Справа № 367/7118/14-а
Суддя: Мікулін А. В.
Дата ухвалення: 2014-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 367/7118/14-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2014 року
Ірпінський міський суд Київської
області в складі:

головуючого
судді Мікуліна А.В.,

при секретарі
Дегтяр М.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Ірпінського
міського суду адміністративну справу
за позовом ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного Фонду України в м. Буча
Київської області про визнання
протиправним і скасування рішення та
зобов'язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в :

До Ірпінського міського суду Київської
області надійшов зазначений вище
адміністративний позов, який позивач
мотивує тим, що звернувся до
відповідача із заявою про призначення
йому пенсії за вислугою років. До заяви
я додав необхідні документи, які
підтверджують стаж роботи, у тому числі
в органах прокуратури України,
відповідно до ст. 50-1 Закону України
«Про прокуратуру», середньомісячний
заробіток за 60 місяців роботи в
прокуратурі, а також інші необхідні
документи. 24.09.2014 р. позивач отримав в
управлінні Пенсійного фонду України у
м. Буча Київської області відповідь про
те, що йому відмовлено у призначенні
пенсії за вислугою років відповідно до
ст. 50-1 Закону України «Про
прокуратуру», у зв'язку з відсутністю
необхідного спеціального стажу, який
складає 21 рік 06 місяців. У відповіді
управління Пенсійного фонду України у
м. Буча Київської області зазначено, що
до стажу роботи на прокурорських та
прирівняних до них посадах йому
зараховано половину навчання - 2 роки 04
місяці 20 днів та робота на посадах
прокурора - 18 років 05 місяців 12 днів.
Таким чином, зарахований стаж для
призначення пенсії за вислугу років
становить 20 років 10 місяців 1 день.
Проте, позивач зазначає, що
відповідачем не зараховано до
відповідного стажу період роботи на
посаді державного службовця: діловода
за період з 25.09.1987 р. по 07.02.1988 р. (4 місяці
та 13 днів) та секретаря судових
засідань за період з 08.02.1988 р. по 08.08.1988 р.
(6 місяців) у Таращанському районному
народному суді Київської області.
Вважає, що вказане рішення відповідача
про відмову у призначенні йому пенсії є
незаконним, оскільки посада діловода,
яку він займав з 25.09.1987 р. по 07.02.1988 р. (4
місяці та 13 днів), як працівника апарату
суду, відноситься до посад державних
службовців. Зазначає, що п.1.2. Типової
посадової інструкції секретаря
судового засідання місцевого
загального суду визначено, що секретар
судового засідання є посадовою особою
апарату місцевого загального суду,
статус якої визначається Законом
України "Про державну службу". Згідно п.
1.4. вищевказаної Інструкції, на посаду
секретаря судового засідання
призначаються особи, які мають вищу
освіту за спеціальністю
«правознавство» або «правоохоронна
діяльність». Проте, на момент роботи
позивача на посаді секретаря судових
засідань наявність вищої юридичної
освіти, як обов'язкової умови для
призначення кандидата на вакантну
посаду державного службовця діючим на
той час законодавством не
передбачалось. Вказує, що займав
рівнозначну посаду державного
службовця, з посадою, яку після 1997 року
займають особи з вищою юридичною
освітою. Таким чином, лише після
введення у дію відповідних
нормативно-правових актів постала
вимога щодо обов'язкової наявності
вищої освіти у осіб, які займають
посади державних службовців. На даний
час посада секретаря судових засідань,
яку займав позивач з 08.02.1988 р. по 08.08.1988 р.
(6 місяців), відноситься до посад
державних службовців. Крім того, вказує
на те, що роботу на посаді державного
службовця виконував, а відсутність
диплому про вищу освіту не є підставою
для відмови в зарахуванні трудового
стажу державного службовця, що дає
право на пенсію згідно Закону України
«Про прокуратуру». У зв'язку із
наведеним звернувся до суду та просить
визнати протиправним та скасувати
рішення управління Пенсійного фонду
України у м. Буча Київської області №
48/Д-01 від 22.09.2014 р. та зобов'язати
управління Пенсійного фонду України у
м. Буча Київської області зарахувати
позивачу до стажу роботи, що дає право
на пенсію за вислугу років відповідно
до Закону України «Про прокуратуру»
періоди роботи на посаді діловода у
Таращанському районному народному
суді Київської області за період з
25.09.1987 р. по 07.02.1988 р. (4 місяці та 13 днів)
та секретаря судових засідань у
Таращанському районному народному
суді Київської області за період з
08.02.1988 р. по 08.08.1988 р. (6 місяців) та
призначити йому пенсію за вислугу
років відповідно до Закону України
«Про прокуратуру» з моменту звернення -
з 12.09.2014 р.

Відповідно до ст. 183-2 ч. 4 Кодексу
адміністративного судочинства України
сторони в судове засідання не
викликалися.

Відповідач надіслав до суду
заперечення на адміністративний позов.

Оглянувши позовну заяву, оцінивши
заперечення відповідача, дослідивши
письмові докази по справі, суд вважає
позов таким, що підлягає задоволенню,
виходячи із наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач
звертався до відповідача із заявою про
призначення йому пенсії за вислугою
років, на яку отримав лист-відповідь
від 22.09.2014 р. за № 48/Д-01 про те, що
позивачу відмовлено у призначенні
пенсії за вислугою років у в'язку із
відсутністю необхідного спеціального
стажу, який складає 21 рік 06 місяців (а.с.
6).

Відповідно до відомостей трудової
книжки ОСОБА_1, з 25.09.1987 р. позивач
працював на посаді діловода
Таращанського районного народного
суду Київської області, 08.02.1988 р.
переведений на посаду секретаря
судового засідання та 08.08.1988 р.
звільнений у зв'язку із вступом до
вищого навчального закладу (а.с. 9).
Також встановлено, що ОСОБА_1 01.09.1988 р.
був зарахований студентом першого
курсу юридичного факультету
стаціонарного відділення Київського
університету ім. Тараса Шевченка, який
закінчив у 1993 році та отримав диплом за
спеціальністю «Правознавство» (а.с. 9,
13).

Згідно ст. 19 Конституції України органи
державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі і в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та Законами
України.

Відповідно до статей 1, 2 Закону України
«Про державну службу» від 16.12.1993 р.
№3723-ХІІ, державна служба в Україні - це
професійна діяльність осіб, які
займають посади в державних органах та
їх апараті щодо практичного виконання
завдань і функцій держави та одержують
заробітні плату за рахунок державних
коштів. Ці особи є державними
службовцями і мають відповідні
службові повноваження.

Посада - це визначена структурою і
штатним розписом первинна структурна
одиниця державного органу та його
апарату, на яку покладено встановлене
нормативними актами коло службових
повноважень.

У відповідності до Порядку обчислення
стажу державної служби, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
№ 283 від 03.05.1994 р. та додатку до нього
визначені посади і органи, час в яких
зараховується до стажу державної
служби, у тому числі на посадах
керівних працівників і спеціалістів
державних органів колишніх УРСР та
інших республік, а також колишнього
СРСР, до яких зокрема віднесено роботу
на посадах керівних працівників і
спеціалістів в апараті органів
прокуратури, судів.

Згідно ч. 8 та ч. 9 ст. 149 Закону України
«Про судоустрій і статус суддів» від
07.07.2010 р. № 2453- VІ, в апараті суду
загальної юрисдикції утворюється
канцелярія, яка щоденно протягом
робочого часу забезпечує прийняття та
реєстрацію документів, що подаються до
відповідного суду Канцелярія також
виконує інші завдання, визначені
положенням, затвердженим керівником
апарату суду. До штату апарату судів
загальної юрисдикції входять також
секретарі судового засідання, наукові
консультанти та судові розпорядники.

Статтею 149 ч. 5 Закону України "Про
судоустрій і статус суддів"
встановлено, що правовий статус
працівників апарату суду визначається
Законом України «Про державну службу".

Згідно «Інструкції з діловодства в
місцевих загальних судах, апеляційних
судах областей, апеляційних судах міст
Києва та Севастополя, Апеляційному
суді Автономної Республіки Крим та
Вищому спеціалізованому суді України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ", що затверджена Наказом
Державної судової адміністрації від
17.12.2013 року №173, канцелярія - підрозділ
апарату суду, який щоденно протягом
робочого часу суду забезпечує
прийняття та реєстрацію документів, що
подаються до суду. Канцелярія також
може виконувати інші завдання,
визначені положенням, яке
затверджується керівником апарату
суду, у тому числі поєднувати функції
служби діловодства; служба діловодства
- підрозділ апарату суду, який може
утворюватися в апараті суду та на який
покладається організація діловодства
в суді, встановлення єдиного порядку д;
коментування, методичне керівництво і
контроль за дотриманням порядку роботи
з документами у суді.

Розпорядженням Кабінету Міністрів
України «Про віднесення посад
працівників апарату судів загальної
юрисдикції до відповідних категорій
посад державних службовців» № 88-р від
24.02.2003 р., відповідно до статей 9 і 25
Закону України «Про державну службу»
та ст. 149 Закону України «Про судоустрій
і статус суддів» посади працівників
апарату суду загальної юрисдикції, а
саме, посади спеціалістів та
секретарів судового засідання
місцевих судів віднесені до 6 категорії
посад державних службовців.

Наказом Голови Державної судової
адміністрації № 86 від 20.07.2005 р.
затверджено Типові посадові
інструкції працівників апарату
місцевого загального суду. Даними
інструкціями окремо визначені
функціональні обов'язки, в тому числі,
секретаря судового засідання та
діловода. Зокрема, п. 1.2. Типової
посадової інструкції діловода
місцевого загального суду встановлено,
що діловод є службовцем апарату
місцевого загального суду; п. 3.1.
передбачено, що діловод користується
правами і свободами, передбаченими
Конституцією України, Законами України
"Про державну службу", "Про судоустрій
України" та іншими актами
законодавства.

Враховуючи встановлені судом
обставини та зазначені норми
законодавства, суд дійшов висновку, що
відповідач неправомірно відмовив
позивачу у призначенні пенсії за
вислугою років, оскільки позивач
займаючи посади діловода та секретаря
судового засідання перебував на
державній службі, а відсутність
диплому про вищу освіту не є підставою
для відмови в зарахуванні трудового
стажу державного службовця, що дає
право на пенсію згідно Закону України
«Про прокуратуру». У зв'язку із
наведеним, суд вважає наведені в
позовній заяві доводи позивача
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 19, 68 Конституції
України, статтями 1, 2 Закону «Про
державну службу», ст. 50-1 Закону України
«Про прокуратуру», статтями 2, 4, 7-12, 71, 86,
94, 158-163, 183-2 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Задовольнити позов.

Визнати протиправним та скасувати
рішення управління Пенсійного фонду
України у м. Буча Київської області №
48/Д-01 від 22.09.2014 р.

Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України у м. Буча Київської
області зарахувати ОСОБА_1 до стажу
роботи, що дає право на пенсію за
вислугу років відповідно до Закону
України «Про прокуратуру» періоди
роботи на посаді діловода у
Таращанському районному народному
суді Київської області за період з
25.09.1987 р. по 07.02.1988 р. (4 місяці та 13 днів)
та секретаря судових засідань у
Таращанському районному народному
суді Київської області за період з
08.02.1988 р. по 08.08.1988 р. (6 місяців) та
призначити йому пенсію за вислугу
років відповідно до Закону України
«Про прокуратуру» з моменту звернення,
а саме з 12.09.2014 р.

Постанову може бути оскаржено до
Київського апеляційного
адміністративного суду через
Ірпінський міський суд шляхом подання
апеляційної скарги протягом 10 (десяти)
днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: А. В. Мікулін