Справа № 826/5983/14
Суддя: Гром Л.М.
Дата ухвалення: 2014-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/5983/14
Головуючий у 1-й інстанції: Скочок
Суддя-доповідач: Гром
У Х В А Л А

Іменем України

26 листопада 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

Головуючого-судді - Гром Л.М.;

суддів - Бєлової Л.В.,

Міщука М.С.,

при секретарі судового засідання:
Мотилю В.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
апеляційною скаргою Державної
податкової інспекції у Печерському
районі Головного управління
Міндоходів у місті Києві на постанову
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 27 червня 2014 року у
справі за адміністративним позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Інжиніринговий
центр Ай.Бі.Тек» до Державної
податкової інспекції у Печерському
районі Головного управління
Міндоходів у місті Києві про визнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень від
31.10.2013 року № 7, № 7,

в с т а н о в и в:

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
27 червня 2014 року позов задоволено
частково, визнано протиправним та
скасовано податкове
повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції у Печерському
районі Головного управління
Міндоходів у м. Києві від 31.10.2013 року №
7.

Не погоджуючись з постановою суду
першої інстанції відповідач звернувся
до Київського апеляційного
адміністративного суду з апеляційною
скаргою, в якій просить ухвалене у
справі судове рішення скасувати в
частині задоволених позовних вимог та
постановити нове рішення, яким в
задоволенні позову відмовити в повному
обсязі, посилаючись на порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників
процесу, які з`явились у судове
засідання, перевіривши за матеріалами
справи наведені у апеляційній скарзі
доводи, колегія суддів дійшла висновку,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів
у м. Києві проведено відносно позивача
документальну позапланову невиїзну
перевірку з питань своєчасності,
достовірності та повноти нарахуванні і
сплати податків за наслідками
фінансово-господарських
взаємовідносин з ТОВ
«Регіонметал-Захід», за
вересень 2012 року, з ПП «Інфініті Центр»,
за червень, липень 2012
року, з ПП «Унісон Дизайн», за червень, липень 2012 року.

За результатами перевірки позивача,
відповідачем було складено акт від
09.10.2013 року № 491/26-55-22-07/32072453, яким
зафіксовані виявлені під час перевірки
порушення позивачем норм податкового
законодавства України, а саме: п.185.1
ст.185., п.188.1 ст.188, пп.а п.198.1, п.198.2, п.198.3,
п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України,
в результаті чого завищено суму
від'ємного значення різниці між сумою
податкового зобов'язання та сумою
податкового кредиту поточного
звітного періоду (рядок 19) за вересень
2012 всього у сумі 70 397,00 грн., суму залишку
від'ємного значення попереднього
звітного періоду ( рядок 24) за вересень
2012 всього у сумі 66 552,00 грн., занижено
суму податку на додану вартість, яка
підлягає сплаті в бюджет (рядок 25) за
липень 2012 року всього на 88 963,00 грн.

На підставі акта перевірки позивача
від 09.10.2013 року № 491/26-55-22-07/32072453
відповідачем були прийняті
оскаржувані податкові
повідомлення-рішення:

форми «В 4» від 31.10.2013 року № 7, яким
позивачу зменшено розмір від'ємного
значення суми податку на додану
вартість за вересень 2012 року в розмірі
136949,00 грн.;

форми «Р» від 31.10.2013 року № 7, яким
позивачу збільшено суму грошового
зобов'язання з податку на додану
вартість в розмірі 88 963,00 грн. і
застосовані штрафні (фінансові)
санкції в сумі 44 482,00 грн.

Зазначені податкові
повідомлення-рішення за правилами ст.56
Податкового кодексу України
оскаржувались позивачем в
адміністративному порядку до
Головного управління Міндоходів у м.
Києві та Міністерства доходів і зборів
України.

За результатом адміністративного
оскарження рішенням Головного
управління Міндоходів у м. Києві від
30.12.2013 року № 8251/10/2615-10-04-01 про
результати розгляду первинної скарги
податкове повідомлення-рішення від
31.10.2013 року № 7 було залишене без
змін, а податкове повідомлення-рішення
від 31.10.2013 року № 7 - скасовано та
зобов'язано відповідача винести
податкове повідомлення-рішення форми
«В4» про зменшення розміру від'ємного
значення суми податку на додану
вартість на суму 136949,00 грн.

Позивач, вважаючи дані податкові
повідомлення-рішення неправомірними,
звернувся до суду.

Приймаючи рішення про часткове
задоволення позову, суд першої
інстанції виходив з наступних мотивів,
з чим погоджується колегія суддів.

Згідно пп.14.1.181. п.14.1.ст.14 Податкового
кодексу України, податковий кредит - це
сума, на яку платник податку на додану
вартість має право зменшити податкове
зобов'язання звітного періоду.

Відповідно до п.198.1, п.198.3. ст.198 Кодексу,
податковий кредит звітного періоду
складається із сум податків, сплачених
(нарахованих) платником податку у
звітному періоді у зв'язку з придбанням
товарів (робіт і послуг), вартість яких
відноситься до складу витрат
виробництва (обігу). Право на
нарахування податкового кредит
виникає незалежно від того, чи такі
товари (послуги) та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду.

Згідно п.198.6. ст.198 ПК України, не
підлягають включенню до складу
податкового кредиту суми сплаченого
(нарахованого) податку у зв'язку з
придбанням товарів (послуг), не
підтверджені податковими накладними
чи митними деклараціями (іншими
подібними документами згідно з п.201.11
ст.201 Кодексу). У разі коли на момент
перевірки платника податку органом
державної податкової служби суми
податку, попередньо включені до складу
податкового кредиту, залишаються не
підтвердженими зазначеними цим
підпунктом документами, платник
податку несе відповідальність у
вигляді фінансових санкцій,
установлених законодавством,
нарахованих на суму податкового
кредиту, не підтверджену зазначеними
цим підпунктом документами.

Відповідно до п.201.10. ст.201 Кодексу,
податкова накладна видається
платником податку, який здійснює
операції з постачання товарів/послуг,
на вимогу покупця та є підставою для
нарахування сум податку, що
відносяться до податкового кредиту.

Сума податку, що підлягає сплаті
(перерахуванню) до Державного бюджету
України або бюджетному відшкодуванню,
визначається як різниця між сумою
податкового зобов'язання звітного
(податкового) періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
(податкового) періоду (п.200.1. ст.200
Кодексу).

При позитивному значенні суми,
розрахованої згідно з п.200.1 цієї статті,
така сума підлягає сплаті
(перерахуванню) до бюджету у строки,
встановлені цим розділом (п.200.2. ст.200
Кодексу).

При від'ємному значенні суми,
розрахованої згідно з п.200.1 цієї статті,
така сума враховується у зменшення
суми податкового боргу з податку, що
виник за попередні звітні (податкові)
періоди (у тому числі розстроченого або
відстроченого відповідно до цього
Кодексу), а в разі відсутності
податкового боргу - зараховується до
складу податкового кредиту наступного
звітного (податкового) періоду (п.200.3.
ст.200 Кодексу).

Відповідно до п.200.4. ст.200 Кодексу, якщо в
наступному податковому періоді сума,
розрахована згідно з п.200.1 цієї статті,
має від'ємне значення, то:

а) бюджетному відшкодуванню підлягає
частина такого від'ємного значення, яка
дорівнює сумі податку, фактично
сплаченій отримувачем товарів/послуг у
попередніх та звітному податкових
періодах постачальникам таких
товарів/послуг або до Державного
бюджету України, а в разі отримання від
нерезидента послуг на митній території
України - сумі податкового
зобов'язання, включеного до податкової
декларації за попередній період за
отримані від нерезидента послуги
отримувачем послуг;

б) залишок від'ємного значення
попередніх податкових періодів після
бюджетного відшкодування включається
до складу сум, що відносяться до
податкового кредиту наступного
податкового періоду.

Законом України «Про бухгалтерський
обік та фінансову звітність в Україні»
передбачено, що підставою для
бухгалтерського обліку (який основою
будь-якого іншого обліку)
господарських операцій є первинні
документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.

Таким чином, для підтвердження
включення витрат на оплату виконаних
робіт до складу валових витрат
підприємства, а також для
підтвердження включення сум
сплаченого податку на додану вартість
у складі ціни за виконані роботи до
складу податкового кредиту, необхідні
первинні документи (платіжні
доручення, податкові накладні, акти
виконаних робіт тощо), оформлені
відповідно до вимог Закону України
«Про бухгалтерській облік та фінансову
звітність в Україні».

Відповідно до ст.1 зазначеного закону,
первинний документ - це документ, який
містить відомості про господарську
операцію та підтверджує її здійснення.

Згідно ст.9 Закону України «Про
бухгалтерській облік та фінансову
звітність в Україні», підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій. Первинні
документи повинні бути складені під
час здійснення господарської операції,
а якщо це неможливо - безпосередньо
після її закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.
Первинні та зведені облікові документи
можуть бути складені на паперових або
машинних носіях і повинні мати такі
обов'язкові реквізити: назву документа
(форми); дату і місце складання; назву
підприємства, від імені якого складено
документ; зміст та обсяг господарської
операції, одиницю виміру господарської
операції; посади осіб, відповідальних
за здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

Як вбачається з матеріалів справи, по
взаємовідносинам з ТОВ
«Регіонметал-Захід», позивачем подані
копії наступних первинних документів:

видаткову накладну від 03.09.2012 року № 230
та податкову накладну від 03.09.2012 року №
27 до договору поставки від 03.09.2012 року
на коробку фанерну з кришкою 34х34х48,5 у
кількості 125 шт. на загальну суму 16624,50
грн. (у т.ч. ПДВ - 2770,75 грн.);

податкову накладну від 28.09.2012 року № 28
до договору виконання робіт від 13.08.2012
року № 1017/1/5/С на виконання
будівельно-монтажних робіт на загальну
суму 5758,92 грн. (у т.ч. ПДВ - 959,82 грн.);

договір субпідряду № 1011/СР від 03.09.2012
року з невід'ємними додатками до нього
(договірна ціна) та на його виконання:
акт приймання виконаних підрядних
робіт за вересень 2012 року на суму 356 919,60
грн. (у т.ч. ПДВ - 59 486,60 грн.), податкову
накладну від 28.09.2012 року № 7 на суму
400000,00 грн. (у т.ч. ПДВ - 66666,67 грн.) та
платіжне доручення № 3548 від 28.09.2012 року
на суму 400000,00 грн. (у т.ч. ПДВ - 66666,67 грн.).

По взаємовідносинам з ПП «Інфініті
Центр», позивачем подані копії
наступних первинних документів:

видаткову накладну від 21.07.2012 року № 216
та податкову накладну від 31.07.2012 року №
135 до договору поставки від 31.07.2012 року
на товар на загальну суму 6224,35 грн. (у
т.ч. ПДВ - 1037,39 грн.);

видаткову накладну від 27.06.2012 року № 62
та податкову накладну від 27.06.2012 року №
34 до договору поставки від 27.06.2012 року
на товар на загальну суму 53694,50 грн. (у
т.ч. ПДВ - 8949,08 грн.);

видаткову накладну від 27.06.2012 року № 61
та податкову накладну від 27.06.2012 року №
33 до договору поставки від 27.06.2012 року №
61 на товар на загальну суму 58317,11 грн. (у
т.ч. ПДВ - 9719,52 грн.);

податкову накладну від 31.07.2012 року № 48,
акт виконаних робіт від 29.03.2013 року, акт
прийому-передачі від 29.03.2013 року та
платіжне доручення № 3266 від 31.07.2012 року
до договору поставки від 27.06.2012 року на
обладнання на загальну суму 350000,00 грн.
(у т.ч. ПДВ - 58333,33 грн.).

По взаємовідносинам з ПП «Унісон
Дизайн», позивачем подані копії
наступних первинних документів:

податкову накладну від 27.06.2012 року № 131
та видаткову накладну від 27.06.2012 року №
153 до договору поставки від 27.06.2012 року
на суму 39702,34 грн. (у т.ч. ПДВ - 6617,06 грн.);

податкову накладну від 27.06.2012 року № 130
та видаткову накладну від 27.06.2012 року №
152 до договору поставки від 27.06.2012 року
на суму 59088,22 грн. (у т.ч. ПДВ - 9848,04 грн.);

договору субпідряду № 776-ДУ5/1/С від
01.06.2012 року з невід'ємними додатками до
нього (договірна ціна, локальний
кошторис) та на його виконання: акт
надання послуг від 27.06.2012 року № 85,
податкову накладну від 27.06.2012 року № 74
на суму 71 793,00 грн. (у т.ч. ПДВ - 11 965,50 грн.);

договору про надання послуг від 01.06.2012
року № УН-118 з невід'ємними додатками до
нього (специфікація послуг) та на його
виконання: акти здачі-прийняття робіт
(надання послуг) від 27.06.2012 року № 161 на
суму 34766,80 грн. (у т.ч. ПДВ - 5 794,47 грн.), від
27.06.2012 року № 166 на суму 34766,80 грн. (у т.ч.
ПДВ - 5 794,47 грн.) та податкові накладні
від 27.06.2012 року № 137 на суму 34766,80 грн. (у
т.ч. ПДВ - 5794,47 грн.), від 27.06.2012 року № 142
на суму 34766,80 грн. (у т.ч. ПДВ - 5794,47 грн.);

договору про надання послуг від 01.06.2012
року № УН-119 та на його виконання: акт
здачі-прийняття робіт (надання послуг)
від 27.06.2012 року № 167 та податкову
накладну від 27.06.2012 року № 143 на суму
35000,00 грн. (у т.ч. ПДВ - 5833,33 грн.);

договору про надання послуг від 01.06.2012
року № УН-120 та на його виконання: акти
здачі-прийняття робіт (надання послуг)
від 27.06.2012 року № 168 та податкову
накладну від 27.06.2012 року № 144 на суму
22000,00 грн. (у т.ч. ПДВ - 3666,67 грн.);

договору про надання послуг від 04.06.2012
року № УН-125 та на його виконання: акт
здачі-прийняття робіт (надання послуг)
від 27.06.2012 року № ОУ-0000162 та податкову
накладну від 27.06.2012 року № 138 на суму
24750,00 грн. (у т.ч. ПДВ - 4125,00 грн.);

договору про надання послуг від 04.06.2012
року № УН-126 та на його виконання: акт
здачі-прийняття робіт (надання послуг)
від 27.06.2012 року № ОУ-0000164 та податкову
накладну від 27.06.2012 року № 140 на суму
26235,00 грн. (у т.ч. ПДВ - 4372,50 грн.);

договору про надання послуг від 04.06.2012
року № УН-127 та на його виконання: акт
здачі-прийняття робіт (надання послуг)
від 27.06.2012 року № ОУ-0000163 та податкову
накладну від 27.06.2012 року № 139 на суму
24750,00 грн. (у т.ч. ПДВ - 4125,00 грн.);

договору про надання послуг від 04.06.2012
року № УН-128 та на його виконання: акт
здачі-прийняття робіт (надання послуг)
від 27.06.2012 року № ОУ-0000165 та податкову
накладну від 27.06.2012 року № 141 на суму
12000,00 грн. (у т.ч. ПДВ - 2000,00 грн.);

договору субпідряду № 1011/С5 від 26.07.2012
року з невід'ємними додатками до нього
(договірна ціна) та на його виконання:
податкову накладну від 31.07.2012 року № 243
на суму 80000,00 грн. (у т.ч. ПДВ - 13333,33 грн.)
та платіжне доручення від 31.07.2012 року №
3269 на суму 80000,00 грн. (у т.ч. ПДВ - 13333,33
грн.).

Крім того, на підтвердження реальності
проведення відповідних господарських
операцій з зазначеними контрагентами,
позивачем надані суду докази подальшої
реалізації товарів (робіт, послуг) на
користь інших суб'єктів
господарювання.

В ході розгляду даної справи, судом
також встановлено, що на момент
здійснення вищезазначених
господарських операцій, позивач та
його контрагенти були належним чином
зареєстровані як юридичні особи та
платники ПДВ, установчі документи
позивача або його контрагентів не
визнані в судовому порядку недійсними
та відсутні вироки судів щодо можливих
зловживань з боку їх посадових осіб, у
тому числі, й укладання недійсних
правочинів чи здійснення нереальних
господарських операцій.

Податковим органом не заперечується,
що позивачем як платником податків, у
податковому та бухгалтерському обліку
відображені операції по
взаємовідносинам з ТОВ
«Регіонметал-Захід», ПП «Інфініті
Центр» та ПП «Унісон Дизайн» на
підставі первинних документів, перелік
яких наведено вище.

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду
також звертає увагу на той факт, що
вищезазначені первинні, розрахункові
та інші документи повністю
відповідають вимогам, встановлених до
первинних документів, які
пред'являються п. 2 ст. 9 Закону України
«Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» і за висновками
суду свідчать про реальність операцій
між позивачем і його контрагентом.

Отже, суд першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку, що
взаємовідносини позивача з
контрагентами підтверджені виданими
контрагентами відповідними, належним
чином оформленими первинними
документами. Також, зазначені
господарські операції належним чином
відображено у бухгалтерському та
податковому обліку позивача, що цілком
підтверджує реальність здійснення
господарських операцій між позивачем
та зазначеними контрагентами.

Таким чином, операції позивача з ТОВ
«Регіонметал-Захід», ПП «Інфініті
Центр» та ПП «Унісон Дизайн» здійснені
в межах його господарської діяльності,
є реальними, відповідають дійсному
економічному змісту та
підтверджуються необхідними
первинними документами, що є
свідченням добросовісності позивача
при здійсненні вказаних операцій.
Позивачем вчинено дії та досягнуто
конкретних результатів, які визначають
саме поняття господарської операції -
факти підприємницької та іншої
діяльності, що впливають на стан майна,
капіталу, зобов'язань та фінансових
ресурсів.

Крім того, з матеріалів справи
вбачається, що відповідачем не надано
до суду доказів щодо недійсності
правочинів, укладених між позивачем та
його контрагентами - ТОВ
«Регіонметал-Захід», ПП «Інфініті
Центр» та ПП «Унісон Дизайн», а за таких
обставин відсутні підставі
стверджувати про неспричинення
реального настання правових наслідків
за господарськими операціями між
позивачем та ТОВ «Регіонметал-Захід»,
ПП «Інфініті Центр» та ПП «Унісон
Дизайн» на підставі їхньої
нікчемності.

Враховуючи наведене, судова колегія
погоджується з висновком суду першої
інстанції про протиправність
донарахування позивачу грошового
зобов'язання з податку на додану
вартість і штрафних (фінансових)
санкцій оскаржуваним податковим
повідомленням-рішенням форми «Р» від
31.10.2013 року № 7.

В свою чергу, доводи апелянта
спростовуються вищенаведеним,
матеріалами справи та не відповідають
вимогам чинного законодавства, а отже,
не підлягають задоволенню.

Отже, судова колегія визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Таким чином, враховуючи відповідні
правові норми та встановлені
обставини, суд апеляційної інстанції
дійшов висновку про застосування
статті 200 КАС України.

Керуючись статтями 195, 196, 200, 205, 206 КАС
України, суд,

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Печерському
районі Головного управління
Міндоходів у місті Києві - залишити без
задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 27 червня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України в
порядок і строки, визначені ст.212 КАС
України.

Головуючий:

Судді:

Ухвала складена у повному обсязі
01.12.2014р.

Головуючий суддя
Гром Л.М.

Судді:
Бєлова Л.В.

Міщук М.С.