Справа № 2а-6920/11
Суддя: Безименна Н.В.
Дата ухвалення: 2014-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 2а-6920/11
інстанції: Литвин В.М.
Суддя-доповідач: Безименна Н.В.
У Х В А Л А

Іменем України

18 листопада 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду в
складі:

головуючого судді: Безименної
Н.В.,

суддів: Аліменка В.О.
та Кучми А.Ю.,

при секретарі Авраменко
В.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за апеляційною
скаргою управління Пенсійного фонду
України в м. Каневі та Канівському
районі Черкаської області на ухвалу
Канівського міськрайонного суду
Черкаської області від 11 червня 2014 року
у справі за заявою ОСОБА_2 про зміну
порядку і способу виконання судового
рішення у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до управління
Пенсійного фонду України в м. Каневі
Черкаської області (управління
Пенсійного фонду України в м. Каневі та
Канівському районі Черкаської області)
про перерахунок та виплату пенсії, -

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Канівського
міськрайонного суду Черкаської
області від 11 червня 2014 року заяву
ОСОБА_2 про зміну способу і порядку
виконання рішення задоволено, змінено
спосіб та порядок виконання постанови
Канівського міськрайонного суду
Черкаської від 13 липня 2011 року в
частині зобов'язання УПФУ в м. Каневі
Черкаської області перерахувати
ОСОБА_2, державну пенсію, як інваліду ПІ
групи І категорії для інвалідів, щодо
захворювання яких зв'язок з
Чорнобильською катастрофою відповідно
до ч.4 ст. 54, 67 Закону України «Про
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок чорнобильської
катастрофи», в розмірі 6 мінімальних
пенсій за віком та додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров'ю особі,
віднесеній до І-ої категорії інваліду
ІІІ групи в розмірі 50% мінімальної
пенсії за віком, починаючи з 01
листопада 2010 року з урахуванням раніше
виплачених сум, відповідно до ст. 50, ст.
67 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» з 01.11.2010 по день припинення
права на отримання цього виду доплати
та пенсії, за виключенням отриманих
раніше коштів. Стягнуто з Управління
Пенсійного фонду України в м. Каневі та
Канівському районі на користь
позивача, нараховані Управлінням ПФУ в
м. Каневі та Канівському державну
пенсію, як інваліду ІІІ групи І
категорії для інвалідів, щодо
захворювання яких зв'язок з
Чорнобильською катастрофою відповідно
до ч.4 ст. 54, 67 Закону України «Про статус
і захист громадян, які постраждали
внаслідок чорнобильської катастрофи»,
в розмірі 6 мінімальних пенсій за віком
та додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю особі, віднесеній до
1-ої категорії інваліду ІІІ групи в
розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком,
починаючи з 01.11.2010 з урахуванням раніше
виплачених сум, відповідно до ст. 50, ст.
67 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» за період з 01.11.2010 по 30.04.2014.

Не погоджуючись із судовим
рішенням, управління Пенсійного фонду
України в м. Каневі та Канівському
районі Черкаської області подано
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати ухвалу суду першої інстанції
та винести нову постанову, якою
відмовити в задоволенні заяви. В
обгрунтування вимог апеляційної
скарги, апелянт зазначає, що зміна
способу і порядку виконання рішення
шляхом стягнення з відповідача
нарахованих сум пенсій, стосуються
зміни предмету позову, що не є зміною
способу чи порядку виконання судового
рішення у розумінні ст. 263 КАС України.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засіданні - не обов'язкова,
колегія суддів у відповідності до ч. 4
ст. 196 КАС України визнала можливим
проводити апеляційний розгляд справи
за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши доводи апеляційної скарги
наявними в матеріалах справи
письмовими доказами, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню, а ухвала суду першої
інстанції скасуванню, виходячи з
наступного.

Статтею 14 Кодексу адміністративного
судочинства України встановлено,
що судове рішення, яким закінчується
розгляд справи в адміністративному
суді, ухвалюється іменем України.
Постанови та ухвали суду в
адміністративних справах, що набрали
законної сили, є обов'язковими до
виконання на всій території України.
Невиконання судових рішень тягне за
собою відповідальність, встановлену
законом.

З матеріалів справи вбачається, що
постановою Канівського міськрайонного
суду Черкаської області від 13 липня 2011
року, залишеною без змін ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 18 листопада
2013 року, визнано неправомірними дії
Управління Пенсійного фонду України в
м. Каневі щодо відмови позивачу, в
перерахунку та виплаті додаткової
пенсії відповідно України «Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнодильської
катастрофи» та зобов'язано відповідача
здійснити ОСОБА_2, перерахунок та
виплату державної пенсії інваліду III
групи І категорії для інвалідів, щодо
захворювання яких встановлено зв'язок
з Чорнобильською катастрофою
відповідно до ч.4 ст. 54, 67 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
чорнобильської катастрофи», в розмірі 6
мінімальних пенсій за віком починаючи
з 01.11.2010 з урахуванням раніше
виплачених сум та додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров'ю особі,
віднесеній до 1-ої категорії інваліду
ІІІ групи в розмірі 50% мінімальної
пенсії за віком, починаючи з 01.11.2010 з
урахуванням раніше виплачених сум
відповідно до ст. 50, ст. 67 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» та в
подальшому проводити йому дані виплати
до моменту припинення права на
отримання цього виду виплат (а.с. 18, 27).

З метою примусового виконання
постанови суду 5 березня 2014 року
Канівським міськрайонним судом
Черкаської області було видано
виконавчий лист (33).

16 травня 2014 року, позивач звернувся до
суду з заявою про зміну способу та
порядку виконання рішення суду.

Як вбачається з заяви, заявник просить
змінити спосіб виконання рішення
Канівського міськрайонного суду
Черкаської області від 13 липня 2011 року -
стягнути з відповідача додаткову
пенсію та доплату до пенсії в сумі 185
685 грн. 50 коп.

За таких обставин ОСОБА_2 просив
змінити не спосіб виконання постанови
суду, а судове рішення по суті позовних
вимог і вирішити додаткову позовну
вимогу про стягнення коштів, яка не
була предметом розгляду та дослідження
адміністративного суду під час
прийняття цієї постанови.

Крім того, колегія суддів наголошує на
тому, що задовольнивши заяву позивача
шляхом заміни в резолютивній частині
постанови слова „здійснити виплатити"
на „стягнути" (без зазначення суми, яку
просив в заяві заявник), суд першої
інстанції фактично змінив резолютивну
частину постанови від 13.07.11, хоча в
адміністративному судочинстві
повноваження щодо зміни постанови суду
в частині задоволення позовних вимог
мають тільки адміністративні суди
апеляційної та касаційної інстанцій
(ст. 198, 223 КАС України).

Відтак, суд першої інстанції,
задовольняючи заяву про зміну способу
і порядку виконання рішення, не звернув
увагу та не врахував відмінності між
позовною вимогою як обраним судом
видом захисту порушених прав позивача
від способу виконання судового рішення
як одного з його заходів, чим змінив
постанову суду по суті за відсутності
на це процесуальних повноважень.

Крім того, частиною першою статті 263 КАС
України встановлено, що за наявності
обставин, що ускладнюють виконання
судового рішення (відсутність коштів
на рахунку, відсутність присудженого
майна в натурі, стихійне лихо тощо),
державний виконавець може звернутися
до адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, із
поданням, а особа, яка бере участь у
справі, та сторона виконавчого
провадження - із заявою про
відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення. Питання про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення може бути
розглянуто також за ініціативою суду.

Підставою для застосування правил цієї
норми є обставини, що перешкоджають
належному виконанню судового рішення в
адміністративній справі: ускладнюють
його виконання або роблять неможливим.
Для відстрочення чи розстрочення
виконання судового рішення такою
обставиною може бути недостатність
коштів на рахунку, стихійне лихо,
для зміни способу чи порядку
виконання судового рішення -
неможливість виконання судового
рішення внаслідок відсутності,
пошкодження або знищення об'єкта
стягнення або з інших причин.

Таким чином, для відстрочення,
розстрочення виконання рішення та
зміни способу його є такі підстави: для
розстрочення та відстрочення -
обставини, що ускладнюють виконання, а
для зміни способу і порядку виконання -
обставини, які роблять виконання
неможливим.

З матеріалів справи вбачається, що
виконання постанови суду першої
інстанції неможливе через відсутність
коштів, виплата яких буде здійснена за
наявності відповідного фінансування з
Державного бюджету України.

Отже, виконання постанови суду
фактично можливе, хоча й за певних умов,
тому відсутні підстави для зміни
способу виконання рішення суду першої
інстанції.

Крім того, колегія суддів звертає увагу
на те, що «захист порушеного права у
судовому рішенні» і «спосіб виконання
судового рішення» не є тотожними
поняттями (процесуальними
інститутами).

Наведена позиція також викладена в
ухвалі Вищого адміністративного суду
України від 12 лютого 2014 року у справі №
К/800/598/14.

Колегія суддів вважає безпідставними
посилання суду першої інстанції на
лист ВАСУ від 13.06.2013 № 846/12/13-13, оскільки
листом ВАСУ від 11.02.2014 № 173/11/14-14, у
зв'язку зі змінами в чинному
законодавстві, даний лист був
відкликаний.

З врахуванням наведеного, ухвалу
Канівського міськрайонного суду
Черкаської області від 11 червня 2014 року
підлягає скасуванню, як така, що
постановлена з порушенням норм
процесуального права, з постановленням
нової ухвали про відмову в задоволенні
заяви.

Враховуючи вищевикладене та керуючись
ст. ст. 160, 195, 196, 199, 204, 205, 206 КАС України,
колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в м. Каневі та
Канівському районі Черкаської області
- задовольнити.

Ухвалу Канівського міськрайонного
суду Черкаської області від 11 червня 2014
року - скасувати та постановити нову,
якою в задоволенні заяви ОСОБА_2 про
зміну порядку і способу виконання
судового рішення у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
управління Пенсійного фонду України в
м. Каневі Черкаської області
(управління Пенсійного фонду України в
м. Каневі та Канівському районі
Черкаської області) про перерахунок та
виплату пенсії - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів в касаційному
порядку шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Повний текст ухвали виготовлено 25
листопада 2014 року.

Головуючий суддя
Н.В. Безименна

Судді
А.Ю. Кучма

В.О. Аліменко

Головуючий суддя
Безименна Н.В.

Судді:
Аліменко В.О.

Кучма А.Ю.