Справа № 825/3311/14
Суддя: Ісаєнко Ю.А.
Дата ухвалення: 2014-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №825/3311/14
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач: Ісаєнко
У Х В А Л А

Іменем України

24 листопада 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого - судді Ісаєнко
Ю.А.;

суддів: Оксененка
О.М., Федотова І.В.,

за участю секретаря:
Бащенко Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Ніжинської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів в Чернігівській
області на постанову Чернігівського
окружного адміністративного суду від 17
жовтня 2014 року у справі за поданням
Ніжинської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів в Чернігівській
області до Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_2 про підтвердження
обґрунтованості адміністративного
арешту майна платника податків,

В С Т А Н О В И В:

Позивач в порядку статті 1833 КАС України
звернувся з поданням до Чернігівського
окружного адміністративного суду про
підтвердження обґрунтованості
адміністративного арешту майна
платника податків, застосованого на
підставі рішення від 15.10.2014 року.

Постановою Чернігівського окружного
адміністративного суду від 17 жовтня 2014
року у задоволенні подання відмовлено.

Не погоджуючись із вказаною
постановою, позивач подав апеляційну
скаргу з підстав неповного з'ясування
судом першої інстанції обставин, що
мають значення для справи, порушення
норм матеріального та процесуального
права, в якій просить скасувати
постанову Чернігівського окружного
адміністративного суду від 17 жовтня 2014
року та ухвалити нове судове рішення
про задоволення подання.

В судовому засіданні представник
заявника підтримав вимоги апеляційної
скарги та просив їх задовольнити.

ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився,
про дату, час і місце розгляду справи
повідомлений належним чином.

Заслухавши суддю - доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу необхідно
залишити без задоволення, постанову
суду першої інстанції - без змін, з
огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
ОСОБА_2 зареєстрований як фізична особа
підприємець та перебуває на
податковому обліку в Ніжинській
об'єднаній державній податковій
інспекції Головного управління
Міндоходів в Чернігівській області.

Наказом Головного управління ДФС у
Чернігівській області від 06 жовтня 2014
року №21 з метою здійснення контролю за
додержанням суб'єктами господарювання
норм законодавства з питань
регулювання готівкових розрахунків за
товари (послуги), за наявністю ліцензій
на провадження видів господарської
діяльності, що підлягають ліцензуванню
відповідно до закону, свідоцтв про
державну реєстрацію, торгових
патентів, було доручено посадовим
особам ГУ ДФС у Чернігівській області
організувати проведення фактичних
перевірок суб'єктів господарювання,
зокрема, ОСОБА_2

Працівникам Головного управління ДФС у
Чернігівській області на підставі
наказу від 06.10.2014 року № 21 були видані
направлення на проведення перевірки
від 06.10.2014 року №75 та №74.

Як зазначено в поданні, працівниками
Головного управління ДФС у
Чернігівській області було здійснено
вихід для проведення фактичної
перевірки на місце здійснення
господарської діяльності відповідача -
магазину, що знаходиться за адресою: м.
Ніжин, вул. Подвойського, 8, проте,
старшим продавцем магазину - ОСОБА_4
було відмовлено працівникам
контролюючого органу у проведенні
фактичної перевірки, у знятті залишків
товарно-матеріальних цінностей,
готівки та не надано документів до
перевірки.

У зв'язку із наведеним посадовими
особами Головного управління ДФС у
Чернігівській області було складено
акт про відмову у проведенні фактичної
перевірки та обстеженні приміщення від
08 жовтня 2014 року №1/25-01-22-03-17.

В подальшому начальником ГУ ДФС у
Чернігівській області на ім'я
начальника Ніжинської ОДПІ ГУ
Міндоходів у Чернігівській області
були направлені акт про відмову у
проведенні фактичної перевірки та
обстеження приміщення від 08.10.2014 року
№1/25-01-22-03-17 та протокол про
адміністративне правопорушення від
08.10.2014 року №3 для вжиття заходів згідно
вимог чинного законодавства.

Рішенням заступника начальника
Ніжинської ОДПІ ГУ Міндоходів у
Чернігівській області від 15 жовтня 2014
року на підставі звернення та доданих
до нього матеріалів підрозділу органу
доходів і зборів у зв'язку з відмовою у
знятті залишків товарно - матеріальних
цінностей, готівки, ненаданням до
перевірки документів застосовано
повний адміністративний арешт майна
платника податків ФО-П ОСОБА_2

Відмовляючи у задоволенні подання суд
першої інстанції дійшов висновку, що
посадовими особами Головного
управління ДФС у Чернігівській області
не було дотримано вимоги статті 81 ПК
України та не вручено копії наказу на
проведення перевірки та направлень на
її проведення, тому суб'єктом
господарювання, до якого
застосовуються заходи щодо
підтвердження обґрунтованості
адміністративного арешту майна,
обґрунтовано не допустив посадових
осіб до проведення фактичної
перевірки.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції з
наступних підстав.

Відповідно до пункту 75.1 статті 75 ПК
України контролюючі органи мають право
проводити камеральні, документальні
(планові або позапланові; виїзні або
невиїзні) та фактичні перевірки.
Фактичною вважається перевірка, що
здійснюється за місцем фактичного
провадження платником податків
діяльності, розташування
господарських або інших об'єктів права
власності такого платника. Така
перевірка здійснюється контролюючим
органом щодо дотримання норм
законодавства з питань регулювання
обігу готівки, порядку здійснення
платниками податків розрахункових
операцій, ведення касових операцій,
наявності ліцензій, патентів, свідоцтв,
у тому числі про виробництво та обіг
підакцизних товарів, дотримання
роботодавцем законодавства щодо
укладення трудового договору,
оформлення трудових відносин з
працівниками (найманими особами).

Положеннями статті 80 ПК України
передбачений порядок проведення
фактичної перевірки. Так, фактична
перевірка може проводитися на підставі
рішення керівника контролюючого
органу, оформленого наказом, копія
якого вручається платнику податків або
його уповноваженому представнику, або
особам, які фактично проводять
розрахункові операції, під розписку до
початку проведення такої перевірки
(пункту 80.2). Допуск посадових осіб
контролюючих органів до проведення
фактичної перевірки здійснюється
згідно із статтею 81 цього Кодексу
(пункт 80.5).

Відповідно до положень пункту 81.1
статті 81 ПК України посадові особи
контролюючого органу мають право
приступити до проведення
документальної виїзної перевірки,
фактичної перевірки за наявності
підстав для їх проведення, визначених
цим Кодексом, та за умови пред'явлення
або надіслання у випадках, визначених
цим Кодексом, таких документів:

- направлення на проведення такої
перевірки, в якому зазначаються дата
видачі, найменування контролюючого
органу, реквізити наказу про
проведення відповідної перевірки,
найменування та реквізити суб'єкта
(прізвище, ім'я, по батькові фізичної
особи - платника податку, який
перевіряється) або об'єкта, перевірка
якого проводиться, мета, вид
(документальна планова/позапланова або
фактична), підстави, дата початку та
тривалість перевірки, посада та
прізвище посадової (службової) особи,
яка проводитиме перевірку. Направлення
на перевірку у такому випадку є дійсним
за наявності підпису керівника
контролюючого органу або його
заступника, що скріплений печаткою
контролюючого органу;

- копії наказу про проведення
перевірки;

- службового посвідчення осіб, які
зазначені в направленні на проведення
перевірки.

Непред'явлення або ненадіслання у
випадках, визначених цим Кодексом,
платнику податків (його посадовим
(службовим) особам або його
уповноваженому представнику, або
особам, які фактично проводять
розрахункові операції) цих документів
або пред'явлення зазначених
документів, що оформлені з порушенням
вимог, встановлених цим пунктом, є
підставою для недопущення посадових
(службових) осіб контролюючого органу
до проведення документальної виїзної
або фактичної перевірки.

Відмова платника податків та/або
посадових (службових) осіб платника
податків (його представників або осіб,
які фактично проводять розрахункові
операції) від допуску до перевірки на
інших підставах, ніж визначені в абзаці
п'ятому цього пункту, не дозволяється.

При пред'явленні направлення платнику
податків та/або посадовим (службовим)
особам платника податків (його
представникам або особам, які фактично
проводять розрахункові операції) такі
особи розписуються у направленні із
зазначенням свого прізвища, імені, по
батькові, посади, дати і часу
ознайомлення.

У разі відмови платника податків та/або
посадових (службових) осіб платника
податків (його представників або осіб,
які фактично проводять розрахункові
операції) розписатися у направленні на
перевірку посадовими (службовими)
особами контролюючого органу
складається акт, який засвідчує факт
відмови. У такому випадку акт про
відмову від підпису у направленні на
перевірку є підставою для початку
проведення такої перевірки.

Проте, як вірно зазначено судом першої
інстанції, у направленнях на
проведення перевірки від 06.10.2014 року №75
та №74 відсутні підпис ФОП ОСОБА_2 або
підпису іншої уповноваженої на те
особи про пред'явлення працівниками
Головного управління ДФС у
Чернігівській області копії наказу на
перевірку та направлень на проведення
перевірки.

Також, працівниками Головного
управління ДФС у Чернігівській області
не було складено акту, який би
засвідчував факт відмови
уповноважених осіб відповідача від
підпису у направленнях на проведення
перевірки, що підтверджує про
недотримання вказаними особами вимог
статті 81 ПК України.

Згідно положень статті 94 ПК України
адміністративний арешт майна платника
податків (далі - арешт майна) є
винятковим способом забезпечення
виконання платником податків його
обов'язків, визначених законом (пункт
94.1 статті).

Арешт майна може бути застосовано, якщо
платник податків відмовляється від
проведення документальної перевірки
за наявності законних підстав для її
проведення або від допуску посадових
осіб контролюючого органу (пункт 94.2.3
статті).

Згідну пункту 94.6 статті керівник
контролюючого органу (його заступник)
за наявності однієї з обставин,
визначених у пункті 94.2 цієї статті,
приймає рішення про застосування
арешту майна платника податків.

Отже, як вірно зазначено судом першої
інстанції, що арешт майна може бути
застосовано у разі відмові платника
податків від проведення фактичної
перевірки за наявності законних
підстав для її проведення та є
винятковим способом забезпечення
виконання платником податків його
обов'язків. Тому умовою для
адміністративного арешту майна ФОП
ОСОБА_2 є відмова від проведення
документальної перевірки, якщо
встановлена законність підстав її
проведення.

Арешт на майно може бути накладено
рішенням керівника контролюючого
органу (його заступника),
обґрунтованість якого протягом 96 годин
має бути перевірена судом (пункт 94.10
статті 94 ПК України).

Відповідно до пункту 2 частини першої
статті 1833 КАС України провадження у
справах за зверненням органів доходів
і зборів при здійсненні ними
передбачених законом повноважень
здійснюється на підставі подання таких
органів щодо підтвердження
обґрунтованості адміністративного
арешту майна платника податків.

Враховуючи наведене, колегія суддів
погоджується з судом першої інстанції,
що посадовими особами Головного
управління ДФС у Чернігівській області
не було дотримано вимог статті 81 ПК
України, оскільки не вручено копії
наказу на проведення перевірки та
направлень на її проведення, що є
підставою для не допуску посадових
осіб контролюючого органу до
проведення фактичної перевірки
платника податку, тому подання
Ніжинської ОДПІ ГУ Міндоходів у
Чернігівській області не підлягає
задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 200
КАС України суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову або ухвалу
суду без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів
приходить до висновку, що постанова
суду першої інстанції ухвалена з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права, з повним
з'ясуванням обставин, що мають значення
для справи, доводи апеляційної скарги
не спростовують висновки суду першої
інстанції, у зв'язку з чим підстави для
скасування або зміни постанови суду
першої інстанції відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 198, 200, 205, 206 КАС
України, суд апеляційної інстанції, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Ніжинської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів в Чернігівській області
залишити без задоволення, постанову
Чернігівського окружного
адміністративного суду від 17 жовтня 2014
року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

(Ухвалу у повному обсязі складено
01.12.2014 року)

Головуючий суддя:
Ю.А. Ісаєнко

Суддя:
О.М. Оксененко

Суддя:
І.В. Федотов

Головуючий суддя
Ісаєнко Ю.А.

Судді:
Оксененко О.М.

Федотов І.В.