Справа № 803/2115/14
Суддя: Костюкевич Сергій Федорович
Дата ухвалення: 2014-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДОДАТКОВА ПОСТАНОВА
01 грудня 2014 рокуСправа № 803/2115/14
Волинський окружний адміністративний
суд у складі:
головуючого - судді Костюкевича С.Ф.,
розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Луцьку заяву
винесення додаткової постанови у
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_1 до Інспектора відділу державної
автомобільної інспекції з
обслуговування Луцького району ДАІ
УМВС України у Волинській області
Грицюка Олександра Васильовича про
визнання протиправним та скасування
рішення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з адміністративним
позовом до Інспектора відділу
державної автомобільної інспекції з
обслуговування Луцького району ДАІ
УМВС України у Волинській області
Грицюка Олександра Васильовича (далі -
інспектор ВДАІ Грицюк О. В.) про
визнання протиправним та скасування
рішення №726 від 08 червня 2014 року у формі
акту огляду та тимчасового затримання
транспортного засобу марки
«Мерседес-Віто», 2005 року випуску,
номерний знак НОМЕР_1 в частині
визначення правових підстав огляду,
тимчасового затримання автомобіля та
доставлення його для зберігання на
спеціальний майданчик з зазначенням
відповідно до ст. 265-2 КУпАП та ст. 40 ЗУ
«Про виконавче провадження» та просив
судові витрати у справі покласти на
відповідача.

Постановою Волинського окружного
адміністративного суду від 05.11.2014 року
визнано протиправним та скасовано
рішення інспектора відділу державної
автомобільної інспекції з
обслуговування Луцького району ДАІ
УМВС України у Волинській області
Грицюка Олександра Васильовича №726 від
08 червня 2014 року у формі акту огляду та
тимчасового затримання транспортного
засобу марки «Мерседес-Віто», 2005 року
випуску, номерний знак НОМЕР_1 в частині
визначення правових підстав огляду,
тимчасового затримання автомобіля та
доставлення його для зберігання на
спеціальний майданчик з зазначенням
відповідно до ст. 265-2 КУпАП та ст. 40 ЗУ
«Про виконавче провадження».

21 листопада 2014 року представник
позивача звернувся із заявою про
прийняття додаткової постанови у
справі відповідно до пункту 3 частини
першої статті 168 Кодексу
адміністративного судочинства України
(КАС України), оскільки судом не
вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до положень частини 1 статті
168 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, що ухвалив
судове рішення, може за заявою особи,
яка брала участь у справі, чи з власної
ініціативи прийняти додаткову
постанову чи постановити додаткову
ухвалу у випадках, якщо: 1) щодо однієї
із позовних вимог, з приводу якої
досліджувалися докази, чи одного з
клопотань не ухвалено рішення; 2) суд,
вирішивши питання про право, не
визначив способу виконання судового
рішення; 3) судом не вирішено питання
про судові витрати.

Частиною 2 тієї ж норми визначено, що
суд ухвалює додаткове судове рішення
після розгляду питання в судовому
засіданні з повідомленням осіб, які
беруть участь у справі. Неприбуття у
судове засідання осіб, які були
належним чином повідомлені, не
перешкоджає розгляду питання.

Позивач на розгляд справи не з'явився,
свого представника в судове засідання
не направив, хоча належним чином був
повідомлений про дату, час та місце
розгляду справи, що підтверджується
повідомленням про вручення судової
повістки за поштовим відправленням №
316 від 01.12.2014 року.

Відповідач на розгляд справи не
з'явився, свого представника в судове
засідання не направив, хоча належним
чином був повідомлений про дату, час та
місце розгляду справи, що вбачається з
повідомлення про вручення судової
повістки за поштовим відправленням №
451 від 30.04.2014 року.

Як передбачено частиною першою статті
41 КАС України, у разі неявки у судове
засідання всіх осіб, які беруть участь
у справі, чи якщо відповідно до
положень цього Кодексу розгляд справи
здійснюється за відсутності осіб, які
беруть участь у справі (у тому числі при
розгляді справи в порядку письмового
провадження), фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Таким чином, з урахуванням положень
частини першої статті 41, частини
четвертої статті 122, частини третьої
статті 168 КАС України розгляд заяви
здійснено в порядку письмового
провадження, без фіксування судового
процесу звукозаписувальним технічним
засобом.

Дослідивши письмові докази, суд
приходить до висновку, що слід винести
додаткове судове рішення, яким слід
стягнути з Державного бюджету України
на користь позивача сплачений ним
судовий збір

Згідно з частиною 1 статті 3 Закону
України «Про судовий збір» судовий
збір справляється у відповідному
розмірі від мінімальної заробітної
плати у місячному розмірі,
встановленої законом на 1 січня
календарного року, в якому відповідна
заява або скарга подається до суду, - у
відсотковому співвідношенні до ціни
позову та у фіксованому розмірі.

Підпунктом 1 пункту 3 частини другої
статті 4 Закону України «Про судовий
збір» встановлені ставки судового
збору: за подання до адміністративного
суду адміністративного позову
майнового характеру - 2 відсотки
розміру майнових вимог, але не менше 1,5
розміру мінімальної заробітної плати
(в грошовому еквіваленті з урахуванням
розміру мінімальної заробітної плати -
1827,00 грн.) та не більше 4 розмірів
мінімальних заробітних плат (в
грошовому еквіваленті з урахуванням
розміру мінімальної заробітної плати -
4872,00 грн.; за подання адміністративного
позову немайнового характеру - 0,06
розміру мінімальної заробітної плати
(тобто, 73,08 грн.).

З квитанції №3924 від 15.10.2014 року
вбачається, що позивачем при поданні
позову сплачено судовий збір в сумі 73,08
грн. - вимога немайнового характеру).

Як вбачається з постанови Волинського
окружного адміністративного суду у
даній справі від 05 листопада 2014 року,
суд, задовольняючи позовні вимоги, не
вирішив питання щодо розподілу судових
витрат.

Відповідно до частини першої статті 94
КАС України якщо судове рішення
ухвалене на користь сторони, яка не є
суб'єктом владних повноважень, суд
присуджує всі здійснені нею
документально підтверджені судові
витрати з Державного бюджету України
(або відповідного місцевого бюджету,
якщо іншою стороною був орган
місцевого самоврядування, його
посадова чи службова особа).

З врахуванням вищевикладеного суд
приходить до висновку про наявність
передбачених статтею 168 КАС України
підстав для ухвалення додаткової
постанови та вважає, що на користь
позивача слід присудити з Державного
бюджету України судовий збір в сумі 73,08
грн., сплачений згідно з квитанцією
№3924 від 15.10.2014 року.

Керуючись статтями 94, 160, 168 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника позивача про
прийняття додаткової постанови в
адміністративній справі за позовом
ОСОБА_1 до Інспектора відділу державної
автомобільної інспекції з
обслуговування Луцького району ДАІ
УМВС України у Волинській області
Грицюка Олександра Васильовича про
визнання протиправним та скасування
рішення задовольнити.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) судовий
збір у сумі 73 (сімдесят три гривні) 08
копійок.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого статтею 186 КАС
України, якщо таку апеляційну скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку повністю або
частково шляхом подання апеляційної
скарги до Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Волинський окружний адміністративний
суд. Апеляційна скарга на постанову
суду подається протягом десяти днів з
моменту отримання копії постанови.
Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
Львівського апеляційного
адміністративного суду.

Головуючий
С.Ф. Костюкевич