Справа № 2а/0570/11775/11
Суддя: Усенко Є.А.
Дата ухвалення: 2014-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 листопада 2014 року м.
Київ К/9991/67003/11

№ К/9991/67003/11

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:головуючого
судді-доповідача:Усенко Є.А.,суддів:
Веденяпіна О.А., Зайцева М.П.,
розглянувши у попередньому судовому
засіданні

касаційну скаргу Державної податкової
інспекції в м. Краматорську Донецької
області

на постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 08.08.2011

та ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 23.09.2011

у справі № 2а/0570/11775/2011 Донецького
окружного адміністративного суду

за позовом фізичної особи-підприємця
ОСОБА_4

до Державної податкової інспекції (ДПІ)
в м. Краматорську Донецької області

про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 08.08.2011,
залишеною без змін ухвалою Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 23.09.2011, позов задоволено: визнано
недійсним податкове
повідомлення-рішення ДПІ у
м. Краматорську від 20.12.2010 №
/051308/10/17-113 про визначення
податкового зобов'язання з податку з
доходів фізичних осіб у сумі 32336, 90 грн.

У касаційній скарзі ДПІ в м.
Краматорську Донецької області
просить скасувати ухвалені у справі
рішення судів першої та апеляційної
інстанцій та прийняти нове рішення,
яким відмовити у задоволенні позову,
посилаючись на порушення судами норм
матеріального та процесуального права.

Позивач не скористався своїм правом
подати заперечення на касаційну
скаргу.

Перевіривши правильність застосування
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
юридичної оцінки обставин справи,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню.

Фактичною підставою для донарахування
позивачу суми податкових зобов`язань
із податку з доходів фізичних осіб
згідно з податковим
повідомленням-рішенням, з приводу
правомірності якого виник спір, стали
висновки контролюючого органу,
викладені в акті перевірки від 08.11.2010 №
2426/17-1-, про порушення позивачем
норм статті 13 та пункту 4 статті 14
Декрету Кабінету Міністрів України
«Про прибутковий податок з громадян»
(Декрет № 13-92) внаслідок завищення
витрат на загальну суму 209527,32 грн. як
таких, що здійснені за нікчемними
правочинами з ТОВ «Восток інвест
метал» та ТОВ «Ново-Строй». Висновок
ДПІ про нікчемність правочинів між
позивачем та вказаними контрагентами
обґрунтований посиланнями на
відсутність цих підприємств за
юридичною адресою на час проведення
перевірки.

У судовому процесі встановлено, що між
позивачем (покупець) та ТОВ
«Ново-Строй» (постачальник) укладений
договір № 06/201 від 08.06.2010, згідно з
умовами якого постачальник
зобов'язується поставити у власність
покупця товар (пісок будівельний та
щебінь гранітний), а покупець -
прийняти та оплатити товар.

Крім того, позивач придбав пісок
будівельний та щебінь гранітний у ТОВ
«Восток інвест метал»; письмовий
договір про це між сторонами не
укладався.

Факт придбання позивачем цих
будівельних матеріалів та сплати ціни
за них підтверджується приєднаними до
справи доказами, а саме: копіями
податкових та видаткових накладних,
платіжних доручень.

Оцінка цих доказів судом зроблена з
дотриманням норм ст. 86 КАС України.

Факт подальшої реалізації позивачем
придбаних у ТОВ «Ново-Строй» та ТОВ
«Восток інвест метал» будівельних
матеріалів податковим органом не
заперечується.

На дати здійснення господарських
операцій постачальники позивача були
зареєстровані як платники податку на
додану вартість та знаходилися в
Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців.

Статтею 13 Декрету Кабінету Міністрів
України «Про прибутковий податок з
громадян» визначено, що
оподатковуваним доходом вважається
сукупний чистий доход, тобто різниця
між валовим доходом (виручки у грошовій
та натуральній формі) i документально
підтвердженими витратами,
безпосередньо пов'язаними з одержанням
доходу. Якщо ці витрати не можуть бути
підтверджені документально, то вони
враховуються податковими органами при
проведенні остаточних розрахунків за
нормами, визначеними Головною
державною податковою інспекцією
України за погодженням з Міністерством
економіки України та Державним
комітетом України по сприянню малим
підприємствам та підприємництву.

До складу витрат, безпосередньо
пов'язаних з одержанням доходів,
належать витрати, які включаються до
складу валових витрат виробництва
(обігу) або підлягають амортизації
згідно з Законом України «Про
оподаткування прибутку підприємств».

Згідно з пунктом 4 статті 14 Декрету
громадяни, які займаються
підприємницькою діяльністю, надають
податковому органу декларації за
наслідками кожного звітного кварталу,
а також звітного року у строки,
визначені законом. В декларації
зазначаються загальні суми одержаного
доходу, витрат і сплаченого податку за
звітний рік або інший період, за який
здійснюється оподаткування
(оподатковуваний період).

Встановивши в судовому процесі
обставини щодо поставки позивачу піску
будівельного та щебеня гранітного,
сплати позивачем ТОВ «Ново-Строй» та
ТОВ «Восток інвест метал» ціни товару,
підтвердження господарських операцій
первинними бухгалтерськими
документами, суди першої та
апеляційної інстанцій дійшли юридично
правильного висновку про неправомірне
виключення податковим органом з
податкового обліку позивача суми
витрат, що відповідають витратам
позивача з придбання товару за
операціями з поставки з участю ТОВ
«Ново-Строй» та ТОВ «Восток інвест
метал».

З огляду на викладене висновок судів
першої та апеляційної інстанцій, що
оспорюванне позивачем податкове
повідомлення-рішення, як таке, що
прийняте із порушенням законодавства,
чинного на час виникнення
правовідносин, з приводу прав і
обов'язків в якому виник спір, підлягає
скасуванню, відповідає встановленим у
справі обставинам та правильному
застосуванню норм матеріального права.

Доводи касаційної скарги не
спростовують правильність цього
висновку.

Відповідно до статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанції не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст. ст. 220, 220-1, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, Вищий адміністративний суд
України

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної податкової
інспекції в м. Краматорську Донецької
області залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 08.08.2011 та
ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 23.09.2011 - без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути
переглянута Верховним Судом України з
підстав та в порядку, передбачених
статтями 236-2391 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя:Є.А. Усенко Судді:
О.А. Веденяпін М.П. Зайцев