Справа № 810/5707/14
Суддя: Терлецька О.О.
Дата ухвалення: 2014-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

05 листопада 2014 року 810/5707/14

Суддя Київського окружного
адміністративного суду Терлецька О.О.,
розглянувши у порядку письмового
провадження адміністративну справу

за позовом Публічного
акціонерного товариства
"Городище-Пустоварівський цукровий
завод"

до Відділу Держземагенства у
Володарському районі Київської
області

про зобов'язання вчинити певні
дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Київського окружного
адміністративного суду звернулось
Публічне акціонерне товариство
"Городище-Пустоварівський цукровий
завод" (надалі - позивач) з позовом до
Відділу Держземагенства у
Володарському районі Київської
області (надалі - відповідач) про
зобов'язання вчинити певні дії.

Предметом позову є відносини між
сторонами щодо відмови відповідача
надати позивачу витяг з технічної
документації про нормативну грошову
оцінку земельної ділянки із
застосуванням коефіцієнту
функціонального використання
земельної ділянки Кф - 1,2 для земель,
зайнятих поточним та відведених під
майбутнє будівництво (далі - витяг із Кф
- 1,2).

У зв'язку із спором в межах зазначеного
вище предмету позову позивач просить
суд зобов'язати відповідача вчинити
дії щодо видачі позивачу витягу із Кф -
1,2 з технічної документації про
нормативну грошову оцінку земельної
ділянки площею 74,8753 га
місцезнаходження: 09310, Київська
область, Володарський район, село
Городище-Пустоварівське, вул. Леніна, 53,
наданої для виробничого будівництва
(будівлі,споруди).

Ухвалами Київського окружного
адміністративного суду від 06.10.2014
відкрито провадження у справі,
закінчено підготовче провадження та
призначено справу до судового
розгляду.

5 листопада 2014 року сторони,
повідомлені належним чином про розгляд
справи в судове засідання не з'явились.
Від представника позивача до суду
надійшло клопотання про розгляд справи
у порядку письмового провадження.
Відповідач, повідомлений належним
чином про розгляд справи, що
підтверджується розпискою про
повідомлення часу,місця та розгляду
судового засідання, про причини неявки
суд не повідомив, клопотання про
відкладення розгляду справи до суду не
подавав. Проте, в матеріалах справи
міститься письмові заперечення в яких
відповідач не погоджується з
позовними вимогами та просить суд
відмовити у задоволенні позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, в адміністративних справах
про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Згідно з ч. 4 ст. 128 Кодексу
адміністративного судочинства
України, у разі неприбуття відповідача,
належним чином повідомленого про дату,
час і місце судового розгляду, без
поважних причин розгляд справи може не
відкладатися і справу може бути
вирішено на підставі наявних у ній
доказів.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо немає перешкод для
розгляду справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
суд має право розглянути справу у
письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
чи експерта.

Враховуючи наведене суд дійшов
висновку про розгляд справи у порядку
письмового провадження.

Досліджуючи обставини за яких
відповідач відмовив позивачу у надані
витягу із Кф -1,2 суд встановив наступне.

01.08.2005 між позивачем та
Пустовірською сільською радою
Володарського району Київської
області було укладено договір оренди
землі та Додаткового договору від
27.03.2012 року, згідно якого позивачу
надавалась земельна ділянка в межах
населеного пункту с.
Городище-Пустоварівське, яка
складалась з наступних земельних
ділянок: земельна ділянка площею 66,9992
га; земельна ділянка площею 0,5164 га;
земельна ділянка площею 7,3032 га;
земельна ділянка площею 0,0258 га;
земельна ділянка площею 0,0307 га.

Відповідно до довідки №437 від 23.04.2014
наданої відповідачем, станом на 25.04.2014
позивачем рахується земельна ділянка
площею 74,8753 га, з них землі
промисловості - 26,0677 га, землі, що
використовуються в комерційних цілях -
0,2411 га, землі громадського призначення
- 0,2053 га, землі під зеленими
насадженнями - 1,2303 га, земельні ділянки,
відведені під майбутнє будівництво -
47,1309 га.

З матеріалів справи слідує, що до
моменту виникнення спірних
правовідносин, у зв'язку з якими
позивач звернувся з даним позовом,
позивач звертався до відповідача щодо
видачі витягу з технічної документації
про нормативну грошову оцінку
земельної ділянки, що перебуває у його
користуванні.

Відповідачем надавав позивачу Витяг №
644 від 05.08.2014 року з технічної
документації про нормативну грошову
оцінку земельної ділянки, з якого
вбачається , що при розрахунку
нормативної грошової оцінки був
застосований Кф - 1,2.

Разом з цим, позивач звертався з листом
№599 до Відділу Держземагенства у
Володарському районі Київської
області із заявою про внесення змін до
державної статистичної звітності з
кількісного обліку земель, щодо
визначення видів функціонального
призначення земельної ділянки.
Відповідачем було надано письмову
відповідь, що були внесені зміни до
форми 6-зем на підставі технічної
документації із землеустрою щодо
інвентаризації земельної ділянки, та
просив надати додаткові документи для
отримання витягу з технічної
документації.

Позивач, не погоджуючись із
застосуванням Кф - 1,2 при формуванні
Витягу з технічної документації про
нормативну грошову оцінку земельної
ділянки № 644 від 05.08.2014 року, та не
вірним на його думку, розрахунком
нормативної грошової оцінки змішаної
за призначенням земельної ділянки,
звернувся до суду, з даним позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, які
складають предмет позову, суд виходить
з наступного.

Відповідно до статті 23 Закону України
«Про оцінку земель» від 11.12.2003 №1378-IV, -
витяг з технічної документації про
нормативну грошову оцінку окремої
земельної ділянки видається
центральним органом виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
земельних відносин.

Порядок визначення коефіцієнтів, які
характеризують функціональне
використання земельної ділянки,
регулюються, відповідно, Порядком
нормативної грошової оцінки земель.

Відповідно до п. 3.5 Порядку нормативної
грошової оцінки земель, - коефіцієнт,
який характеризує функціональне
використання земельної ділянки (Кф)
(додаток 1, табл. 1.1), ураховує відносну
прибутковість видів економічної
діяльності. Віднесення земель до
категорії земель за функціональним
використанням провадиться згідно з
Інструкцією з заповнення державної
статистичної звітності з кількісного
обліку земель (форми NN 6-зем, 6а-зем,
6б-зем, 2-зем), затвердженою наказом
Держкомстату України від 05.11.98 N 377,
зареєстрованою в Мін'юсті України
14.12.98 за №788/3228, відповідно до видів
економічної діяльності, зазначених у
довідках, що надають юридичним особам
органи державної статистики.
Коефіцієнт функціонального
використання для земельних ділянок

змішаного використання визначається
як середньозважене (за площею) значення
коефіцієнтів функціонального
використання окремих частин земельної
ділянки змішаного використання.
Підставою для виділення частин
земельної ділянки різного
функціонального використання є
виключно затверджені дані
інвентаризації земельної ділянки та
землеустрою.

Законодавець не дає прямого визначення
терміну дані інвентаризації земельної
ділянки та землеустрою, однак зі змісту
чинного законодавства України слідує,
що до таких даних належить технічна
документація, визначена в п.26 Порядку
проведення інвентаризації земель,
затвердженому постановою Кабінету
Міністрів України від 23 травня 2012 №513
(надалі - Порядок проведення
інвентаризації). Так, відповідно до п. 26
Порядку проведення інвентаризації
земель, за результатами проведення
інвентаризації земель виконавцем
робіт складається технічна
документація, що включає:

1) технічне завдання на виконання робіт
з інвентаризації земель;

2) пояснювальну записку, яка містить
коротку характеристику об'єкта
інвентаризації, підстави для виконання
робіт, реквізити виконавця, опис
матеріалів, використаних під час
складання технічної документації,
зміст і склад виконаних робіт із
землеустрою;

3) текстові матеріали:

- рішення органів виконавчої влади,
Ради міністрів Автономної Республіки
Крим чи органів місцевого
самоврядування або суду про проведення
інвентаризації земель;

- копії документів, що містять вихідні
дані, які використовувалися під час
проведення інвентаризації земель;

- матеріали топографо-геодезичних
вишукувань;

- додатки, які складаються у формі
таблиць і містять дані, зазначені у
пунктах 22-23 цього Порядку;

- пропозиції щодо узгодження даних,
отриманих у результаті проведення
інвентаризації земель, з інформацією,
що міститься у документах, які
посвідчують право на земельну ділянку,
і Державному земельному кадастрі;

4) графічні матеріали - робочий і
зведений інвентаризаційні плани.

З матеріалів справи слідує, що земельна
ділянка була надана позивачу для
виробничого будівництва, а саме :
комерційного використання,
промисловості, громадського
призначення, зелене насадження та інше
(форма 6 - зем), обліковується як землі
комерційного використання.

Саме ця обставина, стала формальною
підставою для застосування
відповідачем при наданні витягу від
05.08.2014 коефіцієнта функціонального
використання для земельних ділянок Кф -
1,2.

Однак суд звертає увагу, що поняття
дані інвентаризації земельної
ділянки та землеустрою в розумінні п. 3.5
Порядку нормативної грошової оцінки
земель є значно ширшим, ніж відомості
Державної статистичної звітності
(форма 6 - зем), оскільки до таких даних
відноситься і Інструкція з заповнення
державної статистичної звітності з
кількісного обліку земель,
затвердженого наказом Держземагенства
України за № 377 від 05.11.1998 року, і
Договір оренди. З зазначених
Інструкції та договору слідує, що
земельна ділянка передається в оренду
позивачу за умови проведення на ній
будівництва.

Ця обставина не була врахована
відповідачем безпідставно, що призвело
до вчинення неправомірних дій
відповідачем при наданні витягу
позивачу.

Відповідно до статті 19 Конституції
України, - органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України

Роз'яснення Держкомзему України та
Київського обласного Головного
управління земельних ресурсів від
25.01.2007, на яке відповідач посилається як
на правову підставу визначати
коефіцієнт функціонального
призначення земельної ділянки (Кф) з
врахування документального
підтвердження наявності та періоду
будівництва на земельній ділянці, - не
може бути прийняте судом до уваги,
оскільки таке роз'яснення не є
нормативним актом, зареєстрованим в
порядку передбаченому для таких актів,
та має винятково рекомендаційний
характер, а також - оскільки зазначене
вище роз'яснення суперечить Порядку
нормативної грошової оцінки земель,
який є підзаконним (тобто нормативним)
актом, в частині визначення
коефіцієнта функціонального
призначення земельної ділянки (Кф)
коефіцієнт функціонального
призначення земельної ділянки (Кф).

Матеріалами справи підтверджується, що
будівництво на земельній ділянці
позивачем не завершено, тому -
застосування відповідачем при
складенні витягу від 05.08.2014 коефіцієнта
функціонального використання для
земельних ділянок Кф - 1,2 є цілком
обґрунтованим.

Також, однією із складових технічної
документації із землеустрою є
«Експлікація земельних угідь «(форма №
6-зем)», відповідно до якої вся спірна
земельна ділянка, яка орендується
позивачем віднесена докоду 11.02 - землі,
які використовуються для розміщення та
експлуатації основних,підсобних і
допоміжних будівель та споруд
підприємств переробної,
машинобудівної та іншої промисловості.

Відповідно до специфікації угідь,
кадастрового плану земельної ділянки
за призначенням всі землі віднесені до
коду 11.02. форми 6-зем, що відповідає
землям для розміщення та експлуатації
основних,підсобних і допоміжних
будівель та споруд підприємств
переробної,машинобудівної та іншої
промисловості.

Разом з тим, зважаючи на зміст позовних
вимог, суд приходить до висновку про
неможливість задоволення позовних
вимог у зв'язку з наступним.

Позовні вимоги позивача щодо
зобов'язання відповідача вчинити дії
щодо видачі позивачу витяг із Кф - 1,2 з
технічної документації про нормативну
грошову оцінку земельної ділянки
площею 74,8753 га місцезнаходження: село
Городище-Пустоварівське Київської
області, вул. Леніна, 53 наданої для
будівництва, - є дискреційними
повноваженнями відповідача.

Адміністративний суд, перевіряючи
рішення, дію чи бездіяльність суб'єкта
владних повноважень на відповідність
закріпленим частиною 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
критеріям, не може втручатись у
дискрецію суб'єкта владних
повноважень. Завдання
адміністративного судочинства полягає
в гарантуванні дотримання вимог права,
а не в втручанні у дискреційні
повноваження суб'єктів владних
повноважень. Прийняття рішення щодо
зобов'язання суб'єкта владних
повноважень до вчинення певних
повноважень є порушенням статті 19
Конституції України, а тому -
недопустимим.

З огляду на викладене, суд дійшов
висновку, що позовні вимоги
задоволенню не підлягають.

Відповідно до частини другої статті 94
Кодексу адміністративного судочинства
України, якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони - суб'єкта владних
повноважень, суд присуджує з іншої
сторони всі здійснені нею
документально підтверджені судові
витрати, пов'язані із залученням
свідків та проведенням судових
експертиз. Відповідач не надав суду
доказів понесення ним судових витрат,
тому підстави для присудження на його
користь судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 128,
167, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

п о с т а н о в и в:

У задоволенні адміністративного
позову, - відмовити.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо скаргу не було подано в
установлені строки. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після повернення апеляційної скарги,
відмови у відкритті апеляційного
провадження або набрання законної сили
рішенням за наслідками апеляційного
провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду
подається до Київського апеляційного
адміністративного суду через
Київський окружний адміністративний
суд протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя
Терлецька О.О.