Суддя: Тракало В.В.
Дата ухвалення: 2014-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2014 року м.
Київ К/9991/95367/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

головуючого - судді суддівТракало В.В.,
Іваненко Я.Л., Мойсюка М.І., розглянувши
у попередньому судовому засіданні
касаційні скарги Державної митної
служби України та Сумської митниці на
постанову Сумського окружного
адміністративного суду від 22 квітня 2011
року та ухвалу Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 24 листопада 2012 року у справі за
позовом ОСОБА_4 до Державної
митної служби України та Сумської
митниці про визнання протиправним і
скасування наказу, поновлення на
роботі, стягнення заробітку за час
вимушеного прогулу,

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2012 року позивач
звернувся до суду з зазначеним позовом
до відповідачів. Уточнивши позовні
вимоги, просив визнати незаконними дії
комісії з проведення службового
розслідування у митних органах
України, яка проводила розслідування
відповідно до наказу Державної митної
служби України від 25 вересня 2010 року №
1091, пов"язані із внесенням пропозиції
за наслідками цього розслідування про
припинення перебування на державній
службі в митних органах ОСОБА_4 Визнати
протиправним та скасувати наказ
Державної митної служби України від
28 жовтня 2010 року № 2043 «Про
припинення перебування на службі» в
частині припинення перебування на
державній службі в митних органах
ОСОБА_4 Зобов"язати Державну митну
службу України та Сумську митницю
поновити ОСОБА_4 на посаді
провідного інспектора відділу митного
оформлення №1 митного поста
«Хутір-Михайлівській» Сумської
митниці та стягнути з Сумської митниці
на його користь середній заробіток за
час вимушеного прогулу в сумі 14040 грн.

Постановою Сумського окружного
адміністративного суду від 22 квітня 2011
року, залишеною без змін ухвалою
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 24 листопада
2012 року, позов задоволено. Визнано
протиправним та скасовано наказ
Державної митної служби України від 28
жовтня 2010 року № 2043-к «Про припинення
перебування на службі» в частині
припинення перебування на державній
службі в митних органах ОСОБА_4,
головного інспектора відділу митного
оформлення № 3 митного поста
«Хутір-Михайлівський» Сумської
митниці. Поновлено позивача на посаді
головного інспектора відділу митного
оформлення № 3 митного поста
«Хутір-Михайлівський» Сумської
митниці та стягнуто з Сумської митниці
на користь ОСОБА_4 середній
заробіток за час вимушеного прогулу у
розмірі 22973 грн. 82 коп. Постанову суду в
частині поновлення на посаді та
стягнення середнього заробітку в межах
суми стягнення за один місяць допущено
до негайного виконання.

У касаційних скаргах Державна митна
служба України та Сумська митниця,
посилаючись на порушення судами першої
та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
просять скасувати судові рішення судів
першої та апеляційної інстанцій та
ухвалити нове судове рішення про
відмову у задоволенні позову.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
перевіривши правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального і процесуального
права, правової оцінки обставин у
справі у межах, встановлених статтею 220
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів приходить до
висновку, що касаційні скарги не
підлягають задоволенню з таких
підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що ОСОБА_4 проходив службу
в митних органах України з 3 липня 1995
року.

Наказом Сумської митниці від
29 жовтня 2010 року на підставі наказу
Державної митної служби України від 28
жовтня 2010 року № 2043-к «Про припинення
перебування на службі» за порушення
Присяги державних службовців,
відповідно до вимог п. 6 ч. 1 ст. 30 Закону
України ,,Про державну службу"
припинено з 28 жовтня 2010 року
перебування на державній службі в
митних органах України ОСОБА_4,
головного інспектора відділу митного
оформлення № 3 митного поста
«Хутір-Михайлівський» Сумської
митниці.

Підставою для звільнення стали
результати службового розслідування,
якими зокрема, встановлено неналежне
та несумлінне виконання позивачем
службових обов"язків, передбачених
посадовою інструкцією та Службовими
правами і обов"язками старших
оперативних змін митного поста
«Бачівськ» Глухівської митниці, не
забезпечення належної організації
роботи особового складу, контролю за
організацією процедур митного
контролю та оформленням товарів і
транспортних засобів в пункті пропуску
«Бачівськ», порушення вимог ст.с т. 40, 41,
70 МК України, п.п. 5.10, 8.1 Технології
прикордонного та митного контролю у
пунктах пропуску через державний
кордон для автомобільного сполучення,
затвердженої спільним наказом
Адміністрації Державної прикордонної
служби України та Державної митної
служби України від 11 червня 2008
року за № 505/642, п.п. 4.4.2, 16.2 Технологічної
схеми пропуску через державний кордон
України осіб, автомобільних
транспортних засобів перевізників,
товарів, що переміщуються ними,
транспортних засобів та предметів у
міжнародному пункті пропуску для
автомобільного сполучення «Бачівськ»,
затвердженої спільним наказом
Глухівської митниці та Сумського
прикордонного загону Державної
прикордонної служби України від 18
листопада 2008 року за № 692/1160.

Задовольняючи позовні вимоги, суди
попередніх інстанцій виходили з того,
що відповідачами не доведено факт
вчинення позивачем протиправного
винного діяння, яке могло б свідчити
про порушення ним Присяги державного
службовця, рішення про припинення
державної служби позивача в митних
органах прийняте з порушенням
процедури, передбаченої чинним
законодавством.

Порядок, умови проходження і
припинення державної служби в митних
органах встановлено Законом України
"Про державну службу" та Дисциплінарним
статутом митної служби України (далі -
Дисциплінарний статут).

Правовий статус посадових осіб митної
служби України, їх права та обов'язки
визначаються Конституцією України,
Митним кодексом України, а в частині, що
ним не регулюється, - Законом України
"Про державну службу". Тобто
дисциплінарна відповідальність
посадових осіб митної служби
врегульована спеціальним
законодавством, у тому числі й нормами
Статуту. Норми Закону України "Про
державну службу" можуть
застосовуватися щодо посадових осіб
митної служби у тій частині, що не
врегульована спеціальним митним
законодавством, у тому числі й нормами
Статуту. Оскільки припинення державної
служби на підставі пункту 6 частини
першої статті 30 Закону України
"Про державну службу" є крайнім заходом
відповідальності державного службовця
за порушення службової дисципліни,
який виходить за межі дисциплінарної
відповідальності, то неможливість
застосування до посадової особи митної
служби України дисциплінарних
стягнень аж до звільнення з митного
органу має бути мотивовано. Розділом 4
Статуту визначено види дисциплінарних
стягнень та порядок їх застосування,
чітко врегульована процедура їх
застосування, завдяки чому
забезпечується належний захист
законних прав та інтересів працівників
при вирішенні питань їх дисциплінарної
відповідальності.

Передумовою звільнення є ретельне
службове розслідування, порядок
проведення якого регулюється
Інструкцією про порядок організації та
проведення службового розслідування і
службової перевірки в митній службі
України, затвердженою наказом
Державної митної служби України від 13
серпня 2010 року № 918. При цьому необхідно
враховувати, що наслідком вчинення
дисциплінарного правопорушення може
бути припинення державної служби за
порушення Присяги або звільнення з
митного органу, які є санкціями різних
рівнів відповідальності й не можуть
застосовуватися як альтернативні.
Звільнення за порушення Присяги може
мати місце лише тоді, коли державний
службовець скоїв проступок проти
інтересів служби, який суперечить
покладеним на нього обов'язкам,
підриває довіру до нього як носія
влади, що призводить до приниження
державного органу та унеможливлює
подальше виконання ним своїх
обов'язків. Державний службовець, який
вчинив дисциплінарний проступок, не
може бути звільнений за порушення
Присяги, якщо цей проступок не можна
кваліфікувати як порушення Присяги.

Зазначені висновки узгоджуються з
правовою позицією Верховного Суду
України, викладеною в постанові від 1
липня 2014 року (справа № 21-267а14).

За таких обставин, коли оскаржуваний
наказ не містить фактів порушення
присяги державного службовця, зокрема,
що державний службовець скоїв
проступок проти інтересів служби, який
суперечить покладеним на нього
обов'язкам, підриває довіру до нього як
до носія влади, що призводить до
приниження державного органу та
унеможливлює подальше виконання ним
своїх обов'язків, крім того,
відповідачами не мотивовано
неможливість застосування до позивача
як посадової особи митної служби
України дисциплінарних стягнень аж до
звільнення з митного органу, суд першої
інстанції, з яким погодився суд
апеляційної інстанції, дійшов
обґрунтованого висновку, що спірний
наказ Державної митної служби України
від 28 жовтня 2010 року № 2043-к в частині
звільнення ОСОБА_4 із займаної посади
на підставі пункту 6 частини 1 статті 30
Закону України "Про державну службу" є
протиправним, а тому підлягає
скасуванню, а позовні вимоги -
задоволенню.

Відповідно до вимог частини 1 статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

За правилами статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій. Не може бути
скасовано судове рішення з мотивів
порушення норм процесуального права,
якщо це не призвело і не могло
призвести до неправильного вирішення
справи.

Доводи касаційних скарг про порушення
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права безпідставні, не ґрунтуються на
доказах та спростовуються висновками
судів.

Тому колегія суддів, перевіривши у
межах доводів касаційних скарг
правильність застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
приходить до висновку, що касаційні
скарги необхідно залишити без
задоволення, а судові рішення - без
змін.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційні скарги Державної митної
служби України та Сумської митниці
залишити без задоволення, а постанову
Сумського окружного адміністративного
суду від 22 квітня 2011 року та ухвалу
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 24 листопада
2012 року - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: Судді:В.В. Тракало
Я.Л. Іваненко М.І. Мойсюк