Справа № 809/2650/13-а
Суддя: Шавель Р.М.
Дата ухвалення: 2014-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2014 року

Справа № 876/12741/13

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду в
складі:

головуючого судді Шавеля Р.М.,

суддів Костіва М.В. та
Савицької Н.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження у м.Львові апеляційну
скаргу Закритого акціонерного
товариства «Прикарпатжитлобуд» на
постанову Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від
27.09.2013р. в адміністративній справі за
позовом Закритого акціонерного
товариства «Прикарпатжитлобуд» до
Управління Пенсійного фонду України в
м.Івано-Франківську Івано-Франківської
обл. про зобов'язання до вчинення
певних дій щодо зменшення
заборгованості по невідшкодованих
витратах на виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах, -

В С Т А Н О В И Л А:

27.08.2013р. позивач Закрите акціонерне
товариство /ЗАТ/ «Прикарпатжитлобуд»
звернувся до суду з адміністративним
позовом, в якому просив зобов'язати
відповідача Управління Пенсійного
фонду України в м.Івано-Франківську
Івано-Франківської обл. зменшити для
нього місячну суму відшкодування
пільгових пенсій, визначених в
розрахунку № 147/04 від 11.02.2013р. для ОСОБА_3
на суму 32 грн. 28 коп., для ОСОБА_4 - на суму
06 грн. 50 коп., для ОСОБА_5 - на суму 07 грн. 50
коп., для ОСОБА_6 - на суму 02 грн. 43 коп.;
стягнути з відповідача на користь
позивача судові витрати (а.с.5-8).

Постановою Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від
27.09.2013р в задоволенні заявленого позову
відмовлено (а.с.55-60).

Не погодившись із винесеним судовим
рішенням, його оскаржив позивач ЗАТ
«Прикарпатжитлобуд», який
покликаючись на неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи, порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи, просить постанову суду
скасувати та прийняти нове рішення,
яким заявлений позов задоволити
(а.с.68-74).

В обґрунтування своїх апеляційних
вимог покликається на те, що на
розгляді окружного адміністративного
суду перебувала справа за позовом ЗАТ
«Прикарпатжитлобуд» до Управління
Пенсійного фонду України в
м.Івано-Франківську Івано-Франківської
обл. про оскарження факту включення до
розрахунку фактичних витрат на виплату
і доставку пільгових пенсій № 147/04
пенсіонерів ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6 Оскільки на час розгляду справи
факт включення до розрахунку № 147/04
зазначених пенсіонерів є неузгодженим,
тому висновок суду про встановлення
обставин включення до розрахунку
вказаних пенсіонерів, які неузгоджені,
є безпідставним.

Окрім цього, судом першої інстанції
помилково прийнято рішення про відмову
в задоволенні клопотання позивача про
зупинення провадження у справі до
вирішення іншої адміністративної
справи.

Особи, які беруть участь у справі, в
судове засідання на виклик суду не
з'явилися, а відтак на підставі п.2 ч.1
ст.197 КАС України суд прийшов до
висновку про можливість розгляду
справи в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача по справі,
перевіривши матеріали справи та
апеляційну скаргу в межах наведених у
ній доводів, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає до задоволення, з наступних
підстав.

Як встановлено судом першої інстанції,
ЗАТ «Прикарпатжитлобуд» зареєстроване
в Управлінні Пенсійного фонду України
в м.Івано-Франківську
Івано-Франківської обл. як платник
внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування та
відповідно до вимог ст.15 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» є платником
страхових внесків.

Заявлений позов стосується
зобов'язання пенсійного органу
зменшити місячні суми відшкодування
пільгових пенсій, визначених в
розрахунку № 147/04 від 11.02.2013р. фактичних
витрат на виплату та доставку пенсій,
призначених, відповідно до п.п.«б»-«з»
ст.13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення», колишнім працівникам
ЗАТ «Прикарпатжитлобуд» ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, при цьому
заборгованість відповідача перед
пенсійним органом за січень 2013 року
склала щодо виплати пільгової пенсії
ОСОБА_3 - 671 грн. 32 коп., щодо ОСОБА_4 - 1184
грн. 75 коп., ОСОБА_5 - 1613 грн. 94 коп., ОСОБА_6
- 904 грн. 78 коп. (а.с.10).

Відповідно до наданих доказів
станом на час розгляду справи судом
першої інстанції заборгованість
відповідача по невідшкодованих
фактичних витратах на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах, за січень 2013 року
склала 4374 грн. 79 коп.

Наведена заборгованість
стверджується Розрахунком фактичних
витрат на виплату та доставку
пільгових пенсій (а.с.10).

Однак апелянт вважає зазначену в
Розрахунку місячну суму відшкодування
пільгових пенсій незаконно збільшеною,
оскільки в Розрахунку фактичних витрат
на виплату та доставку пільгових
пенсій № 512/04, що скерований
відповідачем 17.09.2012р., така сума була
меншою на 48 грн. 71 коп.

За змістом п.2 Прикінцевих положень
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» (в редакції, чинній на
момент виникнення спірних
правовідносин) пенсійне забезпечення
застрахованих осіб, які працювали або
працюють на підземних роботах, роботах
з особливо шкідливими й важкими
умовами праці за списком № 1 та на інших
роботах із шкідливими і важкими
умовами праці за списком № 2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджених Кабінетом
Міністрів України, та за результатами
атестації робочих місць, на посадах, що
дають право на призначення пенсії за
віком на пільгових умовах або за
вислугу років, які відповідно до
законодавства, що діяло раніше, мали
право на пенсію на пільгових умовах або
за вислугу років, здійснюється згідно з
окремим законодавчим актом через
професійні та корпоративні фонди. До
запровадження пенсійного забезпечення
через такі фонди особам, зазначеним в
абзаці першому цього пункту, пенсії
призначаються за нормами Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» в разі
досягнення пенсійного віку та
наявності трудового стажу,
передбаченого Законом України «Про
пенсійне забезпечення». У цьому
випадку розміри пенсій визначаються
відповідно до ст.27 та з урахуванням
норм ст.28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування». При цьому зберігається
порядок покриття витрат на виплату і
доставку цих пенсій, що діяв до
набрання чинності цим Законом.

За правилами абз.4 пп.1 п.2 Прикінцевих
положень Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» підприємства та
організації з коштів, призначених на
оплату праці, вносять до Пенсійного
фонду України плату, що покриває
фактичні витрати на виплату і доставку
пенсій особам, які були зайняті повний
робочий день на підземних роботах, на
роботах з особливо шкідливими й
важкими умовами праці за списком № 1,
починаючи з дня набрання чинності цим
Законом, у розмірі 20 відсотків з
наступним збільшенням її щороку на 10
відсотків до 100-відсоткового розміру
відшкодування фактичних витрат на
виплату і доставку цих пенсій до
набуття права на пенсію за віком
відповідно до цього Закону.

В абзаці п'ятому цього ж підпункту
зазначено, що виплата пенсій особам,
які були безпосередньо зайняті повний
робочий день на підземних роботах
(включаючи особовий склад
гірничорятувальних частин) з видобутку
вугілля, сланцю, руди та інших корисних
копалин, на будівництві шахт та
рудників, за списком робіт і професій,
затвердженим Кабінетом Міністрів
України, та особам, пенсії яким
призначені відповідно до пунктів «в» -
«е» та «ж» ст.13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення», здійснюється
до 1 січня 2005 року за рахунок коштів
Пенсійного фонду України, а з 1 січня 2005
року - за рахунок коштів Державного
бюджету України до досягнення
пенсійного віку, передбаченого ст.26
цього Закону.

Аналіз наведених положень дає підстави
для висновку про те, що витрати на
виплату та доставку пенсій особам, які
були зайняті на роботах за списками №№
1 і 2, покриваються підприємствами та
організаціями.

Винятком із цього правила є лише
порядок покриття витрат на виплату та
доставку пенсій особам, що були
безпосередньо зайняті повний робочий
день на підземних роботах (включаючи
особовий склад гірничорятувальних
частин) з видобутку вугілля, сланцю,
руди та інших корисних копалин, на
будівництві шахт та рудників за
списком робіт і професій, затвердженим
Кабінетом Міністрів України, оскільки
за змістом абз.5 пп.1 п.2 Прикінцевих
положень Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» виплата пенсій таким
особам здійснюється до 1 січня 2005 року
за рахунок коштів Пенсійного фонду
України, а з 1 січня 2005 року - за рахунок
коштів Державного бюджету України до
досягнення пенсійного віку,
передбаченого статтею 26 цього Закону,
то і витрати на виплату та доставку
пільгових пенсій покриваються за
рахунок Пенсійного фонду та Державного
бюджету України відповідно.

Аналіз положень п.2 Прикінцевих
положень Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» у контексті ст.14 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»
дає підстави для висновку про те, що
порядок за якого витрати на доставку
пільгових пенсій покриваються до 1
січня 2005 року за рахунок коштів
Пенсійного фонду України, а з 1 січня 2005
року - за рахунок коштів Державного
бюджету України, стосується лише
витрат на виплату та доставку пенсій,
призначених особам на підставі ст.14
Закону України «Про пенсійне
забезпечення».

Враховуючи вищезазначене, відповідач
зобов'язаний відшкодувати пенсійному
органу витрати на виплату та доставку
пенсій, які призначені працівникам
підприємства відповідно до п.п.«б»-«з»
ст.13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення».

Окрім того, покликання апелянта на те,
що збільшення суми по відшкодуванню
витрат на виплату та доставку
пільгових пенсії здійснено з
порушенням п.6.6 розділу 6 постанови
Правління Пенсійного фонду України №
21-1 від 19.12.2003р. «Про затвердження
Інструкції про порядок обчислення і
сплати страхувальниками та
застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України» є безпідставними.

Зокрема, згідно з п.6.6 розділу 6
зазначеної Інструкції додаткові
пенсії, додаткові витрати на виплату
підвищеного розміру пенсії відповідно
до ст.8 Закону України «Про підвищення
престижності шахтарської праці»,
доплата, надбавки та підвищення,
призначені відповідно до
законодавства України, які
виплачуються за рахунок інших джерел,
ніж кошти Пенсійного фонду України не
включаються до розміру фактичних
витрат на виплату та доставку
пільгових пенсій, що підлягають
відшкодуванню.

Враховуючи те, що з 01.01.2013р. Законом
України «Про Державний бюджет України
на 2013 рік» встановлено, що у 2013 році
розмір прожиткового мінімуму для осіб,
які втратили працездатність, з 01.01.2013р.
становить 894 грн. (а з 01.12.2013р.- 949 грн.),
Управлінням Пенсійного фонду України в
м.Івано-Франківську Івано-Франківської
обл. проведено індивідуально-масовий
перерахунок пенсій зазначених вище
пенсіонерів, а тому й відповідно
збільшився розмір пенсій; в суми пенсій
цих пенсіонерів не включено доплати,
надбавки та підвищення, призначені,
відповідно до законодавства України,
які виплачуються за рахунок інших
джерел, ніж кошти Пенсійного фонду
України.

Таким чином, відповідачем
дотримані вимоги Інструкції про
порядок обчислення і сплати
страхувальниками та застрахованими
особами внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування до
Пенсійного Фонду України, затв.
постановою Правління Пенсійного фонду
України № 21-1 від 19.12.2003р. (в редакції,
чинній на момент виникнення спірних
правовідносин), оскільки пенсійний
орган 11.02.2013р. скеровував на адресу
позивача відповідний розрахунок
фактичних витрат на виплату і доставку
пенсій.

Скерований на адресу відповідача
розрахунок складений за формою додатка
6, затвердженого п.6.4 зазначеної
Інструкції, яка є нормативно-правовим
актом в розумінні ст.117 Конституції
України.

Таким чином, колегія суддів
приходить до переконливого висновку
про те, що відповідач як платник збору
на обов'язкове державне пенсійне
страхування та юридична особа,
працівникам якої призначені пільгові
пенсії, зобов'язаний сплатити
Пенсійному фонду збір у 100-відсотковому
розмірі сум фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій
його працівникам, тобто у повному
розмірі відшкодувати відповідачу
фактичні витрати на виплату та
доставку пільгових пенсій.

Стосовно покликань апелянта про
непідтвердження правильності
призначення та виплати відповідних
пенсій колегія суддів враховує, що
предметом розгляду в цій справі є не
визначення права на пенсію працівникам
підприємства, а перевірка правильності
дій по формуванню розрахунку фактичних
витрат на виплату та доставку пенсій,
призначених, відповідно до п.п.«б»-«з»
ст.13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення»; пенсійним органом
направлявся позивачу відповідний
розрахунок про суми витрат на виплату
пенсій, де містилася повна інформація
щодо виплачених пенсій.

Окрім цього, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції
обґрунтовано відмовив у задоволенні
клопотання позивача про зупинення
провадження у справі до вирішення
іншої адміністративної справи.

Зокрема, предметом оскарження у
розгляді справ № 809/1572/13-а і № 809/2821/13-а є
виключення із розрахунку №147/04 від
11.02.2013р. фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій пенсіонерів
ОСОБА_7, ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 і
ОСОБА_8, а підставою оскарження - факт
неоформлення позивачем для таких
пенсіонерів довідок про підтвердження
стажу роботи для призначення пільгової
пенсії за рахунок коштів підприємства
та невидача гарантійного листа про
перерахування коштів на рахунок
пенсійного органу, необхідність видачі
яких визначено Порядком подання та
оформлення документів для призначення
пільгових пенсій та перерахування
підприємством і організаціями коштів
на їх виплату.

Предметом оскарження у справі №
809/2641/13-а є зменшення розміру місячної
суми відшкодування пільгових пенсій,
визначених в Розрахунку № 512/04 від
17.09.2012р., а в розгляді даної справи таким
предметом є Розрахунок № 147/04 від
11.02.2013р. (а.с.30-43).

Таким чином, суд першої інстанції
прийшов до правильного висновку про те,
що результати розгляду справ №
809/1572/13-а, № 809/2821/13-а і № 809/2641/13-а не
впливають на можливість повного,
всебічного та об'єктивного розгляду
адміністративної справи № 809/2650/13-а,
оскільки предмет і підстави оскарження
у них є відмінними від такого предмету
і підстав у розгляді даної справи;
також обставини і висновки у вказаних
справах не є преюдиційними для
адміністративної справи № 809/2650/13-а.

Колегія суддів відхиляє решта
доводів апелянта, які наведені у
поданій ним апеляційній скарзі,
оскільки такі на правильність
висновків суду не впливають;
представлені позивачем докази є
належними і допустимими, а відтак
останні правомірно прийняті судом
першої інстанції до уваги.

Із урахуванням наведеного,
заявлений позов є безпідставним та
необгрунтованим, а тому не підлягає до
задоволення.

З огляду на викладене, суд першої
інстанції правильно і повно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків рішення суду, а
тому підстав для скасування постанови
колегія суддів не вбачає і вважає, що
апеляційну скаргу на неї слід залишити
без задоволення.

Керуючись ст.ст.94, 160, 195-197, п.1 ч.1 ст.198,
ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 254 КАС України,
колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Закритого
акціонерного товариства
«Прикарпатжитлобуд» на постанову
Івано-Франківського окружного
адміністративного суду від 27.09.2013р. в
адміністративній справі № 809/2650/13-а
залишити без задоволення, а вказану
постанову суду - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копій особам, які беруть
участь у справі, але може бути
оскаржена у касаційному порядку шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до адміністративного
суду касаційної інстанції протягом
двадцяти днів з дня набрання ухвалою
законної сили.

Головуючий суддя:
Р.М.Шавель

Судді:
М.В.Костів

Н.В.Савицька