Справа № 686/8922/14-а
Суддя: Білоус О.В.
Дата ухвалення: 2014-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 686/8922/14-а

Головуючий у 1-й інстанції: Логінова С.М.

Суддя-доповідач: Білоус О.В.

26 листопада 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Білоуса О.В.

суддів: Курка О. П. Совгири Д. І.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України у
м.Хмельницькому на постанову
Хмельницького міськрайонного суду
Хмельницької області від 18 червня 2014
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного фонду України у
м.Хмельницькому про визнання дій
протиправними та зобов'язання вчинити
дії ,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернулась до Хмельницького
міськрайонного суду Хмельницької
області з позовом до УПФУ у м.
Хмельницькому про визнання дій
протиправними та зобов'язання вчинити
дії. Позовні вимоги мотивовано тим, що
05.12.2013 р. їй призначено пенсію
відповідно до Закону України "Про
державну службу". При призначенні
пенсії було враховано лише посадовий
оклад, надбавку за ранг, за вислугу
років, за високі досягнення у праці та
премії, а інші виплати (матеріальну
допомогу на оздоровлення до відпусток,
матеріальну допомогу на вирішення
соціально-побутових питань та
індексацію) до розрахунку включено не
було. Вважаючи такі дії протиправними,
просила зобов'язати управління
призначити їй пенсію з урахуванням
вказаних виплат.

Відповідно до постанови Хмельницького
міськрайонного суду від 18.06.2014 року
адміністративний позов задоволено. Не
погоджуючись із рішенням суду першої
інстанції, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить суд скасувати
постанову Хмельницького
міськрайонного суду та ухвалити нове
рішення, яким відмовити у задоволенні
позовних вимог, посилаючись при цьому
на неповне з'ясування судом першої
інстанції обставин, які мають значення
для справи та порушення норм
матеріального права, що призвело до
неправильного вирішення спору.

У зв'язку з неприбуттям жодної з осіб,
які беруть участь у справі, у судове
засідання, хоча вони були належним
чином повідомлені про його дату, час і
місце, а також враховуючи те, що їх явка
в судове засідання не визнавалась
обов'язковою, колегія суддів визнала за
можливе розглянути справу в порядку
письмового провадження, відповідно до
п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України, за наявними у
справі матеріалами, при цьому, згідно
частини 6 статті 12, частини 1 статті 41
КАС України, повне фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не відбувається.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, а рішення суду
першої інстанції необхідно залишити
без змін, з наступних підстав.

Як вірно встановлено судом першої
інстанції, та підтверджується
матеріалами справи, 05.12.2013 р. позивачу
ОСОБА_2 було призначено пенсію по
інвалідності відповідно до Закону
України "Про державну службу". Для
розрахунку пенсії було враховано лише
посадовий оклад, надбавку за ранг, за
вислугу років, за високі досягнення у
праці та премії, а інші виплати, а саме:
матеріальна допомога на оздоровлення
до відпусток, матеріальна допомога на
вирішення соціально-побутових питань,
індексацію до розрахунку включено не
було.

ОСОБА_2 подала заяву до управління
Пенсійного фонду України у м.
Хмельницькому з проханням здійснити
розрахунок її пенсії з урахуванням
матеріальної допомоги на оздоровлення
до відпусток, матеріальної допомоги на
вирішення соціально-побутових питань
та індексації. Листом від 25.04.2014р. за
вих. № 167/В-08 управління Пенсійного
фонду України у м. Хмельницькому
відмовило позивачу у задоволенні її
заяви.

Вирішуючи по суті існуючий спір, суд
першої інстанції керувався тим, що
Законом України «Про державну службу»
визначено, що пенсія державним
службовцям призначається в розмірі 80
відсотків суми їх заробітної плати, з
якої було сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 01.01.2011 року -
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування.

У відповідності до ст. 33 ч. 2 того ж
закону заробітна плата державних
службовців складається з посадових
окладів, премій доплати за ранги,
надбавку за вислугу років на державній
службі та інших надбавок.

Статтею 66 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» передбачено, що до
заробітку для обчислення пенсії
включаються всі види оплати праці
(виплат, доходу), на які відповідно до
Закону України «Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування»
нараховується збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування, в межах
максимальної величини фактичних
витрат на оплату праці найманих
працівників, оподаткованого доходу
(прибутку), сукупного оподаткованого
доходу (граничної суми заробітної
плати (доходу), з яких справляються
страхові внески (збори) до соціальних
фондів, що діяла на день одержання
зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Згідно ст. 41 ч. 1 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» до заробітної плати
(доходу), отриманих застрахованою
особою після набрання чинності цим
Законом, з яких згідно з цим Законом
були фактично нараховані (обчислені) та
сплачені страхові внески.

Крім того, відповідно до ст. 2 Закону
України «Про оплату праці» та Наказу
Державного комітету статистики
України № 5 «Про затвердження
інструкції зі статистики заробітної
плати» від 13 січня 2004 року структура
заробітної плати складається з
основної, додаткової та інших
заохочувальних та компенсаційних
виплат, до яких належать виплати у тому
числі компенсаційні та інші грошові і
матеріальні виплати, суми виплат,
пов'язані з індексацією заробітної
плати, матеріальна допомога, яка
надається всім або більшості
працівників, та виплати соціального
характеру.

Колегія суддів апеляційного суду
погоджується із висновком суду першої
інстанції про те, що за вказаних
обставин матеріальна допомога на
оздоровлення та допомога для вирішення
соціально-побутових питань, індексація
входили до системи оплати праці
державного службовця, відтак право
позивача на пенсійне забезпечення
порушене і підлягає судовому захисту.

Доводи апеляційної скарги
спростовуються вищенаведеним,
матеріалами справи, а тому колегією
суддів відхиляються, оскільки не дають
підстав для висновку про порушення
судом першої інстанції норм права, які
призвели до неправильного вирішення
справи, тобто прийнята постанова
відповідає матеріалам справи та
вимогам закону, і підстав для її
скасування не вбачається.

Відповідно до статті 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову -без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті рішення суду з одних лише
формальних підстав.

На підставі наведеного колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції дійшов
правильного висновку щодо задоволення
заявлених вимог у спосіб та межах,
визначених законом.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України у
м.Хмельницькому залишити без
задоволення, а постанову Хмельницького
міськрайонного суду Хмельницької
області від 18 червня 2014 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в
порядку та в строки, передбачені ст. ст.
212, 254 КАС України.

Головуючий
Білоус О.В.

Судді
Курко О. П.

Совгира Д. І.