Справа № 825/2378/14
Суддя: Василенко Я.М.
Дата ухвалення: 2014-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 825/2378/14
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач: Василенко Я.М.
ПОСТАНОВА

Іменем України

18 листопада 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого
Василенка Я.М.,

суддів
Кузьменка В.В., Шурка О.І.,

при секретарі
Зубрицькому Д.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
товариства з обмеженою
відповідальністю «Дім Спецій» на
постанову Чернігівського окружного
адміністративного суду від 11.08.2014 у
справі за адміністративним позовом
товариства з обмеженою
відповідальністю «Дім Спецій» до
Козелецької об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Чернігівській
області про визнання протиправним та
скасування наказу,-

В С Т А Н О В И В:

ТОВ «Дім Спецій» звернулося до суду
першої інстанції з позовом, в якому
просило: визнати протиправним та
скасувати наказ Козелецької об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Чернігівській області № 267 від 11.06.2014.

Постановою Чернігівського окружного
адміністративного суду від 11.08.2014 у
задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним вище
судовим рішенням позивач звернувся із
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати оскаржувану постанову, як
таку, що постановлена із порушенням
норм матеріального і процесуального
права та ухвалити нову постанову, якою
позовні вимоги задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
учасників судового процесу, які
з'явились у судове засідання,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню, виходячи з наступних
підстав.

Як вбачається з матеріалів справи ТОВ
«Дім спецій» (код 34485173) зареєстровано в
якості юридичної особи та взято на
облік до Козелецької ОДПІ як платника
податків.

Наказом Козелецької об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Чернігівській області № 267 від 11.06.2014
про проведення документальної
позапланової виїзної перевірки ТОВ
«Дім спецій» (а. с. 5) на підставі ст. 20, п.
75.1.2 п. 75.1 ст. 75, пп. 78.1.1, пп. 78.1.4 п. 78.1, п. 78.2
ст. 78, п. 81.1 ст.81, п. 82.2 ст. 82 Податкового
кодексу України, призначено проведення
документальної позапланової виїзної
перевірки ТОВ «Дім спецій» з питань
дотримання вимог податкового,
валютного та іншого законодавства за
період з 01.04.2011 по 31.03.2014. Термін
проведення перевірки - 5 робочих днів, з
16.06.2014 по 20.06.2014.

При цьому, 16.06.2014 Козелецькою ОДПІ
виписані направлення на перевірку № 43,
44, 45 на підставі наказу № 267 від 11.06.2014
(а.с. 34 - 36). Дані направлення були
пред'явлені, а наказ про призначення
перевірки вручений директору ТОВ «Дім
спецій» Мусієнку І.В. 17.06.2014 о 10:00 год.

Суд першої інстанції, мотивував своє
рішення тим, що податковий орган діяв в
межах наданих повноважень, права та
інтереси позивача не були порушені, а
тому у задоволенні вимог про
скасування наказу Козелецької
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Чернігівській області №
267 від 11.06.2014 необхідно відмовити.

Апелянт у своїй скарзі зазначає, що
наказ податкового органу про
призначення перевірки є неправомірним
з огляду на те, що відповідачем вказано
підставою для проведення позапланової
перевірки п.п.78.1.4 статті 78 Податкового
кодексу України, при цьому, не вказано
причини проведення перевірки.

Колегія суддів вважає доводи апелянта
обґрунтованими та непогоджується з
рішенням суду першої інстанції,
враховуючи наступне.

Відповідно до пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 ПК
України органи державної податкової
служби мають право проводити перевірки
платників податків (крім Національного
банку України) в порядку, встановленому
цим Кодексом.

Згідно з п. 75.1. ст. 75 ПК України органи
державної податкової служби мають
право проводити камеральні,
документальні (планові або
позапланові; виїзні або невиїзні) та
фактичні перевірки. Камеральні та
документальні перевірки проводяться
органами державної податкової служби в
межах їх повноважень виключно у
випадках та у порядку, встановлених цим
Кодексом, а фактичні перевірки - цим
Кодексом та іншими законами України,
контроль за дотриманням яких покладено
на органи державної податкової служби.

Підпунктом 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 ПК України
передбачено, що документальною
перевіркою вважається перевірка,
предметом якої є своєчасність,
достовірність, повнота нарахування та
сплати усіх передбачених цим Кодексом
податків та зборів, а також дотримання
валютного та іншого законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладено на контролюючі органи,
дотримання роботодавцем законодавства
щодо укладення трудового договору,
оформлення трудових відносин з
працівниками (найманими особами) та яка
проводиться на підставі податкових
декларацій (розрахунків), фінансової,
статистичної та іншої звітності,
регістрів податкового та
бухгалтерського обліку, ведення яких
передбачено законом, первинних
документів, які використовуються в
бухгалтерському та податковому обліку
і пов'язані з нарахуванням і сплатою
податків та зборів, виконанням вимог
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на органи
державної податкової служби, а також
отриманих в установленому
законодавством порядку органом
державної податкової служби
документів та податкової інформації, у
тому числі за результатами перевірок
інших платників податків.
Документальна позапланова перевірка
не передбачається у плані роботи
органу державної податкової служби і
проводиться за наявності хоча б однієї
з обставин, визначених цим Кодексом.
Документальною невиїзною перевіркою
вважається перевірка, яка проводиться
в приміщенні органу державної
податкової служби.

Відповідно до п. 73.3 ст. 73 ПК України
органи державної податкової служби
мають право звернутися до платників
податків та інших суб'єктів
інформаційних відносин із письмовим
запитом про надання інформації
(вичерпний перелік та підстави надання
якої встановлено законом), необхідної
для виконання покладених на органи
державної податкової служби функцій,
завдань, та її документального
підтвердження. Такий запит
підписується керівником (заступником
керівника) органу державної податкової
служби і повинен містити перелік
інформації, яка запитується, та
документів, що її підтверджують, а
також підстави для надіслання запиту.
Запит вважається врученим, якщо його
надіслано поштою листом з
повідомленням про вручення за
податковою адресою або надано під
розписку платнику податків або іншому
суб'єкту інформаційних відносин або
його посадовій особі.

Відповідно до листа ДПС України
№3060/0/141-12/А/10-1114/4341 від 03.12.2012 запит
податкового органу в обов'язковому
порядку повинен містити виклад певних
підстав отримання інформації. Крім
того, правовідносини з приводу
направлення податковими органами в
адресу платників податків запитів
унормовані також приписами Порядку
періодичного подання інформації
органам державної податкової служби та
отримання інформації зазначеними
органами за письмовим запитом
(затверджено постановою КМ України від
27.12.2010 р. N 1245), відповідно до п. 10 якого
запит щодо отримання податкової
інформації від платників податків та
інших суб'єктів інформаційних відносин
оформляється на бланку органу
державної податкової служби та
підписується керівником (заступником
керівника) зазначеного органу. У запиті
зазначаються: посилання на норми
закону, відповідно до яких орган
державної податкової служби має право
на отримання такої інформації;
підстави для направлення запиту; опис
запитуваної інформації та в разі
потреби перелік документів, що її
підтверджують.

З матеріалів справи вбачається, що
відповідачем було направлено ТОВ «Дім
спецій» запит № від 19.03.2014 щодо
правильності включення сум ПДВ до
податкового кредиту за 2011-2013 роки, (а.с.
6-7), у якому Козелецька ОДПІ просила
товариство надати відповідні
пояснення та документальні
підтвердження.

Так, 27.03.2014 ТОВ «Дім спецій» було надано
на зазначений запит документальне
підтвердження щодо виявлених
розбіжностей при звірці податкової
звітності контрагентів, а саме:
договори, видаткові, податкові
накладні, платіжні доручення, авансові
звіти та накази, чеки та готельні
рахунки (а.с. 8).

На запит відповідача №10615-010 від 19.03.2014
щодо пояснення податкових зобов'язань
по податковій декларації на прибуток
за 2013 рік позивачем 28.03.2014 було надано
пояснення та документи.

Також, податковим органом було
направлено запит №1441015-025 від 25.03.2014
щодо ймовірного заниження сум
податкового зобов'язання з ПДВ у лютому
місяці 2014 року (а.с. 9-10), у якому
Козелецька ОДПІ просила товариство
надати інформацію та її документальне
підтвердження з ряду питань.

08.04.2014 ТОВ «Дім спецій» було
відправлено пояснення та документи на
392 сторінках та надано договори,
видаткові, податкові накладні,
прибуткові накладні, подорожні листи
та надано пояснення з деяких питань
поставлених у запиті податкового
органу (а.с. 11).

На запит відповідача № 16615-010 від 08.04.2014
щодо витрат на створення сумнівної
заборгованості ТОВ «Дім спецій» було
надано пояснення та відповідні
документи (а.с. 14).

На запит відповідача № 211 від 13.05.2014
щодо заниження податкових зобов'язань
з податку на прибуток за 1 квартал 2014
року (а.с. 16) підприємством було надано
пояснення 15.05.2014 (а.с. 17) та 16.05.2014 (а.с. 20).

При цьому, апелянт зазначає, що запит
№2571025 від 16.06.2014 є таким, який неможливо
виконати, оскільки в ньому не вказано
конкретно за який період
витребовується інформація та вказано
строк його виконання три дні, що є
порушенням законодавчо встановленого
терміну 10 днів, а лист №1391015 -025 від
24.03.2014 позивачу офіційно не
направлявся. Більш того, цей лист не є
запитом на надання інформації, а є
запрошенням на співбесіду керівника
підприємства та головного бухгалтера.
Апелянт звертає увагу на те, що
бухгалтер позивача був у Козелецькій
ОДПІ з цього питання та надавав
відповідні пояснення.

Згідно з пп. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 ПК України
документальна позапланова перевірка
здійснюється за наявності хоча б
однієї з таких обставин, зокрема, за
наслідками перевірок інших платників
податків або отримання податкової
інформації виявлено факти, що свідчать
про можливі порушення платником
податків податкового, валютного та
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на органи
державної податкової служби, якщо
платник податків не надасть пояснення
та їх документальні підтвердження на
обов'язковий письмовий запит органу
державної податкової служби протягом 10
робочих днів з дня отримання запиту.

Також, відповідно до пп. 78.1.4 п. 78.1 ст. 78
ПК України документальна позапланова
перевірка здійснюється якщо виявлено
недостовірність даних, що містяться у
податкових деклараціях, поданих
платником податків, якщо платник
податків не надасть пояснення та їх
документальні підтвердження на
письмовий запит контролюючого органу,
в якому зазначено виявлену
недостовірність даних та відповідну
декларацію протягом 10 робочих днів з
дня отримання запиту;

Пунктом 79.2. ст. 79 ПК України
передбачено, що документальна
позапланова невиїзна перевірка
проводиться посадовими особами органу
державної податкової служби виключно
на підставі рішення керівника органу
державної податкової служби,
оформленого наказом, та за умови
надіслання платнику податків
рекомендованим листом із
повідомленням про вручення або
вручення йому чи його уповноваженому
представнику під розписку копії наказу
про проведення документальної
позапланової невиїзної перевірки та
письмового повідомлення про дату
початку та місце проведення такої
перевірки. Виконання умов цієї статті
надає посадовим особам органу
державної податкової служби право
розпочати проведення документальної
невиїзної перевірки.

У листі ДПА України від 27.04.2011 №
11892/7/23-4017/345 зазначено, що по-перше,
підставою для проведення
документальної позапланової перевірки
є ненадання платником податків
пояснень та їх документальних
підтверджень на обов'язковий письмовий
запит органу державної податкової
служби протягом 10 робочих днів з дня
отримання запиту, по-друге,
обов'язковою умовою здійснення
позапланової невиїзної перевірки є
прийняття керівником органу державної
податкової служби рішення про її
проведення та за наявності обставин
для проведення такої перевірки,
визначених статтями 77 та 78 ПК України, в
якому зазначаються підстави для
проведення перевірки, дата її початку
та тривалість.

Таким чином, колегія суддів звертає
увагу, що позивачем була надана
запитувана податковим органом
інформація у встановлений законом
строк та в повному обсязі. В свою чергу,
в оскаржуваному наказі про проведення
перевірки не вказано конкретно, що
стало причиною проведення
позапланової перевірки (підставу для
її проведення).

Більш того, об'єм затребуваної у
запитах інформації та період перевірки
згідно наказу, не відповідає періоду за
який направлялися запити.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що наказ Козелецької
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Чернігівській області №267
від 11.06.2014 є незаконним та підлягає
скасуванню.

Також, колегія суддів звертає увагу, що
у постанові Верховного Суду України
від 24.12.2010 у справі № 21-25а10 вказано, що
платник податків, який вважає
порушеним порядок та підстави
призначення податкової перевірки щодо
нього, має захищати свої права шляхом
не допуску посадових осіб
контролюючого органу до такої
перевірки. Якщо ж допуск до проведення
перевірки відбувся, в подальшому
предметом розгляду в суді має бути лише
суть виявлених порушень податкового та
іншого законодавства, дотримання якого
контролюється контролюючими органами.

Згідно до ч. 2 ст. 161 КАС України при
виборі правової норми, що підлягає
застосуванню до спірних правовідносин,
суд зобов'язаний враховувати висновки
Верховного Суду України, викладені у
рішеннях, прийнятих за результатами
розгляду заяв про перегляд судового
рішення з підстави, передбаченої
пунктом 1 частини першої статті 237 цього
Кодексу.

Таким чином, колегія суддів зазначає,
що саме на етапі допуску до перевірки
платник податків може поставити
питання про необґрунтованість її
призначення та проведення,
реалізувавши своє право на захист від
безпідставного та необґрунтованого
здійснення податкового контролю щодо
себе. Водночас, допуск до перевірки
нівелює правові наслідки процедурних
порушень, допущених контролюючим
органом при призначенні податкової
перевірки, а тому позови платників
податків, спрямовані на оскарження
рішень (у тому числі наказів про
призначення перевірки), дій або
бездіяльності контролюючих органів
щодо призначення та/або проведення
перевірок можуть бути задоволені лише
в тому разі, якщо до моменту винесення
судового рішення не відбулося допуску
посадових осіб контролюючого органу до
спірної перевірки. В іншому разі в
задоволенні відповідних позовів має
бути відмовлено, оскільки правові
наслідки оскаржуваних дій за таких
обставин є вичерпаними, а отже,
задоволення позову не може призвести
до відновлення порушених прав платника
податків, оскільки після проведення
перевірки права платника податків
порушують лише наслідки проведення
відповідної перевірки.

Як підтверджується матеріалами справи
TOB «Дім спецій» фактично не допустило
до перевірки представників
податкового органу, не надавши їм
затребувані документи та інформацію,
про що було складено акт про
неможливість проведення перевірки
№173 від 24.06.2014 та видано рішення
про застосування адміністративного
арешту майна платника податків від
27.07.2014.

Таким чином, мотиви суду першої
інстанції про те, що позивач втратив
право на оскарження наказу у зв'язку з
допуском працівників контролюючого
органу до перевірки, і в подальшому
предметом розгляду в суді має бути лише
суть виявлених порушень податкового та
іншого законодавства, є
безпідставними, оскільки перевірка не
відбулася і результати, які можна було
б оскаржувати відсутні.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів приходить до висновку, що суд
першої інстанції ухвалив рішення з
порушенням норм чинного законодавства.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідач, як суб'єкт владних
повноважень, не надав до суду належних
доказів, що б підтверджували факт
правомірності винесення оскаржуваного
наказу, а позивач - довів правомірність
вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 198, п. 4 ч. 1 ст. 202
КАС України за наслідками розгляду
апеляційної скарги на постанову суду
першої інстанції суд апеляційної
інстанції вирішив скасувати її та
ухвалити нове рішення, оскільки судом
першої інстанції порушено норми
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207 КАС
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю «Дім
Спецій» задовольнити.

Постанову Чернігівського окружного
адміністративного суду від 11.08.2014
скасувати та ухвалити нову постанову,
якою позовні вимоги товариства з
обмеженою відповідальністю «Дім
Спецій» до Козелецької об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Чернігівській області про визнання
протиправним та скасування наказу
задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати
наказ Козелецької об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Чернігівській
області № 267 від 11.06.2014.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення, проте може бути
оскаржена до Вищого адміністративного
суду України в порядку та строки,
встановлені статтею 212 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий:
Василенко Я.М.

Судді:
Кузьменко В.В.

Шурко О.І.

Повний текст постанови виготовлений
20.11.2014.

Головуючий суддя

Василенко Я.М.

Судді:

Кузьменко В. В.

Шурко О.І.