Справа № 359/4672/14-а
Суддя: Яковлєва Л. В.
Дата ухвалення: 2014-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2а/359/213/2014
Справа № 359/4672/14-а
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2014 року Бориспільський
міськрайонний суд Київської області в
складі :

головуючої судді Яковлєвої Л.В.,

при секретарі Гомолі О.А.,

за участі позивача ОСОБА_1 та
представника відповідача - Сагайдака
О.В.,

розглянувши y відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Борисполі
Київської області адміністративну
справу за позовом ОСОБА_1 до
Велико-олександрівської сільської
ради Бориспільського району Київської
області про визнання незаконним та
скасування рішення -

В С Т А Н О В И В :

28 травня 2014 року ОСОБА_1 звернувся до
Бориспільського міськрайонного суду
Київської області з адміністративним
позовом, з урахуванням заяви про зміну
предмету позову від 08 вересня 2014 року,
яким просив : визнати незаконним та
скасування рішення
Великоолександрівської сільської ради
Бориспільського району Київської
області від 26 грудня 2013 року за № 1618-59-VI
«Про затвердження Генерального плану
та плану зонування території села Мала
Олександрівка Бориспільського району
Київської області».

Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що
рішенням 10 сесії 5 скликання
Велико-олександрівської сільської
ради Бориспільського району Київської
області від 03.11. 2006 року за № 334 йому
надано у власність земельну ділянку
для ведення особистого селянського
господарства, яка розташована у с. Мала
Олександрівка Бориспільського району
Київської області, що підтверджується
державним актом на право власності на
земельну ділянку від 13.05.2010 року серії
ЯИ № 4788322.

26 грудня 2013 року рішенням
Великоолександрівської сільської ради
Бориспільського району Київської
області за № 1618-59-VI затверджено
Генеральний план та план зонування
території села Мала Олександрівка
Бориспільського району Київської
області, яким затверджено містобудівну
документацію села Мала Олександрівка
із загальною існуючою площею села 363,08
га та загальною запроектованою площею
села 376,85 га.

Згідно вищезазначеного Генерального
плану та плану зонування території
села Мала Олександрівка
Бориспільського району Київської
області земельну ділянку, що належить
на праві власності позивачу, зонували
по частинам на комунальну складську
територію, територію громадської
забудови, житлової садибної забудови, а
частину залишили
сільськогосподарською територією
замість зонування, що було здійснено у
попередньому варіанті вищевказаного
генерального плану житловою
територією багатоквартирної забудови .

Крім того, згідно вказаного
Генерального плану та плану зонування
території села Мала Олександрівка
Бориспільського району Київської
області на частині земельної ділянки,
що належить позивачу, заплановано
будівництво дитячого садочка на 50
місць.

У зв'язку з цим, позивач вважає, що
прийняте 26 грудня 2013 року рішення
Велико-олександрівської сільської
ради Бориспільського району Київської
області за № 1618-59-VI всупереч з вимогами
ст. 19, ч.5, 6 ст. 41 Конституції України, ст.
321 Цивільного кодексу України, ст. 20, 21, 90
Земельного кодексу України порушує
його права як власника земельної
ділянки, а тому він змушений звернутися
до суду за захистом своїх прав.

В судове засідання позивач з'явився,
позовні вимоги підтримав в повному
обсязі та пояснив їх задовольнити.

Представник відповідача в судове
засідання з'явився, проти позову
заперечив та пояснив відмовити в його
задоволенні. Крім того, надав суду
письмові заперечення, які в судовому
засіданні підтримав та просив
врахувати під час ухвалення судового
рішення.

Суд, заслухавши пояснення позивача та
представника відповідача, дослідивши
матеріали справи дійшов висновку, що
позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Частиною 2 ст. 11 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено, що суд розглядає
адміністративні справи не інакше як за
позовною заявою, поданою відповідно до
цього Кодексу, і не може виходити за
межі позовних вимог. Суд може вийти за
межі позовних вимог тільки в разі, якщо
це необхідно для повного захисту прав,
свобод та інтересів сторін чи третіх
осіб, про захист яких вони просять.

Згідно ч.1, 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є
власником земельної ділянки площею 3,2375
га. розташованої на території
Великоолександрівської сільської ради
Бориспільського району Київської
області з кадастровим номером
:09:006:0134, цільове призначення - для
ведення особистого селянського
господарства.

Наведене підтверджується Державним
актом на право власності на земельну
ділянку серії ЯИ № 4788322 від 13.05.2010 року
та Витягом з Державного земельного
кадастру про земельну ділянку від
24.10.2014 р. за № НВ-014 (а.с. 5, 114-116).

Рішенням Великоолександрівської
сільської ради Бориспільського району
Київської області за № 1618-59-VI від 26
грудня 2013 року затверджено
містобудівну документацію
«Генеральний план та план зонування
території села Мала Олександрівка
Бориспільського району Київської
області» із загальною існуючою площею
села 363,08 га. та загальною
запроектованою площею села 376,85 га.
(а.с.7).

Згідно дослідженого в судовому
засіданні Генерального плану та плану
зонування території села Мала
Олександрівка Бориспільського району
Київської області вбачається, що на
вказану територію встановлено
функціональне призначення, яке
накладається на земельну ділянку
позивача (а.с. 75-102).

Так, на частини земельної ділянки
ОСОБА_1 встановлено наступні
функціональні призначення : житлові
території садибної забудови,
комунально-складські території та
території громадської забудови.

Крім того, на частині земельної ділянки
ОСОБА_1 заплановано розміщення
дитячого садочка на 50 місць.

Наведене також підтверджується та не
спростовується сторонами у справі.

Відповідно до ч.3 ст.72 Кодексу
адміністративного судочинства України
обставини, які визнаються сторонами,
можуть не доказуватися перед судом,
якщо проти цього не заперечують
сторони і в суду не виникає сумніву
щодо достовірності цих обставин та
добровільності їх визнання.

Відповідно до п. 2, 9 ч.1 ст. 1 Закону
України «Про регулювання
містобудівної діяльності» генеральний
план населеного пункту це -
містобудівна документація, що визначає
принципові вирішення розвитку,
планування, забудови та іншого
використання території населеного
пункту; план зонування території
(зонінг) - містобудівна документація, що
визначає умови та обмеження
використання території для
містобудівних потреб у межах
визначених зон.

Частиною 2 ст. 24 Закону України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
визначено, що зміна функціонального
призначення територій не тягне за
собою припинення права власності або
права користування земельними
ділянками, які були передані (надані) у
власність чи користування до
встановлення нового функціонального
призначення територій. Забудова
земельної ділянки здійснюється в межах
її цільового призначення,
встановленого відповідно до
законодавства.

З урахуванням наведеного суд приходить
до висновку, що зміна функціонального
призначення територій села Мала
Олександрівка Бориспільського району
не є зміною цільового призначення
земельних ділянок та не чинить
перешкод їх власникам щодо вільного
користування, розпорядження та
володіння ними.

Крім того, оскаржуваним рішенням
Великоолександрівської сільської ради
не вирішувалось та, відповідно, не
приймалось рішення щодо зміни
цільового призначення земельних
ділянок, що входять до території села
Мала Олександрівка.

Частиною 1 ст. 6 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено, що кожна особа має право в
порядку, встановленому цим Кодексом,
звернутися до адміністративного суду,
якщо вважає, що рішенням, дією чи
бездіяльністю суб'єкта владних
повноважень порушені її права, свободи
або інтереси.

Проте, під час судового засідання
позивач зазначив, що його права, як
власника земельної ділянки, жодним
чином не порушено. Наведене, в силу ч.3
ст. 72 Кодексу адміністративного
судочинства України, не підлягає
доказуванню.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 21 Закону України
«Про регулювання містобудівної
діяльності» громадським слуханням
підлягають розроблені в установленому
порядку проекти містобудівної
документації на місцевому рівні:
генеральні плани населених пунктів,
плани зонування територій, детальні
плани територій. Затвердження на
місцевому рівні містобудівної
документації, зазначеної у частині
першій цієї статті, без проведення
громадських слухань щодо проектів
такої документації забороняється.

Згідно п. 2, 3 ч. 3 ст. 21 вказаного Закону
сільські, селищні, міські ради та їх
виконавчі органи зобов'язані
забезпечити: оприлюднення проектів
містобудівної документації на
місцевому рівні та доступ до цієї
інформації громадськості; реєстрацію,
розгляд та узагальнення пропозицій
громадськості до проектів
містобудівної документації на
місцевому рівні (у разі її утворення).

Частиною 5 ст. 21 Закону України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
встановлено, що оприлюднення проектів
містобудівної документації на
місцевому рівні є підставою для
подання пропозицій громадськості до
відповідного органу місцевого
самоврядування.

Пропозиції до проектів містобудівної
документації на місцевому рівні,
відповідно до п.3 ч. 7 ст. 21 вказаного
Закону, мають право надавати власники
та користувачі земельних ділянок,
розташованих на території, щодо якої
розробляється документація, та на
суміжній з нею.

Порядок проведення громадських
слухань визначено постановою Кабінету
Міністрів України «Про затвердження
Порядку проведення громадських
слухань щодо врахування громадських
інтересів під час розроблення проектів
містобудівної документації на
місцевому рівні» за № 555 від 25 травня 2011
року.

Відповідно до ч. 5 вказаної Постанови
повідомлення про початок процедури
розгляду та врахування пропозицій
громадськості у проекті містобудівної
документації має містити: 1) інформацію
про мету, склад та зміст містобудівної
документації, викладену у скороченій
та доступній для широкої
громадськості формі; 2) основні
техніко-економічні показники, зокрема
графічні матеріали, що відображають
зміст містобудівної документації; 3)
відомості про замовника та розробника
проектів містобудівної документації
та підстави для їх розроблення; 4)
інформацію про місце і строки
ознайомлення з проектом
містобудівної документації; 5)
інформацію про посадову особу органу
місцевого самоврядування,
відповідальну за організацію розгляду
пропозицій; 6) відомості про строк
подання і строк завершення розгляду
пропозицій; 7) інформацію стосовно
запланованих інформаційних заходів
(презентація, прилюдне експонування,
телевізійні програми, публічні
конференції тощо).

На виконання наведених вище вимог
законодавства відповідачем в місцевій
газеті «Трудова Слава» у номерах № 66-67
від 24 травня 2013 року та за № 68-89 від 28
травня 2013 року розміщено оголошення з
повідомленням про проведення
громадських слухань з презентацією
генеральних планів та іншої
містобудівної документації та
запрошено на них територіальну громаду
(а.с. 67- 67-15).

Судом встановлено, що оголошення,
розміщені в місцевих засобах
інформації, відповідають вимогам,
встановленим ч. 5 Постанови Кабінету
Міністрів України № 555 від 25 травня 2011
року.

З наведеного вище вбачається, що
відповідачем дотримано вимоги Закону
України «Про регулювання
містобудівної діяльності» та
постанови Кабінету Міністрів України
«Про затвердження Порядку проведення
громадських слухань щодо врахування
громадських інтересів під час
розроблення проектів містобудівної
документації на місцевому рівні» за №
555 від 25 травня 2011 року під час
підготовки до затвердження
Генерального плану та плану зонування
території села Мала Олександрівка
Бориспільського району Київської
області, а відтак підстав для
скасування рішенням
Великоолександрівської сільської ради
Бориспільського району Київської
області за № 1618-59-VI від 26 грудня 2013 року
немає.

Крім того, в судовому засідання позивач
вказав, що про проведення громадських
слухань з питання затвердження
Генерального плану території села Мала
Олександрівка Бориспільського району
Київської області він дізнався вже
після їх проведення та прийняття
рішення сільською радою, з оголошень,
розміщених на стовпах в селі Мала
Олескандрівка.

З наведеного вбачається, що відповідач,
крім встановленого законодавством
порядку повідомлення територіальної
громади, вживав заходів щодо їх
повідомлення і у додатковий спосіб,
шляхом розміщення об'яв на стовпах по
селу.

Разом з тим, з показів ОСОБА_1
вбачається, що про проведення
громадських слухань він дізнався вже
після їх проведення та прийняття
рішення Великоолександрівською
сільською радою від 26 грудня 2013 року за
№ 1618-59-VI.

Проте, суд критично оцінює твердження
позивача про те, що йому не було відомо
про громадські слухання, оскільки
оголошення про їх проведення, дату, час,
місце та інші деталі, розміщено в
місцевому друкованому засобі, а відтак,
особа вважається повідомленою про
текст об'яви. Крім того, ОСОБА_1 під час
розгляду справи повідомив, що в даний
період часу він не відлучався з місця
постійного проживання в с. Мала
Олександрівка та мав доступ до засобів
масової інформації.

У зв'язку з наведеним суд вважає, що
позивач свідомо не скористався своїми
правами, передбаченими ст. 21 Закону
України «Про регулювання
містобудівної діяльності».

За таких обставин наведених вище, суд
вважає за необхідне відмовити у
задоволенні позову ОСОБА_1.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 1,
21, 24 Закону України «Про регулювання
містобудівної діяльності», ч. 5
постанови Кабінету Міністрів України
«Про затвердження Порядку проведення
громадських слухань щодо врахування
громадських інтересів під час
розроблення проектів містобудівної
документації на місцевому рівні» за №
555 від 25 травня 2011 року, ст. 6, 10, 11, 13, 14, 69,
71, 72, 87, 94, 158-163, 167, 185, 186 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до
Великоолександрівської сільської ради
Бориспільського району Київської
області про визнання незаконним та
скасування рішення - відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення до Київського
апеляційного адміністративного суду
через Бориспільський міськрайонний
суд Київської області. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення до Київського апеляційного
адміністративного суду через
Бориспільський міськрайонний суд
Київської області.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя
Л. В.
Яковлєва