Справа № 817/1926/14
Суддя: Нор У.М.
Дата ухвалення: 2014-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 817/1926/14

19 листопада 2014 року 16год. 15хв. м. Рівне
Рівненський окружний адміністративний
суд у складі судді Нор У.М. за участю
секретаря судового засідання Демчук
І.М. та сторін і інших осіб, які беруть
участь у справі:

позивача: представник Супрунюк С.М.,

відповідача: представник Ситай М.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом

Товариства з обмеженою
відповідальністю "Арго-Р"доДержавної
податкової інспекції у м. Рівному
Головного управління Міндоходів у
Рівненській області про визнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень
ВСТАНОВИВ:

Позивач - Товариство з обмеженою
відповідальністю "Арго-Р" (далі - ТОВ
"Арго-Р") звернулося до Рівненського
окружного адміністративного суду з
позовом до Державної податкової
інспекції у м. Рівному Головного
управління Міндоходів у Рівненській
області (далі - ДПІ у м. Рівному) про
визнання протиправними та скасування
податкових повідомлень - рішень від
05.03.2014 року №, від 05.03.2014 року
№, від 05.03.2014 року №.

Представник позивача в судовому
засіданні надав пояснення аналогічні
позовній заяві, зокрема пояснив суду,
що ДПІ у м. Рівному було проведено
позапланову виїзну перевірку
правомірності нарахування ТОВ "Арго-Р"
від'ємного значення різниці між сумою
податкового зобов'язання та сумою
податкового кредиту податку на додану
вартість за грудень 2013 року та сум
бюджетного відшкодування податку на
додану вартість задекларованого у
зменшення податкових зобов'язань з ПДВ
наступних звітних періодів за вересень
та грудень 2013 року, за результатами
якої складено акт від 20.02.2014 року
№151/17-16-15-01/31299420. Зазначив, що посилання
податкового органу в акті перевірки
ТОВ "Арго-Р" на акт перевірки ДПІ у
Шевченківському районі ГУ Міндоходів у
м. Києві від 13.09.2013 року №953/22-01/30127924 "Про
результати документальної
позапланової виїзної перевірки ТОВ
"Вторметекспорт" є необґрунтованими,
оскільки відповідно до вимог чинного
податкового законодавства питання
формування податкового кредиту
поширюється тільки на окремо взятого
платника податків і не ставиться у
залежність від наслідків здійснення
господарської діяльності, податкової
звітності та розрахунків з бюджетом
інших осіб.

Окрім того вказав, що посилання ДПІ у м.
Рівному на відсутність у позивача
товарно-транспортних накладних, як на
основну причину порушення при
формуванні податкового кредиту є
безпідставними, необґрунтованими,
оскільки товарно-транспортні накладні
не містяться в переліку документів, що
визначають право на формування
податкового кредиту. Також вказав, що
твердження податкового органу про
відсутність в графі 9 митної декларації
№205070000/2013/037964 від 15.07.2013 року відомостей
про власника товару - Комітента ТОВ
"Арго-Р" є необґрунтованими, оскільки
аркушем коригування митної декларації
від 15.07.2013 року №205070000/2013/037964 виправлено
помилку та в графі 9 зазначено власника
товару ТОВ "Арго-Р". Звернув увагу суду,
на те, що факт здійснення господарських
операцій підтверджується наявними та
належним чином оформленими первинними
документами бухгалтерського і
податкового обліку позивача. Просив
позов задовольнити повністю.

Відповідач - Державна податкова
інспекція у м. Рівному Головного
управління Міндоходів у Рівненській
області позов не визнав, про що подав
письмові заперечення. Представник
відповідача в судовому засіданні надав
пояснення аналогічні поданим
запереченням, зокрема пояснив суду, що
проведеною позаплановою виїзною
перевіркою встановлено порушення ТОВ
"Арго-Р" п.194.1 ст.194, п.п.195.1.1 п.195.1 ст.195,
п.198.1, п.198.3, п.198.6, ст.198, п.200.1 п.200.2 п.2003 п.204
ст.200 Податкового кодексу України, а
саме завищено суму бюджетного
відшкодування за вересень 2013 року на 444
809,00 грн., та занижено суму, що підлягає
нарахуванню та сплаті в бюджет за
липень 2013 року на 718 007,00 грн., за серпень
2013 року на 86 122,00 грн. та за вересень 2013
року на 218 249,00 грн. Крім того, зазначив,
що в порушення п.198.1, п.198.3, ст.198, п.199.4
ст.199 п.200.1 п.200.2 п.2003 п.204 ст.200
Податкового кодексу України ТОВ
"Арго-Р" завищено суму бюджетного
відшкодування за грудень 2013 року на 55
003,00 грн., завищено від'ємне значення
різниці між сумою податкового
зобов'язання та податкового кредиту за
грудень 2013 року на 99 854,00 грн. та
занижено суму що підлягає нарахуванню
та сплаті в бюджет за листопад 2013 року
на 96 136,00 грн. та за грудень 2013 року на 105
974,00 грн.

Вказав, що в ході проведення перевірки
позивачем не надано
товарно-транспортних накладних,
маршрутних листів та інших документів,
які б підтверджували факт
транспортування товару від ТОВ
«Вторметекспорт» та ТОВ ТК
«Мегаполіс-Україна» до ТОВ "Арго-Р".
Просив в задоволенні позову відмовити
повністю.

Розглянувши позовну заяву, заслухавши
пояснення представників сторін,
встановивши фактичні обставини справи,
перевіривши їх доказами, дослідженими
в судовому засіданні, оцінивши їх в
сукупності, відповідно до вимог
чинного законодавства, суд дійшов до
висновку, що позов підлягає до
задоволення повністю з наступних
підстав.

Судом встановлено, що на підставі
направлення від 09.07.2014 року №8/17-16-15-01 та
наказу від 10.07.2014 року №39 посадовими
особами ДПІ у м. Рівному проведено
документальну позапланову виїзну
перевірку правомірності нарахування
ТОВ "Арго-Р" від'ємного значення різниці
між сумою податкового зобов'язання та
сумою податкового кредиту податку на
додану вартість за грудень 2013 року та
сум бюджетного відшкодування податку
на додану вартість задекларованого у
зменшення податкових зобов'язань з ПДВ
за вересень та грудень 2013 року.

За результатами проведеної перевірки
складено акт від 20.02.2014 року
№151/17-16-15-01/31299420 (т.1 а.с.11-22), яким
встановлено порушення ТОВ "Арго-Р":

- п.194.1 ст.194, п.п.195.1.1 п.195.1 ст.195, п.198.1,
п.198.3, п.198.6, ст.198, п.200.1 п.200.2 п.2003 п.204 ст.200
Податкового кодексу України від 02.12.2010
року №2755-VI (із змінами та
доповненнями), а саме, завищено суму
бюджетного відшкодування за вересень
2013 року на 444 809,00 грн., та занижено суму,
що підлягає нарахуванню та сплаті в
бюджет за липень 2013 року на 718 007,00 грн.,
за серпень 2013 року на 86 122,00 грн. та за
вересень 2013 року на 218 249,00 грн.

- п.198.1, п.198.3, ст.198, п.199.4 ст.199 п.200.1 п.200.2
п.2003 п.204 ст.200 Податкового кодексу
України, а саме, завищено суму
бюджетного відшкодування за грудень 2013
року на 55 003,00 грн., завищено від'ємне
значення різниці між сумою податкового
зобов'язання та податкового кредиту за
грудень 2013 року на 99 854,00 грн. та
занижено суму що підлягає нарахуванню
та сплаті в бюджет за листопад 2013 року
на 96 136,00 грн. та за грудень 2013 року на 105
974,00 грн.

26.02.2014 року ТОВ "Арго-Р" було подано
заперечення №150 на акт документальної
позапланової виїзної перевірки від
20.02.2014 року №151/17-16-15-01/31299420 (т.1 а.с.131).

Рішенням Державної податкової
інспекції у м. Рівному Головного
управління Міндоходів у Рівненській
області від 23.03.2014 року №3895/17-16-15-07 в
задоволенні скарги ТОВ "Арго-Р" від
26.02.2014 року №150 відмовлено, а висновки
акту перевірки від 20.02.2014 року
№151/17-16-15-01/31299420 залишено без змін (т.1
а.с.143-161).

За результатами проведеної перевірки
та на підставі акту від 20.02.2014 року
№151/17-16-15-01/31299420 Державною податковою
інспекцією у м. Рівному Головного
управління Міндоходів у Рівненській
області прийнято податкові
повідомлення - рішення:

- від 05 березня 2014 року № про
зменшення розміру від'ємного значення
суми податку на додану вартість у
розмірі 99 854,00 грн. (т.1 а.с.23);

- від 05 березня 2014 року № про
зменшення суми бюджетного
відшкодування (в тому числі заявленого
в рахунок зменшення податкових
зобов'язань наступних періодів) з
податку на додану вартість у розмірі 749
718,00 грн., в тому числі 499 812,00 грн. сума
завищення бюджетного відшкодування та
249 906,00 грн. фінансових санкцій у
вигляді штрафу (т.1 а.с.24);

- від 05 березня 2014 року № про
збільшення суми грошового
зобов'язання з податку на додану
вартість по вітчизняних товарах у
розмірі 1 836 732,00 грн., в тому числі 1 224
488,00 грн. основного платежу та 612 244,00 грн.
фінансових санкцій у вигляді штрафу
(т.1 а.с.25).

ТОВ "Арго-Р" було подано скаргу від
14.03.2014 року №198 на податкові
повідомлення - рішення від 05.03.2014 року
№, від 05.03.2014 року №, від
05.03.2014 року № (т.1 а.с.162-171).

Рішенням Головного управління
Міндоходів у Рівненській області від
08.05.2014 року №134/10/17-00-10-05-105/64 скаргу ТОВ
"Арго-Р" від 14.03.2014 року №198 залишено без
задоволення, а податкові повідомлення -
рішення від 05.03.2014 року №, від
05.03.2014 року №, від 05.03.2014 року
№ - без змін (т.1 а.с.172-177).

15.05.2014 року ТОВ "Арго-Р" подано повторну
скаргу №341 на податкові повідомлення -
рішення від 05.03.2014 року №, від
05.03.2014 року №, від 05.03.2014 року
№ (т.1 а.с.178-190).

Рішенням Міністерства доходів і зборів
України від 04.06.2014 року №9959/6/99-99-10-01-15
скаргу ТОВ "Арго-Р" від 15.05.2014 року №341
залишено без задоволення, а податкові
повідомлення - рішення від 05.03.2014 року
№, від 05.03.2014 року №, від
05.03.2014 року № - без змін (т.1
а.с.191-196).

Суд не погоджується з наведеними
висновками податкового органу, вважає
їх необґрунтованими та безпідставними,
а також такими, що не відповідають
дійсним обставинам справи, з огляду на
наступне.

Як вбачається з акту перевірки від
20.02.2014 року №151/17-16-15-01/31299420 Державною
податковою інспекцією у м. Рівному
Головного управління Міндоходів у
Рівненській області зроблений
висновок про те, що при здійсненні
експортних операцій згідно договору
комісії №0901К від 09.07.2013 року, в графі 9
митної декларації №205070000/2013/037964 від
15.07.2013, наданої в якості
підтверджуючого експортні операції
документа, не зазначено відомостей про
власника товару - Комітента ТОВ
«Арго-Р» та на порушення п.194.1. ст.194, п.10
підрозділу 2 розділу ХХ Податкового
кодексу України занижено податкові
зобов'язання за липень 2013 року на 291 745,00
грн. (ст.8 Акту).

Судом встановлено, що 09 липня 2013 року
між ТОВ «Арго-Р» (Комітент) та ПП
«Продвест» (Комісіонер) укладено
договір комісії №0901К (т.1 а.с.29-32). Згідно
умов даного договору Комітент доручав
Комісіонерові, а Комісіонер
зобов'язувався від свого імені та за
рахунок Комітента здійснити
реалізацію на експорт (шляхом
укладання відповідних
зовнішньоекономічних контрактів)
товарів визначених у додатках та актах
приймання - передачі, які належать
Комітенту на праві власності та
передаються Комісіонерові.

11.07.2014 року між ТОВ «Арго-Р» та ПП
«Продвест» підписано додаток №1 до
договору комісії №0901К від 09.07.2014 року,
відповідно до якого Комісіонер від
свого імені, але за рахунок і на користь
Комітента продає на експорт казеїн
технічний кислотний, українського
походження в кількості 20 тон (т.1 а.с.33).

Як вбачається з акту прийому-передачі
товару від 12 липня 2013 року №1 по
додатку №1 від 11.07.2014 року до договору
комісії №0901К від 09.07.2013 року , ТОВ
«Арго-Р» передало, а ПП «Продвест»
прийняло на комісію казеїн технічний
кислотний, українського походження в
кількості 20 тон, вартість товару в
доларах США становить 182 500,00 (т.1 а.с.34).

На виконання договору комісії, 10 червня
2013 року ПП «Продвест» було укладено
зовнішньоекономічний контракт №10/07 з
SIA «CCM Trading» Рига (т.1 а.с.36-38).

16 липня 2013 року ТОВ «Арго-Р» та ПП
«Продвест» підписано звіт про повне
виконання робіт по додатку №1 від 11.07.13
року до договору комісії №0901К від
09.07.2013 року, відповідно до якого
Комісіонер продав належний Комітенту
товар по контракту №10/07 від 10.07.2013 року
в кількості 20 тон, на загальну суму 182
500,00 доларів США, що складає 1 458 722,5
грн.(т.1 а.с.35).

В зв'язку з виявленням помилки в митній
декларації №205070000/2013/037964 від 15.07.2013
року, ТОВ «Арго-Р» 19.08.2013 року було
подано заяву №19-08 на внесення змін до
митної декларації (т.1 а.с.39-41).

Аркушем коригування митної декларації
від 15.07.2013 року №205070000/2013/03796,
виправлено помилку та в графі 9 митної
декларації зазначено власника товару
ТОВ «Арго-Р» (т.1 а.с.43).

Таким чином, твердження податкового
органу про те, що обсяг відображених
ТОВ «Арго-Р» експортних операцій у
рядку 2.1 декларації з ПДВ за липень 2013
року в сумі 1 458 723,00 грн., не підтверджено
митною декларацією оформленою
відповідно до вимог Митного кодексу
України є безпідставними.

Також, з акту перевірки вбачається, що
враховуючи дані актів перевірок від
13.09.2013 року №953/22-01/30127924 та від 18.11.2013
року №1936/22-01/30127924 отриманих від ДПІ у
Шевченківському районі ГУ Міндоходів у
м. Києві, відповідач дійшов до висновку,
що ТОВ «Арго-Р» в порушення п.198.1, п.198.3,
п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України
завищено податковий кредит липня 2013
року на суму 863 375,00 грн., що призвело до
порушення п.200.1, п.200.2, п.200.3, п.200.4 ст.200
Податкового кодексу України, в
результаті чого було завищено суму
бюджетного відшкодування по
декларації з ПДВ за вересень 2013 року на
суму 444 809,00 грн. та занижено суму ПДВ, що
підлягала сплаті до бюджету на суму 418
566,00 грн. по даній операції.

Як встановлено судом, ТОВ «Арго-Р»
сформовано податковий кредит липня 2013
року від контрагента ТОВ
«Вторметекспорт» згідно податкових
накладних №34 від 10.06.2013 року на суму 4 980
000,00 грн., в тому числі ПДВ 830 000,00 грн. та
№25 від 01.07.2014 року на суму 200251,80 грн., в
тому числі ПДВ 33375,30 грн. (т.1 а.с.55-56). Дані
податкові накладні були надані ТОВ
«Арго-Р» до перевірки.

Так, 23 січня 2013 року між ТОВ
«Вторметекспорт» (Постачальник) та ТОВ
«Арго-Р» (Покупець) було укладено
договір поставки №22011 (т.1 а.с.44-48).

На виконання умов договору від 23.01.2013
року №22011 ТОВ «Вторметекспорт»
поставило ТОВ «Арго-Р» наступний товар:

- олія в кількості 1159,32 тон на загальну
суму 12 024 631,80 грн., в тому числі ПДВ 2 004
105,30 грн.

- соєві боби в кількості 2030 тон на
загальну суму 10 109 400,00 грн., в тому числі
ПДВ 1684900 грн.

23.01.2013 року між ТОВ «Арго-Р» (Комітент)
та ТОВ «Ферко» (комісіонер) укладено
договір комісії №01221 (т.1а.с.249 - т.2 а.с.1-2).
На виконання умов даного договору
соняшникову нерафіновану олію було
продано на експорт Комісіонером ТОВ
«Ферко» (т.2 а.с.11-12).

09 квітня 2014 року між ТОВ «Арго-Р»
(Комітент) та ТОВ «ОЛІМПЕКС КУПЕ
ІНТЕРНЕШНЛ» (Комісіонер) було укладено
договір комісії №0904К (т.2 а.с.13-16).

Згідно з п.1.1 Договору Комісіонер
зобов'язався від свого імені та за
рахунок Комітента здійснити
реалізацію на експорт товару
визначеного в додатках та актах
приймання-передачі.

Відповідно п.1.7 Договору місце передачі
Товару на комісію вказується в актах
приймання-передачі, які оформляються
між Комітентом і Комісіонером.

Відповідно п.2.1 Договору Комісіонер
забезпечує зберігання отриманого від
Комітента Товару. Зберігання товару до
моменту реалізації на експорт
здійснюється за рахунок Комісіонера.

Додатком №1 від 09.04.2014 року до Договору
комісії №0904К визначено, що предметом
договору є соєві боби, в кількості 2030,00
тон, місце передачі товару на комісію -
СРТ Одеський морський торгівельний
порт ТОВ «ОЛІМПЕКС КУПЕ ІНТЕРНЕШНЛ» (т2
а.с.17).

Як вбачається з акту прийому - передачі
товару на комісію від 09.04.2014 року №1 ТОВ
«ОЛІМПЕКС КУПЕ ІНТЕРНЕШНЛ» було
прийнято на реалізацію соєві боби в
кількості 2 030,00 тон. (т.2 а.с.18).

З листа №22/07/14/А від 22.07.2014 року
вбачається, що соєві боби в кількості
2030,00 тон зберігаються на складі ТОВ
«ОЛІМПЕКС КУПЕ ІНТЕРНЕШНЛ» (зерновий
склад розташований на території
Одеського морського торговельного
порту, за адресою: м. Одеса, площа Митна,
1/12). (т.2 а.с.19-20).

Таким чином, товар ТОВ «Арго-Р» з
моменту поставки ТОВ «Вторметекспорт»
за договором поставки від 23.01.2013 року
№22011 до моменту передачі на комісію ТОВ
«Ферко» зберігався на складі ТОВ
«ОЛІМПЕКС КУПЕ ІНТЕРНЕШНЛ».
Транспортування олії безпосередньо
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Арго-Р» не
здійснювалося, тому вимоги податкового
органу щодо наявності
товарно-транспортних накладних є
безпідставними.

Поряд з тим, твердження податкового
органу викладені в акті перевірки від
20.02.2014 року №151/17-16-15-01/31299420, про те, що
позивачем не представлено ні
сертифіката якості на олію та боби
соєві, ні якісного посвідчення, що
унеможливлює підтвердити
відповідність до вимог відповідних
ДСТУ та ідентифікувати виробника, дату
розливу, умови зберігання
спростовуються наявними в матеріалах
справи: посвідченням про якість №359 від
28.02.2013 року; екологічною декларацією
№4722 від 14.08.2013 року (т.1 а.с.200-205).

Крім того, суд не бере до уваги
посилання ДПІ у м. Рівному в акті
перевірки ТОВ «Арго-Р» на акти
перевірок від 13.09.2013 року №953/22-01/30127924 та
від 18.11.2013 року №1936/22-01/30127924 отриманих
від ДПІ у Шевченківському районі ГУ
Міндоходів у м. Києві з огляду на
наступне.

Чинним податковим законодавством не
передбачено право податкового органу
при складанні акту перевірки одного
платника податків приймати за основу
акт перевірки іншого платника
податків, як підставу для висновку про
наявність порушень з боку першого.
Такої позиції дотримується Вищий
адміністративний суд України в справах
№К/9991/32048/12, №К/800/9956/13.

Згідно з п.3 Інформаційного листа
Вищого адміністративного суду України
від 02.06.2011 року №742/11/13-11оцінюватися при
дослідженні факту здійснення
господарської операції повинні
відносини безпосередньо між
учасниками тієї операції, на підставі
якої сформовані дані податкового
обліку.

Не є обов'язковою передумовою для
визначення контролюючими органами
грошових зобов'язань визнання
недійсними (у тому числі нікчемними)
правочинів, які укладалися за ланцюгом
між попередніми посередниками, через
ланцюг яких декларувався рух товарів
чи послуг, нібито придбаних останнім у
такому ланцюгу платником податку. При
цьому відносини між учасниками
попередніх ланцюгів постачань товарів
та послуг не мають безпосереднього
впливу на дослідження факту реальності
господарської операції, вчиненої між
останнім у ланцюгу постачань платником
податків та його безпосереднім
контрагентом.

Відповідно до ч.2 ст.61 Конституції
України, юридична відповідальність
особи має індивідуальний характер.

За практикою Європейського суду з прав
людини, якщо державні органи мають
інформацію про зловживання в системі
оподаткування конкретною компанією,
вони повинні застосовувати відповідні
заходи саме до цього суб'єкта, а не
розповсюджувати негативні наслідки на
інших осіб при відсутності зловживання
з їх боку (рішення Європейського Суду
від 09.01.2007 року у справі "Інтерсплав
проти України").

У разі якщо національні органи за
відсутності будь-яких вказівок на
безпосередню участь фізичної або
юридичної особи у зловживанні,
пов'язаним зі сплатою податку на додану
вартість, який нараховується у ланцюгу
поставок, або будь-яких вказівок на
обізнаність про таке порушення, все ж
таки застосовують негативні наслідки
до отримувача оподатковуваної податку
на додану вартість поставки, який
повністю виконав свої зобов'язання, за
дії або бездіяльність постачальника,
який перебував поза межами контролю
отримувача і у відношенні якого у нього
не було засобів перевірки та
забезпечення його виконання, то такі
владні органи порушують справедливий
баланс, який має підтримуватися між
вимогами суспільних інтересів та
вимогами захисту права власності
(рішення Європейського суду з прав
людини від 22.01.2009 року у справі "БУЛВЕС"
АД проти Болгарії").

Отже, при дослідженні факту здійснення
господарських операцій, що були
підставою для формування платником
податків витрат та податкового
кредиту, оцінювати слід відносини
безпосередньо між учасниками тієї
операції, на підставі якої сформовано
дані податкового обліку. Відносини між
учасниками попередніх ланок
постачання товарів не мають
безпосереднього впливу на дослідження
факту реальності господарської
операції, вчиненої між конкретними
контрагентами.

Тому, в разі наявності у органів
доходів і зборів інформації щодо
порушення окремим платником податків
податкового законодавства, негативні
наслідки повинні застосовуватися саме
щодо цієї особи.

Також суд зазначає, що на момент
вчинення господарських операцій ТОВ
«Вторметекспорт», ТОВ ТК
«Мегаполіс-Україна», ПП «Продвест»
були зареєстровані у встановленому
законодавством порядку, що
підтверджується витягами з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців (т.2 а.с.62-70).

Крім того, суд не погоджується з
твердженнями податкового органу,
викладеними в акті перевірки від 20.02.2014
року №151/17-16-15-01/31299420, про те, що ТОВ
«Арго-Р» в порушення п.198.1, п.198.3 ст.198
Податкового кодексу України до
перевірки не надано
товарно-транспортних накладних, які б
свідчили про фактичне виконання
господарських операцій з придбання
товарів у контрагента ТОВ ТК
«Мегаполіс Україна», у результаті чого
позивачем завищено суму податкового
кредиту за липень 2013 року на суму 170 734,00
грн., вересень 2013 року на суму 141 333,00
грн., листопад 20143 року на суму 151 389,00
грн., грудень 2013 року на суму 177 162,00 грн.
з огляду на наступне.

Судом встановлено, що між ТОВ «Арго-Р»
(Покупець) та ТОВ ТК «Мегаполіс
Україна» (Продавець) було укладено
договір від 04.02.2013 року №0062-ЛУ/13,
відповідно до якого, Продавець
зобов'язується передавати тютюнові або
інші вироби у власність Покупця
відповідно до його замовлення
(замовлень), а Покупець зобов'язується
приймати та оплачувати товар. Згідно до
умов даного договору, товар в
подальшому буде реалізовуватися через
об'єкти торгівлі ТОВ «Арго-Р» (т.1
а.с.79-82).

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ
«Арго-Р» за придбаний у ТОВ ТК
«Мегаполіс Україна» товар
розраховувалося згідно платіжних
доручень: від 30.12.2013 року №11242 на суму
298000,00 грн., від 23.12.2013 року №498 на суму 227
562,12 грн., від 16.12.2013 року №476 на суму 185
924,29 грн., від 10.12.2013 року №10824 на суму
27942,96 грн., від 10.12.2013 року №445 на суму 142
000,00 грн., від 03.12.2013 року №391 на суму 221
472,48 грн., від 25.11.2013 року №355 на суму 162
324,16 грн., від 19.11.2013 року №344 на суму 287
000,00 грн., від 13.11.2013 року №326 на суму 55
000,00 грн., від 12.11.2013 року №319 на суму 178
782,64 грн., від 04.11.2013 року №252 на суму 100
000,00 грн., від 24.09.2013 року №112 на суму 192
190,14 грн., від 16.09.2013 року №2177 на суму 198
727,68 грн., від 10.09.2013 року №36 на суму 245
240,10 грн., від 03.09.2013 року №8141 на суму 166
863,40 грн., від 31.07.2013 року №6364 на суму 24
000,00 грн., від 30.07.2013 року №6358 на суму 117
974,48 грн., від 29.07.2013 року №6303 на суму 100
000,00 грн., від 23.07.2013 року №6194 на суму 107
515,02 грн., від 17.07.2013 року №6014 на суму 82
637,20 грн., від 16.07.2014 року №6000 на суму 200
000,00 грн., від 09.11.2013 року №5762 на суму 207
885,60 грн., від 01.07.2013 року №5450 на суму 211
358,00 грн. та банківської виписки від
11.12.2013 року (т.1 а.с.85-108).

Суд зазначає, що правилами ведення
бухгалтерського обліку не передбачено
обов'язкового ведення і зберігання
товарно-транспортних накладних на
перевезення вантажів автомобільним
транспортом для підтвердження
правомірності формування податкового
кредиту.

Вказаної позиції дотримується і
Міністерство доходів і зборів України.
Так, в листі №11569/6/99-99-22-01-03-15/1128 від
19.09.2013 року Міндоходів зазначає, що
підставами для формування податкового
кредиту є наявність належним чином
оформленої податкової накладної,
митної декларації, заяви зі скаргою на
постачальника, поданої відповідно до
пункту 201.10 статті 201 Податкового
кодексу України, бухгалтерської
довідки, складеної відповідно до
пункту 198.5 статті 198 Податкового
кодексу України, або інших документів,
передбачених пунктом 201.11 статті 201
Податкового кодексу України.
Товарно-транспортна накладна не
міститься в переліку документів, що
визначають право на формування
податкового кредиту.

Таким чином, посилання податкового
органу в акті перевірки від 20.02.2014 року
№151/17-16-15-01/31299420 на відсутність
товарно-транспортних накладних на
доставку товарів від ТОВ ТК
«Мегаполіс-Україна (в тому числі ТОВ
«Вторметекспорт»), як на основну
причину порушення при формуванні
податкового кредиту є безпідставними.

Відповідно до частини другої статті 19
Конституції України, органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Відповідно до ст.86 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд оцінює докази, які є у
справі, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні. Ніякі
докази не мають для суду наперед
встановленої сили. Суд оцінює
належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

Згідно з частиною першою статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідач як суб'єкт владних
повноважень не надав суду достатніх
беззаперечних доказів обґрунтування
обставин, на яких ґрунтуються його
заперечення і не довів правомірність
прийнятого ним рішення.

Враховуючи наведене, оцінивши наявні у
справі докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні, суд
вважає, що податкові повідомлення -
рішення Державної податкової
інспекції у м. Рівному Головного
управління Міндоходів у Рівненській
області від 05.03.2014 року №, від
05.03.2014 року №, від 05.03.2014 року
№ є протиправними, а відтак
підлягають скасуванню.

Судові витрати по справі згідно ч.1 ст.94
КАС України стягуються на користь
позивача з Державного бюджету у
загальному розмірі 1174,11 грн.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати
податкові повідомлення - рішення
Державної податкової інспекції у м.
Рівному Головного управління
Міндоходів у Рівненській області:

- від 05.03.2014 року № про зменшення
розміру від'ємного значення суми
податку на додану вартість у сумі 99854,00
грн.;

- від 05.03.2014 року № про зменшення
суми бюджетного відшкодування з
податку на додану вартість у сумі 749718,00
грн., в тому числі 499812,00 грн. сума
завищення бюджетного відшкодування та
249906,00 грн. фінансових санкцій у вигляді
штрафу;

- від 05.03.2014 року № про
донарахування грошового зобов'язання з
податку на додану вартість по
вітчизняних товарах у розмірі 1836732,00
грн., в тому числі 1224488,00 грн. за основним
платежем та 612244,00 грн. фінансових
санкцій у вигляді штрафу.

Присудити на користь позивача
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Арго-Р" із Державного
бюджету України судовий збір у розмірі
1174,11 грн.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до
Житомирського апеляційного
адміністративного суду через
Рівненський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до Житомирського апеляційного
адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя Нор У.М.