Справа № 819/2629/14-а
Суддя: Баранюк А.З.
Дата ухвалення: 2014-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/2629/14-a

25 листопада 2014 р.м.Тернопіль

Тернопільський окружний
адміністративний суд в складі
головуючого судді Баранюка А.З.
розглянувши у письмовому провадженні у
місті Тернополі адміністративну
справу за позовом Кременецької
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Тернопільській області до
суб'єкта підприємницької діяльності -
фізичної особи ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Кременецька об'єднана державна
податкова інспекція Головного
управління Міндоходів у
Тернопільській області, надалі
позивач, звернулась до суду з
адміністративним позовом до суб'єкта
підприємницької діяльності - фізичної
особи ОСОБА_2, надалі відповідач, про
стягнення заборгованості.

В обґрунтування заявлених вимог
посилається на те, що відповідач
несвоєчасно та не в повному обсязі
сплачував узгодженні суми податкового
зобов'язання, що призвело до виникнення
податкового боргу по єдиному податку з
фізичних осіб на суму 650,69 грн.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, подавши
клопотання про розгляд справи без
участі їх представника, позов
підтримує в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, заперечень проти
адміністративного позову не надав, про
дату час і місце розгляду справи,
повідомлявся належним чином.

Таким чином, підстави для відкладення
розгляду справи, передбачені ч. 1 ст. 128
Кодексу адміністративного судочинства
в суду відсутні і суд вважає що вжив всі
залежні від нього заходи для
повідомлення відповідача належним
чином про час і місце розгляду справи з
його участю та реалізації ним права
судового захисту своїх прав та
інтересів, за можливе розглянути
справу без участі відповідача,
відповідно до положень ст. 128 КАС
України.

Дослідивши докази по справі, з'ясувавши
всі обставини справи в їх сукупності на
підставі чинного законодавства,
перевіривши їх дослідженими доказами,
суд вважає, що позов підлягає до
задоволення з наступних підстав.

Згідно витягу з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців від 12.09.2014 р. №19282086
ОСОБА_2 зареєстрована 14.10.2002 року
Кременецькою райдержадміністрацією як
суб'єкт підприємницької діяльності -
фізична особа за адресою АДРЕСА_1.

Кременецькою ОДПІ ГУ Міндоходів у
Тернопільській області відповідач
взятий на податковий облік з 24.10.2002 року
як платник податків і відповідно до ст.
67 Конституції України, пп.16.1.4. п.16.1 ст.16
Податкового кодексу України на нього
покладений обов'язок сплачувати
податки і збори у строки та в розмірах,
встановлених законодавством.

Відповідно до статті 8 Податкового
кодексу України (далі - ПК України) в
Україні встановлюються
загальнодержавні та місцеві податки та
збори (пункт 8.1). До місцевих належать
податки та збори, що встановлені
відповідно до переліку і в межах
граничних розмірів ставок, визначених
цим Кодексом, рішеннями сільських,
селищних і міських рад у межах їх
повноважень, і є обов'язковими до
сплати на території відповідних
територіальних громад (пункт 8.3).

Підпунктом 10.1.2 пункту 10.1 статті 10 ПК
України встановлено, що до місцевих
податків належить єдиний податок.

Відповідно до пункту 291.3 статті 291 ПК
України юридична особа чи фізична
особа - підприємець може самостійно
обрати спрощену систему оподаткування,
якщо така особа відповідає вимогам,
встановленим цією главою, та
реєструється платником єдиного
податку в порядку, визначеному цією
главою.

Згідно підпункту 1 пункту 291.4 статті 291
цього Кодексу суб'єкти господарювання,
які застосовують спрощену систему
оподаткування, обліку та звітності,
поділяються на такі групи платників
єдиного податку, а саме фізичні особи -
підприємці, які не використовують
працю найманих осіб, здійснюють
виключно роздрібний продаж товарів з
торговельних місць на ринках та/або
провадять господарську діяльність з
надання побутових послуг населенню і
обсяг доходу яких протягом
календарного року не перевищує 150 000
гривень (перша група).

Пунктом 293.1 статті 293 ПК України
встановлено, що ставки єдиного податку
встановлюються у відсотках (фіксовані
ставки) до розміру мінімальної
заробітної плати, встановленої законом
на 1 січня податкового (звітного) року
(далі у цій главі - мінімальна заробітна
плата), та у відсотках до доходу
(відсоткові ставки).

Згідно підпункту 1 пункту 293.2 статті 293
ПК України фіксовані ставки єдиного
податку встановлюються сільськими,
селищними та міськими радами для
фізичних осіб - підприємців, які
здійснюють господарську діяльність,
залежно від виду господарської
діяльності, з розрахунку на
календарний місяць: для першої групи
платників єдиного податку - у межах від
1 до 10 відсотків розміру мінімальної
заробітної плати.

Як вбачається із матеріалів справи,
відповідачем обрано спрощену систему
оподаткування з 01 січня 2012 року, про що
подано відповідну заяву від 11.04.2013 р.
про застосування спрощеної системи
оподаткування, обліку та звітності. З
врахуванням поданої заяви відповідачу
Кременецькою ОДПІ видано свідоцтво про
сплату єдиного податку серії НОМЕР_2.

На період 2014 року ставка єдиного
податку на обраному виду діяльності та
першій групі становила 10 відсотків до
розміру мінімальної заробітної плати -
121,80 грн.

Відповідно до картки особового рахунку
відповідач не перерахував кошти на
сплату єдиного податку, що нарахований
по терміну сплати квітень-вересень 2014
року щомісячно в сумі 121,80 грн. Отже
загальна сума заборгованості
враховуючи часткове погашення боргу за
рахунок переплати становить 650,69 грн.

Крім цього, на виконання вимог пункту
59.1. статті 59 Податкового кодексу
України позивачем надіслано
відповідачу податкову вимогу № 1323-25
від 04.08.2014 року, про що відповідач був
повідомлений належним чином. Вказана
вимога ОДПІ не призвела до повного
погашення податкового боргу та в
установленому порядку не оскаржена.

Станом на час розгляду справи, згідно
особового рахунку, за відповідачем
рахується грошове зобов'язання в сумі
650,69 грн. по єдиному податку з фізичних
осіб.

Згідно пункту 295.4 статті 295 цього
Кодексу сплата єдиного податку
здійснюється за місцем податкової
адреси.

Відповідно пункту 36.1 статті 36
Податкового кодексу України
податковим обов'язком визнається
обов'язок платника податку обчислити,
задекларувати та/або сплатити суму
податку та збору в порядку і строки,
визначені цим Кодексом, законами з
питань митної справи.

Згідно підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті
14 Податкового кодексу України
податковий борг - сума узгодженого
грошового зобов'язання (з урахуванням
штрафних санкцій за їх наявності), але
не сплаченого платником податків у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання.

На час розгляду справи в суді
відповідач не представив доказів
сплати заборгованості.

Відповідно до п. 87.11 ст. 87 Податкового
кодексу України орган стягнення
звертається до суду з позовом про
стягнення суми податкового боргу
платника податку - фізичної особи.
Стягнення податкового боргу за
рішенням суду здійснюється державною
виконавчою службою відповідно до
закону про виконавче провадження.

Виходячи з вищенаведеного, суд
приходить до висновку, що вимоги
позивача є обґрунтованими,
відповідають дійсним обставинам та
матеріалам справи, ґрунтуються на
вимогах чинного законодавства, а отже
підлягають до задоволення.

Враховуючи викладене та керуючись
ст.ст. 158-163 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Стягнути з суб'єкта підприємницької
діяльності - фізичної особи ОСОБА_2
(АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1)
борг в сумі 650,69 грн. (шістсот п'ятдесят
гривень шістдесят дев'ять копійок) в
рахунок погашення заборгованості
перед бюджетом по єдиному податку з
фізичних осіб-підприємців на рахунок
місцевого бюджету № 0318 код
бюджетної класифікації 18050400, МФО 838012.

Постанова суду може бути оскаржена до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Тернопільський окружний
адміністративний суд у порядок і
строки, передбачені статтями 185-187
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строків апеляційного
оскарження. У разі подання апеляційної
скарги судове рішення, якщо воно не
скасовано, набирає законної сили після
закінчення апеляційного розгляду
справи.

Головуючий суддя
Баранюк А.З.

копія вірна:

Суддя
Баранюк А.З.