Справа № 754/14701/14-а
Суддя: Мєзєнцев Є.І.
Дата ухвалення: 2014-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
інстанції: Лісовська Олена
Суддя-доповідач: Мєзєнцев Є.І.
У Х В А Л А

Іменем України

01 грудня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд в складі:
головуючого - судді Мєзєнцева Є.І.,
суддів - Літвіної Н.М., Старової Н.Е.,
розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2
на постанову Деснянського районного
суду м. Києва від 15 вересня 2014 року у
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду
України у Деснянському районі м. Києва
про визнання дій незаконними та
зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до Деснянського
районного суду м. Києва з
адміністративним позовом до
Управління Пенсійного фонду України у
Деснянському районі м. Києва про
визнання дій протиправними та
зобов'язання відповідача провести
перерахунок та виплату його основної
та додаткової пенсії, відповідно до
вимог ст. 48, 50, 54 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" за період з
01 січня 2005 року з урахуванням
проведених виплат.

Ухвалою Деснянського районного суду м.
Києва від 15 вересня 2014 року
адміністративний позов ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України у
Деснянському районі м. Києва про
визнання дій незаконними та
зобов'язання вчинити дії в частині
зобов'язання здійснити перерахунок
пенсії за період з 01.01.2005 року по 07.03.2014
року залишено без розгляду.

Постановою Деснянського районного
суду м. Києва від 15 вересня 2014 року у
задоволенні адміністративного позову
було відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач,
посилаючись на неповне з'ясування
обставин, що мають значення для справи
та на порушення судом першої інстанції
норм матеріального права, що призвело
до неправильного вирішення справи,
просить скасувати вказане судове
рішення та прийняти нове, яким
задовольнити позовні вимоги в повному
обсязі.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 197 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
може розглянути справу в порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами, якщо справу може
бути вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі подання апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції, які прийняті у порядку
скороченого провадження за
результатами розгляду справ,
передбачених пунктами 1, 2 частини
першої статті 1832.

З доповіді судді-доповідача
вбачається, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, особиста участь сторін не
обов'язкова.

З огляду на викладене, колегія
суддів визнала за можливе розглянути
справу в порядку письмового
провадження, як це передбачено ст. 197
КАС України.

Перевіривши повноту встановлення
судом першої інстанції фактичних
обставин справи та правильність
застосування ним норм матеріального і
процесуального права, колегія суддів
дійшла наступного висновку.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивач перебуває на обліку в
Управлінні Пенсійного фонду України у
Деснянському районі м. Києва і отримує
пенсію, передбачену ст. 54 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" та
додаткову пенсію за шкоду, заподіяну
здоров'ю, особам, віднесеним до І
категорії, передбачену ст. 50 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", але з
урахуванням положень постанови
Кабінету Міністрів України "Про
підвищення розмірів пенсій та інших
соціальних виплат окремим категоріям
пенсіонерів, фінансування яких
здійснюється за рахунок коштів
державного бюджету" від 03.01.2002 року № 1
та постанови Кабінету Міністрів
України "Про компенсаційні виплати
особам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" від 26.07.1996
року № 831 відповідно.

ОСОБА_2 має статус потерпілої внаслідок
аварії на ЧАЕС І категорії, є інвалідом
І групи, що підтверджується копіями
посвідчень, наявними у матеріалах
справи та не заперечується
відповідачем.

Позивач звернувся до відповідача з
заявою про перерахунок пенсії у
розмірах, встановлених ст. 50, ч. 4 ст. 54
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Листом Управління Пенсійного фонду
України в Деснянському районі м. Києва
від 04.03.2014 року позивачу було надано
довідку про розмір основної та
додаткової пенсії, обчисленої
відповідно до вимог Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

Згідно ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі і в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією
та Законами України.

Згідно ч. 3 ст. 2 КАС України у справах
щодо оскарження дій чи бездіяльності
суб'єкта владних повноважень суд
перевіряє чи вчинені вони на підставі,
у межах повноважень та у спосіб,
визначений Конституцією та Законами
України.

Відповідно до п. 13 розділу XV "Прикінцеві
положення" Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" у разі, якщо особа має
право на отримання пенсії відповідно
до Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" та цього Закону, їй
призначається одна пенсія за її
вибором.

Статтею 49 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" передбачено, що пенсії
особам, віднесеним до категорії І
встановлюються у вигляді державної
пенсії; додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, яка призначається
після виникнення права на отримання
пенсії.

Відповідно до ч. 1 ст. 67 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи"
конкретні розміри всіх доплат,
пенсій і компенсацій підвищуються
Кабінетом Міністрів України
відповідно до зміни індексу
вартості життя і зростання мінімальної
заробітної плати.

Частиною 4 ст. 54 даного Закону (в
редакції, що діяла до прийняття
Постанови КМУ № 745 від 06.07.2011 року)
передбачено, що в усіх випадках розміри
пенсій для інвалідів, щодо яких
встановлено зв'язок з Чорнобильською
катастрофою, не можуть бути нижчими: по
І групі інвалідності - 10 мінімальних
пенсій за віком; по ІІ групі
інвалідності - 8 мінімальних пенсій за
віком; по ІІІ групі інвалідності - 6
мінімальних пенсій за віком;
дітям-інвалідам - 3 мінімальних пенсій
за віком.

Статтею 50 цього Закону (в редакції, що
діяла до прийняття Постанови КМУ № 745
від 06.07.2011 року) визначено, що особам,
віднесеним до категорії І,
призначається щомісячна додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у
розмірах: інвалідам І групи - 100
процентів мінімальної пенсії за віком;
інвалідом ІІ групи - 75 процентів
мінімальної пенсії за віком; інвалідам
ІІІ групи, дітям-інвалідам, а також
хворим внаслідок Чорнобильської
катастрофи на променеву хворобу - 50
процентів пенсії за віком.

Частиною 1 ст. 33 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" визначені розміри
пенсії по інвалідності залежно від
групи інвалідності. Зі змісту статей 50,
54 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" вбачається, що під час
визначення розміру як основної пенсії,
так і щомісячної додаткової пенсії за
шкоду заподіяну здоров'ю за основу їх
нарахування береться мінімальна
пенсія за віком, яка в свою чергу
визначається правилами ст. 28 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування",
виходячи із нового розміру
прожиткового мінімуму.

Відповідно до ст. 22 Конституції України
конституційні права і свободи
гарантуються і не можуть бути
скасовані. При прийнятті нових законів
або внесенні змін до чинних законів не
допускається звуження змісту на обсягу
існуючих прав і свобод.

Звуження змісту прав і свобод означає
зменшення ознак, змістовних
характеристик можливостей людини, які
відображаються відповідними правами
та свободами, тобто якісних
характеристик права. Звуження обсягу
прав і свобод -це зменшення кола
суб'єктів, розміру території, часу,
розміру або кількості благ чи будь-яких
інших кількісно вимірюваних
показників використання прав і свобод,
тобто їх кількісної характеристики.

Враховуючи те, що позивач є особою, яка
постраждала внаслідок Чорнобильської
катастрофи, вона наділена державою
певним правовим статусом, який включає
в себе й право на додаткові елементи
соціального захисту.

Наділивши зазначеною соціальною
гарантією осіб, які постраждали
внаслідок Чорнобильською катастрофи,
держава таким чином взяла на себе
публічне зобов'язання забезпечити
належний матеріальний рівень цих осіб.

Тобто, між позивачем і державою
встановлено певний правовий зв'язок у
визначеній сфері життєдіяльності, який
характеризується наявністю
зобов'язання держави забезпечити
соціальний захист осіб, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи.

Законом України "Про внесення змін до
Закону України "Про державний бюджет
України на 2011 рік" від 14.06.2011 року було
визначено, що у 2011 році норми і
положення статей 39, 50, 51, 52, 54 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи"
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України, виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011 рік.

На виконання вимог даного Закону, 06.07.2011
року Кабінетом Міністрів України було
прийнято Постанову № 745 "Про
встановлення деяких розмірів виплат,
що фінансуються за рахунок коштів
державного бюджету". Дана постанова
набрала чинності 23.07.2011 року, яка на
сьогоднішній день не скасована та не
визнана неконституційною.

Даною Постановою передбачено, зокрема,
що особам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи, щомісячна
додаткова пенсія за шкоду, заподіяну
здоров'ю, відповідно до ст. 50 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи"
виплачується у відповідних розмірах до
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, зокрема, тим
особам, що належать до категорії І
інвалідам ІІІ групи - 50 відсотків.

Однак коефіцієнти які передбачені
Постановами № 1293 та № 894, не можуть
застосовуватись до розміру пенсії
позивача, оскільки вона обчислена
відповідно до ч. 4 ст. 54 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", виходячи з
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність.

Таким чином, Постанови № 1293 та № 894
застосовуються до пенсії,
призначених згідно ч.1 ст. 54 Закону № 796
та не мають жодного відношення до
мінімального розміру пенсії по
інвалідності, передбаченого ч. 4 ст. 54
вищезазначеного Закону.

Враховуючи викладене, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що відмова відповідача у
перерахунку пенсії є такою, що
відповідає вимогам законодавства,
оскільки позивач отримує пенсію по
інвалідності І групи, що настала
внаслідок захворювання, пов'язаного з
роботами на ЧАЕС, відповідно до ч. 4 ст. 54
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи",
за підставу її нарахування взято
розмір мінімальної пенсії за віком,
установлений законом.

Доводи апеляційної скарги зазначених
вище висновків суду попередньої
інстанції не спростовують і не дають
підстав для висновку, що судом першої
інстанції при розгляді справи
неправильно застосовано норми
матеріального права, які регулюють
спірні правовідносини, чи порушено
норми процесуального права.

За правилами ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись статтями 160, 195, 198, 200, 205, 206, 212,
254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без
задоволення, а постанову Деснянського
районного суду м. Києва від 15 вересня 2014
року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
постановлення, є остаточною та
оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя

Є.І.
Мєзєнцев

суддя

Н.М.Літвіна

суддя

Н.Е.Старова

Головуючий суддя
Мєзєнцев Є.І.

Судді:
Літвіна Н. М.

Старова Н.Е.