Справа № 804/2788/14
Суддя: Чепурнов Д.В.
Дата ухвалення: 2014-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

18 листопада 2014 рокусправа № 804/2788/14

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Чепурнова Д.В.

суддів:
Поплавського В.Ю. Сафронової С.В.

за участю секретаря судового
засідання: Надточія В.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1

на постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 06
березня 2014 року у справі за позовом
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до
Жовтневого відділу державної
виконавчої служби Криворізького
міського управління юстиції про
визнання неправомірними дій та
скасування постанов, -

ВСТАНОВИВ:

18 лютого 2014 року позивач звернулася до
суду з позовом до Жовтневого відділу
державної виконавчої служби
Криворізького міського управління
юстиції в якому просить суд:

- враховуючи неналежне
інформування ОСОБА_1 як сторони
виконавчого провадження про винесення
постанови головного державного
виконавця Жовтневого відділу
державної виконавчої служби
Криворізької міського управління
юстиції Свистуна П.О. від 08 квітня 2013
року про стягнення з боржника
виконавчого збору, визнати причини
пропуску строку звернення до
адміністративного суду із оскарженням
даної постанови від 08 квітня 2013 року -
поважними;

- визнати неправомірними дії
Жовтневого відділу державної
виконавчої служби Криворізького
міського управління юстиції щодо
початку примусового виконання за
постановою ВП №41752061 від 28 січня 2014 року
та щодо винесення постанови про
стягнення виконавчого збору ВП №37089562
від 08 квітня 2013 року;

- визнати протиправною і
скасувати постанову ВП №37089562
головного державного виконавця
Жовтневого відділу державної
виконавчої служби Криворізького
міського управління юстиції Свистуна
П.О. від 08 квітня 2013 року про стягнення з
боржника виконавчого збору;

- визнати протиправною і
скасувати постанову ВП №41752061
головного державного виконавця
Жовтневого відділу державної
виконавчої служби Криворізького
міського управління юстиції Свистуна
П.О. від 28 січня 2014 року про відкриття
виконавчого провадження

- стягнути з державного бюджету
судові витрати по сплаті ОСОБА_1
судового збору загальним розміром 544,16
грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач
зазначає, що вона подала заяву від 04
квітня 2013 року про надання додаткового
строку для добровільного виконання
судового рішення, оскільки постанову
про відкриття виконавчого провадження
отримала після закінчення строку для
добровільного виконання рішення суду.
Крім того, позивач зазначає, що жодних
примусових заходів, спрямованих на
виконання рішення суду, у виконавчому
провадженні не вчинялось та готовність
позивачем добровільно виконати
вказане рішення суду, що в подальшому і
було зроблено.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 06
березня 2014 року адміністративний позов
задоволено частково. Визнано
протиправними та скасувати постанови
головного державного виконавця
Жовтневого відділу державної
виконавчої служби Криворізького
міського управління юстиції Свистуна
П.О. про відкриття виконавчого
провадження від 28 січня 2014 року ВП
№41752061 та про арешт майна боржника та
оголошення та оголошення заборони його
відчуження від 11 лютого 2014 року ВП
№41752061. В іншій частині позову
відмовлено.

Постанова суду мотивована тим, що
позивач був належним чином
повідомлений про відкриття
виконавчого провадження, а також те, що
державним виконавцем фактично
вчинялися дії спрямовані на примусове
виконання виконавчого документа, а
саме: направлялися запити до державних
органів, проводився опис й арешт майна
позивача, то останній правомірно виніс
постанову про стягнення з позивача
виконавчого збору.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції позивач оскаржила її
до апеляційного суду з підстав
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права.
Просить скасувати постанову суду
першої інстанції та прийняти нову
постанову, якою задовольнити позовні
вимоги в повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що
у строк наданий для добровільного
виконання судового рішення, позивач
об'єктивно не мала змоги виконати,
провести публічні торги із реалізації
предмета іпотеки, хоча і заявляла про
так добровільне виконання.

Крім того, відповідачем було повернуто
виконавчий лист стягувану Пат
«Укрсоцбанк» без виконання, а тому у
Відповідача відсутні підстави для
стягнення виконавчого збору.

Перевіривши законність та
обґрунтованість постанови суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, обговоривши доводи апеляційної
скарги, дослідивши матеріали справи,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга задоволенню не підлягає з
наступних підстав.

В судове засідання апеляційної
інстанції сторони не з'явились, про час
та місце слухання справи повідомлялися
належним чином, а тому відповідно до ст.
41 КАС України фіксування судового
засідання не здійснюється.

Судом першої інстанції встановлено та
знайшло підтвердження під час розгляду
апеляційної скарги, на виконанні
Жовтневого відділу державної
виконавчої служби Криворізького
міського управління юстиції перебуває
виконавчий лист Центрально-Міського
районного суду м. Кривого Рогу від
04.04.2012 року № 2-52/2011 про звернення
стягнення на предмет іпотеки -
нежитлове приміщення вбудоване в
підвал та перший поверх
чотирьохповерхового житлового
будинку, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1, яке належить ОСОБА_1, шляхом
проведення публічних торгів,
встановивши початкову ціну реалізації
в сумі 1 991 518,00 грн.

18.03.2013 року державним виконавцем
відкрито виконавче провадження ВП №
37089562 з приводу примусового виконання
виконавчого листа Центрально-Міського
районного суду м. Кривого Рогу від
04.04.2012 року № 2-52/2011 та надано позивачу
строк для добровільного виконання
виконавчого документу до 25.03.2013 року.

Вказану постанову позивач отримав
29.03.2013 року, що підтверджується копією
повідомлення про вручення поштового
відправлення, яке знаходиться у
матеріалах справи.

01.04.2013 року державним виконавцем
винесено постанову про відкладення
проведення виконавчих дій до 05.04.2013
року, у зв'язку з несвоєчасним
отриманням позивачем постанови про
відкриття виконавчого провадження від
18.03.2013 року.

05.04.2013 року до відповідача надійшла
заява позивача про надання додаткового
строку для добровільного виконання
судового рішення.

Разом з тим, позивачем була подана
заява про добровільне виконання
рішення суду та пропозицію укласти
мирову угоду про закінчення
виконавчого провадження.

08.04.2013 року державний виконавець виніс
постанову про стягнення з боржника
виконавчого збору у розмірі 199 151,80 грн.

20.01.2014 року від стягувача надійшла
заява про повернення виконавчого
документу без виконання.

27.01.2014 року державний виконавець виніс
постанову про повернення виконавчого
документу стягувачеві.

28.01.2014 року державним виконавцем
винесено постанову ВП № 41752061 про
відкриття виконавчого провадження з
примусового виконання постанови від
08.04.2013 року стягнення виконавчого
збору.

У матеріалах виконавчого провадження
ВП № 41752061 відсутні докази направлення
та отримання позивачем постанови ВП №
41752061 про відкриття виконавчого
провадження від 28.01.2014 року. Про те у
позовній заяві позивач зазначає, про
отримання вказаної постанови 06.02.2014
року.

11.02.2014 року державним виконавцем
винесено постанову ВП № 41752061 про арешт
майна боржника та оголошення заборони
його відчуження.

Колегія суддів не погоджується з
висновками суду першої інстанції щодо
правомірності винесення державним
виконавцем постанови про стягнення
виконавчого збору виходячи з
наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції
України встановлено, що органи
державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
виконавче провадження» виконавче
провадження як завершальна стадія
судового провадження та примусове
виконання рішень інших органів
(посадових осіб) - це сукупність дій
органів і посадових осіб, визначених у
цьому Законі, що спрямовані на
примусове виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб), які
провадяться на підставах, в межах
повноважень та у спосіб, визначених цим
Законом, іншими нормативно-правовими
актами, прийнятими відповідно до цього
Закону та інших законів, а також
рішеннями, що відповідно до цього
Закону підлягають примусовому
виконанню (далі - рішення).

Відповідно до ч. 1 та ч.2 ст. 25. Закону
України «Про виконавче провадження»
державний виконавець зобов'язаний
прийняти до виконання виконавчий
документ і відкрити виконавче
провадження, якщо не закінчився строк
пред'явлення такого документа до
виконання, він відповідає вимогам,
передбаченим цим Законом, і
пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби.

Державний виконавець протягом трьох
робочих днів з дня надходження до нього
виконавчого документа виносить
постанову про відкриття виконавчого
провадження.

У постанові державний виконавець
вказує про необхідність боржнику
самостійно виконати рішення у строк до
семи днів з моменту винесення
постанови (у разі виконання рішення про
примусове виселення боржника - у строк
до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у
разі ненадання боржником
документального підтвердження
виконання рішення буде розпочате
примусове виконання цього рішення із
стягненням з боржника виконавчого
збору і витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій, передбачених цим
Законом. За заявою стягувача державний
виконавець одночасно з винесенням
постанови про відкриття виконавчого
провадження може накласти арешт на
майно та кошти боржника, про що
виноситься відповідна постанова.

Відповідно до вищевказаної норми, 18
березня 2013 року державним виконавцем
була винесена постанова про відкриття
виконавчого провадження ВП № 37089562 та
встановлено строк для самостійного
виконання рішення боржником до 25
березня 2013 року.

Вказану постанову Комунальним
підприємством «Теплоенергетик» було
отримано 29 березня 2013 року.

У зв'язку із несвоєчасним отриманням
постанови про відкриття провадження
державним виконавцем винесено
постанову про відкладення проведення
виконавчих дій до 05.04.2013 року.

05 квітня 2013 року позивачем було
направлено заяву до Криворізького
відділення ПАТ «Укрсоцбанк» про
добровільне виконання рішення суду та
пропозицію укласти мирову угоду про
закінчення виконавчого провадження.

Крім того, позивачем 05 квітня 2013 року
ОСОБА_1 було подано заяву про надання
додаткового строку для добровільного
виконання судового рішення та
пропозицію укласти мирову угоду про
закінчення виконавчого провадження із
зазначенням готовності добровільно
виконати виконавчий лист №2-52 від 04
квітня 2012 року - передати у власність
стягувану ПАТ «Укрсоцбанк» стягуване
за рішенням суду нежитлове приміщення,
вбудоване в підвал та перший поверх
чотирьохповерхового житлового
будинку, що знаходиться за адресою :
АДРЕСА_1.

Відповідно до частини 1 статті 28 Закону
України "Про виконавче провадження" у
разі невиконання боржником рішення
майнового характеру у строк,
встановлений частиною другою статті 25
цього Закону для самостійного його
виконання, постановою державного
виконавця з боржника стягується
виконавчий збір у розмірі 10 відсотків
суми, що підлягає стягненню, або
вартості майна боржника, що підлягає
передачі стягувачу за виконавчим
документом.

З аналізу ч. 1 ст. 28 Закону України «Про
виконавче провадження» випливає, що
виконавчий збір в розмірі 10 відсотків
стягується лише від фактично стягненої
суми або вартості майна боржника.

Разом з цим, оскільки державним
виконавцем не було проведено
фактичного стягнення заборгованості,
тому відповідач не набув права на
винесення постанови про стягнення з
позивача виконавчого збору, так як
виконавчий збір стягується від
фактично стягненої суми або вартості
майна боржника.

Враховуючи не проведення фактичного
стягнення заборгованості державним
виконавцем та вчинення позивачем всіх
можливих дій для добровільного
виконання судового рішення, колегія
суддів приходить до висновку щодо
протиправності винесення постанови
про стягнення з боржника виконавчого
збору.

Правова оцінка обставин у справі дана
не вірно, а тому апеляційну скаргу слід
задовольнити, а оскаржуване судове
рішення скасувати, позовні вимоги
позивача задовольнити та скасувати
вимогу відповідача.

Керуючись п.3 ч.1 ст. 198, ст.ст. 202, 205, 207 КАС
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 -задовольнити.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 06
березня 2014 року - скасувати та винести
нову.

Позовні вимоги фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 -задовольнити.

Визнати неправомірними дії Жовтневого
відділу державної виконавчої служби
Криворізького міського управління
юстиції щодо початку примусового
виконання за постановою ВП №41752061 від 28
січня 2014 року та щодо винесення
постанови про стягнення виконавчого
збору ВП №37089562 від 08 квітня 2013 року;

Визнати протиправною і скасувати
постанову ВП №37089562 головного
державного виконавця Жовтневого
відділу державної виконавчої служби
Криворізького міського управління
юстиції Свистуна П.О. від 08 квітня 2013
року про стягнення з боржника
виконавчого збору;

Визнати протиправною і скасувати
постанову ВП №41752061 головного
державного виконавця Жовтневого
відділу державної виконавчої служби
Криворізького міського управління
юстиції Свистуна П.О. від 28 січня 2014
року про відкриття виконавчого
провадження

Постанова суду апеляційної
інстанції набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів з дня
складання в повному обсязі, шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий:
Д.В. Чепурнов

Суддя:
В.Ю. Поплавський

Суддя:
С.В. Сафронова