Справа № 295/14639/14-а
Суддя: Євпак В.В.
Дата ухвалення: 2014-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:Євпак В.В.
УХВАЛА

іменем України

"26" листопада 2014 р.
Справа № 295/14639/14-а

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Євпак В.В.

суддів:
Капустинського М.М.

Мацького Є.М.,

при секретарі
Волянській О.В. ,

за участю представника відповідача
Молот Є.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_4 на
ухвалу Богунського районного суду м.
Житомира від "20" вересня 2014 р. у справі
за позовом ОСОБА_4 до Управління
Пенсійного фонду України в м.Житомирі
Житомирської області визання дій
незаконними і неправомірними та
зобов'язання вчинити певні дії ,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2014 року позивач звернувся до
Богунського районного суду м.Житомира
з позовом в якому просить визнати
неправомірними дії Управління
Пенсійного фонду України в м.Житомирі
Житомирської області щодо
ненарахування та невиплати в повному
обсязі коштів, передбачених Законом
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»;
зобов'язати відповідача проводити
нарахування та виплату додаткової
пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю та
державної пенсії як особі, віднесеної
до категорії 1, на підставі ст.ст. 50, 54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» починаючи з 01 січня 2000 року
по 25 березня 2005 року, з 01 січня 2006 року
по 11 березня 2009 року, з 16 травня 2011 року
по 30 серпня 2011 року та з 19 червня 2011 року
і до моменту винесення рішення у цій
справі.

Ухвалою Богунського районного суду
м.Житомира від 20 вересня 2014 року позов
ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду
України в м.Житомирі Житомирської
області про визнання дії
(бездіяльність) незаконними і
неправомірними та зобов'язати вчинити
певні дії за період з 01 січня 2000 року по
16 березня 2014 року - залишено без
розгляду.

В частині позовних вимог про визнання
дії (бездіяльність) неправомірними та
зобов'язати вчинити певні дії за період
з 17 березня 2014 року - відкрито скорочене
провадження у справі.

Не погоджуючись з прийнятим судовим
рішенням ОСОБА_4 подав апеляційну
скаргу, в якій посилаючись на порушення
норм матеріального і процесуального
права, просить скасувати ухвалу
Богунського районного суду м.Житомира
від 20 вересня 2014 року в частині
залишення без розгляду позовних вимог,
як таку, яка перешкоджає подальшому
провадженню у справі №295/14639/14-а та
просить справу направити до суду
першої інстанції для продовження
розгляду.

Переглянувши судове рішення, доводи
апеляційної скарги, заслухавши
пояснення представника відповідача,
колегія суддів приходить до висновку
про те, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ст.99 КАС України
для звернення до адміністративного
суду за захистом прав, свобод та
інтересів особи встановлюється
шестимісячний строк, який, якщо не
встановлено інше, обчислюється з дня,
коли особа дізналася або повинна була
дізнатися про порушення своїх прав,
свобод чи інтересів.

Згідно ст.100 КАС України
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд на підставі позовної заяви та
доданих до неї матеріалів не знайде
підстав для визнання причин пропуску
строку звернення до адміністративного
суду поважними, про що постановляється
ухвала.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, щодо
відсутності поважних причин пропуску
строку звернення до суду щодо спірних
виплат. Вказані виплати є щомісячними
платежами і отримувалися позивачем
регулярно. Про невідповідність виплат
позивач повинен був дізнатися, щоразу
після їх отримання, оскільки Закон, на
підставі якого передбачено право
позивача на одержання таких виплат,
оприлюднювався та опубліковувався в
пресі та офіційних виданнях.

Доводи апеляційної скарги щодо
застосування до спірних відносин
строків позовної давності, визначених
Віденською конвенцією про цивільну
відповідальність за ядерну шкоду не
спростовують висновків суду і не
впливають на правильність прийнятого
судового рішення, оскільки відповідно
до приписів ст. 73 Закону України "Про
використання ядерної енергії та
радіаційну безпеку" відповідальність
за шкоду, спричинену Чорнобильською
катастрофою, встановлюється
відповідним законодавством України.

Актом спеціального законодавства, дія
якого спрямована на реалізацію
конституційного права громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, на охорону їх життя і
здоров'я та встановлює
відповідальність за шкоду, спричинену
Чорнобильською катастрофою, є Закон
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

Статтею 70 цього Закону закріплено
право громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
захищати у відповідних державних,
судових органах свої законні інтереси.
При цьому зазначеним Законом строк
звернення до суду з адміністративним
позовом не встановлено.

Крім того, згідно зі ст.ст. 1, 5, 7
Конвенції, відповідальність за ядерну
шкоду несе оператор ядерної установки
або відповідальна за ядерну установку
держава. В свою чергу, управління праці
тане є суб'єктом, відповідальним за
ядерну шкоду (у визначенні Конвенції).

Разом з тим, слід зазначити, що
прецедентна практика Європейського
суду з прав людини, також виходить з
того, що реалізуючі п. 1 ст. 6 Конвенції
про захист прав людини і
основоположних свобод щодо
доступності правосуддя та
справедливого судового розгляду кожна
держава-учасниця цієї Конвенції вправі
встановлювати правила судової
процедури, в тому числі й процесуальні
заборони і обмеження, зміст яких - не
допустити судовий процес у безладний
рух.

Враховуючи вищевикладене, доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду першої інстанції та не
містять фактів невірного застосування
норм процесуального права.

З огляду на викладене колегія суддів
приходить до висновку, що суд першої
інстанції правомірно залишив без
розгляду позовні вимоги ОСОБА_4 за
період з 01 січня 2000 року по 16 березня 2014
року.

Допущена судом першої інстанції описка
в оскаржуваній ухвалі щодо зазначення
по-батькові позивача ОСОБА_4 замість
належного ОСОБА_4, не впливає на
правильність прийнятого судового
рішення і підлягає виправленню судом
першої інстанції в порядку ст.169 КАС
України.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а ухвалу суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують законність та
обґрунтованість ухвали суду першої
інстанції. Ухвала суду першої
інстанції прийнята з дотриманням норм
матеріального та процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга
підлягає залишенню без задоволення, а
ухвала суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без
задоволення, а ухвалу Богунського
районного суду м. Житомира від "20"
вересня 2014 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
її в повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя
В.В. Євпак

судді:
М.М. Капустинський

Є.М. Мацький

Повний текст cудового рішення
виготовлено "27" листопада 2014 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_4 АДРЕСА_1

3- відповідачу/відповідачам:
Управління Пенсійного фонду України в
м.Житомирі Житомирської області
вул.Перемоги, 55,м.Житомир,10003

4-представник позивача ОСОБА_6 АДРЕСА_2

email: ІНФОРМАЦІЯ_1

- ,