Справа № 0617/2а-15639/11
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2013-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________
________________________________________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:Капустинський М.М.
УХВАЛА

іменем України

"26" березня 2013 р.
Справа № 0617/2а-15639/11

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Капустинського М.М.

суддів:
Євпак В.В.

Мацького Є.М.,

розглянувши в письмовому провадженні
апеляційну скаргу Головного
управління Пенсійного фонду України в
Житомирській області на постанову
Овруцького районного суду
Житомирської області від "30" січня 2012 р.
у справі за позовом ОСОБА_3 до
Головного управління Пенсійного фонду
України в Житомирській області про
визнання бездіяльності протиправною і
зобов'язання вчинити дії ,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Овруцького районного суду
Житомирської області від 30 січня 2012
року позов задоволено повністю.

Зобов'язано Головне управління
Пенсійного фонду України в
Житомирській області провести
донарахування та виплату ОСОБА_3
підвищення до пенсії, як непрацюючому
пенсіонеру, який проживає на території
радіоактивного забруднення у
відповідності до ст.39 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", виходячи з
розміру 2-х мінімальних заробітних
плат, розмір якої визначено Законами
України "Про державний бюджет України
на 2010 рік" та "Про державний бюджет
України на 2011 рік" за період з 01.11.2010
року по 30.04.2011 року щомісячно.

В апеляційній скарзі відповідач,
посилаючись на те, що судом першої
інстанції порушено норми
матеріального права, просить скасувати
постанову та прийняти нове рішення,
яким у задоволенні позову відмовити.

Суд, дослідивши матеріали справи та
доводи апеляційної скарги, вважає, що
апеляційна скарга задоволенню, не
підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст.9 КАС України, суд
при вирішенні справи керується
принципом законності, відповідно до
якого орган державної влади, орган
місцевого самоврядування, їхні
посадові і службові особи зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Матеріали справи свідчать, що позивач є
непрацюючим пенсіонером та перебуває
на обліку у відповідача, проживає в
зоні гарантованого добровільного
відселення.

Відповідно до ст.39 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" пенсії
непрацюючим пенсіонерам, які
проживають на територіях
радіоактивного забруднення,
підвищуються у розмірі: в зоні
гарантованого добровільного
відселення - 2 мінімальні заробітні
плати.

Відповідач виплачував позивачу
підвищення до пенсії, однак у сумі, яка,
на думку позивача, є значно нижчою, ніж
це передбачено ст.39 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", у зв'язку з
чим позивач і звернувся до суду за
захистом своїх порушених прав.

Оцінюючи правову позицію суду першої
інстанції, судова колегія виходить з
наступного.

Відповідно до Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 01
листопада 1996 року №9 "Про застосування
Конституції України при здійсненні
правосуддя", судам необхідно виходити з
того, що нормативно-правові акти
будь-якого державного чи іншого органу
(акти Президента України, постанови
Верховної Ради України, постанови і
розпорядження Кабінету Міністрів
України, нормативно-правові акти
Верховної Ради Автономної Республіки
Крим чи рішення Ради Міністрів
Автономної Республіки Крим, акти
органів місцевого самоврядування,
накази та інструкції міністерств та
відомств, накази керівників
підприємств, установ та організацій,
тощо) підлягають оцінці на
відповідність як Конституції, так і
закону.

Якщо при розгляді справи буде
встановлено, що нормативно-правовий
акт, який підлягав застосуванню, не
відповідає чи суперечить законові, суд
зобов'язаний застосувати закон, який
регулює ці правовідносини.

При цьому, визначаючи базову величину,
з якої розраховується сума допомоги
згідно зі ст. 39 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" в чинній
редакції (із змінами, внесеними згідно
із Законом України від 01.07.92р. №2532-12, у
редакції Закону України від 06.06.96р.
№230/96-ВР, відповідачу слід керуватися
розміром мінімальної заробітної плати,
а не сумою, передбаченою Постановою
Кабінету Міністрів України "Про
компенсаційні виплати особам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" від 26.07.1996 року №836.

Виходячи із засад пріоритетності
законів над підзаконними нормативними
актами при вирішенні спору
застосуванню підлягає саме стаття 39
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи",
а не постанова Кабінету Міністрів
України.

Тому позивач відповідно до ст.39 Закону
як непрацюючий пенсіонер має право
отримувати доплату до пенсії у розмірі
двох мінімальних заробітних плат.

Підсумовуючи вищевикладене, слід
вказати, що оскаржена постанова
законна і обґрунтована, відповідає
матеріалам справи та вимогам чинного
законодавства.

Підстави для скасування постанови
відсутні, а тому її слід залишити без
змін.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Головного
управління Пенсійного фонду України в
Житомирській області залишити без
задоволення, а постанову Овруцького
районного суду Житомирської області
від "30" січня 2012 р. без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її
постановлення і оскарженню не
підлягає.

Головуючий суддя
М.М. Капустинський

судді:
В.В. Євпак Є.М. Мацький

Роздруковано та надіслано:

1- в справу

2 - позивачу ОСОБА_3 АДРЕСА_1, 11100

3- відповідачу Головне управління
Пенсійного фонду України в
Житомирській області вул.Ольжича, 7,
м.Житомир, 10003