Справа № 815/1707/14
Суддя: Кравець О.О.
Дата ухвалення: 2014-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2014 р.м.ОдесаСправа № 815/1707/14

Категорія: 6.1 Головуючий в 1 інстанції:
Іванов Е. А.

Одеський апеляційний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді -Кравець О.О.судді
-Жука С.І. судді - за участю
секретаря Шеметенко Л.П.
Левицької З.С.розглянувши у відкритому
судовому засіданні апеляційну скаргу
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 на
постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 16.06.2014 р. по
справі за адміністративним позовом
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 до
Інспекції Державного
архітектурно-будівельного контролю в
Одеській області про скасування
припису та постанови,-

ВСТАНОВИВ:

ФОП ОСОБА_5 звернулась до суду з позовом
до Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю в
Одеській області та після зміни
позовних вимог просила скасувати
припис про усунення порушення вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил від
24.02.2014 року та скасувати постанову
№63/35-П про накладення штрафу за
правопорушення у сфері містобудування
від 04.03.2014 року.

Постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 16 червня
2014 року у задоволенні позову було
відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду
представник позивача подала
апеляційну скаргу, в якій вважає
вказану постанову прийнятою з
порушенням норм процесуального та
матеріального права, просила її
скасувати та прийняти нову , якою
задовольнити позов.

Особи, що беруть участь у справі, про
час і місце судового розгляду були
сповіщені належним чином відповідно до
ст.34 -39 КАС України.

Апеляційний суд, заслухавши
доповідача, вивчивши матеріали справи,
перевіривши законність і
обґрунтованість постанови суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, вважає, що вона підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав:

Відповідно до ст.19 Конституції України
органи державної влади та місцевого
самоврядування зобов'язані діяти
тільки на підставі ,в межах повноважень
та у спосіб ,що передбачені
Конституцією й законами України

Судом 1-ої інстанції було
встановлено,що 21.02.2014 року працівниками
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю в
Одеській області на підставі подання
Прокуратури Одеської області від 31.01.2014
року №07/1/1-445вих14, наказу Інспекції ДАБК
в Одеській області №176 «ОД» та
направлення Інспекції ДАБК в Одеській
області від 17.02.2014 року №486 була
проведена позапланова перевірка
квіткового міні ринку за адресою:
АДРЕСА_1, що належить ФОП ОСОБА_5 на
предмет дотримання вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил

За результатами перевірки було
складено акт від 21.02.2014р. , яким
встановлена недостовірність даних
декларації про готовність об'єкта до
експлуатації - реконструкція
квіткового ринку без зміни цільового
призначення та геометричних розмірів,
а саме: п.3) забудовником не наданий
договір з відповідальною особою на
проведення технічного нагляду, що
вказує на відсутність виконання
технічного нагляду під час
реконструкції приміщень, та п.11.1
договір оренди від 08.12.2000р. серія АВО
№541343 не пролонгований та втратив свою
силу. Разом з тим в п.12 та п.13 зазначені
невірні відомості щодо ТЕП об'єкту та
характеристика будівлі.

24.02.2014р. відповідно до ст..41 Закону
України «Про регулювання
містобудівної діяльності»
відповідачем видано припис який з
метою усунення виявлених порушень
вимагає від ФОП ОСОБА_5 в місячний
термін привести об'єкт та
проектно-правову документацію у
відповідність до чинного
містобудівного законодавства (а.с.12) та
повідомити інспекцію до 21.03.2014р. про
виконання припису.

24.02.2014р. головним державним інспектором
відділу 31 територіального управління з
контролю за будівництвом об'єктів
м.Одеси Інспекції ДАБК в Одеській
області був складений протокол про
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності яким встановлено наведення
недостовірних даних в декларації про
готовність об'єкта до експлуатації -
реконструкція квіткового ринку без
зміни цільового призначення та
геометричних розмірів, що є порушенням
п.10 ст.39 Закону України «Про
регулювання містобудівної
діяльності», а саме : п.3) забудовником
не наданий договір з відповідальною
особою на проведення технічного
нагляду, що вказує на відсутність
виконання технічного нагляду під час
реконструкції приміщень, що є
порушенням ст..11 Закону України «Про
архітектурну діяльність», Постанова
КМУ від 11.07.2007р. №903 (Про авторський та
технічний нагляд під час будівництва
об'єкта архітектури); п.11.1 договір
оренди від 08.12.2000р. серія АВО №541343 не
пролонгований та втратив свою силу.
Згідно ДСТУ-Н Б В.1.2-16:13 «Визначення
класу наслідків та категорії
складності об'єктів будівництва» даний
об'єкт слід віднести до ІІ-ї категорії
складності.

Та повідомлено, що розгляд справи про
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності відбудеться о 15 год. 00 хв.
04.03.2014р. у приміщенні Інспекції.

25.02.2014 року вказані акт та протокол були
спрямовані поштою до позивача та
отримані останнім 28.02.3013 року.

04.03.2014р. начальником Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю в Одеській області була
прийнята постанова №63/35-п якою ФОП
ОСОБА_5визнана винною у вчинені
правопорушення, передбаченого ст..2 ч.2
п.6 Закону України «Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності» та
накладений штраф у сумі 54810 грн. ,
внаслідок порушення п.10 ст.39 Закону
України «Про регулювання
містобудівної діяльності», а саме: п.11.1
договір оренди від 08.12.2000 року, серія
АВО №541343 не пролонгований та втратив
свою силу; разом з тим, в п.12, п.13
зазначені недостовірні дані, щодо ТЕП
об'єкту та характеристика будівлі.
Згідно ДСТУ-Н Б В.1.2-16:13 «Визначення
класу наслідків та категорії
складності об'єктів будівництва» даний
об'єкт слід віднести до ІІ-ї категорії
складності.

Згідно ст.93 ЗК України ( в ред., діючої на
момент виникнення правовідносин - на
01.04.2010 р.) право оренди земельної
ділянки - це засноване на договорі
строкове платне володіння і
користування земельною ділянкою,
необхідною орендареві для провадження
підприємницької та іншої діяльності.

Земельні ділянки можуть передаватися в
оренду громадянам та юридичним особам
України, іноземним громадянам і особам
без громадянства, іноземним юридичним
особам, міжнародним об'єднанням і
організаціям, а також іноземним
державам.

Не підлягають передачі в оренду
земельні ділянки, штучно створені у
межах прибережної захисної смуги чи
смуги відведення, на землях
лісогосподарського призначення та
природно-заповідного фонду, що
перебувають у прибережній захисній
смузі водних об'єктів, або на земельних
ділянках дна водних об'єктів.

Оренда земельної ділянки може бути
короткостроковою - не більше 5 років та
довгостроковою - не більше 50 років.

Право оренди земельної ділянки може
відчужуватися, у тому числі
продаватися на земельних торгах, а
також передаватися у заставу, спадщину,
вноситися до статутного фонду
власником земельної ділянки - на строк
до 50 років, крім випадків, визначених
законом.

Орендована земельна ділянка або її
частина може за згодою орендодавця
передаватись орендарем у володіння та
користування іншій особі (суборенда).

Орендодавцями земельних ділянок є їх
власники або уповноважені ними особи.

Відносини, пов'язані з орендою землі,
регулюються законом.

Згідно з ч.1 ст.122 ЗК України сільські,
селищні, міські ради передають
земельні ділянки у власність або у
користування із земель комунальної
власності відповідних територіальних
громад для всіх потреб.

Згідно ст.33 Закону України «Про оренду
землі» (в редакції станом на 01.01.2010р.)
після закінчення строку, на який було
укладено договір оренди землі, орендар,
який належно виконував обов'язки
відповідно до умов договору, має за
інших рівних умов переважне право на
поновлення договору.

У разі поновлення договору оренди
землі на новий строк його умови можуть
бути змінені за згодою сторін.

У разі якщо орендар продовжує
користуватися земельною ділянкою
після закінчення строку договору
оренди, то за відсутності письмових
заперечень орендодавця протягом
одного місяця після закінчення строку
договору він підлягає поновленню на
той самий строк і на тих самих умовах,
які були передбачені договором.
Письмове заперечення здійснюється
листом-повідомленням.

Відповідно до п.34 ст.26 Закону України,
від 21.05.1997, № 280/97-ВР "Про місцеве
самоврядування в Україні» до виключної
компетенції міських рад належить
вирішення відповідно до закону питань
регулювання земельних відносин.

Судом 1-ої інстанції було встановлено ,
що згідно змісту п.1.2 Договору на право
тимчасового користування землею на
умовах оренди від 08.12.2000р. термін дії
договору становить 10 років з моменту
прийняття рішення Одеської міської
ради №109-ХХІІІ від 28.04.2000р., тобто дія
договору оренди припинилась 28.04.2010
року.

Таким чином , апеляційний суд вважає ,що
саме норми ст.33 Закону України «Про
оренду землі» (в редакції від 01.01.2010р.) є
спеціальними нормами, які регулюють
вказані правовідносини , а у зв'язку
відсутністю письмових заперечень
орендодавця протягом одного місяця
після закінчення строку договору він
був поновлений на той самий строк і на
тих самих умовах, які були передбачені
договором, а саме до 28.04.2020 року.

Судом 1-ої інстанції було
встановлено,що згідно п п.3 Декларації
про готовність об'єкта до експлуатації
зареєстрованої 19.11.2013р. «Інформація про
відповідальну особу - інженера з
технічного нагляду зазначений ОСОБА_6
по договору №б/н від 15.01.2013р. , який був
наданий до суду 1-ої інстанції .

У п.13 Декларації про готовність об'єкта
до експлуатації кількість поверхів
зазначена - ХVI, тоді як в технічному
паспорті виготовленому 15.11.2013р. будівля
зазначена одноповерхова, а матеріал
стін -«черепашник», тоді як в
технічному паспорті - газобетон.

У п.12 Декларації позивач вказала
наступні техніко-економічні показники
в описі об'кта: несучі конструкції -
бетоні блоки; огороджувальні
конструкції - залізобетон.

У переліку інженерного обладнання
зазначила: «наявність опалення
централізованого».

Але, у технічному паспорті, складеному
15.11.2013р. в даних характеристики будівлі
зазначено: «фундамент - залізобетон»;
«стіни - газобетон»; «опалення
відсутнє».

Згідно п.6 ч.2 ст.2 Закону України «Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності»
експлуатація або використання об'єктів
будівництва, не прийнятих в
експлуатацію, а також наведення
недостовірних даних у декларації про
готовність об'єкта до експлуатації чи
акті готовності об'єкта до
експлуатації: об'єктів II-ї категорії
складності несуть відповідальність у
вигляді штрафу - у розмірі сорока п'яти
мінімальних заробітних плат.

Згідно ч.1.2 ст.4 Закону № 208/94-ВР
порядок накладення штрафів за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності визначається Кабінетом
Міністрів України. . Постанови про
накладення штрафів за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності,
винесені посадовими особами
центрального органу виконавчої влади,
що реалізує державну політику з питань
державного архітектурно-будівельного
контролю, є виконавчими документами і
підлягають виконанню в установленому
законом порядку.

Згідно п.131 Порядку накладення штрафів
за правопорушення у сфері
містобудівної діяльності
,затвердженого Постановою КМ України,
від 06.04.1995, № 244( в ред.,діючої на момент
виникнення правовідносин )
притягнення суб'єктів містобудування
до відповідальності не звільняє їх від
відшкодування заподіяної внаслідок
правопорушення шкоди. Штраф може бути
накладено на суб'єктів містобудування
протягом шести місяців з дня виявлення
правопорушення, але не пізніше ніж
через три роки з дня його вчинення. У
разі вчинення суб'єктами
містобудування двох або більше
правопорушень штрафи накладаються за
кожне вчинене правопорушення окремо.

Таким чином , апеляційний суд частково
погоджується із висновком суду 1-ої
інстанції ,щодо правомірності
прийняття начальником Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю в Одеській області постанови
№63/35-П від 04.03.2014 року, так як належними
та достатніми доказами було доведено
наведення позивачкою недостовірних
даних у декларації про готовність
об'єкта до експлуатації.

Відповідно до ст.159 КАС України судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Згідно п.3 ч.1 ст. 198 КАС України, за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право скасувати її та прийняти нову
постанову суду.

Відповідно до п. 3. ч.1. ст. 202 КАС України,
підставами для скасування постанови
або ухвали суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення є
невідповідність висновків суду
обставинам справи.

На підставі викладеного, апеляційний
суд вважає за необхідне скасувати
постанову суду та прийняти нову про
задоволення позову .

Відповідно до ст.94 КАС України, якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа), а якщо
адміністративний позов задоволено
частково, судові витрати, здійснені
позивачем, присуджуються йому
відповідно до задоволених вимог, а
відповідачу - відповідно до тієї
частини вимог, у задоволенні яких
позивачеві відмовлено.

Апеляційним судом встановлено , що
позивачем ,у зв'язку зі сплатою
судового збору за звернення із
позовною заявою та подачу апеляційної
скарги, понесені судові витрати у
розмірі 292,32 грн.

Керуючись: ч. 1 ст. 195,196,п. 3 ч.1 ст. 198, п. 3 ч.
1 ст. 202, п. 3 ч. 1 ст. 205, ст. 207 КАС України
суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_5 -задовольнити
частково, а постанову Одеського
окружного адміністративного суду від
16.06.2014 р. -скасувати.

Прийняти нову постанову:

Адміністративний позов Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_5 -задовольнити
частково.

Скасувати припис Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю в
Одеській області про усунення
порушення вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил від
24.02.2014 року.

У задоволенні решти позову -відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_5 судові витрати у розмірі 146,16
грн.

Постанова апеляційного суду набирає
законної після її проголошення та
може бути оскаржена в касаційному
порядку до Вищого Адміністративного
Суду України протягом двадцяти днів
після набрання законної сили судовим
рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя
Кравець О.О.

Суддя
Жук С.І.

Суддя
Шеметенко Л.П.