Справа № 826/14635/14
Суддя: Дегтярьова О.В.
Дата ухвалення: 2014-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 листопада 2014 року 08 год. 37 хв.
Окружний адміністративний суд
міста Києва у складі: Головуючого -
судді Дегтярьової О.В., розглянувши в
порядку скороченого провадження
адміністративну справуза позовом
ОСОБА_1до Прокуратури міста Києва про
визнання протиправною бездіяльність
та зобов'язання вчинити певні дії, - В С
До Окружного адміністративного суду м.
Києва звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач,
ОСОБА_1.) з адміністративним позовом до
Прокуратури міста Києва (далі -
відповідач) з наступними позовними
вимогами: 1) визнати протиправною
бездіяльність, що полягає у ненаданні
відповіді на адвокатський запит від 29
липня 2014 року; 2) зобов'язати надати
відповідь на адвокатські запити від 29
липня 2014 року та від 02 вересня 2014 року.
В обґрунтування позовних вимог позивач
посилався на те, що відповідачем
протиправно не було надано відповіді
на його адвокатські запити від 29.07.2014р.
та від 02.09.2014р., що були направлені в
порядку ст. 24 Закону України «Про
адвокатуру та адвокатську діяльність»,
з додаванням необхідних документів на
підтвердження повноважень адвоката
ОСОБА_2 за договором про надання
правової допомоги. Разом з тим
Прокуратура в м. Києва попри вимоги
чинного законодавства України жодної
відповіді на адвокатські запити не
надала (в т.ч. відмови у наданні
запитуваних документів). З урахуванням
вищенаведеного, та з огляду на
відсутність в нормах
Кримінально-процесуального кодексу
України врегульованої процедури
оскарження рішень, дій та
бездіяльності прокурора, як посадової
особи, щодо розгляду адвокатських
запитів, поданих в порядку ст. 24 Закону
України «Про адвокатуру та адвокатську
діяльність», позивач змушений був
звернутися до адміністративного суду.
Ухвалою Окружного адміністративного
суду м. Києва від 09 жовтня 2014 року було
відкрито скорочене провадження в
Копія вказаної ухвали суду була
отримана відповідача 24 жовтня 2014 року,
що підтверджується повідомленням про
вручення поштового відправлення, яке
наявне в матеріалах даної справи.
06 листопада 2014 року до канцелярії суду
надійшли клопотання відповідача від
даної справи за загальними правилами,
провадження у даній справі. Зокрема, в
обґрунтування клопотання заявленого в
порядку ст. 157 Кодексу
адміністративного судочинства
України, відповідач посилається на те,
що подана адвокатом ОСОБА_1 позовна
заява про визнання протиправними дій
та зобов'язання вчинити певні дії не
підлягає розгляду у порядку
адміністративного судочинства,
оскільки адміністративні суди не мають
повноважень на здійснення перевірки
скарг осіб стосовно прийняття рішень,
вчинення дій або допущення
бездіяльності суб'єктом владних
повноважень щодо заяв і повідомлень
про вчинені або підготовлювальні
злочини (як то в даному випадку -
зокрема, адвокатські запити містять
клопотання про надання копії витягу з
Єдиного реєстру досудових
розслідувань та притягнення до
відповідальності службової особи у
зв'язку із здійсненням нею своїх
повноважень в рамках кримінального
Згідно з ч. 1 ст. 1832 Кодексу
адміністративного судочинства України
справа в порядку скороченого
провадження розглядається суддею
одноособово, без проведення судового
засідання та виклику осіб, які беруть
участь у справі.
З огляду на викладене, справа
розглядається в порядку скороченого
провадження без проведення судового
засідання та виклику осіб, які беруть
участь у справі, на підставі наявних у
справі доказів.
Розглянувши подані сторонами
документи і матеріали, з'ясувавши
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, оцінивши докази, які
мають значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд прийшов до
висновку, що надані позивачем докази та
повідомлені ним обставини є достатніми
для розгляду справи в порядку
скороченого провадження та прийняття
рішення по справі, позовні вимоги є
обґрунтованими та підлягають
задоволенню з огляду на наступне.

В ході судового розгляду було
встановлено, що 29 липня 2014 року адвокат
ОСОБА_1 надіслав на адресу Прокурора м.
Києва старшого радника юстиції
Юлдашева С.О. адвокатський запит від
29.07.2014р. за № 3152/14-07/25, в якому із
посиланням на інформацію (лист
Прокуратури м. Києва від 20.06.2014р. №
04/5-1669-13, адресований ОСОБА_2 за
результатами розгляду її скарги щодо
законності дій слідчого СУ ФР ДПІ у
Голосіївському районі ГУ Міндоходів у
м. Києві під час здійснення досудового
розслідування кримінального
провадження № 0000001), отриману від
своєї клієнтки ОСОБА_2 (представництво
інтересів останньої здійснюється за
договором про надання правової
допомоги від 19.03.2014р., що укладений з
нею), просив на підставі ст. 24 Закону
України «Про адвокатуру та адвокатську
діяльність» надати наступні документи,
для представництва інтересів в ході
розгляду кримінального провадження №
0000001, порушеного відносно
директора ТОВ «Грос Грейн» ОСОБА_2:

1. копію подання про притягнення
старшого слідчого СВ ФР ДПІ у
Голосіївському районі ГУ Міндоходів у
м. Києві ОСОБА_3 до дисциплінарної
відповідальності за допущені
порушення під час розслідування
кримінального провадження № 0000001
(в кількості 1 примірника);

2. копії витягів з Єдиного реєстру
досудових розслідувань про внесення
відомостей щодо кримінального
правопорушення відповідно до ухвали
слідчого судді Печерського районного
суду м. Києва від 10 липня 2014 року (в
кількості 2 примірників для адвоката та
його клієнтки)(зокрема, згідно ухвали
суду від 10.07.2014р. у справі № 757/16692/14-к,
копія якої наявна в матеріалах даної
справи, в результаті задоволення в
судовому порядку скарги ОСОБА_2 на
бездіяльність Прокуратури м. Києва,
зобов'язав компетентну посадову особу
Прокуратури м. Києва внести відомості
до Єдиного реєстру досудових
розслідувань за заявою ОСОБА_2 від
30.05.2014р. про кримінальне
правопорушення).

В додатку до адвокатського запиту від
29.07.2014р. були зазначені копії свідоцтва
про право на заняття адвокатською
діяльністю, договір про надання
правової допомоги, листа Прокуратури
м. Києва від 20.06.2014р. та ухвали
слідчого судді Печерського районного
суду м. Києва від 10.07.2014р.

Згодом, не дочекавшись відповідь на
вказаний адвокатський запит, позивач 02
вересня 2014 року звернувся до Прокурора
м. Києва старшого радника юстиції
Юлдашева С.О. повторно з аналогічним за
змістом адвокатським запитом від
02.09.2014р. № 3152/14-09/36. В додатках до цього
адвокатського запиту ОСОБА_1
продублював копії свідоцтва про право
на заняття адвокатською діяльністю та
договору про надання правової
допомоги.

Факти отримання зазначених
адвокатських запитів від 29.07.2014р. та від
02.09.2014р. з додатками відповідачем не
заперечуються, та жодних доказів
надання Прокуратурою м. Києва
відповідей на такі запити (в т.ч.
відмови у наданні запитуваної
інформації) суду не надав.

Аналізуючи спірні правовідносини, що
виникли між сторонами, суд приходить до
наступного.

Стаття 20 Закону України «Про
адвокатуру та адвокатську діяльність»
від 05 липня 2012 року № 5076-VI (в
редакції на момент виникнення спірних
правовідносин) (далі - Закон № 5076)
передбачає, що під час здійснення
адвокатської діяльності адвокат має
право вчиняти будь-які дії, не
заборонені законом, правилами
адвокатської етики та договором про
надання правової допомоги, необхідні
для належного виконання договору про
надання правової допомоги, зокрема
звертатися з адвокатськими запитами, у
тому числі щодо отримання копій
документів, до органів державної влади,
органів місцевого самоврядування, їх
посадових і службових осіб,
підприємств, установ, організацій,
громадських об'єднань, а також до
фізичних осіб (за згодою таких фізичних
осіб).

За визначенням абз. 1 ч. 1 ст. 24 Закону №
5076 «адвокатський запит» - це письмове
звернення адвоката до органу державної
влади, органу місцевого
самоврядування, їх посадових та
службових осіб, підприємств, установ і
організацій незалежно від форми
власності та підпорядкування,
громадських об'єднань про надання
інформації, копій документів,
необхідних адвокату для надання
правової допомоги клієнту.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 24 Закону № 5076
до адвокатського запиту додаються
посвідчені адвокатом копії свідоцтва
про право на заняття адвокатською
діяльністю, ордера або доручення
органу (установи), уповноваженого
законом на надання безоплатної
правової допомоги. Вимагати від
адвоката подання разом з адвокатським
запитом інших документів
забороняється.

Згідно із нормами ч. 2 ст. 24 Закону № 5076
орган державної влади, орган місцевого
самоврядування, їх посадові та
службові особи, керівники підприємств,
установ, організацій, громадських
об'єднань, яким направлено
адвокатський запит, зобов'язані не
пізніше п'яти робочих днів з дня
отримання запиту надати адвокату
відповідну інформацію, копії
документів, крім інформації з
обмеженим доступом і копій документів,
в яких міститься інформація з
обмеженим доступом.

У разі якщо адвокатський запит
стосується надання значного обсягу
інформації або потребує пошуку
інформації серед значної кількості
даних, строк розгляду адвокатського
запиту може бути продовжено до
двадцяти робочих днів з обґрунтуванням
причин такого продовження, про що
адвокату письмово повідомляється не
пізніше п'яти робочих днів з дня
отримання адвокатського запиту.

Також, у разі якщо задоволення
адвокатського запиту передбачає
виготовлення копій документів обсягом
більш як десять сторінок, адвокат
зобов'язаний відшкодувати фактичні
витрати на копіювання та друк. Розмір
таких витрат не може перевищувати
граничні норми витрат на копіювання та
друк, встановлені Кабінетом Міністрів
України відповідно до Закону України
«Про доступ до публічної інформації».

В силу приписів норм ч. 3 ст. 24 Закону №
5076 відмова в наданні інформації на
адвокатський запит, несвоєчасне або
неповне надання інформації, надання
інформації, що не відповідає дійсності,
тягнуть за собою відповідальність,
встановлену законом, крім випадків
відмови в наданні інформації з
обмеженим доступом.

З контексту вищенаведених норм права
можна дійти висновки, що положення
Закону № 5076 передбачають лише
обов'язок державного органу надати
інформацію та копії документів на
адвокатський запит та передбачає
відповідальність за відмову в наданні
інформації на адвокатський запит,
несвоєчасне або неповне надання
інформації або за надання інформації,
що не відповідає дійсності.

Втім, зазначені положення про обов'язок
надання інформації на адвокатський
запит, на думку суду, належить
застосовувати за умови, якщо
запитувана адвокатом інформація
знаходиться у розпорядженні
відповідного державного органу.

З матеріалів справи вбачається, що
позивачем у адвокатських запитах була
запитана інформація щодо питань
надання витягу з Єдиного реєстру
досудових розслідувань з відомостями
про кримінальне правопорушення,
внесеними за заявою ОСОБА_2 від 30.05.2014р.,
адміністратором якого у відповідності
до п. 1.6 розд. 1 Положення про порядок
ведення Єдиного реєстру досудових
розслідувань, затвердженого Наказом
Генеральної прокуратури України від
17.08.2012р. № 69, являється в т.ч.
Прокуратура м. Києва, та з питання
надання копії подання про притягнення
до дисциплінарної відповідальності
слідчого за допущенні під час
розслідування кримінального
провадження № 0000001 відносно
клієнтки адвоката.

З аналізу наведених норм Закону № 5076
суд приходить до висновку, що за
результатами розгляду адвокатських
запитів позивача відповідач мав надати
інформацію та копії запитуваних
документів, якими він володіє, крім
інформації з обмеженим доступом і
копій документів, в яких міститься
інформація з обмеженим доступом, про що
письмово повідомити позивача не
пізніше п'яти робочих днів з дня
отримання запиту.

Водночас, відповідачем не було надано
жодних доказів на підтвердження
виконання свого обов'язку по наданню
відповіді на адвокатський запит.

При цьому доводи відповідача відносно
непідвідомчості даної справи
адміністративному суду відкидаються
як безпідставні з огляду на припис п. 1
ч. 1 ст. 17, п. 1 ч. 1 ст. 1832 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Крім того, відповідачем не було
наведено достатньою підстав для
необхідності розгляду справи за
загальними правилами з проведенням
судового засідання.

В силу ч. 2 ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Частиною третьою ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що у справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Згідно з ч. 1 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову (ч. 2 ст. 71
Кодексу адміністративного судочинства
України).

Завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ (ч. 1
ст. 2 Кодексу адміністративного
судочинства України).

Кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до адміністративного суду, якщо вважає,
що рішенням, дією чи бездіяльністю
суб'єкта владних повноважень порушені
її права, свободи або інтереси (ч. 1 ст. 6
Кодексу адміністративного судочинства
України).

Виходячи з меж заявлених позовних
вимог, системного аналізу положень
законодавства України та наданих
сторонами доказів, суд дійшов висновку
про обґрунтованість позовних вимог
адвоката ОСОБА_1 в частині визнання
протиправною бездіяльність
Прокуратури м. Києва щодо нерозгляду
адвокатських запитів від 29.07.2014р. і від
02.09.2014р. та зобов'язання Прокуратури м.
Києва надати відповідь на вказані
адвокатські запити.

Керуючись ст.ст. 69 - 71, ст. 94, ст.ст. 158-163,
ст. 167, ст. 1832, ст. 186, ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1
задовольнити частково.

2. Визнати протиправною бездіяльність
Прокуратури міста Києва щодо
нерозгляду адвокатських запитів
ОСОБА_1 від 29 липня 2014 року та від 02
вересня 2014 року.

3. Зобов'язати Прокуратуру міста Києва
надати відповідь за результатами
розгляду адвокатських запитів ОСОБА_1
від 29 липня 2014 року та від 02 вересня 2014
року.

4. В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Постанова підлягає негайному
виконанню згідно з ч. 1 ст. 256 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Постанова набирає законної сили
відповідно до ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Постанова може бути оскаржена за
правилами, встановленими в ст.ст. 185 - 187
Кодексу адміністративного судочинства
України відповідно, з урахуванням
порядку обчислення строку для подання
апеляційної скарги, встановленого в ч. 8
ст. 1832 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Суддя
О.В. Дегтярьова