Справа № 175/4289/14-а
Суддя: Борисов С. А.
Дата ухвалення: 2014-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-175/4289/14-а
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

25 листопада 2014 pоку Дніпропетровський
районний суд Дніпропетровської
області у складі:

головуючого - судді Борисова С.А.,

при секретарі Єльшиній А.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в сел. Ювілейне
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до Управління праці та
соціального захисту населення
Дніпропетровського району
Дніпропетровської області про
визнання бездіяльності щодо
перерахунку, встановлення та виплати
щорічної допомоги на оздоровлення та
одноразової компенсації як особі, яка
постраждала внаслідок Чорнобильської
катастрофи,-

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до
Дніпропетровського районного суду
Дніпропетровської області з
адміністративним позовом до
Управління праці та соціального
захисту населення Дніпропетровського
району Дніпропетровської області про
визнання бездіяльності щодо
перерахунку, встановлення та виплати
щорічної допомоги на оздоровлення та
одноразової компенсації як особі, яка
постраждала внаслідок Чорнобильської
катастрофи.

Позивач у судовому засіданні підтримав
адміністративний позов та просив суд
визнати протиправними дії Управління
праці та соціального захисту населення
Дніпропетровського району
Дніпропетровської області, що були
здійснені без урахування вимог ст. 152
Конституції України, ст. 22 Конституції
України, ст. 19 КАС України відносно
нарахування та виплати йому щорічної
допомоги на оздоровлення, як особі,
котра стала інвалідом внаслідок
Чорнобильської катастрофи відповідно
до ст. 48 Закону України №796-ХІІ від
28.02.1991р.; зобов'язати Управління праці
та соціального захисту населення
Дніпропетровського району
Дніпропетровської області призначити
та виплачувати йому, як особі, що стала
інвалідом III групи внаслідок
Чорнобильської катастрофи щорічну
допомогу на оздоровлення в розмірі 4
мінімальних заробітних плат, згідно
вимог ст. 48 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» від 28.02.1991 р. № 796-ХІІ за 2013
та 2014 роки, з урахуванням раніше
виплачених сум.

Представник відповідача у задоволенні
позову просив суд відмовити у зв'язку з
його необґрунтованістю.

Суд, вислухавши у судовому засіданні
думку сторін, дослідивши матеріали
справи, оцінивши надані сторонами
докази та наведені ними доводи,
приходить до висновку, що у задоволенні
адміністративного позову необхідно
відмовити з наступних підстав.

Так, у судовому засіданні встановлено,
що позивач перебуває на обліку
Управління праці та соціального
захисту населення Дніпропетровського
району Дніпропетровської області. Має
посвідчення особи, яка постраждала
внаслідок Чорнобильської катастрофи І
категорії (III групи інвалідності).

Відповідно до ст. 48 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» позивач
має право на щорічну допомогу на
оздоровлення в розмірі 4 мінімальних
заробітних плат.

У зв'язку з виникненням в позивача
сумнівів щодо правильності
нарахування йому щорічної допомоги на
оздоровлення у відповідності до
наведеної норми Закону, 23.12.2013 року він
звернувся до відповідача з заявою,
однак листом від 08.01.2014 року відповідач
повідомив про відсутність підстав для
перерахунку щорічної допомоги на
оздоровлення.

Позивач не погоджується з такою
позицією відповідача та посилаючись на
рішення Конституційного Суду України
зазначає, що Закону України про
Держбюджет є законодавчим актом,
предметом регулювання якого є бюджетні
відносини, тобто видатки та доходи на
загальносуспільні потреби, зокрема і
на соціальний захист та соціальне
забезпечення, а не регулювання
відносин у сфері соціальних гарантій, а
тому ним не можуть вноситися взагалі
зміни чи доповнення до Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Стосовно постанов КМУ позивач
зазначає, що ці нормативно-правові акти
є підзаконними, і ними можуть лише на
виконання законів та Конституції
України регламентуватися встановлені
цими законами та Конституцією України
певні дії, у даному випадку порядок
обчислення визначених Законами
розмірів соціальних виплат, а також
встановлюватися зобов'язання для інших
органів державної влади, зокрема,
органів соціального захисту населення,
щодо порядку виконання законодавчих
приписів.

Представник відповідача в
обґрунтування своїх заперечень вказує
на те, що позивач перебуває на обліку в
управлінні як особа, яка постраждала
внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС
І категорії III групи інвалідності та
отримує всі необхідні виплати у повній
відповідності до вимог чинного
законодавства України. Відповідач при
призначенні компенсаційної виплати на
оздоровлення керувався Постановою КМУ
№562 від 12.07.2005 року «Про щорічну
допомогу на оздоровлення громадянам,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»
відповідно до п. 1 якої установлено
громадянам, що постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи щорічний
розмір такої допомоги в сумі 90,00 грн.
Також відповідач посилається на те, що
статтею 62 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» надано повноваження
Кабінету Міністрів України визначити
порядок застосування цього закону, а
відповідно до положень ст. 117
Конституції України, рішення Кабінету
Міністрів України є обов'язковими до
виконання. Відповідач вважає свої дії в
частині нарахування компенсаційних
виплат на оздоровлення позивача
правомірними враховуючи, окрім
наведеного, також зміст рішень
Конституційного Суду України №20-рп/2011
від 26.12.2011 року та №3-рп/2012 від 25.01.2012
року.

Так, згідно наявних в матеріалах справи
копії посвідчення та медичної
документації, позивач має статус
учасника ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС (категорія 1), ІІІ
групи інвалідності (а.с. 6-8).

На письмове звернення позивача до
Управління праці та соціального
захисту населення Дніпропетровського
району Дніпропетровської області від
23.12.2013 року щодо розміру щорічної
допомоги на оздоровлення, останнє
надіслало відповідь від 08.01.2014 року в
якому зазначило, що позивач перебуває
на обліку в управлінні як особа, яка
постраждала внаслідок аварії на ЧАЕС 1
категорії ІІІ групи інвалідності.
Стаття 48 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» надає право потерпілим
внаслідок Чорнобильської катастрофи 1
категорії ІІІ групи інвалідності на
отримання щорічної допомоги на
оздоровлення в розмірі 4 мінімальних
заробітних плат, а ст. 62 регламентує, що
порядок застосування цього Закону
визначається Кабінетом Міністрів
України, рішення якого, відповідно до
ст. 117 Конституції України, є
обов'язковими для виконання. Статтею 67
встановлено, що конкретні розміри всіх
доплат, пенсій і компенсацій
підвищуються Кабінетом Міністрів
України.

На підставі ст.ст. 116, 117 Конституції
України та ст.ст. 62, 67 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» КМУ видав
постанову від 12.07.2005 року №562 «Про
щорічну допомогу на оздоровлення
громадянам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», якою
встановив такі розміри щорічної
допомоги на оздоровлення, а саме,
потерпілим внаслідок Чорнобильської
катастрофи І категорії ІІІ групи
інвалідності - 90 грн. Відповідач
зазначає, що держава гарантує виплату
певних видів компенсацій та допомог у
розмірах, встановлених постановами
КМУ, зокрема - щорічної допомоги на
оздоровлення у розмірах, встановлених
постановою КМУ «Про щорічну допомогу
на оздоровлення громадянам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» від 26.07.1996 №836 та від 12.07.2005
№562. Враховуючи викладене, управлінням
виплата щорічної грошової допомоги на
оздоровлення призначена у розмірі
визначеному зазначеною постановою.

Відповідно до ч.1 ст. 46 Конституції
України громадяни мають право на
соціальний захист, що включає право на
забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації
конституційного права громадян, які
постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи, на охорону
їх життя і здоров'я, створення єдиного
порядку визначення категорій зон
радіоактивно забруднених територій,
умов проживання і трудової діяльності
на них, соціального захисту
потерпілого населення визначені та
закріплені в Законі України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

Відповідно до рішенням
Конституційного Суду України від 25.01.2012
року №3-рп/2012, однією з ознак України як
соціальної держави є забезпечення
загальносуспільних потреб у сфері
соціального захисту за рахунок коштів
Державного бюджету України виходячи з
фінансових можливостей держави, яка
зобов'язана справедливо і неупереджено
розподіляти суспільне багатство між
громадянами і територіальними
громадами та прагнути до
збалансованості Бюджету України. При
цьому рівень державних гарантій права
на соціальний захист має відповідати
Конституції України, а мета і засоби
зміни механізму нарахування
соціальних виплат та
допомоги-принципам пропорційності і
справедливості. Повноваження Кабінету
Міністрів України щодо розробки
проекту закону про Державний бюджет
України та забезпечення виконання
відповідного закону пов'язані з його
функціями, в тому числі щодо реалізації
політики у сфері соціального захисту
та в інших сферах. Кабінет Міністрів
України регулює порядок та розміри
соціальних виплат та допомоги, які
фінансуються за рахунок коштів
Державного бюджету України, відповідно
до Конституції та законів України.

Пунктом 6-7 Прикінцевих положень Закону
України «Про державний бюджет на 2014
рік» встановлено, що у 2014 році норми і
положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39,
48, 50, 51, 52 та 54 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи"
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України, виходячи з наявних фінансових
ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету
Пенсійного фонду України та бюджетів
інших фондів загальнообов'язкового
державного соціального страхування на
2014 рік. Зазначені норми Закону не
визнані неконституційними.

Закон України «Про державний бюджет
України на 2014 рік», прийнятий пізніше
ніж Закон №796-XII, неконституційним не
визнавався, положення постанови
Кабінету Міністрів України від 12 липня
2005 року №562 «Про щорічну допомогу на
оздоровлення громадянам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» є чинними.

З огляду на викладене, суд приходить до
висновку щодо правомірності
нарахування позивачу щорічної
допомоги на оздоровлення в розмірі,
встановленому постановою Кабінету
Міністрів України від 12 липня 2005 року
№562.

Вимоги адміністративного позову про
зобов'язання відповідача в подальшому
нараховувати та виплачувати щорічну
допомогу на оздоровлення у розмірі 4
мінімальних заробітних плат, в порядку
та на умовах, визначених положенням ст.
48 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» задоволенню не
підлягають, оскільки права позивача у
правовідносинах, що не наступили на
момент звернення до суду та винесення
рішення по справі не наступили, отже не
порушені.

Також, при винесенні постанови суд
враховує, що управління соціального
захисту населення, яке створене у 2000
році не є Установою яка заподіяла шкоду
життю та здоров'ю позивача ОСОБА_1 і не
відноситься до підприємств, установ і
організацій, які експлуатують ядерні
об'єкти, та на підставі статті 99 КАСУ
позов може бути поданий у межах строку
звернення до суду. Пропущення строку є
підставою для відмови у задоволенні
позову за умови, що на цьому наполягає
одна із сторін (стаття 100 КАСУ).
Управління соціального захисту
населення Дніпропетровської
райдержадміністрації наполягає на
застосуванні цієї норми законодавства.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 9, 11, 69-71, 86, 94, 158-163, 186, 267 КАС
України, Законом України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», Законом України «Про
державний бюджет на 2014 рік»,
Постановою Кабінету Міністрів України
від 12 липня 2005 року № 562 «Про щорічну
допомогу на оздоровлення громадянам,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»

п о с т а н о в и в :

В позовних вимогах ОСОБА_1 до
Управління праці та соціального
захисту населення Дніпропетровського
району Дніпропетровської області про
визнання бездіяльності щодо
перерахунку, встановлення та виплати
щорічної допомоги на оздоровлення та
одноразової компенсації як особі, яка
постраждала внаслідок Чорнобильської
катастрофи - відмовити.

Судові витрати віднести за рахунок
Держави.

Постанова може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Дніпропетровський районний суд
Дніпропетровської області протягом 10
днів з дня її проголошення.

Суддя С.А. Борисов