Справа № 826/17161/14
Суддя: Кузьменко В.А.
Дата ухвалення: 2014-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Кузьменка В.А., за участю секретаря Калужського Д.О., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю “Еколан Інгредієнти”

до

1. Київської міжрегіональної митниці Міністерства доходів і зборів України

2. Головного управління Державної казначейської служби України у місті Києві

про

визнання протиправною бездіяльності та зобов’язання вчинити дії, стягнення надмірно сплачених коштів

О Б С Т А В И Н И С П Р А В И:

Товариство з обмеженою відповідальністю “Еколан Інгредієнти” (далі по тексту – позивач, ТОВ “Еколан Інгредієнти”) звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Київської міжрегіональної митниці Міністерства доходів і зборів України (далі по тексту – відповідач 1, Київська міжрегіональна митниця) та Головного управління Державної казначейської служби України у місті Києві (далі по тексту – відповідач 2, ГУ ДКСУ), в якому просить: 1) визнати протиправною бездіяльність відповідача 1 щодо не підготовки у визначений строк висновку про повернення надмірно сплачених до бюджету по митній декларації від 17 липня 2013 року №100270001/2013/225979 мита у сумі 9 480,04 грн. та податку на додану вартість у сумі 31 065,34 грн., у тому числі підтвердження зарахування спірних коштів до Державного бюджету України, до ГУ ДКСУ та подання його останньому до виконання; 2) зобов’язати відповідача 1 підготувати висновок про повернення ТОВ “Еколан Інгредієнти” надмірно сплачених до бюджету по митній декларації від 17 липня 2013 року №100270001/2013/225979 мита у сумі 9 480,04 грн. та податку на додану вартість у сумі 31 065,34 грн., в тому числі підтвердження зарахування спірних коштів до Державного бюджету України, до ГУ ДКСУ та подати його останньому до виконання; 3) стягнути з Державного бюджету України на корись позивача суму надмірно сплачені кошти: мито у сумі 9 480,04 грн. та податок на додану вартість у сумі 31 065,34 грн., у загальній сумі 40 545,38 грн.

В судовому засіданні 17 листопада 2014 року представник позивача позовні вимоги підтримав, представники відповідачів своїх представників не направили.

Відповідно до частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи неприбуття представників відповідачів та положення частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, беручи до уваги відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, в судовому засіданні 17 листопада 2014 року суд ухвалив перейти до розгляду справи в письмовому провадженні.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з’ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об’єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В С Т А Н О В И В:

ТОВ “Еколан Інгредієнти” звернулось до Київської міжрегіональної митниці із заявою про повернення коштів від 25 вересня 2014 року №542, в якій просило повернути на поточний рахунок підприємства надмірно сплачені до Державного бюджету України кошти у сумі 40 545,38 грн., у тому числі податок на додану вартість у сумі 31 065,34 грн. та мито у сумі 9 480,04 грн.; вчинити всі необхідні дії, пов’язані з поверненням таких коштів, зокрема, але не обмежуючись щодо встановлення факту надмірної сплати; скласти та надати висновок ГУ ДКСУ про повернення надміру сплаченого податку на додану вартість у сумі 31 065,34 грн. та мита у сумі 9 480,04 грн.

Позивач зазначає, що бездіяльність відповідача 1 є протиправною, оскільки ТОВ “Еколан Інгредієнти” надмірно сплатило до Державного бюджету України відповідні суми податку на додану вартість та мита згідно з аркушем коригування митної декларації від 17 липня 2013 року №10027001/2013/225979; під час подачі митних декларацій позивачем сплачено митні платежі і товари було випущено у вільний обіг; гарантій відповідно до розділу Х Митного кодексу України позивач не надавав, а відповідач 1 розміру фінансової гарантії не визначав та з невідомих причин вносив зміни до митних декларацій шляхом оформлення аркушів коригування.

Відповідачі письмового заперечення проти адміністративного позову до суду не надавали.

Окружний адміністративний суд міста Києва, виходячи зі змісту пред’явлених позовних вимог, звертає увагу на наступне.

Відповідно до пунктів 43.1, 43.3-43.5 статті 43 Податкового кодексу України визначено, що помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов’язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.

Обов’язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов’язання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.

Платник податків подає заяву на повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов’язань у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку; на погашення грошового зобов’язання (податкового боргу) з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення готівковими коштами за чеком у разі відсутності у платника податків рахунку в банку.

Контролюючий орган не пізніше ніж за п’ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви готує висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подає його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

На підставі отриманого висновку орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, протягом п’яти робочих днів здійснює повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов’язань платникам податків у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Контролюючий орган несе відповідальність згідно із законом за несвоєчасність передачі органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, для виконання висновку про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету.

Згідно частин першої, третьої та четвертої статті 301 Митного кодексу України повернення помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів здійснюється відповідно до Бюджетного та Податкового кодексів України.

Помилково та/або надміру зараховані до державного бюджету суми митних платежів повертаються з державного бюджету в порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Якщо надмірна сплата сум митних платежів сталася внаслідок помилки з боку посадових осіб органу доходів і зборів, повернення надміру сплачених сум митних платежів здійснюється у першочерговому порядку.

Частина п’ята статті 301 Митного кодексу України передбачає, що повернення сум відповідних митних платежів здійснюється також у разі, якщо: 1) законом передбачено повернення сум сплаченого мита при поміщенні товарів у митний режим реімпорту або у митний режим реекспорту відповідно до розділу V цього Кодексу, а також в інших випадках, визначених цим Кодексом; 2) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, здійснюється зміна раніше заявленого митного режиму, якщо суми митних платежів, належних до сплати при поміщенні товарів у новий митний режим, є меншими, ніж суми митних платежів, сплачених при поміщенні їх у попередній митний режим; 3) відновлюється режим найбільшого сприяння, вільної торгівлі; 4)митну декларацію змінено або визнано недійсною; 5)у товарах, що ввозяться на митну територію України або вивозяться за її межі, виявлено дефекти або вони якимось іншим чином не відповідають погодженим специфікаціям, за умови, що ці товари не ремонтувалися і не використовувалися відповідно на території України та за її межами (крім операцій, необхідних для виявлення дефектів або невідповідності) і повертаються протягом строку, визначеного підпунктом “а” пункту 3 частини другої статті 78 цього Кодексу; 6) платником податків подано органу доходів і зборів документи, які підтверджують наявність у нього на день подання органу доходів і зборів митної декларації для митного оформлення права на звільнення від сплати митних платежів.

Наведені правові норми вказують, що повернення з бюджету сум податків, зборів чи митних платежів може бути здійснене лише за умови помилкової сплати таких платежів або сплати їх надміру, тобто у розмірі, більшому, ніж необхідно.

Таким чином, з урахуванням змісту позовних вимог, у межах спірних правовідносин належить встановити факт надмірної сплати ТОВ “Еколан Інгредієнти” суми податку на додану вартість у розмірі 31 065,34 грн. та суми мита у розмірі 9 480,04 грн.

На підтвердження наявності надмірної сплати ТОВ “Еколан Інгредієнти” суми податку на додану вартість у розмірі 31 065,34 грн. та суми мита у розмірі 9 480,04 грн. позивач надав суду копії додатку до зовнішньоекономічного контракту від 12 червня 2013 року, укладеного з нерезидентом Larehfield Ltd, митної декларації від 17 липня 2013 року №10027001/2013/225979, коносаменту від 23 липня 2013 року, інвойсу від 23 липня 2013 року,пакувального листа від 31 липня 2013 року, сертифіката про походження товару, аркушу коригування митної декларації.

Згідно з частиною першою статті 69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Частина четверта статті 70 Кодексу адміністративного судочинства України встановлює, що обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Разом з тим, суд звертає увагу, що позивач не надав належних доказів, які б достовірно підтверджували наявність переплати з податку на додану вартість у сумі 31 065,34 грн. та мита у сумі 9 480,04 грн., зокрема відповідних платіжних доручень та доказів того, що вказані суми не належало сплачувати за митною декларацією від 17 липня 2013 року №10027001/2013/225979, оскільки у ній відображено спірні суми митних платежів.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відсутність факту надмірної (у розмірі більшому, ніж необхідно) сплати ТОВ “Еколан Інгредієнти” суми податку на додану вартість у розмірі 31 065,34 грн. та суми мита у розмірі 9 480,04 грн., та, відповідно, про відсутність правових підстав для повернення вказаних коштів з Державного бюджету України.

За таких підстав, позовні вимоги ТОВ “Еколан Інгредієнти” про визнання протиправною бездіяльності та зобов’язання вчинити дії, стягнення надмірно сплачених коштів у загальному розмірі 40 545,38 грн. нормативно та документально не підтверджуються.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов’язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб’єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень обов’язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи викладене, на думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідачами доведено правомірність своїх дій з урахуванням вимог встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов ТОВ “Еколан Інгредієнти” не підлягає задоволенню.

Частина третя статті 4 Закону України “Про судовий збір” встановлює, що під час подання адміністративного позову майнового характеру сплачується 10 відсотків розміру ставки судового збору. Решта суми судового збору стягується з позивача або відповідача пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимоги.

Матеріали справи підтверджують, що за вимоги майнового характеру позивач сплатив судовий збір у розмірі 182,70 грн.

Відповідно до частин першої-третьої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб’єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - суб’єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов’язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз.

Якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Таким чином, решта суми судового збору за подання адміністративного позову майнового характеру, а саме 1 644,30 грн. (1 827,00 грн. – 182,70 грн.) має бути стягнута з позивача на корить Державного бюджету України.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 69, 70, 71, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. В задоволенні адміністративного позову Товариству з обмеженою відповідальністю “Еколан Інгредієнти” відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.А. Кузьменко