Справа № 824/2674/13-а
Суддя: Васильченко Н.В.
Дата ухвалення: 2014-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2014 року
м. Київ К/800/18625/14

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

головуючої судді - Васильченко Н.В.,

суддів: Калашнікової О. В., Чалого С.Я.,

провівши попередній розгляд справи за
касаційною скаргою Державної
реєстраційної служби України на
постанову Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 25 лютого 2014
р. у справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до
Державної реєстраційної служби
України про скасування рішення та
зобов'язання вчинити дії,-

в с т а н о в и л а:

В листопаді 2013 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2
звернулися до суду з адміністративним
позовом, в якому, з урахуванням усної
заяви про уточнення позовних вимог,
просили визнати протиправним та
скасувати рішення Державної
реєстраційної служби України про
відмову у державній реєстрації прав
№4241582 від 23 липня 2013 року; зобов'язати
відповідача зареєструвати право
спільної сумісної власності на підвал
XI площею 19,1 кв.м. в будинку АДРЕСА_1 за
ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_3, ВАТ НАСК
«Оранта» в особі Чернівецької обласної
дирекції ВАТ НАСК «Оранта».

Постановою Чернівецького окружного
адміністративного суду від 13 січня 2014
року позов задоволено.

Постановою Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 25 лютого 2014
року, постанову суду першої інстанції
скасовано та ухвалено нову постанову,
якою позов задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано
рішення про відмову у державній
реєстрації прав №4241582 від 23 липня 2013
року. Зобов'язано Державну
реєстраційну службу України вирішити
питання щодо права реєстрації спільної
сумісної власності на підвал XI площею
19,1 кв.м. в будинку АДРЕСА_1 за ОСОБА_2,
ОСОБА_1, ОСОБА_3, ВАТ НАСК «Оранта» в
Особі Чернівецької обласної дирекції
ВАТ НАСК «Оранта», згідно чинного
законодавства. В задоволенні решти
позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду
апеляційної інстанції, Державна
реєстраційна служба України
звернулася до Вищого
адміністративного суду України з
касаційною скаргою, в якій просить
скасувати рішення суду апеляційної
інстанції в частині задоволення
позовних вимог і ухвалити нове рішення,
яким відмовити в задоволенні позову в
повному обсязі.

Заслухавши доповідача, перевіривши
матеріали справи на предмет повноти та
всебічності дослідження їх судами та
обґрунтованість застосування норм
матеріального права до спірних
правовідносин, вивчивши доводи
касаційної скарги, колегія суддів
підстав для її задоволення не
знаходить, з огляду на наступне.

Судами встановлено, що 14 грудня 2011 року
рішенням апеляційного суду
Чернівецької області, залишено без
змін рішення Першотравневого
районного суду м. Чернівці від 14
вересня 2011 року, яким (окрім іншого):
витребувано підвал XI площею 19,1 кв.м. в
будинку НОМЕР_1 з володіння.
Користування та розпорядження ОСОБА_3
шляхом звільнення від всього майна. Яке
в ньому знаходиться та передано підвал
у спільну сумісну власність
співвласників квартир
будинковолодіння АДРЕСА_1 (резолютивна
частина рішення) (а.с. 8-22).

Головним державним виконавцем
Першотравневого відділу державної
виконавчої служби Чернівецького
міського управління юстиції 4 липня 2012
року, при примусовому виконанні
виконавчого листа №2-64/2011, виданого
20.01.2012 року Першотравневим районним
судом м. Чернівці складено акт, в якому
зазначено, що підвал XI площею 19,1 кв.м. в
будинку АДРЕСА_1 звільнено від всього
майна, яке в ньому знаходиться та
передано підвал у спільну сумісну
власність співвласників квартир
будинковолодіння АДРЕСА_1(а.с. 23).

1 червня 2013 року ОСОБА_1, ОСОБА_2 подали
заяву до Реєстраційної служби
Головного управління юстиції у
Чернівецької області, в якій просили
зареєструвати право спільної сумісної
власності на підвал ХІ площею 19,1 кв.м.
по АДРЕСА_1 за ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_3,
ВАТ НАСК "Оранта" в особі Чернівецької
обласної дирекції ВАТ НАСК "Оранта".

3 липня 2013 року ОСОБА_4 в інтересах НАСК
"Оранта", що діяла на підставі
довіреності, серія і номер: 08-03-29/150-13,
виданої 15.05.2013р. НАСК "Оранта", подала
заяву до Реєстраційної служби
Головного управління юстиції у
Чернівецької області про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень, до
зазначеної заяви додано ряд
документів, що підтверджується карткою
прийому заяви №3602238.

Рішенням №4241582 від 23 липня 2013 року
державний реєстратор прав на нерухоме
майно ОСОБА_5, Державна реєстраційна
служба України, розглянувши заяву про
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень, прийняту 03.07.2013 року, яку
подала ОСОБА_4, що діє на підставі
довіреності, серія і номер: 08-03-29/150-13,
відмовив у державній реєстрації права
власності форма власності: приватна,
спільна сумісна на нежитлове
приміщення, що розташоване АДРЕСА_1, за
суб'єктом: відкрите акціонерне
товариство Національна акціонерна
страхова компанія "Оранта", ОСОБА_1,
ОСОБА_2 (а.с. 43).

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції дійшов висновку про
те, що відповідач приймаючи рішення про
відмову у державній реєстрації прав на
підставі п.4 ч.1 ст..24 Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень» діяв
всупереч критеріїв, визначених ч.3 ст..2
КАС України, оскільки спірне рішення
прийняте: не обґрунтовано, тобто без
урахування усіх обставин, що мають
значення для прийняття рішення; не
розсудливо; та без урахування права
особи на участь у процесі прийняття
рішення, а тому таке рішення є
протиправним підлягає скасуванню.

Скасовуючи постанову суду першої
інстанції та задовольняючи частково
позов, суд апеляційної інстанції
виходив з того, що відповідач,
відмовляючи позивачам в реєстрації
нерухомого майна, діяв протиправно чим
порушив їх право на таку реєстрацію,
оскільки ними було вичерпано усі
можливі заходи визначені
законодавством, які дають можливість
захистити свої права та інтереси.

Визначаючись відносно позовної вимоги
позивачів, про зобов'язання Державної
реєстраційної служби України
зареєструвати право спільної сумісної
власності, суд апеляційної інстанції
дійшов обґрунтованого висновку про
відсутність підстав для її
задоволення.

Так, статтею 162 КАС України, визначено
повноваження суду при вирішенні
справи, зокрема ч. 2 вказаної статті
передбачено, що у разі задоволення
адміністративного позову суд може
прийняти постанову про зобов'язання
відповідача вчинити певні дії. Таку
постанову суд приймає у справах, в яких
позивач оскаржує протиправні дії
відповідача.

При цьому, суд повинен зазначити, яку
саме дію має вчинити відповідач, але не
може втручатися в його компетенцію,
тому що суд не може підміняти державний
орган, рішення, дії або бездіяльність
якого оскаржуються, приймати замість
нього рішення, яке визнається
протиправним, інше рішення, яке б
відповідало закону, та давати вказівки,
які б свідчили про вирішення питань,
які належать до компетенції такого
суб'єкта владних повноважень.

Отже, вирішення питання щодо
зобов'язання відповідача
зареєструвати право спільної сумісної
власності на підвал XI площею 19,1 кв.м. в
будинку АДРЕСА_1 за ОСОБА_2, ОСОБА_1,
ОСОБА_6, ВАТ НАСК «Оранта» в Особі
Чернівецької обласної дирекції ВАТ
НАСК «Оранта» не відноситься до
компетенції адміністративного суду,
оскільки суд може лише дати оцінку, в
даному випадку, діям суб'єкта владних
повноважень.

Зважаючи на викладене, з метою
належного захисту прав позивачів, суд
апеляційної інстанції обґрунтовано
зобов'язав в зазначеній вище частині
Державну реєстраційну службу України
вирішити питання щодо права реєстрації
спільної сумісної власності на підвал
XI площею 19,1 кв.м. в будинку АДРЕСА_1 в
ОСОБА_7 за ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_8, ВАТ
НАСК «Оранта» в Особі Чернівецької
обласної дирекції ВАТ НАСК «Оранта»,
виходячи із обставин, встановлених
рішеннями судів та на підставі діючого
законодавства з вказаних питань.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно ч.3 ст.2 КАС України, у справах
щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії»); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5) добросовісно; 6)
розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийнятгя рішення; 10)
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Відповідно до ст..71 КАС України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Однак, відповідачем під час розгляду
справи в суді не надано, жодного
належного та допустимого доказу, який
би підтверджував правомірність його
рішення.

Таким чином, враховуючи зазначене вище,
колегія суддів погоджується з
висновком суду апеляційної інстанції
щодо визнання протиправним та
скасувати рішення про відмову у
державній реєстрації прав №4241582 від 23
липня 2013 року та зобов'язання Державну
реєстраційну службу України вирішити
питання щодо права реєстрації спільної
сумісної власності на підвал XI площею
19,1 кв.м. в будинку АДРЕСА_1 за ОСОБА_2,
ОСОБА_1, ОСОБА_3, ВАТ НАСК «Оранта» в
Особі Чернівецької обласної дирекції
ВАТ НАСК «Оранта», згідно чинного
законодавства.

Колегія суддів вважає, що касаційна
скарга задоволенню не підлягає,
оскільки судові рішення першої та
апеляційної інстанцій постановлені з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, правова оцінка
обставинам у справі дана вірно,
твердження касаційної скарги
зазначені висновки судів не
спростовують.

Відповідно до ст. 224 КАС України суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 220, 220-1, 224, 230, 231 КАС України,
колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Державної
реєстраційної служби України
відхилити.

Постанову Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 25 лютого 2014
р. у справі №824/2674/13-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути переглянута Верховним Судом
України з підстав, у строки та в
порядку, встановленими статтями 236 - 238,
239-1 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно

Суддя
Н.В.
Васильченко