Справа № 521/4451/14-а
Суддя: Федусик А. Г.
Дата ухвалення: 2014-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2014 р.м.ОдесаСправа №
521/4451/14-а

Категорія: 10.3.2 Головуючий в 1 інстанції:
Гуревський В.К. Судова колегія
Одеського апеляційного
адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Федусик А.Г.,

суддів - Шевчук О.А. та Зуєвої Л.Є.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Одесі апеляційну
скаргу ОСОБА_2 на постанову
Малиновського районного суду м.Одеси
від 02 червня 2014 року по справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Департаменту праці та соціальної
політики Одеської міської ради про
визнання дій неправомірними та
зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А :

У березні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з адміністративним позовом до
Департаменту праці та соціальної
політики Одеської міської ради (далі
Департамент) про визнання дій
неправомірними щодо ненарахування й
невиплати йому щорічної грошової
допомоги на оздоровлення в розмірі,
встановленому ст.48 Закону України "Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" та з
вимогою зобов'язати відповідача
здійснити перерахунок та виплату йому
щорічної разової допомоги на
оздоровлення як інваліду 2 групи за 2013
рік згідно статті 48 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" виходячи з
п'яти мінімальних заробітних плат на
час їх виплати за відповідний період.

Постановою Малиновського районного
суду м. Одеси від 02 червня 2014 року в
задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду,
представник ОСОБА_2 подав апеляційну
скаргу, в якій зазначено, що вказане
рішення прийнято з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
а тому підлягає скасуванню з
ухваленням нового рішення про
задоволення позовних вимог.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши доповідача, доводи
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення,
судова колегія вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню,
виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивач ІНФОРМАЦІЯ_1, віднесений до 1
категорії осіб, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
безстроково визнаний інвалідом 2 групи
за захворюванням, пов'язаним з роботами
по ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській атомній
електростанції, що підтверджується
посвідченням серії НОМЕР_1 від 06 квітня
2001 року, вкладкою НОМЕР_2 від 06 квітня 2001
року, та перебуває на пенсійному обліку
у відповідача.

21 січня 2014 року ОСОБА_2 звернувся до
Департаменту із заявою про виплату
щорічної допомоги на оздоровлення за
2013 роки у розмірі п'яти мінімальних
заробітних плат.

Листом за №02-Г-794п від 07 лютого 2014 року
Департамент повідомив позивача, що
вказана допомога виплачується в
розмірі, встановленому Кабінетом
Міністрів України та зазначено про
нарахування щорічної допомоги на
оздоровлення відповідно до постанови
Кабінету Міністрів України від 12 липня
2005 року №562 "Про щорічну допомогу на
оздоровлення громадянам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" у розмірі 120 грн..

Відмова відповідачів в проведенні
перерахунку та виплати щорічної
допомоги на оздоровлення Закону
України "Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи" і
стало підставою для звернення ОСОБА_2
до суду.

Вирішуючи спірне питання та
відмовляючи в задоволенні вимог, суд
першої інстанції виходив з
необґрунтованості позовних вимог, а
також з правомірності нарахування
позивачу щорічної допомоги на
оздоровлення в розмірі, встановленому
постановою Кабінету Міністрів України
від 12 липня 2005 року №562.

Колегія суддів погоджується з
зазначеними висновками з огляду на
наступне.

Частиною 2 статті 19 Конституції України
передбачено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Положеннями ст.48 Закону України "Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" (далі Закон)
передбачено виплату щорічної допомоги
на оздоровлення учасникам ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
2 категорії у розмірі п'яти мінімальних
заробітних плат.

Разом з тим, пунктом 4 Прикінцевих
положень Закону України "Про державний
бюджет на 2013 рік" встановлено, що у 2013
році норми і положення статей 20, 21, 22, 23,
30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи"
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України виходячи з наявних фінансових
ресурсів Державного бюджету України та
бюджету Пенсійного фонду України на 2013
рік. Вказані положення Закону змінені
не були та у встановленому
законодавством порядку
неконституційними не визнавались.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 12 липня 2005 року № 562 "Про щорічну
допомогу на оздоровлення громадянам,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи"
встановлено громадянам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи інвалідам I і II групи - 120
гривень.

Закон України "Про державний бюджет
України на 2013 рік", прийнятий пізніше
ніж Закон, неконституційними не
визнавався, положення постанови
Кабінету Міністрів України від 12 липня
2005 року №562 "Про щорічну допомогу на
оздоровлення громадянам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" є також чинними.

А тому, враховуючи наведене, колегія
суддів приходить до висновку,
нарахування позивачу щорічної
допомоги на оздоровлення в розмірі,
встановленому постановою Кабінету
Міністрів України від 12 липня 2005 року
№562 "Про щорічну допомогу на
оздоровлення громадянам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" у розмірі 120 грн. є
правомірним, а позовні вимоги ОСОБА_2
необґрунтованими та такими, що не
підлягають задоволенню.

Отже, враховуючи наведене, колегія
суддів вважає, що постанова суду першої
інстанції викладена достатньо повно,
висновки обґрунтовані з посиланням на
конкретні норми Законів України та
відповідають чинному законодавству.

Доводи, викладені у апеляційній скарзі
за змістом ідентичні наданим до
адміністративного позову
запереченням, зазначених висновків
суду не спростовують, оскільки
ґрунтуються на невірному трактуванні
норм матеріального права.

За таких обставин, підстав для
скасування рішення суду першої
інстанції та задоволення апеляційної
скарги не вбачається.

Керуючись ст. ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС
України, суд -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без
задоволення, а постанову Малиновського
районного суду м.Одеси від 02 червня 2014
року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
чинності в порядку, встановленому КАС
України, є остаточною та оскарженню не
підлягає.

Головуючий: А.Г. Федусик Суддя:
Суддя: О.А. Шевчук Л.Є. Зуєва