Справа № 806/1214/14
Суддя: Одемчук Є.В.
Дата ухвалення: 2014-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
інстанції: Шимонович Р.М.
Суддя-доповідач:Одемчук Є.В.
УХВАЛА

іменем України

"26" листопада 2014 р.
Справа № 806/1214/14

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Одемчука Є.В.

суддів:
Бучик А.Ю.

Майора Г.І.,

при секретарі
Витрикузі В.П. ,

за участю сторін:

від позивача: ОСОБА_3

від відповідача:Курдиляс Ю.Л.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Житомирської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Житомирській
області на постанову Житомирського
окружного адміністративного суду від
"05" червня 2014 р. у справі за позовом
Фізичної особи - підприємця ОСОБА_5 до
Житомирської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Житомирській
області про визнання протиправним
та скасування податкового
повідомлення - рішення ,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Житомирського окружного
адміністративного суду від 05 червня 2014
року визнано протиправним та скасовано
податкове повідомлення-рішення
Житомирської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Житомирській
області № від 8 лютого 2014 року.

В апеляційній скарзі Житомирська
об'єднана державна податкова інспекція
Головного управління Міндоходів у
Житомирській області посилається на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, невідповідність
висновків суду обставинам справи та
просить скасувати рішення суду першої
інстанції із ухваленням нового про
відмову в позові.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи,
дослідивши докази та проаналізувавши
на підставі встановлених фактичних
обставин справи правильність
застосування судом першої інстанції
норм законодавства, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції дійшов висновку про
те, що оскаржуване рішення відповідача
прийнято не на підставі, не у межах
повноважень та не у спосіб, що
передбачені чинним законодавством
України.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції,
виходячи з наступного.

Встановлено, що ОСОБА_5 зареєстрований
фізичною особою-підприємцем від 18.05.2011
року виконавчим комітетом
Житомирської міської ради, видами
господарської діяльності є: вантажний
автомобільний транспорт (основний);
надання послуг перевезення речей
(переїзду); інша допоміжна діяльність у
сфері транспорту.

В період з 11 січня 2014 р. по 16 січня 2014 р.
Житомирською ОДПІ проведено
документальну позапланову невиїзну
перевірку з питань дослідження ланцюга
постачання імпортованих товарів
фізичної особи - підприємця ОСОБА_5 за
період липень-вересень 2013 року, за
результатами якої складено акт №
299/17-2/НОМЕР_2 від 23 січня 2014 р. (т.1 а.с. 11-23).

Актом перевірки зафіксовано порушення
п. 198.4, п. "г" 198.5 ст. 198, п. 199.1 ст. 199 та п. 200.1,
п. 200.2 ст. 200 Податкового кодексу України
від 2 грудня 2010 р. № 2755-IV (зі змінами та
доповненнями), в результаті чого
занижено суму податку на додану
вартість, що підлягає сплаті до бюджету
за період з 01.07.2013 р. по 30.09.2013 р. на 22376,00
грн.

На підставі вказаного акту перевірки, 8
лютого 2014 р. Житомирською ОДПІ прийнято
податкове повідомлення-рішення №
про збільшення суми грошового
зобов'язання з податку на додану
вартість в сумі 27970,00 грн., у тому числі:
за основним платежем - 22376,00 грн. та за
штрафними (фінансовими) санкціями в
сумі 5594,00 грн. (т. 1 а.с. 24).

Згідно акту перевірки вбачається, що за
даними податкових декларацій ФОП
ОСОБА_5 задекларовано податкового
кредиту у липні - вересні 2013 року від
придбання дизельного пального
імпортованого походження в сумі 59126,85
грн. Постачальниками
паливно-мастильних матеріалів
імпортованого походження були ПП
"Лукойл Україна" та ТОВ "ТД Манго-Трейд".

Підпунктом 14.1.181 пункту 14.1 статті 14
Податкового кодексу України визначено,
що податковий кредит - сума, на яку
платник податку на додану вартість має
право зменшити податкове зобов'язання
звітного (податкового) періоду,
визначена згідно з розділом V цього
Кодексу.

Підпунктом "а" пункту 185.1 статті 185 ПК
України визначено, що об'єктом
оподаткування податком на додану
вартість є операції платників податку
з: постачання товарів, місце постачання
яких розташоване на митній території
України, відповідно до статті 186 цього
Кодексу, у тому числі операції з
передачі права власності на об'єкти
застави позичальнику (кредитору), на
товари, що передаються на умовах
товарного кредиту, а також з передачі
об'єкта фінансового лізингу в
користування
лізингоотримувачу/орендарю.

Згідно із пунктом 187.1 статті 187 ПК
України, датою виникнення податкових
зобов'язань з постачання
товарів/послуг вважається дата, яка
припадає на податковий період,
протягом якого відбувається будь-яка з
подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від
покупця/замовника на банківський
рахунок платника податку як оплата
товарів/послуг, що підлягають
постачанню, а в разі постачання
товарів/послуг за готівку - дата
оприбуткування коштів у касі платника
податку, а в разі відсутності такої -
дата інкасації готівки у банківській
установі, що обслуговує платника
податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі
експорту товарів - дата оформлення
митної декларації, що засвідчує факт
перетинання митного кордону України,
оформлена відповідно до вимог митного
законодавства, а для послуг - дата
оформлення документа, що засвідчує
факт постачання послуг платником
податку.

Приписами пункту 188.1 статті 188 ПК
України встановлено, що база
оподаткування операцій з постачання
товарів/послуг визначається виходячи з
їх договірної вартості (у разі
здійснення контрольованих операцій -
не нижче звичайних цін, визначених
відповідно до статті 39 цього Кодексу) з
урахуванням загальнодержавних
податків та зборів (крім збору на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, що справляється з
вартості послуг стільникового
рухомого зв'язку, податку на додану
вартість та акцизного податку на спирт
етиловий, що використовується
виробниками - суб'єктами
господарювання для виробництва
лікарських засобів, у тому числі
компонентів крові і вироблених з них
препаратів (крім лікарських засобів у
вигляді бальзамів та еліксирів).

До складу договірної (контрактної)
вартості включаються будь-які суми
коштів, вартість матеріальних і
нематеріальних активів, що передаються
платнику податків безпосередньо
покупцем або через будь-яку третю особу
у зв'язку з компенсацією вартості
товарів/послуг. До складу договірної
(контрактної) вартості не включаються
суми неустойки (штрафів та/або пені),
три проценти річних та інфляційні, що
отримані платником податку внаслідок
невиконання або неналежного виконання
договірних зобов'язань.

Згідно із пунктами 198.1, 198.2 статті 198 ПК
України, право на віднесення сум
податку до податкового кредиту виникає
у разі здійснення операцій з: а)
придбання або виготовлення товарів (у
тому числі в разі їх ввезення на митну
територію України) та послуг; б)
придбання (будівництво, спорудження,
створення) необоротних активів, у тому
числі при їх ввезенні на митну
територію України (у тому числі у
зв'язку з придбанням та/або ввезенням
таких активів як внесок до статутного
фонду та/або при передачі таких активів
на баланс платника податку,
уповноваженого вести облік
результатів спільної діяльності); в)
отримання послуг, наданих нерезидентом
на митній території України, та в разі
отримання послуг, місцем постачання
яких є митна територія України; г)
ввезення необоротних активів на митну
територію України за договорами
оперативного або фінансового лізингу.

Датою виникнення права платника
податку на віднесення сум податку до
податкового кредиту вважається дата
тієї події, що відбулася раніше: дата
списання коштів з банківського рахунка
платника податку на оплату
товарів/послуг; дата отримання
платником податку товарів/послуг, що
підтверджено податковою накладною.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 ПК
України, податковий кредит звітного
періоду визначається виходячи з
договірної (контрактної) вартості
товарів/послуг (у разі здійснення
контрольованих операцій - не вище рівня
звичайних цін, визначених відповідно
до статті 39 цього Кодексу) та
складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з: придбанням або виготовленням
товарів (у тому числі при їх імпорті) та
послуг з метою їх подальшого
використання в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку;
придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари/послуги та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду.

Не відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними (або підтверджені
податковими накладними, оформленими з
порушенням вимог статті 201 цього
Кодексу) чи не підтверджені митними
деклараціями, іншими документами,
передбаченими пунктом 201.11 статті 201
цього Кодексу (пункт 198.6 статті 198 ПК
України).

Таким чином, формування податкового
кредиту з ПДВ платником податків
обумовлено фактичним здійсненням
операцій з придбання товарів, робіт
(послуг), для подальшого використання в
оподатковуваних операціях в межах
господарської діяльності платника
податку, і реалізується за наявності в
платника належно оформлених
підтверджуючих проведення
господарських операцій первинних
документів та в обов'язковому порядку
податкових накладних.

Актом перевірки підтверджено
правомірність формування позивачем
податкового кредиту по операціям з
придбання дизельного пального у ПП
"Лукойл Україна" та ТОВ "ТД Манго-Трейд".

З матеріалів справи слідує, що всі
перелічені суми податкового кредиту
підтверджені відповідними податковими
накладними, видатковими накладними,
актами вибірки (т. 1 а.с. 85-122). У свою
чергу, податкові накладні складені за
результатами здійснення господарських
операцій та відповідають вимогам
пункту 201.1 статті 201 ПК України.

Щодо тверджень відповідача про
завищення задекларованих ФОП ОСОБА_5
показників у рядках (10.1-17 "Усього
податкового кредиту") податкових
декларацій всього у сумі 22375,53 грн., у
тому числі: липень 2013 року - 7287,62 грн.,
серпень 2013 року - 5526,65 грн., вересень 2013
року - 9561,26 грн. через безпідставно
списані на використання у
господарській діяльності 14686 літрів
дизельного пального, внаслідок чого
безпідставно включено до складу
податкового кредиту суми ПДВ по
придбанню паливно-мастильних
матеріалів, які частково не
використовувались у господарській
діяльності, колегія суддів зазначає
наступне.

Контролюючий орган зазначає, що на
підставі наданих до перевірки
документів проведено розрахунок
використання дизельного пального,
внаслідок яких встановлено
відмінність у обсягах палива, яке
витрачається автомобілями під час
здійснення пробігу по маршрутам,
завищення відстаней по маршрутам,
оскільки в засіданні суду перевіряючий
пояснив, що відстань між маршрутами
слідування автомобілів ним
визначались самостійно за допомогою
Глобальної системи визначення
місцезнаходження із розрахунку 38 л на
100 км пробігу.

Матеріалами справи стверджено, що ФОП
ОСОБА_5, списано пальне в кількості 34217,88
л. під час надання ним транспортних
послуг, про що свідчать подорожні листи
вантажного автомобіля,
товарно-транспортні накладні, акти
здачі-прийняття робіт (надання послуг),
копії яких долучені до матеріалів
справи (том 1 а.с.183-250, том 2 а.с. 1-93, 119-131).

Статтею 83 ПК України визначено, що для
посадових осіб контролюючих органів
під час проведення перевірок
підставами для висновків є: документи,
визначені цим Кодексом; податкова
інформація; експертні висновки; судові
рішення; інші матеріали, отримані в
порядку та у спосіб, передбачені цим
Кодексом або іншими законами, контроль
за дотриманням яких покладений на
контролюючі органи.

Проте, контролюючим органом під час
перевірки на власний розсуд (за
непрямим методом) визначено ймовірну
відстань між маршрутами слідування
автомобілів позивача, без дотримання
вимог Податкового кодексу України.

З урахуванням вказаного, колегія
суддів погоджується з твердженням суду
першої інстанції, що придбані
позивачем у контрагентів -
постачальників товари (дизельне
паливо) використані ним у
господарській діяльності, а відтак
суми ПДВ у відповідності до пункту 198.3
статті .198 ПК України правомірно
віднесені позивачем до складу
податкового кредиту, а висновок
відповідача щодо безпідставно
списаного на використання у
господарській діяльності 14686 літрів
дизельного пального є помилковими.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду і не
впливають на правильність прийнятого
рішення, яке постановлено з
додержанням вимог матеріального та
процесуального права, підстави для
його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Житомирської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Житомирській області
залишити без задоволення, а постанову
Житомирського окружного
адміністративного суду від "05" червня
2014 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
її в повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)
Є.В.Одемчук

судді: (підпис)
А.Ю.Бучик

(підпис)
Г.І. Майор

З оригіналом згідно: суддя
________________________________ Є.В.Одемчук

Повний текст cудового рішення
виготовлено "26" листопада 2014 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: Фізична особа -
підприємець ОСОБА_5 АДРЕСА_1,10002

3- відповідачу/відповідачам:
Житомирська об'єднана державна
податкова інспекція Головного
управління Міндоходів у Житомирській
області м-н Перемоги,2,м.Житомир,10014

4-представник позивача ОСОБА_3 АДРЕСА_2
- ,