Справа № 821/2276/14
Суддя: Шеметенко Л.П.
Дата ухвалення: 2014-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2014 р. Справа № 821/2276/14

Категорія: 7.1 Головуючий в 1 інстанції:
Варняк С.О.

Колегія суддів Одеського апеляційного
адміністративного суду в складі:

головуючого судді -Шеметенко
Л.П.судді -Домусчі С.Д. судді -Кравець
О.О.

при секретарі - Гречаному В.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Одесі
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Державної екологічної
інспекції у Херсонській області на
постанову Херсонського окружного
адміністративного суду від 28 липня 2014
року у справі за адміністративним
позовом товариства з обмеженою
відповідальністю «Таврида-Плюс» до
Державної екологічної інспекції у
Херсонській області про визнання
протиправними дій та скасування
припису,

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2014 року товариство з обмеженою
відповідальністю (далі ТОВ)
«Таврида-Плюс» звернулося до суду з
адміністративним позовом до Державної
екологічної інспекції у Херсонській
області про:

- визнання протиправними дій
старшого державного інспектора з
охорони навколишнього природного
середовища Херсонської області ОСОБА_4
та державного інспектора з охорони
навколишнього природного середовища
Херсонської області ОСОБА_5 в частині
перевищення службових повноважень в
ході перевірки;

- скасування припису від 24.06.2014 р.
№04-9/1491.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач
вказував, що за результатами планової
перевірки відповідач дійшов висновків
про порушення товариством вимог
природоохоронного законодавства. На
думку позивача, вказані висновки є
безпідставними. Крім того, позивач
зазначив, що посадові особи
відповідача з перевищенням
повноважень вимагали на перевірку
документи, по яким вже були надані
пояснення під час попередньої
перевірки.

Відповідач позов не визнав,
посилаючись на його необґрунтованість.

Постановою Херсонського окружного
адміністративного суду від 28 липня 2014
року позов задоволено частково.

Визнано нечинним та скасовано припис
від 24.06.2014 р. №04-9/1491, винесений старшим
державним інспектором з охорони
навколишнього природного середовища
Херсонської області ОСОБА_4 та
державним інспектором з охорони
навколишнього природного середовища
Херсонської області ОСОБА_5

У задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням
суду першої інстанції, Державна
екологічна інспекція у Херсонській
області подала апеляційну скаргу, в
якій ставиться питання про скасування
рішення суду першої інстанції, в
зв'язку з тим, що воно постановлено з
порушенням норм матеріального права та
прийняття нової постанови про відмову
в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи
апеляційної скарги, вивчивши матеріали
справи, перевіривши законність і
обґрунтованість постанови суду першої
інстанції в межах позовних вимог та
доводів апеляційної скарги, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає, з таких
підстав.

Судом першої інстанції встановлені
наступні обставини справи.

З 19 по 20 червня 2014 року на підставі
наказу №624, направлення №499 від 18.06.2014р.
старшим державним інспектором з
охорони навколишнього природного
середовища Херсонської області ОСОБА_4,
державним інспектором з охорони
навколишнього природного середовища
Херсонської області ОСОБА_5 проведена
планова перевірка дотримання ТОВ
«Таврида-Плюс» вимог
природоохоронного законодавства.

За результатами перевірки складено акт
04-11/276 та винесено припис №04- 9/1491 від
24.06.2014 року, яким ТОВ "Таврида-Плюс"
зобов'язано усунути порушення вимог
природоохоронного законодавства.

Зокрема, приписом передбачено:

- укласти Договір обов'язкового
страхування цивільної
відповідальності суб'єктів
господарювання за шкоду, яку може бути
заподіяно довкіллю або здоров'ю людей
під час зберігання та застосування
пестицидів і агрохімікатів;

- правильно вести журнал первинного
обліку відходів за формою 1-ВТ «Облік
відходів, пакувальних матеріалів та
тари»;

- вносити у журнал ПОД - 13 дату взяття
проб зворотних вод; здійснювати
розрахунок кількості інгредієнту, що
скидається за добу;

- виконувати умови договору на
спеціальне водокористування № Укр.
8080-ХРС;

- отримати спеціальний дозвіл на
користування надрами.

Вирішуючи питання про правомірність
вимоги припису щодо укладання
договорів обов'язкового страхування,
суд першої інстанції виходив з того, що
умови та порядок такого страхування
мали бути визначені, але дотепер не
визначені законодавством, у зв'язку з
чим, позивач не може виконати цю вимогу
припис, тому вона є необґрунтованою.

В апеляційній скарзі Державної
екологічної інспекції у Херсонській
області вказується, що зобов'язуючи
позивача укласти договори
обов'язкового страхування,
держекоінспектор не вимагав чогось
непередбаченого чинним
законодавством.

Колегія суддів погоджується з
наведеним висновком суду першої
інстанції та не приймає до уваги
вказаний довід апелянта, виходячи з
наступного.

Відповідно до ч.4 ст. 11 Закону України
«Про пестициди і агрохімікати»,
господарська діяльність у сфері
зберігання та застосування пестицидів
і агрохімікатів підлягає обов'язковому
страхуванню, умови та порядок якого
визначаються законодавством.

Згідно з ч.2 ст. 7 Закону України «Про
страхування», для здійснення
обов'язкового страхування Кабінет
Міністрів України, якщо інше не
визначено законом, встановлює порядок
та правила його проведення, форми
типового договору, особливі умови
ліцензування обов'язкового
страхування, розміри страхових сум та
максимальні розміри страхових тарифів
або методику актуарних розрахунків.

Державною службою України з питань
регуляторної політики та розвитку
підприємництва у відповідності до
Закону України «Про засади державної
регуляторної політики у сфері
господарської діяльності» розглянуто
проект Постанови Кабінету Міністрів
України «Про затвердження Порядку і
правил проведення обов'язкового
страхування цивільної
відповідальності суб'єктів
господарювання за шкоду, яку може бути
заподіяно довкіллю або здоров'ю людей
під час зберігання та застосування
пестицидів і агрохімікатів».

12 листопада 2012 року за результатами
розгляду проекту було прийнято рішення
№732 «Про відмову в погодженні проекту
регуляторного акта» (а.с.69).

На час розгляду справи «Порядок і
правила проведення обов'язкового
страхування цивільної
відповідальності суб'єктів
господарювання за шкоду, яку може бути
заподіяно довкіллю або здоров'ю людей
під час зберігання та застосування
пестицидів і агрохімікатів» не
затверджений.

Таким чином, натепер не може бути
реалізована норма ст. 11 Закону України
«Про пестициди і агрохімікати» щодо
обов'язкового страхування
господарської діяльності у сфері
зберігання та застосування пестицидів
і агрохімікатів, оскільки умови та
порядок цього страхування не визначені
законодавством.

Відповідно, вказана вимога припису є
необґрунтованою, що було вірно
встановлено судом першої інстанції.

Вирішуючи питання про правомірність
вимоги припису щодо виконання умов
договору на спеціальне
водокористування № Укр. 8080-ХРС (тобто,
використання води відповідно до цілей
її надання), суд першої інстанції
виходив з того, що зазначений в акті
перевірки висновок відповідача про те
що вода зі свердловини №11-202
використовується у виробничих
потребах - для розведення ядохімікатів,
не знайшов підтвердження у судовому
засіданні.

В апеляційній скарзі Державної
екологічної інспекції у Херсонській
області вказується, що актом перевірки
встановлено, що ТОВ «Таврида-Плюс»
здійснює забір води зі свердловини
№11-202 для розведення ядохімікатів, що є
порушенням ст. 44 Водного кодексу
України.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції та не
приймає до уваги вказаний довід
апелянта, виходячи з наступного.

Відповідно до п.2 ст. 44 Водного кодексу
України, водокористувачі зобов'язані
використовувати воду (водні об'єкти)
відповідно до цілей та умов їх надання.

«ГОСТ 17.1.1.04-80», затверджений постановою
Державного комітету СРСР по стандартам
№1452 від 31 березня 1980 року передбачає,
що до сільськогосподарських потреб
відносяться:

- полив посадок в колгоспних і
радгоспних теплицях і парниках;

- технологічні потреби колгоспних
і радгоспних підприємств з переробки
сільськогосподарської продукції та
сировини;

- технічні потреби колгоспів і
радгоспів (для майстерень, ремонтних
робіт в автотракторних парках і
гаражах, а також гасіння пожеж у
сільськогосподарських комплексах та
ін.).

Згідно з дозволом на спеціальне
водокористування № Укр. 8080-ХРС, метою
водокористування позивача є
сільськогосподарські потреби,
зрошення сільськогосподарських
культур, скид дренажних вод в Широку
затоку Чорного моря.

В акті перевірки (а.с.14) зазначено:
«Згідно представленого на розгляд на
момент перевірки розрахунку норм
водоспоживання підземної води, вода зі
свердловини №11-202 використовується у
виробничих потребах - для розведення
ядохімікатів та автотранспортних
потреб, заповнення ємкостей, якими
обладнані автотранспортні засоби».

Проте, жодного обґрунтування цьому
висновку, яке б висвітило зв'язок між
представленим розрахунком
водоспоживання підземної води та її
використанням для розведення
ядохімікатів, в акті не наведено. Також,
апелянтом не обґрунтовано, чому власні
господарсько-побутові потреби
підприємства, яке займається
вирощуванням сільськогосподарських
культур, не вважаються
сільськогосподарськими потребами у
розумінні чинного законодавства.

За таких обставин, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції щодо необґрунтованості
доводів екологічної інспекції про
порушення позивачем п.2 ст. 44 Водного
кодексу України, відповідно про
необґрунтованість вказаної вимоги
припису.

Вирішуючи питання про правомірність
вимоги припису про отримання
спеціального дозволу на користування
надрами, суд першої інстанції виходив з
того, що позивач здійснює забір води зі
свердловини в обсягу, який не перевищує
показник, встановлений ст. 23 Кодексу
України «Про надра», тому він має право
на користування надрами без отримання
спеціального дозволу на це.

В апеляційній скарзі Державної
екологічної інспекції у Херсонській
області вказується, що надра надаються
у користування підприємствам лише за
наявності у них спеціального дозволу.

Колегія суддів погоджується з
наведеним висновком суду першої
інстанції та не приймає до уваги
зазначений довід апелянта, виходячи з
наступного.

Відповідно ст. 23 Кодексу України «Про
надра», землевласники і
землекористувачі в межах наданих їм
земельних ділянок мають право без
спеціальних дозволів та гірничого
відводу видобувати для своїх
господарських і побутових потреб
корисні копалини місцевого значення і
торф загальною глибиною розробки до
двох метрів, підземні води для власних
господарсько-побутових потреб,
нецентралізованого та
централізованого (крім виробництва
фасованої питної води)
господарсько-питного водопостачання,
за умови що продуктивність водозаборів
підземних вод не перевищує 300 кубічних
метрів на добу, та використовувати
надра для господарських і побутових
потреб.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач здійснює забір води зі
свердловини в обсягу, який не перевищує
300 м3/добу (цей факт не заперечується
апелянтом), тому згідно з ст. 23 Кодексу
України «Про надра», він не повинен
отримувати спеціальний дозвіл на
користування надрами, що було вірно
встановлено судом першої інстанції.

Апелянт не наводить жодного доводу,
який би вказував на неправильність
застосування судом першої інстанції
ст. 23 Кодексу України «Про надра» до
спірних правовідносин.

Колегія суддів зазначає, що інші
висновки суду першої інстанції
апелянтом не оскаржуються.

З огляду на викладені обставини,
колегія суддів відхиляє доводи
апеляційної скарги як необґрунтовані
та погоджується з висновками суду
першої інстанції про необхідність
задоволення позовних вимог.

Враховуючи все вищевикладене, колегія
суддів приходить до висновку, що при
розгляді справи судом першої інстанції
правильно застосовані норми
матеріального та процесуального права,
вірно встановлено фактичні обставини
справи та дана правова оцінка, а
наведені в апеляційній скарзі доводи
не дають підстав для висновку про
незаконність чи необґрунтованість
судового рішення.

За таких обставин підстав для
скасування постанови суду першої
інстанції та задоволення апеляційної
скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 195, 196; п.1 ч.1 ст. 198; ст. 200;
п.1 ч.1 ст. 205; ст. 206; ч.5 ст. 254 КАС України,
колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Державної
екологічної інспекції у Херсонській
області - залишити без задоволення.

Постанову Херсонського окружного
адміністративного суду від 28 липня 2014
року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили негайно після її
проголошення, та може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Повний текст судового рішення
виготовлено 01 грудня 2014 року.

Головуючий: Л Л.П. Шеметенко Суддя:
С.Д. Домусчі Суддя: О.О. Кравець