вимогам, рішення
було лише запротокольоване.

Заслухавши пояснення сторін, їх
представників, свідків, дослідивши
матеріали справи, суд вважає, що
позовні вимоги слід задовольнити
частково з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України,
основним завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їх посадових та
службових осіб, інших суб’єктів при
здійсненні ними управлінських функцій.

Частиною 2 ст. 71 КАС України визначено,
що в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб’єкта владних
повноважень обов’язок щодо
доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо він
заперечує проти адміністративного
позову.

Відповідач, покладений на нього
обов’язок щодо доказування суду
правомірності своїх дій виконав не в
повній мірі та частково спростував
доводи позивача.

В судовому засіданні встановлено, що
позивачем по справі оскаржується
бездіяльність відповідача, яка полягає
в тому, що заява позивача - ОСОБА_3 від 12
березня 2014 року, адресована ОСОБА_4
сільському голові не була направлена
на розгляд сесії ОСОБА_4 сільської ради
з проектом рішення, та в тім що
відповідач самостійно, з перевищенням
повноважень, вирішив дану заяву,
направивши відповідь від 8 квітня 2014
року; та у відсутності розгляду заяви
ОСОБА_3 від 12 березня 2014 року сесією
ради в встановленому законом порядку, а
також позовна заява містить вимоги
зобов'язати відповідача ОСОБА_4
сільського голову ОСОБА_5 передати
заяву ОСОБА_3 від 12 березня 2014 року, на
розгляд сесії ОСОБА_4 сільської ради та
зобов'язати сесію ОСОБА_4 сільської
ради надати ОСОБА_3 дозвіл на
виготовлення проекту відведення
земельної ділянки площею 0,01 га для
індивідуального гаражного будівництва
по вул.. Пушкіна, 11, с. Чорномин
Піщанського району Вінницької області.

Судом встановлено, що 12 березня 2014 року
ОСОБА_3 звернулася із заявою до Голови
ОСОБА_4 сільської ради, в якій просила
надати дозвіл на виготовлення
технічної документації із землеустрою,
щодо встановлення меж земельної
ділянки для індивідуального гаражного
будівництва загальною площею 0,1
гектара, що знаходиться за адресою с.
Чорномин, вул. Пушкіна, 11. Дана заява
була отримана ОСОБА_4 сільською радою
за вхідним номером 7 від 12 березня 2014
року та того ж дня передана для
резолюції голові ОСОБА_4 сільської
ради. Відповідно до резолюції,
нанесеної 12 березня 2014 головою ОСОБА_4
сільської ради на заяві ОСОБА_3 від 12
березня 2014 року, дана заява ОСОБА_3 була
передана землевпоряднику ОСОБА_8, якому
було доручено вивчити дане питання та
надати письмову відповідь заявнику
згідно чинного законодавства, а також
дане питання винести на розгляд сесії
сільської ради.

Відповідно до листа ОСОБА_4 сільської
ради Піщанського районну Вінницької
області від 08 квітня 2014 року № 232,
ОСОБА_4 сільська рада повідомила про
розгляд заяви ОСОБА_3 від 12 березня 2014
року щодо надання дозволу на
виготовлення технічної документації
із землеустрою, щодо встановлення меж
земельної ділянки для індивідуального
гаражного будівництва загальною
площею 0,1 гектара, що знаходиться за
адресою с. Чорномин, вул. Пушкіна, 11 та
вказала у вказаному листі, що
відповідно до ст.. 116, 121, ст. 42 ЗК України
передбачено підстави набуття права на
земельну ділянку та права користування
земельними ділянками тільки за
рішенням органів місцевого
самоврядування , в межах повноважень, а
також норми для будівництва
індивідуальних гаражів (не більше 0, 01
га), а не 0, 1 га як зазначено в заяві.
Також у листі вказано, що згідно ст.. 42 у
разі приватизації громадянами
багатоквартирного жилого будинку
земельна ділянка може передаватися
безоплатно у власність бо надаватися у
користування об’єднанню власників,
порядок використання земельної
ділянки, на яких розташовані жилі
будинки визначається співвласниками,
тобто утвореним та зареєстрованим
товариством. А також вказано, на те, що
ОСОБА_3 самовільно зайняла земельну
ділянку, на якій розпочато будівництво,
що суперечить чинному законодавству.
Даний лист ОСОБА_4 сільської ради
Піщанського районну Вінницької
області від 08 квітня 2014 року № 232 був
направлений ОСОБА_3

Відповідно до протоколу засідання 23
сесії 6 скликання ОСОБА_4 сільської ради
Піщанського району Вінницької області
від 25 квітня 2014 року вбачається, що
відповідно до порядку денного, а саме п.
9 на даній сесії розглядали заяви та
звернення, по даному питанню
інформував землевпорядник сільської
ради ОСОБА_8 по даному питанню
слухалася заява ОСОБА_3, в якій вона
просила надати дозвіл на виготовлення
технічної документації із землеустрою,
щодо встановлення меж земельної
ділянки для індивідуального гаражного
будівництва загальною площею 0,1
гектара, що знаходиться за адресою с.
Чорномин, вул. Пушкіна, 11. По даному
питанню депутатами було вирішено,
враховуючи те, що відповідно до ст.. ст..
42, 116, 121 Земельного кодексу України
нормою відведення земельних ділянок
для будівництва індивідуальних
гаражів передбачено в розмірі 0,01 га, а в
заві ОСОБА_3 зазначено 0,1 га та
враховуючи, що ОСОБА_3 самовільно
зайняла земельну ділянку на
прибудинковій території , на якій
розпочала будівництво в 2012 році, що
суперечить чинному законодавству, в
зв’язку з вищевикладеним відмовити
ОСОБА_3 у наданні дозволу на
виготовлення технічної документації
із землеустрою щодо встановлення меж
земельної ділянки для індивідуального
гаражного будівництва. По даному
питанню депутатами сільської ради було
прийнято одноголосне рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Закону України
«Про місцеве самоврядування в
Україні», сільська, селищна, міська,
районна у місті (у разі її створення),
районна, обласна рада проводить свою
роботу сесійно. Сесія складається з
пленарних засідань ради, а також
засідань постійних комісій ради.

Відповідно до ч. 4 ст. 46 Закону України
«Про місцеве самоврядування в
Україні». Наступні сесії ради
скликаються: сільської, селищної,
міської - відповідно сільським,
селищним, міським головою; районної у
місті, районної, обласної - головою
відповідної ради.

Частиною 5 статті 46 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні»
сесія ради скликається в міру
необхідності, але не менше одного разу
на квартал, а з питань відведення
земельних ділянок та надання
документів дозвільного характеру у
сфері господарської діяльності - не
рідше ніж один раз на місяць.

Згідно з ч. 6 ст. 46 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні» у
разі немотивованої відмови сільського,
селищного, міського голови, голови
районної у місті, районної, обласної
ради або неможливості його скликати
сесію ради сесія скликається:
сільської, селищної, міської ради -
секретарем сільської, селищної,
міської ради; районної у місті,
районної, обласної ради - відповідно
заступником голови районної у місті,
районної ради чи першим заступником,
заступником голови обласної ради.

Стаття 12 Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні» передбачає,
що сільський, селищний, міський голова
є головною посадовою особою
територіальної громади відповідно
села (добровільного об'єднання в одну
територіальну громаду жителів кількох
сіл), селища, міста.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України
«Про місцеве самоврядування в Україні»
повноваження сільського, селищного,
міського голови починаються з моменту
оголошення відповідною сільською,
селищною, міською виборчою комісією на
пленарному засіданні ради рішення про
його обрання.

Згідно з положеннями п. 8. ч. 4 ст. 42
Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні» сільський,
селищний, міський голова: скликає сесії
ради, вносить пропозиції та формує
порядок денний сесій ради і головує на
пленарних засіданнях ради.

Крім того, судом враховуються норми ч. 1
ст. 1 Закону України «Про звернення
громадян», де передбачено право
громадян України звернутися до органів
державної влади, місцевого
самоврядування, об'єднань громадян,
підприємств, установ, організацій
незалежно від форм власності,
засобів масової інформації,
посадових осіб відповідно до їх
функціональних обов'язків із
зауваженнями,скаргами та пропозиціями,
що стосуються їх статутної діяльності,
заявою або клопотанням щодо
реалізації своїх
соціально-економічних, політичних та
особистих прав і законних інтересів та
скаргою про їх порушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України
«Про звернення громадян», під
зверненнями громадян слід розуміти
викладені в письмовій або усній формі
пропозиції (зауваження), заяви
(клопотання) і скарги. При цьому під
заявою слід розуміти - звернення
громадян із проханням про сприяння
реалізації закріплених Конституцією
та чинним законодавством їх прав та
інтересів або повідомлення про
порушення чинного законодавства чи
недоліки в діяльності підприємств,
установ, організацій незалежно від
форм власності, народних депутатів
України, депутатів місцевих рад,
посадових осіб, а також висловлення
думки щодо поліпшення їх діяльності.
Клопотання - письмове звернення з
проханням про визнання за особою
відповідного

статусу, прав чи свобод тощо.

Частина 1 статті 15 Закону України «Про
звернення громадян» передбачає, що
органи державної влади, місцевого
самоврядування та їх посадові особи,
керівники та посадові особи
підприємств, установ, організацій
незалежно від форм власності,
об'єднань громадян, до повноважень
яких належить розгляд заяв
(клопотань), зобов'язані об'єктивно і
вчасно розглядати їх, перевіряти
викладені в них факти, приймати
рішення відповідно до чинного
законодавства і забезпечувати їх
виконання, повідомляти громадян про
наслідки розгляду заяв (клопотань).

Також в статті 15 вказаного Закону
вказано, що відповідь за результатами
розгляду заяв (клопотань) в
обов'язковому порядку дається тим
органом, який отримав ці заяви і до
компетенції якого входить вирішення
порушених у заявах (клопотаннях)
питань, за підписом керівника або
особи, яка виконує його обов'язки.
Рішення про відмову в задоволенні
вимог, викладених у заяві (клопотанні),
доводиться до відома громадянина в
письмовій формі з посиланням на Закон і
викладенням мотивів відмови, а також із
роз'ясненням порядку оскарження
прийнятого рішення.

Разом з тим п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України
«Про місцеве самоврядування в Україні»
вирішення питань регулювання
земельних відносин відносить до
виключної компетенції сільської ради,
тобто виключно на пленарних засіданнях
сільської, селищної, міської ради
вирішують відповідно до закону питання
регулювання земельних відносин.

Тобто, направляючи відповідь ОСОБА_3 на
її заяву від 12 березня 2014 року про
надання дозволу на виготовлення
технічної документації із землеустрою
щодо встановлення меж земельної
ділянки для індивідуального гаражного
будівництва загальною площею 0,1 га, що
знаходиться за адресою с. Чорномин,
вул.. Пушкіна, 11., голова ОСОБА_4
сільської ради ОСОБА_5 перевищила свої
повноваження надані їй законом,
оскільки вирішення питань, що
стосуються земельних відносин, мало
відбутися виключно на пленарному
засіданні сесії сільської ради. Крім
того, передаючи заяву ОСОБА_3 від 12
березня 2014 року про надання дозволу на
виготовлення технічної документації
із землеустрою щодо встановлення меж
земельної ділянки для індивідуального
гаражного будівництва загальною
площею 0,1 га, що знаходиться за адресою
с. Чорномин, вул.. Пушкіна, 11, на розгляд
чергової сесії ОСОБА_4 сільської ради
Піщанського району Вінницької області
– 25 квітня 2014 року, головою ОСОБА_4
сільської ради ОСОБА_5 також було
порушено вимоги чинного законодавства,
саме Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні», в якому
вказано, що сесія ради з питань
відведення земельних ділянок та
надання документів дозвільного
характеру у сфері господарської
діяльності має скликатися не рідше ніж
один раз на місяць, а її скликання
належить до повноважень голови
сільської ради. Як вбачається з
досліджених доказів з часу реєстрації
заяви ОСОБА_3 в ОСОБА_4 сільській раді 12
березня 2014 року і до розгляду її на
черговій сесії ради 25 квітня 2014 року
минуло більше одного місяця. Таким
чином суд приходить до висновку, що
відповідачем були вчиненні
протиправні дії, які полягали у
вирішенні головою ОСОБА_4 сільської
ОСОБА_5 заяви ОСОБА_3 від 12 березня 2014
року, з перевищенням її повноважень та
у невчасному направленні даної заяви
на розгляд сесії ОСОБА_4 сільської ради.
Разом з тим в діях відповідача ОСОБА_5
вбачається протиправна бездіяльність,
яка полягає у не вчинені нею дії, до
якої вона зобов’язувалася законом, а
саме в тому, що нею не було скликано
сесію ради для розгляду питання про
відведення земельної ділянки у
місячний строк. А тому позовні вимоги в
цій частині слід задовольнити
частково.

Також судом враховуються норми,
закріплені в п. «в» ч. 3 ст. 116 ЗК України,
які передбачають безоплатну передачу
земельних ділянок у власність
громадян у разі одержання земельних
ділянок із земель державної та
комунальної власності в межах норм
безоплатної приватизації.

Відповідно до ч. 6 ст. 118 ЗК України,
громадяни, зацікавлені в одержанні
безоплатно у власність земельної
ділянки із земель державної або
комунальної власності для будівництва
індивідуальних гаражів у межах норм
безоплатної приватизації, подають
клопотання до відповідного органу
виконавчої влади або органу місцевого
самоврядування, який передає земельні
ділянки державної чи комунальної
власності у власність відповідно до
повноважень, визначених статтею 122
цього Кодексу.

Стаття 122 Земельного кодексу України,
встановлює повноваження органів
місцевого самоврядування щодо
передачі земельних ділянок у власність
або у користування. В ч. 1 ст. 122 ЗК
України передбачено, що передачу
земельних ділянок у власність або у
користування із земель комунальної
власності відповідних територіальних
громад для всіх потреб здійснюють
сільські, селищні, міські ради.

В статті 118 ЗК України також
передбачено, що У клопотанні
зазначаються цільове призначення
земельної ділянки та її орієнтовні
розміри. До клопотання додаються
графічні матеріали, на яких зазначено
бажане місце розташування земельної
ділянки, погодження землекористувача
(у разі вилучення земельної ділянки, що
перебуває у користуванні інших осіб).

В ч. 7 ст. 118 ЗК України також
передбачено, що відповідний орган
виконавчої влади або орган місцевого
самоврядування, який передає земельні
ділянки державної чи комунальної
власності у власність відповідно до
повноважень, визначених статтею 122
цього Кодексу, розглядає клопотання у
місячний строк і дає дозвіл на
розроблення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки або надає
мотивовану відмову у його наданні.

Як вбачається із матеріалів справи,
досліджених в судовому засіданні
ОСОБА_3 12 березня 2014 року звернулася до
голови ОСОБА_4 сільської ради ОСОБА_5 із
заявою про надання дозволу на
виготовлення технічної документації
із землеустрою щодо встановлення меж
земельної ділянки для індивідуального
гаражного будівництва загальною
площею 0,1 га, що знаходиться за адресою
с. Чорномин, вул.. Пушкіна, 11, а не з
відповідним клопотанням про передачу у
власність земельної ділянки із земель
державної або комунальної власності
для будівництва індивідуальних
гаражів у межах норм безоплатної
приватизації та відповідними
додатками як того вимагає чинне
законодавство. В той час як дозвіл на
розроблення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки може бути
наданий лише після подання до
відповідної сільської ради
відповідного клопотання.

В зв’язку з вказаними обставинами суд
не може визнати обґрунтованою та
задовольнити позовну вимогу позивача
про зобов’язання сесії ОСОБА_4
сільської ради надати ОСОБА_3 дозволу
на виготовлення проекту відведення
земельної ділянки, площею 0,01 га для
індивідуального гаражного будівництва
по вул.. Пушкіна, 11, в с. Чорномин
Піщанського районного суду Вінницької
області, так як з клопотанням, подачі
якого вимагає закон, ОСОБА_3 до ОСОБА_4
сільської ради не зверталася та
відмови в його задоволенні не
отримувала.

Частиною 6 ст. 46 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні»
передбачено, що у разі немотивованої
відмови сільського, селищного,
міського голови, голови районної у
місті, районної, обласної ради або
неможливості його скликати сесію ради
сесія скликається: сільської, селищної,
міської ради - секретарем сільської,
селищної, міської ради; районної у
місті, районної, обласної ради -
відповідно заступником голови
районної у місті, районної ради чи
першим заступником, заступником голови
обласної ради. У цих випадках сесія
скликається: якщо сесія не скликається
сільським, селищним, міським головою
(головою районної у місті, районної,
обласної ради) у строки, передбачені
цим Законом.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 50 Закону
України «Про місцеве самоврядування в
Україні» секретар сільської, селищної,
міської ради скликає сесії ради у
випадках, передбачених частиною шостою
статті 46 цього Закону; повідомляє
депутатам і доводить до відома
населення інформацію про час і місце
проведення сесії ради, питання, які
передбачається внести на розгляд ради.
З огляду на викладене суд приходить до
висновку, що у задоволенні позовної
вимоги про визнання протиправною
бездіяльності відповідача ОСОБА_4
сільської ради, яка полягає у
відсутності розгляду заяви ОСОБА_3 від
12 березня 2014 року сесією ради у
встановленому законом порядку, слід
відмовити, оскільки законом не
передбачено, що сільська рада несе
відповідальність за дії свого голови.

Стаття 59 Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні» в частині 1
передбачає, що рада в межах своїх
повноважень приймає нормативні та інші
акти у формі рішень. Відповідно до
частини вказаного Закону, рішення ради
приймається на її пленарному засіданні
після обговорення більшістю депутатів
від загального складу ради, крім
випадків, передбачених цим Законом. При
встановленні результатів голосування
до загального складу сільської,
селищної, міської ради включається
сільський, селищний, міський голова,
якщо він бере участь у пленарному
засіданні ради, і враховується його
голос. Враховуючи, що заява ОСОБА_3 від 12
березня 2014 року була розглянута з
порушеннями чинного законодавства та
на пленарному засіданні сесії ради від
25 квітня 2014 року за результатами її
розгляду не було прийнятого ніякого
рішення, суд, враховуючи положення ч. 1
ст. 2 КАС України, яка передбачає, що
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ,
вважає за доцільне зобов’язати
відповідача – ОСОБА_4 сільського
голову ОСОБА_5, передати та забезпечити
розгляд заяви ОСОБА_3 від 12 березня 2014
року, відповідно до вимог чинного
законодавства, та надати відповідне
мотивоване рішення за результатами її
розгляду.

При цьому судом враховано також,
положення ч. 2 ст. 11 КАС України, яка
передбачає, що суд розглядає
адміністративні справи не інакше як за
позовною заявою, поданою відповідно до
цього Кодексу, і не може виходити за
межі позовних вимог. Але разом з тим,
суд може вийти за межі позовних вимог
тільки в разі, якщо це необхідно для
повного захисту прав, свобод та
інтересів сторін чи третіх осіб, про
захист яких вони просять.

Зазначене підтверджується: копією
витягу з протоколу № 1 засідання
виконкому № 4 від 30 квітня 2009 року (а.с.7,
47), копією заяви ОСОБА_3 від 12 березня 2014
року (а. с. 8), копією листа голови ОСОБА_4
сільської ради Піщанського району
Вінницької області від 08 квітня 2014 року
№ 232 (а.с.9, 51), копією заяви ОСОБА_3 від 22
квітня 2014 року (а.с.10), копією листа
голови ОСОБА_4 сільської ради
Піщанського району Вінницької області
від 29 квітня 2014 року № 265 (а.с.9), копією
технічного паспорту на квартиру, що
знаходиться у власності ОСОБА_3 (а.с.12-13),
ордером (а.с.38), копією витягу з
протоколу 23 сесії ОСОБА_4 сільської
ради 6 скликання від 25 квітня 2014 року
(а.с.40, 52), копією листа голови ОСОБА_4
сільської ради Піщанського району
Вінницької області від 30 квітня 2014 року
№ 265 (а.с.41), копією листа голови ОСОБА_4
сільської ради Піщанського району
Вінницької області від 28 листопада 2013
року № 420 (а.с.48), листом Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Вінницькій області від 27
грудня 2013 року № 07-06-2087 (а.с.49), копією
заяви ОСОБА_3 від 12 березня 2014 року з
резолюцією голови сільської ради
(а.с.50), фотоматеріалами (а.с.53-55), копією
журналу реєстрації вихідних
документів ОСОБА_4 сільської ради за 2013,
2014 роки (а.с.70-71), копією протоколу 23
сесії ОСОБА_4 сільської ради 6 скликання
від 25 квітня 2014 року та рішень до нього
(а.с.75-102), квитанцією (а.с.114).

Частина перша статті 87 КАС України
передбачає, що судові витрати
складаються із судового збору та
витрат, пов’язаних з розглядом справи.
Згідно із частиною 3 ст. 87 КАС України,
до витрат, пов’язаних з розглядом
справи, належить в тому числі і витрати
на правову допомогу.

Відповідно до ч.1 ст. 90 КАС України,
витрати пов’язані з оплатою допомоги
адвоката або іншого фахівця в галузі
права, які надають правову допомогу за
договором, несуть сторони, крім
випадків надання безоплатної правової
допомоги, передбачених законом. А тому
вимога відповідача про стягнення
коштів на оплату адвоката задоволенню
не підлягає.

Питання з приводу стягнення судових
витрат із відповідача в позовній заяві
та на протязі розгляду справи
позивачем та його представником не
ставилися.

Керуючись ст.. ст..2,11, 71,87,90, 158, 159, 160, 161, 163
Кодексу адміністративного судочинства
України, ст.12, 25, 26,42, 46,50, 59, Закону
України «Про місцеве самоврядування в
Україні», 116, 118,122 ЗК України, ст.ст.1, 3,15
Закону України «Про звернення
громадян», суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_3,
задовольнити частково.

Визнати протиправними дії відповідача
ОСОБА_4 сільського голови ОСОБА_5, які
полягають в тому, що заява ОСОБА_3 від 12
березня 2014 року не була направлена на
розгляд сесії ОСОБА_4 сільської ради в
установлені законом строки, та в тому,
що відповідач - ОСОБА_5 самостійно, з
перевищенням повноважень, вирішила
зазначену заяву, направивши відповідь
від 8 квітня 2014 року.

Визнати протиправною бездіяльність
відповідача ОСОБА_4 сільського голови
ОСОБА_5, яка полягає в тому, що нею в
місячний термін не було скликано сесію
ОСОБА_4 сільської ради для розгляду
питань відведення земельних ділянок.

Зобов’язати відповідача – ОСОБА_4
сільського голову ОСОБА_5, передати на
розгляд та забезпечити розгляд заяви
ОСОБА_3 від 12 березня 2014 року
відповідно до вимог чинного
законодавства, та надати ОСОБА_3
відповідне мотивоване рішення за
результатами її розгляду.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Вінницького
апеляційного адміністративного суду
через Піщанський районний суд
протягом десяти днів з дня її
проголошення.

Суддя: