Справа № 299/4136/14-а
Суддя: Рішко Г. І.
Дата ухвалення: 2014-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Виноградівський районний суд
Закарпатської області
_______________________________________________________________
Справа № 299/4136/14-а
Номер рядка звіту 90
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.11.2014
м. Виноградів

Виноградівський районний суд
Закарпатської області у складі:

головуючий суддя - Рішко Г.І.,

секретар судового засідання Стрижак
О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду міста Виноградів
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до Управління соціального
захисту населення Виноградівської РДА
про визнання дій відповідача
протиправними, стягнення із
відповідача недоплачену щорічну
допомогу на оздоровлення за 2014 рік у
сумі 5970 грн,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до
Управління соціального захисту
населення Виноградівської РДА, вимоги
якого уточнив згідно із письмовою
заявою від 28.11.2014 року та просить суд
визнати діяння відповідача
протиправними та зобов'язати
відповідача здійснити нарахування та
виплатити йому щорічну допомогу на
оздоровлення у розмірі 5 мінімальних
заробітних плат відповідно до положень
ст.48 ЗУ "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

Відповідач подав до суду письмове
заперечення на позовну заяву, у якому
просить відмовити у задоволенні позову
повністю. Позиція відповідача полягає
у тому, що стаття 63 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
що постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»
встановлює, що фінансування витрат,
пов'язаних з реалізацією цього Закону,
здійснюється за рахунок державного
бюджету. Виконання цього закону
залежить від фінансових ресурсів
доходної частини державного бюджету
України. одним із визначальних
елементів у регулюванні суспільних
відносин у соціальній сфері є
додержання принципу пропорційності
між соціальним захистом громадян та
фінансовими можливостями держави, а
також гарантування права кожного на
достатній життєвий рівень. Позивачеві
виплачено належну йому щорічну
допомогу на оздоровлення згідно
Постанови КМУ №562 від 12.07.2005 року. Тому
відповідач вважає, що діяв на підставі,
у межах повноважень та у спосіб,
передбачений Конституцією та Законами
України.

В судове засідання особи, що беруть
участь у справі, не з'явилися.

Позивач письмово клопотав про розгляд
справи без його участі.

Відповідач подав до суду письмову
заяву, у якій просить розглянути справу
без участі представника відповідача.

Судовий розгляд проведено у
відсутності осіб, що беруть участь у
справі, у відповідності до ст.128 КАС
України.

Дослідивши подані письмові докази,
всебічно та повно встановивши на їх
підставі фактичні обставини, що
необхідні для вирішення спору,
оцінивши їх у сукупності, суд прийшов
до переконання, що позов є
обґрунтований та підлягає задоволенню.

Суд встановив, що позивач має статус
учасника ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС 1 категорії і є
інвалідом 2 групи.

Щорічна допомога на оздоровлення,
передбачена ст.48 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
що постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» від 28
лютого 1991 року N796-XII (далі-Закону N796-XII)
за 2014 рік була виплачена позивачу 14
травня 2014 року в розмірі - 120 грн. згідно
з постановою Кабінету Міністрів
України від 12 липня 2005 року № 562 «Про
щорічну допомогу на оздоровлення
громадянам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

21 жовтня 2014 року позивач звернувся до
відповідача із заявою про
донарахування та виплати щорічної
допомоги на оздоровлення за 2014 рік у
розмірі згідно ст. 48 Закону N796-XII.

Листом від 23.10.2014 року № 09-04/4685
Управління відмовило позивачу у
задоволенні його заяви з тих мотивів,
що розмір таких коштів не був
передбачений у Державному та місцевих
бюджетах, а допомогу йому було
виплачено у розмірі 120,00 грн,
визначеному Постановою КМУ №562 від
12.07.2005 року.

Вищенаведені обставини перевірені і
не є спірними.

Стаття 19 Конституції України
передбачає, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Розділ 8 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» передбачає правила
призначення та виплати пенсій і
компенсацій особам, віднесеним до
категорій 1, 2, 3, 4.

Статтю 48 Закону N796-XII підпунктом 11
пункту 28 розділу II Закону України від
28.12.2007 р. N 107-VI викладено у новій
редакції. Проте, Рішенням
Конституційного Суду України від 22.05.2008
р. N 10-рп/2008 зміни, внесені підпунктом 11
пункту 28 розділу II Закону України від
28.12.2007 р. N 107-VI, визнано такими, що не
відповідають Конституції України (є
неконституційними).

На цій підставі статтю 48 Закону N796-XII
слід застосовувати у останній чинній
редакції зі змінами і доповненнями,
внесеними Законом України від 19.12.2006 р. N
489-V із врахуванням наступних змін,
доповнень та встановлених Законами
України особливостей застосування.

Виходячи із змісту ст. 48 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» у чинній
редакції, щорічна допомога на
оздоровлення інвалідам ЧАЕС II групи
складає 5 мінімальних заробітних плат.

Відповідно до п. 17 ч. 1 с. 87 Бюджетного
кодексу України до видатків, що
здійснюються з Державного бюджету
України (з урахуванням особливостей,
визначених пунктом 5 частини другої
статті 67-1 цього Кодексу), належать
видатки на державні програми з
ліквідації наслідків Чорнобильської
катастрофи, охорони навколишнього
природного середовища та ядерної
безпеки, запобігання виникненню та
ліквідації надзвичайних ситуацій та
наслідків стихійного лиха.

Відповідно до абз. 8 п. 4 мотивувальної
частини Рішення Конституційного Суду
України від 25.01.2012 № 3-рп/2012,
нормативно-правові акти Кабінету
Міністрів України, якими регулюються
бюджетні відносини, зокрема питання
соціального захисту за рахунок коштів
Державного бюджету України, є
складовою бюджетного законодавства
відповідно до пункту 5 частини першої
статті 4 Бюджетного кодексу України.
Отже, суди загальної юрисдикції
України під час вирішення справ щодо
соціального захисту прав громадян
повинні застосовувати
нормативно-правові акти Кабінету
Міністрів України, прийняті на
підставі і на виконання Бюджетного
кодексу України, інших законів України,
в тому числі закону про Державний
бюджет України на відповідний рік.

Статтею 63 Закону України «Про статусі і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» передбачено, що
фінансування витрат, пов'язаних з
реалізацією цього Закону, здійснюється
за рахунок коштів державного бюджету,
коштів, які враховуються при
визначенні міжбюджетних трансфертів,
та інших джерел, не заборонених
законодавством.

Проте, починаючи з 01.01.2014, у тому числі
на момент (травень 2014 року) виплати
допомоги на оздоровлення позивачу у
сумі 120 грн., Закон України «Про
державний бюджет України на 2014 рік» від
16.01.2014, не містив жодної норми, яка б
обмежувала у 2014 році пряме
застосування Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», зокрема
ст. 48 вказаного Закону, яким визначено
щорічну допомогу на оздоровлення у
розмірі 5 мінімальних заробітних плат.

Відповідно до п.6-7 Прикінцевих положень
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2014 рік», установлено, що у 2014
році норми і положення ст.ст. 20, 21, 22, 23, 30,
31, 37, 39, 48, 50, 51-, 52, 54 Закону України «Про
статус і соціальний захисту громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених КМ України, виходячи з
наявних фінансових ресурсів бюджетів
усіх рівнів, бюджету Пенсійного Фонду
України та бюджетів інших фондів
загальнообов'язкового державного
соціального страхування на 2014 рік.

Проте, пунктом 6-7 Прикінцеві положення
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2014 рік» було доповнено лише
Законом України від 31.07.2014 р. N 1622-VII

Виходячи з принципів
адміністративного судочинства -
верховенства права та пріоритетності
Законів над іншими нормативними
актами, при визначенні відповідачем у
травні 2014 року розміру щорічної
допомоги на оздоровлення позивачу з 01
січня 2014 року застосуванню підлягала
норма ст. 48 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», а не постанова Кабінету
Міністрів України «Про щорічну
допомогу на оздоровлення громадянам,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» від 12.07.2005
№ 562.

У відповідності до ч.3 ст.2 КАС України, у
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони,
зокрема, на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України, з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано,
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення, з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення.

Вирішуючи питання про
правозастосування після доповнення
Прикінцевих положень Закону України
«Про Державний бюджет України на 2014
рік» пунктом 6-7 Законом України від
31.07.2014 р. N 1622-VII, суд приходить до
наступного висновку.

На спірні відносини одночасно
поширюється дія ст.48 Закону України
«Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», згідно
якої щорічна допомога на оздоровлення
інвалідам II групи захворювання яких
пов'язане з наслідками Чорнобильської
катастрофи, органами соціального
захисту населення виплачується в
розмірі п'яти мінімальних заробітних
плат та норма пункту 6-7 Прикінцевих
положень Закону України «Про Державний
бюджет України на 2014 рік» , яким
передбачено, що у 2014 році норми і
положення ст.48 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»,
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених КМ України виходячи з
наявних фінансових ресурсів
Державного бюджету України та бюджету
Пенсійного фонду України на 2014 рік, які
мають однакову юридичну силу, але по
різному встановлюють розмір допомоги
особам, що постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи.

Конституція України не встановлює
пріоритету застосування того чи іншого
закону, в тому числі залежно від
предмета-правового регулювання. Немає
також закону, який би регулював питання
подолання колізії норм законів, що
мають однакову юридичну силу.

Водночас Конституційний Суд України у
пункті 3 мотивувальної частини рішення
від 3 жовтня 1997 року № 4-зп у справі про
набуття чинності Конституцією України
зазначив: «Конкретна сфера суспільних
відносин не може бути водночас
врегульована одно предметними
нормативними правовими актами
однакової сили, які за змістом
суперечать один одному. Звичайною є
практика, коли наступний у часі акт
містить пряме застереження щодо
повного або часткового скасування
попереднього. Загальновизнаним є й те,
що з прийняттям нового акта, якщо інше
не передбачено самим цим актом,
автоматично скасовується одно
предметний акт, який діяв у часі
раніше».

За змістом ч. 3 ст. 150 Конституції
України рішення Конституційного Суду
України є обов'язковими до виконання на
території України.

Отже, за наявності декількох законів,
норми яких по-різному регулюють
конкретну сферу суспільних відносин,
під час вирішення спорів у цих
відносинах суди повинні застосовувати
положення закону з урахуванням дії
закону в часі за принципом пріоритету
тієї норми, яка прийнята пізніше.

Відповідно до п.6-7 Прикінцевих положень
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2014 рік» Кабінету міністрів
України надано право встановлювати
порядок та розміри застосування норм і
положень ст.48 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», виходячи з
наявних фінансових ресурсів
Державного бюджету України та бюджету
Пенсійного фонду України на 2014 рік.

Проте, Кабінет міністрів України
станом на час розгляду даної
конкретної справи не скористався у 2014
році наданим йому правом встановлення
(виходячи із наявних фінансових
ресурсів Державного бюджету України та
бюджету Пенсійного фонду України на 2014
рік) порядку та розмірів застосування
норм і положень ст.48 Закону України
«Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Отже, оскільки Кабінетом міністрів
України на підставі та на виконання
пункту 6-7 Прикінцевих положень Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2014 рік» на 2014 рік не встановлено
іншого порядку та інших розмірів
застосування норм і положень ст.48
Закону N796-XII, то норми і положення
статті 48 Закону N796-XII підлягають
прямому застосуванню у
правовідносинах, які нею врегульовані.

На підставі наведеного суд відхиляє
доводи відповідача на обґрунтування
правомірності своїх рішень та діянь
про те, що право встановлювати розміри
соціальних виплат Кабінету міністрів
України було надано Законами України
про державний бюджет України на
відповідний рік, тому відповідач
здійснив виплату згідно Постанови КМ
України №562 від 12.07.2005 року.

Розглянувши адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 на підставі поданих
доказів, проаналізувавши встановлені
фактичні обставини у їх сукупності та
відповідні їм норми матеріального
права, суд дійшов висновку, що уточнені
вимоги позову є обґрунтованими та такі
слід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 11, 14, 71, 158, 159, 160,161-163
КАС України, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати діяння Управління соціального
захисту населення Виноградівської
районної державної адміністрації, що
полягають у нарахуванні і виплаті
14.05.2014 року ОСОБА_1 щорічної допомоги на
оздоровлення у меншому розмірі, ніж
передбачений ст.48 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" та у
відмові здійснити перерахунок та
доплату у відповідності до
встановленого законом розміру -
протиправними.

Зобов'язати Управління соціального
захисту населення Виноградівської
районної державної адміністрації
здійснити нарахування та виплатити
ОСОБА_1 щорічну допомогу на
оздоровлення у відповідності до
положень ст.48 Закону України "Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" у розмірі 5
мінімальних заробітних плат за 2014 рік з
урахуванням проведених виплат.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання заяви про
апеляційне оскарження, якщо таку заяву
не було подано. Якщо було подано заяву
про апеляційне оскарження, але
апеляційна скарга не була подана у
строк, постанова набирає законної сили
після закінчення цього строку. У разі
подання апеляційної скарги судове
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після закінчення
апеляційного розгляду справи.

Постанова може бути оскаржена до
Апеляційного адміністративного суду
Львівської області через
Виноградівський районний суд
Закарпатської області шляхом подання
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня її проголошення.

Головуючий Г. І. Рішко