Справа № 459/1952/14а
Суддя: Сапіга В.П.
Дата ухвалення: 2014-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2014 року

Справа № 876/6230/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого-судді:
Сапіги В.П.,

суддів:
Левицької Н.Г., Обрізка І.М.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу Відділ примусового виконання
рішень управління ДВС Головного
управління юстиції у Львівській
області на ухвалу Червоноградського
міського суду від 12.05.2014 року в справі
за заяву відділу примусового виконання
рішень управління ДВС Головного
управління юстиції у Львівській
області про зміну способу і порядку
виконання судового рішення,-

В С Т А
Н О В И В :

Відділ примусового виконання рішень
управління ДВС Головного управління
юстиції у Львівській області звернувся
з заявою про зміну способу і порядку
виконання рішення Вищого
адміністративного суду України від
24.10.2013 року щодо зобовязання управління
праці та соціального захисту населення
виконавчого комітету Червоноградської
міської ради нарахувати та виплатити
ОСОБА_1 допомоги по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку у
розмірі визначеному ст.43 ЗУ «Про
загальнообовязкове державне соціальне
страхування у звязку з тимчасовою
втратою працездатності та витратами
зумовленими народженням та
похованням» за період з 21.09.2007 р. по
31.12.2007 р., з 22.05.2008 р. по 31.12.2008 р. та з 01.01.2009
р. по 31.03.2009 р. з урахуванням виплачених
сум за цей період.

Ухвалою Червоноградського міського
суду від 12.05.2014 року відмовлено в
задоволенні поданої заяви.

З даною ухвалою не погодився заявник та
подав апеляційну скарну.

При цьому апелянт вважає, що ухвалу
необхідно скасувати та задовольнити
заяву.

Враховуючи те, що цю справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, а усі особи, які беруть участь
у справі, у судове засідання не прибули,
відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України
апеляційний розгляд проведено у
порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
приходить до висновку про те, що
апеляційну скаргу необхідно відхилити
з наступних підстав.

Суд першої інстанції встановив, що
постановою Вищого адміністративного
суду України від 24.10.2013 р. визнано
протиправними дії управління праці та
соціального захисту населення
виконавчого комітету Червоноградської
міської ради щодо недоплати ОСОБА_1
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку та
зобовязано нарахувати та виплатити їй
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку у
розмірі визначеному ст.43 ЗУ «Про
загальнообовязкове державне соціальне
страхування у звязку з тимчасовою
втратою працездатності та витратами
зумовленими народженням та
похованням» за період з 21.09.2007 р. по
31.12.2007 р., з 22.05.2008 р. по 31.12.2008 р. та з 01.01.2009
р. по 31.03.2009 р. з урахуванням виплачених
сум за цей період.

Колегія суддів погоджуючись з
висновком суду першої інстанції та
вважає за необхідно вказати слідуюче.

Статтею 14 Кодексу адміністративного
судочинства України встановлено, що
судове рішення, яким закінчується
розгляд справи в адміністративному
суді, ухвалюється іменем України.
Постанови та ухвали суду в
адміністративних справах, що набрали
законної сили, є обов'язковими до
виконання на всій території України.
Невиконання судових рішень тягне за
собою відповідальність, встановлену
законом.

За приписами пункту другого частини
четвертої статті 105 КАС України
адміністративний позов може містити
вимоги про зобов'язання відповідача -
суб'єкта владних повноважень прийняти
рішення або вчинити певні дії. У разі
задоволення адміністративного позову
суд може прийняти постанову про
зобов'язання відповідача вчинити певні
дії (п. 2 ч. 2 ст. 162 КАС України).

Аналізуючи наведені приписи та
обставини справи необхідно вказати, що
начальник відділу примусового
виконання рішень управління ДВС
Головного управління юстиції у
Львівській області просив змінити не
спосіб виконання постанови суду, а
судове рішення по суті позовних вимог і
вирішити додаткову позовну вимогу про
стягнення коштів, яка не була предметом
розгляду та дослідження
адміністративного суду під час
прийняття цієї постанови.

Частиною першою статті 263 КАС України
встановлено, що за наявності обставин,
що ускладнюють виконання судового
рішення (відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, що
видав виконавчий лист, із поданням, а
особа, яка бере участь у справі, та
сторона виконавчого провадження - із
заявою про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення. Питання
про відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення може бути розглянуто також за
ініціативою суду.

Підставою для застосування правил цієї
норми є обставини, що перешкоджають
належному виконанню судового рішення в
адміністративній справі: ускладнюють
його виконання або роблять неможливим.
Для відстрочення чи розстрочення
виконання судового рішення такою
обставиною може бути недостатність
коштів на рахунку, стихійне лихо, для
зміни способу чи порядку виконання
судового рішення - неможливість
виконання судового рішення внаслідок
відсутності, пошкодження або знищення
об'єкта стягнення або з інших причин.

Таким чином, для відстрочення,
розстрочення виконання рішення та
зміни способу його є такі підстави: для
розстрочення та відстрочення -
обставини, що ускладнюють виконання, а
для зміни способу і порядку виконання -
обставини, які роблять виконання
неможливим.

З матеріалів справи вбачається, що
виконання постанови суду першої
інстанції неможливе через відсутність
коштів, виплата яких буде здійснена за
наявності відповідного фінансування з
Державного бюджету України.

Отже, виконання постанови суду
фактично можливе, хоча й за певних умов,
тому відсутні підстави для зміни
способу виконання рішення суду.

Також колегія суддів наголошує, що
"захист порушеного права у судовому
рішенні" і "спосіб виконання судового
рішення" не є тотожними поняттями
(процесуальними інститутами).

Вирішення питання про стягнення коштів
як заборгованості невиплаченої
допомоги, яка нарахована у разі
виконання рішення адміністративного
суду, відноситься до юрисдикції
цивільних судів.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Відповідно до вимог ст. 199 КАС України,
за наслідками розгляду апеляційної
скарги на ухвалу суду першої інстанції
суд апеляційної інстанції має право
залишити апеляційну скаргу без
задоволення, а ухвалу суду - без змін.

Керуючись ст. 197, п.1 ст. 199, ст. ст. 205, 206, 254,
263 КАС України, суд -

У Х В А
Л И В :

Апеляційну скаргу відділу примусового
виконання рішень управління ДВС
Головного управління юстиції у
Львівській області - залишити без
задоволення.

Ухвалу Червоноградського міського
суду від 12.05.2014 року у справі №459/1952/14а -
без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копій особам, які беруть
участь у справі та може бути оскаржена
у касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
адміністративного суду касаційної
інстанції протягом 20-ти днів з дня
набрання ухвалою законної сили, а у
разі складення ухвали в повному обсязі
відповідно до ст.160 КАС України - з дня
складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя
В.П. Сапіга

Судді
Н.Г. Левицька

І.М. Обрізко