Справа № 821/1390/14
Суддя: Шевчук О.А.
Дата ухвалення: 2014-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2014 р.м.ОдесаСправа № 821/1390/14

Категорія: 10.2.1 Головуючий в 1 інстанції:
Горшков В.М.

Колегія суддів Одеського апеляційного
адміністративного суду

у складі: головуючої судді -Шевчук О.А.,

суддів: Зуєвої Л.Є., Федусика А.Г.,

при секретарі Берекет Н.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України в
Генічеському районі Херсонської
області на постанову Херсонського
окружного адміністративного суду від 12
травня 2014 року по справі за
адміністративним позовом управління
Пенсійного фонду України в
Генічеському районі Херсонської
області до Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у Генічеському
районі Херсонської області про
стягнення суми заборгованості, -

ВСТАНОВИЛА:

В квітні 2014 року позивач звернувся до
суду з адміністративним позовом до
відповідача, в якому просив стягнути з
відповідача витрати на виплату та
доставку допомоги на поховання, яка
виплачена сім'ї померлого ОСОБА_1, який
отримував пенсію по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання в сумі 185,05 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що
відповідачем при підписанні акту
щомісячної звірки витрат по особових
справах потерпілих, яким виплачено
пенсії по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання за січень 2014 року не було
включено до витрат, що підлягають
відшкодуванню суму допомоги на
поховання, виплаченої сім'ї померлого
ОСОБА_1 в сумі 183,60 грн., а також поштові
видатки на доставку в сумі 1,45 грн.
Вказані кошти не були компенсовані
УПФУ в Генічеському районі Херсонської
області.

Постановою Херсонського окружного
адміністративного суду від 12 травня 2014
року у задоволенні позовних вимог
відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням,
позивач надав апеляційну скаргу, в
якій, посилаючись на порушення судом
норм матеріального та процесуального
права, просить скасувати постанову
суду першої інстанції та прийняти нову
постанову, якою позовні вимоги
задовольнити.

Особи, що беруть участь у справі, про
дату, час і місце судового розгляду
були сповіщені належним чином
відповідно до ст. 34-39 КАС України, в
судове засідання не з'явились,
враховуючи що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засіданні не обов'язкова,
колегія суддів у відповідності до ч. 4
ст. 196 КАС України визнала можливим
проводити апеляційний розгляд справи
за відсутності сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Перевіривши матеріали справи,
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, правової оцінки
обставин у справі, обговоривши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом першої та апеляційної інстанцій
встановлено, що на обліку в управлінні
Пенсійного фонду України в
Генічеському районі Херсонської
області перебував ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
який отримав травму у 1988 році на
території колишнього СРСР, згідно
копії акту про нещасний випадок на
виробництві форми Н-1, який підтверджує
факт отримання травми у технологічному
процесі (а.с. 60). Згідно списку осіб, які
отримують пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання на виробництві ОСОБА_1 був
інвалідом третьої групи (а.с. 16-17).
Згідно копії свідоцтва про смерть
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1 помер (а.с. 19). Згідно
талону до разового доручення № 20 від
10.01.2014 року управління Пенсійного фонду
України в Генічеському районі
Херсонської області понесло витрати по
допомозі на поховання ОСОБА_1 в розмірі
1 898,00 грн. (а.с. 18).

УПФУ в Генічеському районі Херсонської
області направляло до Генічеського
відділення виконавчої дирекції фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та
професійного захворювання акт
щомісячної звірки витрат по особових
справах потерпілих, яким виплачено
пенсії по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання за січень 2014 року, в якому
включено суму, що підлягає
відшкодуванню в розмірі 185,05 грн. по
ОСОБА_1

Зазначені витрати не були прийняті
Фондом до відшкодування, що
відображено в таблиці розбіжностей за
вказаний період, оскільки смерть
потерпілого не пов'язана із страховим
випадком державного соціального
страхування (а.с. 15).

Приймаючи рішення про відмову у
задоволенні позовних вимог, суд першої
інстанції виходив з того, що позовні
вимоги є необґрунтованими у зв`язку з
чим не підлягають задоволенню.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції з
огляду на наступне.

Статтею 1 Закону України від 14 січня 1998
року N 16/98-ВР "Основи законодавства
України про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування" (далі -
Закон N 16/98-ВР) встановлено, що
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування - це система
прав, обов'язків і гарантій, яка
передбачає надання соціального
захисту, що включає матеріальне
забезпечення громадян у разі хвороби,
повної, часткової або тимчасової
втрати працездатності, втрати
годувальника, безробіття з незалежних
від них обставин, а також у старості та
в інших випадках, передбачених законом,
за рахунок грошових фондів, що
формуються шляхом сплати страхових
внесків власником або уповноваженим
ним органом (далі - роботодавець),
громадянами, а також бюджетних та інших
джерел, передбачених законом.

Відповідно до статті 4 цього Закону в
Україні залежно від страхового випадку
є такі види загальнообов'язкового
державного соціального страхування:
пенсійне страхування; страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими похованням; медичне
страхування; страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності; страхування на випадок
безробіття; інші види страхування,
передбачені законами України.

У статті 25 Закону N 16/98-ВР перелічені
види соціальних послуг і матеріального
забезпечення за загальнообов'язковим
державним соціальним страхуванням. Усі
види страхування, крім медичного,
включають в себе допомогу на поховання.
Так, зокрема, до пенсійного страхування
входить допомога на поховання
пенсіонерів; до страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням, -
допомога на поховання (крім поховання
пенсіонерів, безробітних та осіб, які
померли від нещасного випадку на
виробництві); до страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання - допомога
на поховання осіб, які померли
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; до страхування від
безробіття - допомога на поховання
безробітного.

Пунктом 5 частини 1 статті 24 Закону
України від 23 вересня 1999 року N 1105-XIV "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" (далі - Закон N 1105-XIV)
Фонд соціального страхування від
нещасних випадків зобов'язаний:
співпрацювати з фондами з інших видів
соціального страхування у
фінансуванні заходів, пов'язаних з
матеріальним забезпеченням та
наданням соціальних послуг
застрахованим, у кожному конкретному
випадку спільно приймаючи рішення щодо
того, хто з них братиме участь у
фінансуванні цих заходів.

У статті 21 цього Закону визначено
соціальні послуги та виплати, які
здійснюються та відшкодовуються
Фондом соціального страхування від
нещасних випадків. Так, у разі настання
страхового випадку Фонд соціального
страхування від нещасних випадків
зобов'язаний у встановленому
законодавством порядку: 1) своєчасно та
в повному обсязі відшкодовувати шкоду,
заподіяну працівникові внаслідок
ушкодження його здоров'я або в разі
його смерті, виплачуючи йому або
особам, які перебували на його
утриманні; 2) організувати поховання
померлого, відшкодувати вартість
пов'язаних з цим ритуальних послуг
відповідно до місцевих умов.

Відповідно до частини 8 статті 34 Закону
N 1105-XIV у разі смерті потерпілого від
нещасного випадку або професійного
захворювання витрати на його поховання
несе Фонд соціального страхування від
нещасних випадків згідно з порядком,
визначеним Кабінетом Міністрів
України.

Порядок проведення витрат на поховання
у разі смерті потерпілого від
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання (далі -
Порядок), затверджений постановою
Кабінету Міністрів України від 11 липня
2001 року N 826, регулює питання
відшкодування Фондом соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань (далі - Фонд) таких витрат
страхувальнику або сім'ї
застрахованого, чи іншій особі, яка
здійснювала поховання потерпілого, на
організацію поховання та пов'язаних з
цим ритуальних послуг. Витрати на
поховання провадяться у разі смерті
потерпілого, що настала за обставин, за
яких настає страховий випадок
державного соціального страхування
громадян від нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання, перелік яких наведено
Кабінетом Міністрів України (пункт 2
Порядку). Організація поховання
працівника, який загинув на
виробництві або помер у лікарні під час
лікування отриманої на виробництві
травми, проводиться страхувальником
(пункт 5 Порядку).

Згідно з абзацом 2 частини 9 статті 34
Закону N 1105-XIV у разі смерті потерпілого,
який одержував страхові виплати і не
працював, розмір відшкодування шкоди
особам, зазначеним у статті 33 цього
Закону, визначається виходячи із суми
щомісячних страхових виплат і пенсії,
які одержував потерпілий на день його
смерті, з відповідним коригуванням
щомісячних страхових виплат згідно із
статтею 29 цього Закону. Причинний
зв'язок смерті потерпілого з одержаним
каліцтвом або іншим ушкодженням
здоров'я має підтверджуватися
висновками відповідних медичних
закладів.

Зі змісту частини 4 статті 26 Закону N
16/98-ВР, частини 2 статті 24 Закону N 1105-XIV
убачається: якщо після призначення
застрахованій особі матеріальної
допомоги чи надання соціальних послуг
між страховиками виник спір щодо
понесених витрат, виплата здійснюється
страховиком, до якого звернулася
застрахована особа. При цьому
неналежний страховик має право
звернутися до належного страховика та
відшкодувати понесені ним витрати.

Аналіз норм Закону N 1105-XIV, який визначає
правову основу, економічний механізм
та організаційну структуру
загальнообов'язкового державного
соціального страхування громадян від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, що призвели
до втрати працездатності або загибелі
застрахованих на виробництві осіб, та
зазначеного вище Порядку,
затвердженого на виконання частини 8
статті 34 цього Закону, дає підстави
вважати, що Фонд зобов'язаний
відшкодовувати виплачені іншими
страховиками суми допомоги на
поховання лише тих осіб, які померли
від нещасного випадку на виробництві
або професійного захворювання, тобто
за умови наявності причинного зв'язку
їх смерті з одержаним каліцтвом або
іншим ушкодженням здоров'я.

Постановою Правління Пенсійного фонду
України та Правління Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України від 4 березня 2003
року N 5-4/4, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 16 травня
2003 року N 376/7697 затверджений Порядок
відшкодування Фондом соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, який містить механізм
відшкодування на централізованому
рівні Фондом соціального страхування
від нещасних випадків на виробництві
та професійних захворювань України
Пенсійному фонду України.

Згідно п. 4 цього Порядку, відшкодуванню
підлягають суми, що виплачуються
відповідно до Законів України "Про
пенсійне забезпечення", "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" та інших нормативно
правових актів, а саме: сума основного
розміру пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсії у зв'язку зі
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; щомісячна цільова
грошова допомога на прожиття, якщо така
надавалася пенсіонеру, який одержував
вищезазначену пенсію; допомога на
поховання сім'ї померлого або особі,
яка здійснила поховання особи, яка
отримувала вищезазначену пенсію; сума
витрат Пенсійного фонду з виплати і
доставки вищезазначених пенсій.

Пунктом 5 Порядку передбачено, що
органи Пенсійного фонду щомісяця, до 10
числа місяця, наступного за звітним, на
підставі списку осіб, яким виплачено
пенсії по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку зі втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та списку померлих осіб і
осіб, знятих з обліку з інших причин,
які отримували пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсії у зв'язку із
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, проводять з відділеннями
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в районах та
містах обласного значення звірку
витрат за особовими справами
потерпілих, складають акт щомісячної
звірки витрат за особовими справами
потерпілих, яким виплачено пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, у якому визначають
загальну суму витрат, що підлягає
відшкодуванню, та до 15 числа місяця,
наступного за звітним, подають його
відповідно головним управлінням
Пенсійного фонду України в Автономній
Республіці Крим, областях, містах Києві
та Севастополі і управлінням
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в Автономній
Республіці Крим, областях, містах Києві
та Севастополі.

Згідно з п. 6 Порядку головні управління
Пенсійного фонду та управлінню
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
підставі акта щомісячної звірки витрат
за особовими справами потерпілих, яким
виплачено пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсії у зв'язку із
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, узагальнюють і
узгоджують довідку про відшкодування
Фондом соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України
Пенсійному фонду України витрат,
пов'язаних з виплатою пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, та до 20 числа місяця,
наступного за звітним, подають її
відповідно до Пенсійного фонду та
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків.

Пунктом 7 Порядку встановлено, що Фонд
соціального страхування від нещасних
випадків на підставі довідки про
відшкодування Фондом соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, на централізованому
рівні до 25 числа місяця, наступного за
звітним, перераховує відповідні кошти
Пенсійному фонду.

Відповідно до п. 3, п. 4, п. 5 постанови
правліненя Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України від 3 жовтня 2008
року № 45 (зареєстровано в
Міністекрстві юстиції України 28 жовтня
2008 р. за № 1040/15731 «Про витрати на
поховання та пов`язані з цим ритуальні
послугиу разі смерті потерпілого від
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання» витрати на
поховання проводяться робочими
органами виконавчої дирекції Фонду
страхувальнику або сім'ї
застрахованого чи іншій особі, яка
здійснювала поховання у разі його
смерті, що настала за обставин, за яких
настає страховий випадок державного
соціального страхування громадян від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, перелік
яких визначено Кабінетом Міністрів
України. Витрати на поховання та
пов'язані з цим ритуальні послуги
проводяться тільки за наявності
документів (довідок, рахунків тощо), що
підтверджують відповідні витрати на
день поховання, які зазнані
страхувальником, сім'єю потерпілого
або іншими особами, але не вище
розмірів витрат на поховання
потерпілого та пов'язаних з цим
ритуальних послуг для управлінь
виконавчої дирекції Фонду в Автономній
Республіці Крим, областях, містах Києві
та Севастополі. Якщо сім'я потерпілого
отримує допомогу на поховання
відповідно до Закону України "Про
пенсійне забезпечення", то сума витрат
на поховання, що підлягає
відшкодуванню Фондом, зменшується на
суму цієї допомоги на підставі довідки
органу Пенсійного фонду України.

На підставі вищенаведеного, колегія
суддів приходить до висновку, що одним
з видів соціальних послуг та
матеріального забезпечення за
страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання - є допомога на поховання
осіб, які померли внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання, що включає
обов'язок відповідача включати до
актів щомісячної звірки витрат по
особових справах потерпілих, яким
виплачено пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання. Проте, оскільки доказів
на підтвердження причинного зв'язку
смерті інваліда з одержаним каліцтвом
або іншим ушкодженням здоров'я
Управлінням ПФУ не надано, то суд
дійшов правильного висновку про
відсутність правових підстав для
відшкодування понесених витрат на
поховання інваліда за рахунок
Відділення Фонду.

Таким чином колегія суддів апеляційної
інстанції вважає, що постанова
Херсонського окружного
адміністративного суду ґрунтується на
всебічному, повному та об'єктивному
розгляді всіх обставин справи, які
мають значення для вирішення спору,
відповідає нормам матеріального та
процесуального права. Доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду першої інстанції,
викладених у зазначеній постанові, у
зв'язку з чим підстав для її скасування
не вбачається.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
судове рішення - без змін, якщо судом
першої інстанції правильно
встановлено обставини справи та
ухвалено судове рішення з додержанням
норм матеріального та процесуального
права.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Генічеському районі Херсонської
області - залишити без задоволення.

Постанову Херсонського окружного
адміністративного суду від 12 травня 2014
року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення
та може бути оскаржена в касаційному
порядку до Вищого адміністративного
суду України протягом двадцяти днів.
Особи, які брали участь у справі, однак
не були присутні у судовому засіданні
апеляційної інстанції, мають право
подати касаційну скаргу протягом 20
днів з дня отримання копії ухвали.

Головуюча суддя:
О.А. Шевчук

Суддя:
Л.Є. Зуєва

Суддя:
А.Г.
Федусик