Справа № 826/16550/13-а
Суддя: Бистрик Г.М.
Дата ухвалення: 2014-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Пащенко К.С.
Суддя-доповідач: Бистрик
У Х В А Л А

Іменем України

20 листопада 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді: Бистрик Г.М.,

суддів: Мацедонської В.Е., Сорочка Є.О.,

при секретарі: Колотушко Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу позивача
ОСОБА_2 на постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва
від 17 лютого 2014 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Реєстраційної служби Головного
управління юстиції у м. Києві,
Державної реєстраційної служби
України, третя особа - Публічне
акціонерне товариство "Ерде банк" про
визнання протиправним та скасування
рішення,-

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до суду першої
інстанції з позовною заявою, в якій
просить визнати протиправним та
скасувати рішення про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень від
17.09.2013 № 5933493 про проведення державної
реєстрації права власності на
однокімнатну квартиру АДРЕСА_1,
загальною площею 30,10 кв.м., житловою
площею 14,90 кв.м. (реєстраційний запис
майна 00) на ім'я ПАТ «Ерде банк»
(ідентифікаційний код 34817907);
зобов'язати Реєстраційну службу
Головного управління юстиції у м. Києві
внести реєстраційний запис до
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно про скасування рішення
про державну реєстрацію прав та їх
обтяжень від 17.09.2013 № 5932029 про
проведення державної реєстрації права
власності на однокімнатну квартиру
АДРЕСА_1, загальною площею 30,10 кв.м.,
житловою площею 14,90 кв.м. (реєстраційний
запис майна 00) на ім'я ПАТ «Ерде
банк» (ідентифікаційний код 34817907).

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва
від 17 лютого 2014 року в задоволенні
вимог позивача відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеним
судовим рішенням, позивач подав
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати постанову суду першої
інстанції як таку, що постановлена з
порушенням норм матеріального і
процесуального права та ухвалити нове
рішення про задоволення вимог позивача
в повному обсязі.

Заслухавши в судовому засіданні
суддю-доповідача, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає залишенню
без задоволення, а постанова суду - без
змін.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 1, 200 КАС України,
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції всебічно, повно та
об'єктивно розглянув справу, правильно
встановив обставини, наданим доказам
дав правильну правову оцінку і прийшов
до обґрунтованого висновку відмову в
задоволенні вимог позивача.

З матеріалів справи вбачається та
встановлено судом першої інстанції, що
08.11.2010 між позивачем та ПAT «Ерде банк»
укладено кредитний договір № 59-КЛ (далі
- Кредитний договір), за умовами якого
кредитодавцем (ПAT «Ерде банк») надано
позичальнику (позивачу) кредит на
споживчі потреби у сумі 906000,00 грн. з
терміном остаточного повернення
кредиту 06.11.2012 включно або термін, що
вказаний у п. 7.12 цього Кредитного
договору.

02.12.2010 на виконання умов Кредитного
договору між ПAT «Ерде банк» та
позивачем укладений іпотечний договір,
посвідчений приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_3 та зареєстрований в
реєстрі за № 1136 (далі - Іпотечний
договір).

В порядку і на умовах Іпотечного
договору, з метою забезпечення
належного виконання зобов'язань щодо
виплати Кредитного договору,
іпотекодержатель (ПAT «Ерде банк»)
прийняв від іпотекодавця (позивача) в
іпотеку нерухоме майно, у тому числі
однокімнатну квартиру АДРЕСА_1, та
належить позивачу на праві власності
на підставі свідоцтва про право на
спадщину за законом, виданого 02.08.2007
ОСОБА_4, державним нотаріусом
П'ятнадцятої київської державної
нотаріальної контори за реєстровим №
4-1676, спадкова справа № 301/2007
зареєстрованого в Комунальному
підприємстві «Київське міське бюро
технічної інвентаризації та
реєстрації права власності на об'єкти
нерухомого майна», реєстраційний номер
32214487, номер запису 286/30228 в книзі д.10-286.

У зв'язку з невиконанням позивачем
зобов'язань за Кредитним договором,
строк яких настав 06.11.2012, Тимчасовою
адміністрацією ПAT «Ерде банк»
направлено позивачу вимогу від 03.01.2013 №
31 про усунення порушень кредитного
договору № 59-КЛ від 08.11.2010 та погашення
заборгованості, згідно з якою позивачу
було надано тридцятиденний строк для
виконання зобов'язань за Кредитним
договором та попереджено, що у разі
невиконання цієї вимоги ПAT «Ерде банк»
розпочне процедуру звернення
стягнення на предмет іпотеки. Вказана
вимога отримана позивачем особисто, що
підтверджується наявною в матеріалах
справи копією рекомендованого
повідомлення про вручення поштового
відправлення.

Також, 08.02.2013 уповноважена особа Фонду
гарантування вкладів фізичних осіб на
ліквідацію ПAT «Ерде банк» звернулась
до позивача з листом-повідомленням від
06.02.2013 № 918, яким позивача повідомлено
про наявну заборгованість за Кредитним
договором та вказані реквізити для її
погашення. Такий лист-повідомлення
отримано позивачем особисто, що
підтверджується наявною в матеріалах
справи копією рекомендованого
повідомлення про вручення поштового
відправлення.

В подальшому, у зв'язку з не усуненням
позивачем порушень Кредитного
договору та не сплатою заборгованості
за цим договором, ПAT «Ерде банк»
скористалось правами, наданими
Кредитним та Іпотечним договорами та
09.08.2013 звернулось з заявою про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень до
Реєстраційної служби Головного
управління юстиції у м. Києві з метою
державної реєстрації права власності
за ПAT «Ерде банк» на предмет іпотеки та
надало відповідний пакет документів, в
тому числі зазначені вимогу та
лист-повідомлення з відповідними
доказами про їх отримання,
підтвердженням чого є картка прийому
заяви № 4884117, копія якої наявна в
матеріалах справи.

17.09.2013 державним реєстратором
Державної реєстраційної служби
прийнято рішення про державну
реєстрацію прав на предмет іпотеки №
5933493, на підставі якого Реєстраційною
службою Головного управління юстиції у
м. Києві сформовано та видано ПAT «Ерде
банк» витяг з Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно про
реєстрацію права власності № 10822633,
копія якого наявна в матеріалах справи.

Суд першої інстанції зазначив, що
спірне рішення правомірне, а відтак у
суду відсутні належні правові підстави
для зобов'язання Реєстраційної служби
Головного управління юстиції у м. Києві
внести реєстраційний запис до
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно про скасування рішення
про державну реєстрацію прав та їх
обтяжень від 17.09.2013 № 5932029.

Колегія суддів апеляційного суду
погоджується з такими висновками з
огляду на наступне.

Відповідно до ст. 182 ЦК України право
власності та інші речові права на
нерухомі речі, обтяження цих прав, їх
виникнення, перехід і припинення
підлягають державній реєстрації.
Державна реєстрація прав на
нерухомість є публічною, здійснюється
відповідним органом, який зобов'язаний
надавати інформацію про реєстрацію та
зареєстровані права в порядку,
встановленому законом. Відмова у
державній реєстрації права на
нерухомість, ухилення від реєстрації,
відмова від надання інформації про
реєстрацію можуть бути оскаржені до
суду. Порядок проведення державної
реєстрації прав на нерухомість та
підстави відмови в ній встановлюються
законом.

Статтею 15 Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» визначено
порядок проведення державної
реєстрації прав та їх обтяжень. Так,
державна реєстрація прав та їх
обтяжень проводиться в такому порядку:
1) прийняття і перевірка документів, що
подаються для державної реєстрації
прав та їх обтяжень, реєстрація заяви; 2)
встановлення факту відсутності
підстав для відмови в державній
реєстрації прав та їх обтяжень,
зупинення розгляду заяви про державну
реєстрацію прав та/або їх обтяжень; 3)
прийняття рішення про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову
в ній або зупинення державної
реєстрації; 4) внесення записів до
Державного реєстру прав; 5) видача
свідоцтва про право власності на
нерухоме майно у випадках,
встановлених статтею 18 цього Закону; 6)
надання витягів з Державного реєстру
прав про зареєстровані права та/або їх
обтяження.

Перелік документів для здійснення
державної реєстрації прав
визначається Кабінетом Міністрів
України у Порядку державної реєстрації
прав на нерухоме майно та їх обтяжень.
Державній реєстрації підлягають
виключно заявлені права та їх
обтяження за умови їх відповідності
законодавству і поданим документам.

Частиною 3 ст. 16 Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень»
передбачено, що разом із заявою про
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень у паперовій формі подаються
оригінали документів, необхідних для
державної реєстрації прав та їх
обтяжень, їх копії, засвідчені в
установленому порядку.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 19 цього Закону
державна реєстрація прав проводиться
на підставі договорів, укладених у
порядку, встановленому законом.

Відповідно до п. 12 Порядку державної
реєстрації прав на нерухоме майно та їх
обтяжень, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 22.06.2011 №
703, під час розгляду заяви про державну
реєстрацію і документів, що додаються
до неї, державний реєстратор
встановлює відповідність заявлених
прав і поданих документів вимогам
законодавства, а також відсутність
суперечностей між заявленими та
зареєстрованими речовими правами на
нерухоме майно, їх обтяженнями, зокрема
щодо: 1) обов'язкового дотримання
письмової форми правочину та його
нотаріального посвідчення (у
встановлених законом випадках); 2)
повноважень заявника; 3) відомостей про
нерухоме майно, речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень, наявних
у Державному реєстрі прав та поданих
документах; 4) наявності обтяжень прав
на нерухоме майно, зареєстрованих
відповідно до закону; 5) наявності факту
виконання умов правочину, з якими закон
та/або договір (угода) пов'язує
можливість проведення державної
реєстрації виникнення, переходу,
припинення прав на нерухоме майно або
обтяження таких прав.

У державній реєстрації права може бути
відмовлено в разі, якщо подані
документи не відповідають вимогам,
установленим цим Законом та іншими
нормативно-правовими актами, або не
дають змоги установити відповідність
заявлених прав документам, що їх
посвідчують (п. 4 ч. 1 ст. 24 Закону України
«Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обмежень»).

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обмежень»
документи, що встановлюють виникнення,
перехід, припинення прав на нерухоме
майно та їх обтяжень і подаються для
державної реєстрації прав, повинні
відповідати вимогам, встановленим цим
Законом та іншими нормативно-правовими
актами.

Згідно з ч. 2 статті 9 Закону України
«Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обмежень»
державний реєстратор, зокрема:

- встановлює відповідність заявлених
прав і поданих документів вимогам
законодавства, а також відсутність
суперечностей між заявленими та вже
зареєстрованими правами на нерухоме
майно та їх обтяженнями, зокрема:
відповідність обов'язкового
дотримання письмової форми правочину
та його нотаріального посвідчення (у
випадках, встановлених законом);
відповідність повноважень особи, яка
подає документи на державну реєстрацію
прав та їх обтяжень; відповідність
відомостей про нерухоме майно, наявних
у Державному реєстрі прав та поданих
документах; наявність обтяжень прав на
нерухоме майно, зареєстрованих
відповідно до вимог цього Закону;
наявність факту виконання умов
правочину, з якими закон та/або договір
(угода) пов'язує можливість проведення
державної реєстрації виникнення,
переходу, припинення прав на нерухоме
майно або обтяження таких прав;

- у разі потреби вимагає подання
передбачених законодавством
додаткових документів, необхідних для
державної реєстрації прав та їх
обтяжень;

- під час проведення державної
реєстрації прав, які виникли та
зареєстровані в установленому порядку
до 1 січня 2013 року, запитує від органів
виконавчої влади, органів місцевого
самоврядування, підприємств, установ
та організацій, які відповідно до
чинного на момент реєстрації
законодавства проводили таку
реєстрацію, інформацію (довідки, копії
документів тощо), необхідну для
реєстрації прав та їх обтяжень, якщо
такі документи не були подані
заявником або якщо документи, подані
заявником, не містять передбачених цим
Законом відомостей про правонабувача
або про нерухоме майно. Органи
виконавчої влади, органи місцевого
самоврядування, підприємства, установи
та організації, до яких надійшов запит,
зобов'язані безоплатно в установленому
законодавством порядку протягом трьох
робочих днів надати державному
реєстратору відповідну інформацію,
зокрема щодо зареєстрованих речових
прав на нерухоме майно, у тому числі
земельні ділянки.

Відповідно до статті 33 Закону України
«Про іпотеку» у разі невиконання або
неналежного виконання боржником
основного зобов'язання
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки. Право іпотекодержателя на
звернення стягнення на предмет іпотеки
також виникає з підстав, встановлених
статтею 12 цього Закону. Звернення
стягнення на предмет іпотеки
здійснюється на підставі рішення суду,
виконавчого напису нотаріуса або
згідно з договором про задоволення
вимог іпотеко держателя.

Статтею 35 Закону України «Про іпотеку»
встановлено, що у разі порушення
основного зобов'язання та/або умов
іпотечного договору іпотекодержатель
надсилає іпотекодавцю та боржнику,
якщо він є відмінним від іпотекодавця,
письмову вимогу про усунення
порушення. В цьому документі
зазначається стислий зміст порушених
зобов'язань, вимога про виконання
порушеного зобов'язання у не менш ніж
тридцятиденний строк та попередження
про звернення стягнення на предмет
іпотеки у разі невиконання цієї вимоги.
Якщо протягом встановленого строку
вимога іпотекодержателя залишається
без задоволення, іпотекодержатель
вправі прийняти рішення про звернення
стягнення на предмет іпотеки шляхом
позасудового врегулювання на підставі
договору.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів звертає увагу, що чинним
законодавством не передбачено
обов'язку надання державному
реєстратору письмового рішення
іпотекодержателя про перехід права
власності на предмет іпотеки, а тому
рішення про державну реєстрацію прав
та їх обтяжень від 17.09.2013 № 5932029 про
проведення державної реєстрації права
власності на однокімнатну квартиру
АДРЕСА_1, загальною площею 30,10 кв.м.,
житловою площею 14,90 кв.м. (реєстраційний
запис майна 00) на ім'я ПАТ «Ерде
банк» (ідентифікаційний код 34817907) є
законним.

Водночас, колегією суддів не
приймається до уваги посилання
апелянта на неотримання звіту про
оцінку предмета іпотеки, оскільки
такий звіт надсилається
іпотекодержателем іпотекодавцеві та
боржникові лише у випадку якщо він є
відмінним від іпотекодавця, проте в
даному випадку іпотекодавець та
боржник є одна і та сама особа - позивач.

Стосовно посилання позивача на
порушення майнових прав
неповнолітньої дитини під час
проведення державної реєстрації права
власності на предмет іпотеки колегія
суддів вважає за необхідне зазначити
наступне.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на те, що згідно з довідкою
про склад сім'ї від 15.10.2013 № 256, в
квартирі, яка є предметом іпотеки, на
момент державної реєстрації права
власності за ПAT «Ерде банк» були
зареєстровані ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1
(дата реєстрації - 17.01.2008), ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1 (дата реєстрації - 24.03.2011) та
малолітня дитина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2
(дата реєстрації - 09.06.2011), а отже
державна реєстрація права власності
повинна проводитися після отримання
попереднього дозволу органів опіки та
піклування.

Зі змісту п. 34 Порядку державної
реєстрації прав на нерухоме майно та їх
обтяжень чітко видно, що для проведення
державної реєстрації права власності
на підставі договору іпотеки отримання
попереднього дозволу органів опіки та
піклування не вимагається, тобто у
реєстратора відсутній обов'язок
вимагати від заявника такий дозвіл, а у
останнього відсутній обов'язок надати
цей дозвіл.

При цьому, як встановлено колегією
суддів суду першої інстанції з
пояснень представника третьої особи,
при укладанні Іпотечного договору
позивачем була надана нотаріусу
довідка (форма № 3) від 25.10.2010 № 1390,
видана Житлово-будівельним
кооперативом «Швейник», згідно з якою
за адресою: АДРЕСА_1 проживає та
прописана одна особа - ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1 - син позивача.

Таким чином, на момент укладання
Іпотечного договору, на підставі
поданих позивачем документів право
власності та/або право користування
малолітніх та/або неповнолітніх дітей
на предмет іпотеки встановлено не було.

Відповідно до ст. 69 Кодексу
адміністративного судочинства
України, доказами в адміністративній
справі є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін.

Згідно з ч. 4 ст. 70 Кодексу
адміністративного судочинства України
обставини, які за законом повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися ніякими іншими
засобами доказування, крім випадків,
коли щодо таких обставин не виникає
спору.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Суд першої інстанції вірно застосував
норми матеріального права, правову
позицію з приводу яких аргументовано
виклав в мотивувальній частині
оскаржуваного апелянтом рішення.

Доводи апеляційної скарги не дають
підстав для висновку, що судом першої
інстанції при розгляді справи допущені
порушення норм матеріального чи
процесуального права, які передбачені
ст. ст. 201 - 204 КАС України.

Оскаржуване судове рішення в межах
вимог апеляційної скарги ухвалено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

Керуючись, ст.ст. 2, 160, 196, 197, 198, 200, 205, 206,
212, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_2 -
залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 17 лютого 2014 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, та може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
в порядку та строки передбаченні ст. 212
КАС України.

Повний текст ухвали суду буде
виготовлено 27.11.2014 року.

Головуючий суддя
Г.М. Бистрик

Судді
В.Е. Мацедонська

Є.О. Сорочко

.

Головуючий суддя
Бистрик Г.М.

Судді:
Мацедонська В.Е.

Сорочко Є.О.