Справа № 447/2380/13-а
Суддя: Павлів В. Р.
Дата ухвалення: 2013-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 447/2380/13-а
П О С Т А Н О В А

ІмЕНЕм україни

07.08.2013 року Миколаївський районний
суд Львівської області в складі:
головуючого -судді Павлів В. Р. , при
секретарі Волківській Н.Б. ,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Миколаєві
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до прапорщика міліції УДПС
взводу з ОСП №2 роти ДПС Управління ДАІ
УМВС України в Миколаївській області
про скасування постанови про
адміністративне правопорушення серії
АА2№429432 від 16 липня 2013 року ,

в с т а н о в и в :

30.07.2013 року ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом допрапорщика міліції УДПС
взводу з ОСП №2 роти ДПС Управління ДАІ
УМВС України в Миколаївській області
проскасування постанови про
адміністративне правопорушення серії
АА2№429432 від 16 липня 2013 року.

В обґрунтування своїх вимог
покликається на те, що 16.07.2013 року
прапорщиком міліції УДПС взводу з ОСП
№2 роти ДПС Управління ДАІ України у
Миколаївській області Преподобним В.В.
була винесена постанова серії АА2 №429432
від 16.07.2013 року в справі про
адміністративне правопорушення,
згідно якої позивача ОСОБА_1 притягнуто
до адміністративної відповідальності
у вигляді штрафу в розмірі 255. Зокрема,
вказаного числа він був зупинений
інспектором, який повідомив, що він
керував транспортним засобом із
перевищенням дозволеної максимальної
швидкості руху на 26 км/год, а саме: за
словами інспектора його автомобіль
рухався зі швидкістю 116 км/год при
обмеженні швидкості руху у 90 км/год.
Проте позивач не погодився зі словами
інспектора, оскільки його автомобіль
рухався зі швидкістю 89 км/год. Однак,
інспектор до уваги цього не взяв і та
показав прилад Візир, на якому було
зроблено одне фото трьохх автомобілів
та зазначена швидкість 116 км/год.
Заперечення ОСОБА_1 стосовно того, що
це швидкість руху не його автомобіля не
взяв до уваги, а склав протокол та виніс
постанову. У зв'язку з наведеним,
позивач змушений був звернутись до
суду із вказаним позовом.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не
з'явився, хоча належним чином
повідомлявся про день та час розгляду
справи, відомостей про причини його
неявки суду не надходило.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, однак був
належним чином повідомлений про час та
місце розгляду справи у встановленому
законом порядку, про що є відомості у
матеріалах справи.

Суд вважає за можливе розглянути
справу у відсутності представника
відповідача на підставі наявних у
справі доказів.

Дослідивши зібрані по справі докази в
їх сукупності, з'ясувавши дійсні
обставини справи, суд дійшов висновку,
що позов підлягає до задоволення з
таких підстав.

В судовому засіданні встановлено, що
згідно постанови від 16.07.2013 року серії
АА2 №429432, ОСОБА_1., керуючи автомобілем
Тойота Авенсіс, д.н. НОМЕР_1 по
автомобільній дорозі РО6
Улянівка-Миколаїв на 121 км., перевищив
дозволену максимальну швидкість руху
на 26 км/год., чим порушив вимоги ПДР
України. За вказане правопорушення
його було притягнуто до
адмінвідповідальності за ст. 122 ч.1
КУпАП та оштрафовано на 255 грн.

У відповідності до ч.1 ст. 71 КАС України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення.

Відповідно до ст. 69 КАС України
доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в
справі про адміністративне
правопорушення є будь-які фактичні
дані, на основі яких у визначеному
законом порядку (посадова особа)
встановлює наявність чи відсутність
адміністративного правопорушення,
винність даної особи в його вчиненні та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи.

У відповідності до ст. ст. 10-15 Закону
України „Про метрологію та
метрологічну діяльність", на
вимірювання у сфері, у якій їх
результати можуть бути використані у
якості доказу по справі,
розповсюджується державний
метрологічний нагляд. Кожен засіб
вимірювальної техніки має бути
укомплектований документами про
допуск даного типу засобів
вимірювальної техніки для
використання в Україні та про повірку
даного примірника засобу
вимірювальної техніки. Згідно з
вимогами п. 20.2 Інструкції з питань
діяльності підрозділів
дорожньо-патрульної служби
Державтоінспекції МВС України
забороняється застосування технічних
засобів та приладів, які не
сертифіковані в Україні та, які не
пройшли метрологічної повірки або
мають свідоцтво про таку повірку,
термін дії якого минув.. Однак, „Візир"
не проходив процедур державної
експертизи та сертифікації.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх
сукупності, суд приходить до висновку,
що позов підставний та підлягає до
задоволення.

Керуючись ст.ст.6, 8, 9, 11, 69, 71, 86, 158, 160, 162, 163
КАС України, ст.ст. 287,289 Кодексу
України про адміністративні
правопорушення суд , суд, -

п о с т а н о в и в :

Позов задовольнити.

Скасувати постанову серії АА2№429432 від
16.07.2013 року в справі про
адміністративне правопорушення про
накладення адміністративного
стягнення на ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Постанова остаточна та оскарженню не
підлягає.

Суддя:

Павлів В. Р.