Справа № 2а/1970/561/12
Суддя: Донець О.Є.
Дата ухвалення: 2014-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"20" листопада 2014 р. м.
Київ К/800/14983/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого
Донця О.Є.,

суддів:
Логвиненка А.О.,

Мороза В.Ф.,

при секретарі
Антипенку В.В.,

за участю представника Генеральної
прокуратури Чубенка В.В., представника
Чортківського районного центру
зайнятості Григорук І.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні касаційну скаргу Першого
заступника Прокурора Тернопільської
області на постанову Тернопільського
окружного адміністративного суду від
20.03.2012 року та ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 29.01.2013 року у справі за позовом
Прокуратури Чортківського району
Тернопільської області в інтересах
держави в особі Чортківського
районного центру зайнятості - робочого
органу виконавчої дирекції Фонду
загальнообовязкового державного
соціального страхування на випадок
безробіття в Чортківському районі
Тернопільської області до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_4 про стягнення
коштів,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2013 року Прокуратура
Чортківського району Тернопільської
області звернулася до Тернопільського
окружного адміністративного суду з
позовом до фізичної особи-підприємця
ОСОБА_4 про стягнення коштів.

Постановою Тернопільського окружного
адміністративного суду від 20.03.2012 року
у задоволенні позовних вимог
Прокуратурі Чортківського району
Тернопільської області було
відмовлено.

Ухвалою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 29.01.2013 року
апеляційну скаргу Прокурора
Чортківського району Тернопільської
області було залишено без задоволення,
а постанову Тернопільського окружного
адміністративного суду від 20.03.2012 року -
без змін.

У касаційній скарзі Перший заступник
Прокурора Тернопільської області, не
погоджуючись з даними рішеннями,
посилаючись на допущені судами першої
та апеляційної інстанцій порушення
норм матеріального та процесуального
права, просить скасувати постанову
Тернопільського окружного
адміністративного суду від 20.03.2012 року
та ухвалу Львівського апеляційного
адміністративного суду від 29.01.2013 року
та ухвалити нову постанову, якою
задовольнити позовні вимоги в повному
обсязі.

Перевіривши наведені в касаційній
скарзі доводи, рішення судів першої та
апеляційної інстанції щодо
застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій
встановлено, що 06.07.2007 року між фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_4 та
Чортківським районним центром
зайнятості було укладено договір,
відповідно до якого роботодавець
(ОСОБА_4.) працевлаштовує на постійну
роботу за направленням Центру
зайнятості ОСОБА_5, а Центр зайнятості
надає дотацію для покриття витрат на
заробітну плату працевлаштованої за
рахунок коштів Фонду відповідно до
статті 30 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття» та Порядку надання
роботодавцю дотації на створення
додаткових робочих місць для
працевлаштування безробітних»,
затвердженого наказом Міністерства
праці та соціальної політики України
від 10.01.2001 року № 1.

Пунктом 2.3.4 договору від 06.07.2007 року
передбачено, що роботодавець
зобов'язується повернути повну суму
одержаної дотації протягом 30
календарних днів з дня звільнення
ОСОБА_5, працевлаштованої за
направленням Центру зайнятості, у разі
звільнення її до закінчення двох років
з дня працевлаштування у зв'язку зі
змінами в організації виробництва і
праці, в тому числі реорганізації або
перепрофілювання, за скороченням
чисельності або штату, за угодою сторін
(пункт 1 статті 36 Кодексу законів про
працю України), через невиконання
роботодавцем законодавства про працю,
умов колективного чи трудового
договору (частина третя статті 38
Кодексу законів про працю України).

06.07.2007 року між фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_4 та ОСОБА_5
було укладено трудовий договір, згідно
умов якого фізична особа-підприємець
ОСОБА_4 працевлаштував ОСОБА_5 на посаду
продавця. Даний договір було
зареєстровано в Чортківському
районному центрі зайнятості за № 3673.

30.12.2008 року трудовий договір між
фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 та
ОСОБА_5 було розірвано на підставі
статті 38 Кодексу законів про працю
України (за власним бажанням).

У період з липня 2007 року по липень 2008
року фізичній особі-підприємцю ОСОБА_4
на оплату праці ОСОБА_5 Чортківським
районним центром зайнятості з бюджету
було відраховано 7507,82 грн.

Вироком Чортківського районного суду
Тернопільської області від 16.05.2011 року
ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні
злочинів, передбачених частиною 2
статті 191 Кримінального кодексу
України (привласнення, розтрата чужого
майна (грошей), шляхом зловживання
службової особи своїм службовим
становищем) та частиною 1 статті 366
Кримінального кодексу України
(внесення службовою особою до
офіційних документів завідомо
неправдивих відомостей, тобто службове
підроблення). У вироку зазначено, що у
зв'язку із змінами в податковому
законодавстві, які були направлені на
збільшення відрахувань державі, ОСОБА_4
запропонував ОСОБА_5 звільнитися з
роботи. Однак ОСОБА_5 на звільнення з
роботи не погодилася і не хотіла писати
заяву про звільнення за власним
бажанням. У зв'язку з тим, що ОСОБА_5
відмовилась написати письмову заяву на
звільнення з роботи за власним
бажанням, то він (ОСОБА_4.) будучи в
центрі зайнятості сам власноручно від
її імені написав заяву на звільнення її
з роботи за власним бажанням, в якій за
неї підписався. На підставі даної заяви
ОСОБА_5 була звільнена з роботи
продавця магазину. В подальшому
повернувшись в с. Нагірянку про
написану ним в центрі зайнятості заяву
про звільнення за власним бажанням він
повідомив ОСОБА_5, про що остання не
заперечувала і з такою заявою була
згідна.

Правові, фінансові та організаційні
засади загальнообов'язкового
державного соціального страхування на
випадок безробіття визначено Законом
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування на
випадок безробіття».

Відповідно до статті 30 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття», Фондом може надаватися
дотація роботодавцям на створення
додаткових робочих місць для
працевлаштування безробітних у
розмірі витрат на заробітну плату
прийнятих за направленням державної
служби зайнятості осіб (але не вище за
середній рівень у галузях національної
економіки відповідної області) в
розрахунку на рік.

Порядок надання роботодавцю дотації на
створення додаткових робочих місць для
працевлаштування безробітних
встановлюється спеціально
уповноваженим центральним органом
виконавчої влади у сфері праці та
соціальної політики за погодженням з
правлінням Фонду.

Наказом Міністерства праці та
соціальної політики України від 10.01.2001
року № 1 затверджено Порядок надання
роботодавцю дотації на створення
додаткових робочих місць для
працевлаштування безробітних.

Пунктом 4 Порядку надання роботодавцю
дотації на створення додаткових
робочих місць для працевлаштування
безробітних передбачено, що дотація
може надаватися роботодавцю за умови
працевлаштування на строк понад два
роки безробітних, які перебували на
обліку в державній службі зайнятості
як безробітні не менше 1 місяця.

Відповідно до пункту 7 Порядку надання
роботодавцю дотації на створення
додаткових робочих місць для
працевлаштування безробітних, дотація
надається щомісячно протягом року в
розмірі фактичних витрат на заробітну
плату прийнятих за направленням
державної служби зайнятості осіб, але
не вище за середній рівень заробітної
плати за всіма видами економічної
діяльності у відповідній області за
місяць, за який нараховано заробітну
плату, або обчисленої з неї відповідної
суми в разі, якщо особа працювала
неповний місяць.

Згідно із пунктом 8 Порядку надання
роботодавцю дотації на створення
додаткових робочих місць для
працевлаштування безробітних, у разі
розірвання трудового договору з
працівником, працевлаштованим за
направленням державної служби
зайнятості, до закінчення двох років з
дня працевлаштування у зв'язку із
змінами в організації виробництва і
праці, в тому числі реорганізації або
перепрофілювання підприємства,
установи, організації, скорочення
чисельності або штату, за угодою сторін
(пункт 1 статті 36 Кодексу законів про
працю України), через невиконання
роботодавцем законодавства про працю,
умов колективного чи трудового
договору (частина третя статті 38
Кодексу законів про працю України), а
також у разі встановлення
недостовірності поданих роботодавцем
даних, використання дотації з
порушенням законодавства центр
зайнятості припиняє виплату дотації.

Абзацами 4, 5 пункту 15 Порядку надання
роботодавцю дотації на створення
додаткових робочих місць для
працевлаштування безробітних
передбачено, що у разі недостовірності
поданих роботодавцем даних
роботодавець повинен відшкодувати
Фонду суму заподіяної шкоди з
урахуванням індексації на рівень
інфляції (обчислюється шляхом множення
суми заподіяної шкоди на добуток
індексу зростання цін на споживчі
товари від місяця, в якому було
заподіяно шкоду, до місяця, що передує
місяцю її повернення, поділених на 100)
(щомісячні індекси споживчих цін
публікуються Держкомстатом).

У разі порушення гарантій зайнятості
осіб (розірвання трудового договору з
працівником, працевлаштованим за
направленням державної служби
зайнятості, до закінчення двох років з
дня працевлаштування у зв'язку із
змінами в організації виробництва і
праці, в тому числі реорганізації або
перепрофілювання підприємства,
установи, організації, скорочення
чисельності або штату, за угодою сторін
(пункт 1 статті 36 Кодексу законів про
працю України), через невиконання
роботодавцем законодавства про працю,
умов колективного чи трудового
договору (частина третя статті 38
Кодексу законів про працю України) та
використання дотації з порушенням
законодавства роботодавець повертає
суму одержаної дотації в повному
обсязі з урахуванням індексації на
рівень інфляції.

Пунктом 16 Порядку надання роботодавцю
дотації на створення додаткових
робочих місць для працевлаштування
безробітних передбачено, що рішення
про відшкодування коштів роботодавцем
приймається директором центру
зайнятості і оформляється наказом.

Протягом двох робочих днів після
прийняття рішення про відшкодування
коштів роботодавцем центр зайнятості
надсилає роботодавцю рекомендованим
листом повідомлення про необхідність
повернути кошти протягом 15 календарних
днів з дня отримання повідомлення.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог суд першої інстанції, з яким
погодився суд апеляційної інстанції,
виходив з того, що оскільки фактично
ОСОБА_5 була звільнена з роботи не в
момент написання заяви про звільнення
за власним бажанням, а в момент
проставлення підпису на трудовому
договорі між ОСОБА_5 та фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_4 про
розірвання такого договору на підставі
статті 38 Кодексу законів про працю
України (за власним бажанням), тобто
фактичного вчинення правочину щодо
розірвання трудового договору з
обумовлених сторонами підстав, немає
підстав вважати, що ОСОБА_5 була
звільнена з роботи не за власним
бажанням. Порядком визначено вичерпний
перелік підстав, за умови наявності
яких роботодавець зобов'язаний
відшкодувати (повернути) центру
зайнятості суму одержаної дотації.
Позивачем жодної з підстав, визначених
в Порядку, не наведено, а судом під час
розгляду справи не здобуто.

Однак з такими висновками судів
попередніх інстанцій погодитися не
можна, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 4 статті 72
Кодексу адміністративного судочинства
України, вирок суду в кримінальній
справі або постанова суду у справі про
адміністративний проступок, які
набрали законної сили, є обов'язковими
для адміністративного суду, що
розглядає справу про правові наслідки
дій чи бездіяльності особи, щодо якої
ухвалений вирок або постанова суду,
лише в питаннях, чи мало місце діяння та
чи вчинене воно цією особою.

Як встановлено судом, вироком
Чортківського районного суду
Тернопільської області від 16.05.2011 року
ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні
злочинів передбачених частиною 2
статті 191 Кримінального кодексу
України (привласнення, розтрата чужого
майна (грошей), шляхом зловживання
службової особи своїм службовим
становищем) та частиною 1 статті 366
Кримінального кодексу України
(внесення службовою особою до
офіційних документів завідомо
неправдивих відомостей, тобто службове
підроблення). У вироку зазначено, що в
зв'язку з тим, що ОСОБА_5 відмовилась
написати письмову заяву на звільнення
з роботи за власним бажанням, то він
(ОСОБА_4.) будучи в центрі зайнятості сам
власноручно від її імені написав заяву
на звільнення її з роботи за власним
бажанням, в якій за неї підписався..

Отже, вироком Чортківського районного
суду Тернопільської області від 16.05.2011
року встановлено, що мало місце
підроблення ОСОБА_4 заяви ОСОБА_5 про її
звільнення за власним бажанням, що
свідчить про порушення ним (ОСОБА_4.)
гарантій зайнятості ОСОБА_5, яка не мала
бажання звільнятися з роботи за
власним бажанням.

Враховуючи, що вироком Чортківського
районного суду Тернопільської області
від 16.05.2011 року встановлено, що мало
місце діяння (підроблення заяви ОСОБА_5
про її звільнення за власним бажанням),
правовим наслідком якого є порушення
ОСОБА_4 гарантій зайнятості ОСОБА_5,
колегія суддів приходить до висновку
про правомірність вимог Прокуратури
Чортківського району Тернопільської
області про стягнення з фізичної
особи-підприємця ОСОБА_4 суму одержаної
дотації на оплату праці ОСОБА_5 у
розмірі 7507,82 грн.

Зважаючи на те, що у справі не
вимагається збирання або додаткової
перевірки доказів, але судами допущено
помилку в застосуванні норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до постановлення
незаконного рішення, судові рішення
першої та апеляційної інстанції
підлягають скасуванню з
постановленням нового рішення про
задоволення позовних вимог.

Керуючись статтями 160, 167, 221, 223, 229, 230, 232
Кодексу адміністративного судочинства
України,

п о с т а н о в и л а :

Касаційну скаргу Першого заступника
Прокурора Тернопільської
області - задовольнити.

Постанову Тернопільського окружного
адміністративного суду від 20.03.2012 року
та ухвалу Львівського апеляційного
адміністративного суду від 29.01.2013
року - скасувати.

Позовні вимоги Прокуратури
Чортківського району Тернопільської
області в особі Чортківського
районного центру зайнятості - робочого
органу виконавчої дирекції Фонду
загальнообов'язкового державного
соціального страхування на випадок
безробіття в Чортківському районі
Тернопільської області до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_4 про стягнення
коштів - задовольнити.

Стягнути з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_4 на користь Виконавчої дирекції
Фонду загальнообов'язкового
державного соціального страхування на
випадок безробіття в Чортківському
районі Тернопільської області 7507,82 грн.

Постанова оскарженню не підлягає та
може бути переглянута Верховним Судом
України в порядку глави 3 розділу IV
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Судді:
О.Є. Донець

А.О. Логвиненко

В.Ф. Мороз