Справа № К/9991/35161/11-С
Суддя: Штульман І.В.
Дата ухвалення: 2014-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"13" листопада 2014 р. м.
Київ К/9991/35161/11

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

головуючого:Штульман І.В. (доповідач),
суддів:Малиніна В.В., Стародуба О.П., -

розглянувши в касаційній інстанції в
порядку письмового провадження справу
за позовом ОСОБА_4 до Управління праці
та соціального захисту населення
виконавчого комітету Роменської
міської ради Сумської області про
визнання дій неправомірними та
відшкодування матеріальної шкоди,
завданої при виплаті грошової
допомоги, за касаційною скаргою
Управління праці та соціального
захисту населення виконавчого
комітету Роменської міської ради
Сумської області на постанову
Роменського міськрайонного суду
Сумської області від 13 жовтня 2008 року
та постанову Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 1 квітня 2009 року, -

встановив:

У вересні 2008 року ОСОБА_4
звернувся в суд з позовом, у якому (з
урахуванням уточнень) просив визнати
протиправними дії Управління праці та
соціального захисту населення
виконавчого комітету Роменської
міської ради Сумської області та
стягнути з відповідача на його користь
недоотриману разову грошову допомогу
до 5 травня за 2007 рік в сумі 2920,48 гривень
і за 2008 рік в сумі 3448 гривень.

Позовні вимоги мотивував
тим, що в цей період йому як інваліду
війни ІІ групи виплачено щорічну
разову грошову допомогу до 5 травня у
розмірі меншому, ніж це визначено
частиною 5 статті 13 Закону України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» від 22 жовтня 1993
року № 3551-XII (далі - Закон № 3551-XII) (вісім
мінімальних пенсій за віком).

Постановою Роменського
міськрайонного суду Сумської області
від 13 жовтня 2008 року позов
задоволено. Визнано протиправними дії
Управління праці та соціального
захисту населення виконавчого
комітету Роменської міської ради
Сумської області по застосуванню при
виплаті грошової допомоги за 2007-2008 роки
положень законів про бюджет, які
обмежують обсяг прав позивача на
разову грошову допомогу, встановлений
Законом № 3551-XII. Стягнуто з відповідача
на користь ОСОБА_4 як ветерана війни -
інваліда ІІ групи недоплачену
разову грошову допомогу за 2007 рік у
розмірі 2920,48 гривень та за 2008
рік у розмірі 3448 гривень.

Постановою Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 1 квітня 2009 року апеляційну
скаргу Управління праці та соціального
захисту населення виконавчого
комітету Роменської міської ради
Сумської області задоволено частково,
постанову Роменського міськрайонного
суду Сумської області від 13 жовтня 2008
року скасовано, прийнято нову
постанову, якою в задоволенні позовних
вимог ОСОБА_4 відмовлено. Зобов'язано
Управління праці та соціального
захисту населення виконавчого
комітету Роменської міської ради
Сумської області нарахувати та
здійснити дії щодо виплати позивачеві
різниці між сплаченими сумами щорічної
разової грошової допомоги в 2007 і 2008
роках та сумами, передбаченими Законом
№ 3551-XII з урахуванням рішень
Конституційного Суду України № 6-рп/2007
від 9 липня 2007 року і № 10-рп/2008 від 22
травня 2008 року.

Не погоджуючись із
постановою Роменського міськрайонного
суду Сумської області від 13 жовтня 2008
року та постановою Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 1 квітня 2009 року, Управління праці
та соціального захисту населення
виконавчого комітету Роменської
міської ради Сумської області подало
до суду касаційної інстанції касаційну
скаргу, посилаючись на порушення норм
матеріального і процесуального права,
просить скасувати вказані рішення
судів попередніх інстанцій та
направити справу на новий розгляд.

Касаційна скарга підлягає
задоволенню частково з наступних
підстав.

Відповідно до частини 1
статті 220 Кодексу адміністративного
судочинства України суд касаційної
інстанції перевіряє правильність
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі і не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Частиною 1 статті 8
Конституції України передбачено, що в
Україні визнається і діє принцип
верховенства права. При прийнятті
нових законів або внесенні змін до
чинних не допускається звуження змісту
та обсягу існуючих прав і свобод
(частина 3 статті 22 Конституції
України).

Згідно зі статтею 4 Закону №
3551-XII ветеранами війни є особи, які
брали участь у захисті Батьківщини чи в
бойових діях на території інших держав.
До ветеранів війни належать: учасники
бойових дій, інваліди війни, учасники
війни.

Відповідно до частини 3
статті 2 зазначеного Закону нормативні
акти органів державної влади і органів
місцевого самоврядування, які
обмежують права і пільги ветеранів
війни, передбачені цим Законом, є
недійсними.

За перевіркою матеріалів
справи вбачається, що позивач ОСОБА_4 є
ветераном війни - інвалідом війни ІІ
групи і має відповідний статус,
визначений Законом № 3551-XII. Позивачеві
разова грошова допомога до 5 травня за
2007 рік була виплачена 10 квітня 2007 року в
розмірі 360 гривень, за 2008 рік - 14 травня
2008 року в розмірі 400 гривень.

Статтею 171 Закону № 3551-XII
передбачено, що щорічну виплату
разової грошової допомоги до 5 травня в
розмірах, передбачених статтями 12-16
цього Закону, здійснюють органи праці
та соціального захисту населення через
відділення зв'язку або через установи
банків (шляхом перерахування на
особовий рахунок отримувача)
пенсіонерам - за місцем отримання
пенсії, а особам, які не є пенсіонерами,
- за місцем їх проживання чи одержання
грошового утримання.

Відповідно до вимог статті 17
Закону № 3551-XII фінансування витрат,
пов'язаних з введенням в дію цього
Закону, здійснюється за рахунок коштів
державного та місцевих бюджетів.

Частиною 5 статті 13 Закону №
3551-XII було встановлено, що щорічно до 5
травня інвалідам війни виплачується
разова грошова допомога у розмірах:
інвалідам I групи - десять мінімальних
пенсій за віком; II групи - вісім
мінімальних пенсій за віком; III групи -
сім мінімальних пенсій за віком.

Пунктом 13 статті 71 Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2007 рік» від 19 грудня 2006 року № 489-V дію
названої норми в частині визначення
розміру виплат щорічної разової
грошової допомоги зупинено на 2007 рік,
статтею 29 цього Закону встановлено
виплату цієї допомоги у розмірі 360
гривень.

Рішенням Конституційного
Суду України від 9 липня 2007 року №
6-рп/2007 положення статті 29 та пункту 13
статті 71 Закону України «Про Державний
бюджет України на 2007 рік» визнано
такими, що не відповідають Конституції
України (є неконституційними).

Підпунктом «б» підпункту 2
пункту 20 розділу ІІ Закону України «Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» від 28
грудня 2007 року № 107-VI частину 5 статті 13
Закону № 3551-XII викладено в новій
редакції, відповідно до якої щорічно до
5 травня інвалідам війни виплачується
разова грошова допомога у розмірах, які
визначаються Кабінетом Міністрів
України в межах бюджетних призначень,
встановлених законом про Державний
бюджет України.

Кабінет Міністрів України у
постанові «Про розміри разової
грошової допомоги, що виплачується в 2008
році відповідно до Законів України
«Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту» та «Про жертви
нацистських переслідувань» від 12
березня 2008 року № 183 установив, що у 2008
році виплата разової грошової
допомоги, передбаченої Законами
України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту» та
«Про жертви нацистських
переслідувань», зокрема, інвалідам
війни II групи, здійснюється у розмірі 400
гривень (пункт 1 постанови № 183).

Рішенням Конституційного
Суду України від 22 травня 2008 року №
10-рп/2008 положення підпункту «б»
підпункту 2 пункту 20 розділу ІІ Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» визнано
такими, що не відповідають Конституції
України (є неконституційними).

Зазначені рішення
Конституційного Суду України є
обов'язковими до виконання на
території України, остаточними і не
можуть бути оскаржені, крім того, вони
мають преюдиціальне значення для судів
загальної юрисдикції при розгляді ними
позовів у зв'язку з правовідносинами,
які виникли внаслідок дії положень
статей зазначених законів, що визнані
неконституційними.

Відповідно до частини 2
статті 152 Конституції України, закони,
інші правові акти або їх окремі
положення, що визнані
неконституційними, втрачають чинність
з дня ухвалення Конституційним Судом
України рішення про їх
неконституційність.

Таким чином, положення статті 29,
пункту 13 статті 71 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2007 рік»
визнані неконституційними та втратили
чинність з 9 липня 2007 року - дня
ухвалення Конституційним Судом
України рішення № 6-рп/2007, а положення
підпункту «б» підпункту 2 пункту 20
розділу ІІ Закону України «Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» з 22 травня
2008 року - дня ухвалення Конституційним
Судом України рішення № 10-рп/2008, які
відповідно до положень частини 1 статті
58 Конституції України не мають
зворотної дії в часі. Якщо суб'єкт
владних повноважень виплатив грошову
допомогу під час дії зазначених норм
Закону, то після прийняття рішень
Конституційним Судом України у нього
не виникло додаткових зобов'язань щодо
перерахунку раніше виплаченої
позивачеві щорічної разової грошової
допомоги.

Згідно частини 2 статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Виплати щорічної разової
грошової допомоги до 5 травня за 2007, 2008
роки позивачеві здійснювалися 10 квітня
2007 року та 14 травня 2008 року, відповідно,
- в період, коли наведені норми Закону
були чинними, а їх виконання
обов'язковим, а тому дії відповідача на
час виплати позивачеві зазначеної
щорічної разової грошової допомоги у
2007, 2008 роках були правомірними.

Таким чином, суди попередніх інстанцій
дійшли помилкового висновку щодо
зобов'язання відповідача здійснити
перерахунок і виплату ОСОБА_4
недоотриманих сум щорічної разової
грошової допомоги до 5 травня у цей
період.

Відповідно до статті 229 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції має право
скасувати судові рішення судів першої
та апеляційної інстанцій та ухвалити
нове рішення, якщо обставини справи
встановлені повно і правильно, але суди
першої та апеляційної інстанцій
порушили норми матеріального чи
процесуального права, що призвело до
ухвалення незаконного судового
рішення.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 229, 230, 232
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Касаційну скаргу Управління
праці та соціального захисту населення
виконавчого комітету Роменської
міської ради Сумської
області - задовольнити частково.

Постанову Роменського міськрайонного
суду Сумської області від 13
жовтня 2008 року та постанову
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 1 квітня 2009
року - скасувати.

Прийняти по справі нову постанову, якою
в задоволенні позову ОСОБА_4 до
Управління праці та соціального
захисту населення виконавчого
комітету Роменської міської ради
Сумської області про визнання дій
неправомірними та відшкодування
матеріальної шкоди, завданої при
виплаті грошової допомоги - відмовити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Головуючий: ( )
Штульман І.В.

Судді: )
Малинін В.В.

)
Стародуб О.П.