Справа № 826/12374/14
Суддя: Качур І.А.
Дата ухвалення: 2014-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 листопада 2014 року №
Окружний адміністративний суд
міста Києва в складі судді Качура І.А.,
розглянувши у порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом Споживчого товариства «ІНБУД»
до Інспекції державного архітектурно -
будівельного контролю у місті Києві
про визнання протиправною та
скасування постанови.
До Окружного адміністративного
суду м. Києва звернулось Споживче
товариство «ІНБУД» (далі по тексту
також - позивач) з позовом до Інспекції
державного архітектурно - будівельного
контролю у місті Києві (надалі також -
відповідач), в якому просило: визнати
протиправною та скасувати повністю
постанову Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
місті Києві від 07.08.2014р. № 250/14/7126-36/0708/03.
В обґрунтування позовних вимог
зазначав, що спірна постанова є
незаконною, а відтак підлягає
Відповідач проти задоволення позову
заперечував з мотивів
необґрунтованості та безпідставності.
Відповідно до ч. 6 ст. 128 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо немає перешкод для
розгляду справи в судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином
повідомленні про дату, час і місце
судового розгляду, суд має право
розглянути справу у письмовому
провадженні у разі відсутності потреби
заслухати свідка чи експерта.
З огляду на наведене та з урахуванням
вимог ст. 128 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд дійшов
висновку про доцільність розгляду
справи у письмовому провадженні на
підставі наявних матеріалів справи.
Розглянувши документи і матеріали,
всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд дійшов висновку про те, що
позов задоволенню не підлягає з
огляду про наступне.
Матеріалами справи встановлено, що
відповідачем на підставі звернення гр.
ОСОБА_1, яке надійшло з листом
прокуратури Дніпровського району м.
Києва від 07.07.2014р. №38-153/14 проведено
позапланову перевірку дотримання
вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил
житлових будинків та об'єктів
реконструкція та забудова території
мікрорайону, обмеженого вулицями
Попудренка, Мініна, Червоноткацькою та
Червоногвардіиською у Дніпровському
районі м. Києва (третя черга забудови,
житловий будинок № 2).
За результатами перевірки
відповідачем складено акт перевірки
дотримання вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, стандартів і правил від 28.07.2014р.
Як вбачається з акту перевірки, під час
перевірки встановлено порушення вимог
ДБН А.3.2-2-2009 «Система стандартів
безпеки праці. Охорона праці і
промислова безпека у будівництві.
Основні положення», зокрема: - на
території будівельного майданчика
небезпечні зони не в повному обсязі
позначені знаками небезпеки та
попереджувальними написами, чим
порушено п. 4.17; - проїзди, проходи на
будівельних майданчиках, проходи на
робочі місця мають вибоїни, не очищені
від сміття, чим порушено п.6.1.9; -
частково отвори в перекриттях не
огороджені та не закриті суцільним
настилом, чим порушено п. 6.2.19.
За результатами проведення
перевірки посадовою особою видано
припис з вимогою усунути виявлені
порушення містобудівного
законодавства відповідно до вимог
чинного законодавства до 29.08.2014р.
Також посадовою особою відповідача
складено протоколи про правопорушення
у сфері містобудівної діяльності від
За результатами розгляду матеріалів
справи про адміністративне
правопорушення, В.о. начальника
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
місті Києві Ліхуновим К.Є. прийнято
постанову про накладення штрафу за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності від 07.08.2014р. № 250/14/7/26-36/0708/03,
згідно якої на позивача накладено
ст. 2 Закону України «Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності».
Вирішуючи спір по суті, суд
виходив із наступного.
Частиною 2 статті 19 Конституції
України встановлено, що органи
державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
При цьому, відповідно до частини 3
статті 2 Кодексу адміністративного
судочинства України У справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5) добросовісно; 6)
розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; 10)
своєчасно, тобто протягом розумного
Згідно ст.10 Закону України «Про
архітектурну діяльність», для
забезпечення під час забудови
територій, розміщення і будівництва
об'єктів архітектури додержання
суб'єктами архітектурної діяльності
затвердженої містобудівної та іншої
проектної документації, вимог вихідних
даних, а також з метою захисту державою
прав споживачів будівельної продукції
здійснюється в установленому
законодавством порядку державний
архітектурно-будівельний контроль та
архітектурно-будівельний контроль та
нагляд здійснює центральний орган
виконавчої влади, що реалізує державну
політику з питань державного
архітектурно-будівельного контролю
(далі - орган державного
архітектурно-будівельного контролю).
Відповідно до п.6 ч.1 ст.7 Закону
України «Про регулювання
містобудівної діяльності» визначено,
що управління у сфері містобудівної
діяльності здійснюється шляхом
контролю за дотриманням законодавства
у сфері містобудівної діяльності,
вимог будівельних норм, державних
стандартів і правил, положень
містобудівної документації всіх
рівнів, вихідних даних для
проектування об'єктів містобудування
(далі - вихідні дані), проектної
Як встановлено ч.1,2 ст.41 Закону
України «Про регулювання
містобудівної діяльності» державний
архітектурно-будівельний контроль -
сукупність заходів, спрямованих на
дотримання вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил.
архітектурно-будівельний контроль
здійснюється органами державного
архітектурно-будівельного контролю в
порядку, встановленому Кабінетом
Посадові особи органів
державного архітектурно-будівельного
контролю під час перевірки мають право,
зокрема, складати протоколи про
вчинення правопорушень, акти перевірок
та накладати штрафи відповідно до
закону; видавати обов'язкові для
виконання приписи щодо: а) усунення
порушення вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил; б)
зупинення підготовчих та будівельних
робіт, які не відповідають вимогам
законодавства, зокрема будівельних
норм, містобудівним умовам та
обмеженням, затвердженому проекту або
будівельному паспорту забудови
земельної ділянки, виконуються без
повідомлення, реєстрації декларації
про початок їх виконання або дозволу на
виконання будівельних робіт;
забороняти за вмотивованим письмовим
рішенням керівника органу державного
архітектурно-будівельного контролю чи
його заступника експлуатацію
закінчених будівництвом об'єктів, не
прийнятих в експлуатацію (ч.4 ст.41
Закону України "Про регулювання
містобудівної діяльності").

Таким чином системний аналіз норм
чинного законодавства свідчить, що
відповідач наділений повноваженнями
здійснювати державний
архітектурно-будівельний контроль, а
також видавати відповідні приписи та
постанови.

Разом з тим, вирішуючи питання
щодо наявності правових підстав для
прийняття відповідачем постанови від
07.08.2014р. № 250/14/7126-36/0708/03, суд виходив із
наступного.

Ні у позовній заяві, ні під час
судового розгляду справи, позивачем не
заперечувався факт вчинення
відповідних правопорушень у сфері
містобудівної діяльності, які були
виїдені відповідачем у ході перевірки.

В аспекті викладеного, суд
звертає увагу на те, що відповідно до
норм ч. 3 ст. 72 КАС України порушення
позивачем норм 4.17, п. 6.1.9, п. 6.2.19 ДБН А.
3.2-2-2009 «Система стандартів безпеки
праці. Охорона праці і промислова
безпека у будівництві. Основні
положення.» не потребує доказування.

Зі змісту позовної заяви
вбачається, що в обґрунтування
протиправності спірної постанови
позивач покликається на відсутність у
в.о. начальника Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Києві повноважень на накладення
стягнень відповідно до норм Закону
України «Про відповідальність за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності».

Суд не погоджується з такими
доводами позивача, з огляду про
наступне.

Проте, предметом вирішення даної
справи є постанова Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у м. Києві, а не його посадової
особи.

В межах розгляду справи,
відповідачем надано суду копію наказу
від 03.02.2014р. №15 «Про розподіл
функціональних обов'язків та
повноважень між начальником Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у м. Києві, його першим
заступником та заступником»,
відповідно до якого начальник
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Києві має право підписувати
документи незалежно від того, що
підписання таких документів згідно з
розподілом функціональних обов'язків
та повноважень покладено на першого
заступника чи заступника начальника
Інспекції.

Наказом від 21.05.2014р. №51 «ТО»
виконання обов'язків начальника
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Києві покладено на Ліхунова Кирила
Євгеновича.

З огляду на вищевикладене
обумовлюється висновок про те, що
відповідачем підтверджено наявність у
в.о. начальника Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Києві компетенції щодо підписання
постанов про накладення штрафу за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності, в цьому провадженні не можу
бути вирішено питання компетенції
посадової особи, оскільки предметом
спору є саме законність рішення
суб'єкту владних повноважень
(Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Києві).

Відповідно до п.2 Порядку
здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю
(далі - Порядок), затвердженого
Постановою Кабінету Міністрів України
від 23.05.2011р. № 553 державний
архітектурно-будівельний контроль
здійснюється за дотриманням, зокрема,
вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, проектної
документації, будівельних норм,
державних стандартів і правил,
технічних умов, інших нормативних
документів під час виконання
підготовчих і будівельних робіт,
архітектурних, інженерно-технічних і
конструктивних рішень, застосування
будівельної продукції.

Згідно п.5 Порядку, державний
архітектурно-будівельний контроль
здійснюється за територіальним
принципом (у межах областей) у порядку
проведення планових та позапланових
перевірок.

Відповідно до п. 7 Порядку,
підставами для проведення
позапланової перевірки, крім іншого, є,
зокрема, звернення фізичних та
юридичних осіб.

З матеріалів справи вбачається,
що перевірку позивача проведено на
підставі звернення гр. ОСОБА_1, тобто
за наявності підстав визначених п. 7
Порядку.

За результатами державного
архітектурно-будівельного контролю
посадовою особою інспекції
складається акт перевірки відповідно
до вимог, установлених Порядком (п.16
Порядку).

У разі виявлення порушень вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, крім акта перевірки,
складається протокол разом з приписом
усунення порушення вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил або
приписом про зупинення підготовчих та
будівельних робіт, які виконуються без
повідомлення, реєстрації декларації
про початок їх виконання або дозволу на
виконання будівельних робіт (п.17
Порядку).

Припис складається у двох
примірниках. Один примірник припису
залишається в інспекції, а інший
надається суб'єкту містобудування,
щодо якого здійснюється державний
архітектурно-будівельний контроль.
Припис підписується посадовою особою
інспекції, яка провела перевірку. (п. 19
Порядку).

Як підтверджено матеріалами
справи, відповідачем винесено припис
від 28.07.2014р., яким позивача зобов'язано
усунути до 29.08.2014р. порушення вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності у встановленому законом
порядку та складено протокол про
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності від 28.07.2014р.

Протокол протягом трьох днів
після його складення та всі матеріали
перевірки подаються керівникові
відповідної інспекції або його
заступникові для винесення постанови
про накладення штрафу, передбаченої
законодавством України (п.20 Порядку).

Якщо суб'єкт містобудування, щодо
якого здійснюється державний
архітектурно-будівельний контроль, не
погоджується з актом перевірки, він
підписує його із зауваженнями, які є
невід'ємною частиною такого акта (п.21
Порядку).

Постанова про накладення штрафу
складається у трьох примірниках.
Перший примірник постанови у триденний
строк після її прийняття вручається
під розписку суб'єкту містобудування
(керівнику або уповноваженому
представнику суб'єкта містобудування)
або надсилається рекомендованим
листом з повідомленням, про що робиться
запис у справі. Два примірники
залишаються в інспекції, яка наклала
штраф (п.22 Порядку).

Як зазначено вище, за результатом
розгляду матеріалів справи про
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності відповідачем винесено
постанову від про накладення штрафу за
правопорушення сфері містобудівної
діяльності від 07.08.2014р. № 250/14/7126-36/0708/03
за порушення норм п. 4.17, п. 6.1.9, п. 6.2.19 ДБН
А. 3.2-2-2009 «Система стандартів безпеки
праці. Охорона праці і промислова
безпека у будівництві. Основні
положення.» позивача визнано винним у
вчиненні правопорушення,
передбаченого п. 8 ч. 3 ст. 2 Закону
України «Про відповідальність за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності» та накладено штраф у
розмірі 54 810 грн.

Згідно з п. 8 ч. 3 ст. 2 Закону
України «Про відповідальність за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності» суб'єкти містобудування,
які виконують будівельні роботи,
несуть відповідальність у вигляді
штрафу за такі правопорушення:
виконання будівельних робіт з
порушенням вимог будівельних норм,
державних стандартів і правил або
затверджених проектних рішень - у
розмірі сорока п'яти мінімальних
заробітних плат.

Як встановлено матеріалами
справи, відповідачем видано Замовнику
- КП «Жтлоінвестбуд-УКБ» дозвіл на
виконання будівельних робіт від 21.04.2010
року №1972-Дн/С із реконструкції та
забудови території мікрорайону,
обмеженого вулицями Попудренка,
Мініна, Червоноткацькою та
Червоногвардіиською у Дніпровському
районі м. Києва (третя черга забудови,
житловий будинок № 2). Проектна
документація розроблена ТОВ
«Жтлоінвестпроект» та затверджена
наказом КП «Жтлоінвестбуд-УКБ» від
07.02.2008 № 7. Авторський нагляд здійснює
ОСОБА_3 (наказ ТОВ «Архітектурна студія
«Олександр Колесников» від 01.03.2010 № 1,
(кваліфікаційний сертифікат АР № 107106).
Технічний нагляд здійснює ОСОБА_4,
наказ КП «Житлоінвестбуд-УКБ» від
10.02.2010 № 17). Генеральний підрядник -
Споживче товариство «Інбуд».
Відповідальним виконавцем робіт є
ОСОБА_5 (СТ «Інбуд» від 08.12.2009р. № 40).

Аналіз викладених законодавчих
норм та обставин справи, свідчить про
те, що відповідач, при прийнятті
оскаржуваної постанови, діяв на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що визначені Конституцією
України та Законами України.

Згідно ч.1, 2 ст.71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідачем, як суб'єктом
владних повноважень, доведена
правомірність та обґрунтованість
прийнятих ним оскаржуваних припису та
постанови з урахуванням вимог
встановлених ч.2 ст.19 Конституції
України та ч.3 ст.2 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

За таких обставин, Окружний
адміністративний суд міста Києва за
правилами, встановленими ст.86 Кодексу
адміністративного судочинства
України, перевіривши наявні у справі
докази, вважає заявлені позовні вимоги
необґрунтованими та такими, що не
підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та
керуючись ст. ст. 69-71, 94, 160-165, 167, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, Окружний адміністративний суд
міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити в задоволенні позовних
вимог.

Постанова набирає законної сили
згідно ст. 254 Кодексу адміністративного
судочинства України та може бути
оскаржена до суду апеляційної
інстанції за правилами, встановленими
ст. ст. 185 -187 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Суддя
І.А. Качур