Справа № 826/16663/14
Суддя: Бояринцева М.А.
Дата ухвалення: 2014-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 листопада 2014 року №
В приміщенні Окружного
адміністративного суду міста Києва за
адресою у м. Києві по вул.
Великій Васильківській, 81-а, Окружний
адміністративний суд міста Києва у
складі головуючого Бояринцевої М.А.,
розглянувши в порядку скороченого
провадження адміністративну справу
за позовом Управління Пенсійного фонду
України у Дніпровському районі м.Києва
до Приватного малого підприємства
"Тор" про стягнення заборгованості
Управління Пенсійного фонду України у
Дніпровському районі м. Києва
звернулося до суду з позовом про
стягнення з Приватного малого
підприємства "Тор" заборгованості у
розмірі 3 400,76 грн.
Ухвалою суду від 31 жовтня 2014 року
відкрито скорочене провадження у
справі та зобов'язано відповідача у
десятиденний строк з дня одержання
копії цієї ухвали, але не пізніше 21
листопада 2014 року подати до суду
заперечення проти позову та всі докази
на їх підтвердження.
Відповідач у визначений судом строк
заперечення на позовну заяву не надав,
заяву про визнання позову також суду не
надіслав. Відповідачу була надіслана
ухвала про відкриття скороченого
провадження за адресою, зазначеною в
Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців.

За правилами, встановленими пунктом 4
статті 33 Кодексу адміністративного
судочинства України у разі ненадання
особами, які беруть участь у справі,
інформації щодо їх поштової адреси
судовий виклик або судове повідомлення
надсилаються юридичним особам та
фізичним особам-підприємцям - за
адресою місцезнаходження (місця
проживання), що зазначена в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців.

У разі відсутності осіб, які беруть
участь у справі, за такою адресою
вважається, що судовий виклик або
судове повідомлення вручене їм
належним чином.

В обґрунтування заявлених вимог
позивач посилається на закони України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування", Інструкцію про
порядок обчислення і сплати
страхувальниками та застрахованими
особами внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування до
Пенсійного фонду України, затверджену
постановою правління Пенсійного фонду
України від 19 грудня 2003 року № 21-1, та
зазначає, що Приватне мале
підприємство "Тор" має заборгованість
по сплаті уми фінансових санкцій
(штрафу) та пені в розмірі 3 400,76 грн.

Розглянувши подані документи і
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, оцінивши докази, які
мають юридичне значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, суд
приходить до наступних висновків.

Приватне мале підприємство "Тор" () є юридичною особою та
перебуває на обліку в Управлінні
Пенсійного фонду України у
Дніпровському районі м. Києва.

Статтею 1 Закону України від 09.07.2003 №
1058-IV "Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" (в редакції, яка
діяла на час виникнення спірних
правовідносин, далі - Закон № 1058-ІV)
визначено, що страхові внески - це кошти
відрахувань на соціальне страхування
та збір на обов'язкове державне
пенсійне страхування, сплачені згідно
із законодавством, що діяло раніше;
кошти, сплачені на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування
відповідно до цього Закону.

Згідно частини першої статті 15 Закону
№ 1058-ІV платниками страхових внесків
до солідарної системи є
страхувальники, зазначені в статті 14
цього Закону, і застраховані особи,
зазначені в частині першій статті 12
цього Закону.

Абзацом 2 пункту 1 статті 14 Закону №
1058-ІV встановлено, що страхувальниками
відповідно до цього Закону є
роботодавці: підприємства, установи і
організації, створені відповідно до
законодавства України, незалежно від
форми власності, виду діяльності та
господарювання, об'єднання громадян,
профспілки, політичні партії (у тому
числі філії, представництва,
відділення та інші відокремлені
підрозділи зазначених підприємств,
установ, організацій, об'єднань
громадян, профспілок, політичних
партій, які мають окремий баланс і
самостійно ведуть розрахунки із
застрахованими особами), фізичні особи
- суб'єкти підприємницької діяльності
та інші особи (включаючи юридичних та
фізичних осіб - суб'єктів
підприємницької діяльності, які обрали
особливий спосіб оподаткування
(фіксований податок, єдиний податок,
фіксований сільськогосподарський
податок, придбали спеціальний торговий
патент), які використовують працю
фізичних осіб на умовах трудового
договору (контракту) або на інших
умовах, передбачених законодавством,
або за договорами цивільно-правового
характеру, - для осіб, зазначених у
пунктах 1, 10, 15 статті 11 цього Закону.

Частинами третьою та четвертою статті
15 Закону № 1058-ІV встановлено, що
страхувальники набувають статусу
платників страхових внесків до
Пенсійного фонду з дня взяття їх на
облік територіальним органом
Пенсійного фонду, а особи, визначені
частиною першою статті 12 цього Закону, -
з дня набрання чинності договором про
їх добровільну участь; взяття на облік
до Пенсійного фонду страхувальників,
зазначених у статті 14 цього Закону,
здійснюється на підставі відомостей з
реєстраційної картки, наданих
державним реєстратором згідно із
Законом України "Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців", не пізніше
наступного робочого дня з дня
отримання зазначених відомостей
територіальними органами Пенсійного
фонду.

Згідно частини шостої статті 19 Закону
№ 1058-ІV передбачено, що страхові внески
нараховуються незалежно від джерел їх
фінансування, форми, порядку, місця
виплати та використання, а також
незалежно від того, чи були зазначені
суми фактично виплачені після їх
нарахування до сплати.

Крім того, відповідно до частини шостої
статті 20 Закону № 1058-ІV страхувальники
зобов'язані сплачувати страхові
внески, нараховані за відповідний
базовий звітний період, не пізніше ніж
через 20 календарних днів із дня
закінчення цього періоду.

Як встановлено підпунктом 5.1.4
Інструкції про порядок обчислення і
сплати страхувальниками та
застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України, затвердженої постановою
правління Пенсійного фонду України №
21-1 від 19 грудня 2003 року (у редакції, яка
діяла на час виникнення спірних
правовідносин), нараховані за
відповідний базовий звітний період
страхові внески сплачуються
платниками шляхом перерахування
безготівкових сум з їх банківських
рахунків не пізніше ніж через 20
календарних днів із дня закінчення
цього періоду незалежно від виплати
заробітної плати (доходу), на суми яких
нараховуються страхові внески.

Відповідно до статті 106 Закону Закону
№ 1058-ІV виконавчі органи Пенсійного
фонду застосовують до страхувальників
такі фінансові санкції за несплату
(неперерахування) або несвоєчасну
сплату (несвоєчасне перерахування)
страхувальниками страхових внесків, у
тому числі донарахованих
страхувальниками або територіальними
органами Пенсійного фонду,
накладається штраф залежно від строку
затримки платежу в розмірі:

10 відсотків своєчасно не сплачених
зазначених сум - у разі затримки їх
сплати у строк до 30 календарних днів
включно;

20 відсотків зазначених сум - у разі
затримки їх сплати у строк до 90
календарних днів включно;

50 відсотків зазначених сум - у разі
затримки їх сплати понад 90 календарних
днів.

Одночасно на суми своєчасно не
сплачених (не перерахованих) страхових
внесків і фінансових санкцій
нараховується пеня в розмірі 0,1
відсотка зазначених сум коштів,
розрахована за кожний день
прострочення платежу;

Нарахування пені, передбаченої
частинами дев'ятою і десятою цієї
статті, починається з першого
календарного дня, що настає за днем
настання строку відповідного платежу,
до дня його фактичної сплати
страхувальником, або з першого
календарного дня, що настає за днем
закінчення строку перерахування
(зарахування) відповідних сум, до дня їх
фактичного перерахування (зарахування)
банками та організаціями, які
здійснюють виплату і доставку пенсій.

У разі оскарження страхувальниками,
банками та організаціями, які
здійснюють виплату і доставку пенсій,
вимоги про сплату недоїмки або рішення
про накладення штрафу нарахування пені
зупиняється з дня подання скарги до
органу Пенсійного фонду або позову до
суду.

Про нарахування пені та накладення
штрафів, передбачених частинами
дев'ятою і десятою цієї статті,
посадові особи виконавчих органів
Пенсійного фонду в порядку,
встановленому правлінням Пенсійного
фонду, виносять рішення, які протягом
трьох робочих днів із дня їх винесення
надсилаються страхувальнику, банку чи
організації, яка здійснює виплату і
доставку пенсій.

Суми пені та штрафів, передбачених
частинами дев'ятою і десятою цієї
статті, підлягають сплаті
страхувальником, банком чи
організацією, яка здійснює виплату і
доставку пенсій, протягом десяти
робочих днів з дня одержання
відповідного рішення. При цьому в цей
же строк страхувальник, банк чи
організація, яка здійснює виплату і
доставку пенсій, має право оскаржити
зазначене рішення до вищого органу
Пенсійного фонду або в судовому
порядку з одночасним обов'язковим
письмовим повідомленням про це
відповідного виконавчого органу
Пенсійного фонду, яким прийнято це
рішення.

Оскарження рішення виконавчого органу
Пенсійного фонду про нарахування пені
та накладання штрафів зупиняє строки
їх сплати до винесення вищим органом
Пенсійного фонду або судом рішення у
справі. Строки сплати фінансових
санкцій також призупиняються до
винесення судом рішення в разі
оскарження страхувальником вимоги про
сплату недоїмки, якщо накладення
фінансових санкцій пов'язано з її
виникненням або несвоєчасною сплатою.

У разі якщо страхувальник, банк чи
організація, яка здійснює виплату і
доставку пенсій, отримали рішення про
нарахування пені та накладення штрафу,
передбачених частинами дев'ятою і
десятою цієї статті, і не сплатили
зазначені в них суми фінансових
санкцій протягом десяти робочих днів, а
також не оскаржили це рішення чи не
повідомили у цей строк відповідний
виконавчий орган Пенсійного фонду про
його оскарження, воно передається для
виконання державній виконавчій службі
та страхувальнику.

Суми пені та фінансових санкцій,
застосованих за порушення порядку та
строків обчислення, нарахування та
сплати страхових внесків стягуються в
тому ж порядку, що й недоїмка із сплати
страхових внесків.

Суми пені та штрафів можуть бути
включені до вимоги про сплату недоїмки,
якщо застосування цих фінансових
санкцій пов'язано з виникненням та
сплатою недоїмки.

Строк давності щодо стягнення
недоїмки, пені та штрафів не
застосовується.

Як вбачається з матеріалів справи,
рішенням УПФУ в Дніпровському районі м.
Києва № 1064 від 15.09.2005 року до Приватного
підприємства "Тор" застосовано штраф у
розмірі 10%, що дорівнює 814, 84 грн. та пеню
у розмірі 98, 24 грн. Рішенням № 2191 від
12.12.2006 року до товариства застосовано
штраф у розмірі 10% - 1392, 20 грн. та
нараховано пеню у розмірі 1447, 45 грн.
Рішення отримані головним бухгалтером
відповідача 15 вересня 2005 року та 12
грудня 2006 року відповідно.

В січні 2007 року позивачем надіслано
вимогу № Ю-28 від 02.01.2007 року на загальну
суму 3752, 43 грн., з яких штраф складає 2207,
04 грн., пеня - 1545, 69 грн. Вимога отримана
директором підприємства 29.01.2007 року, що
підтверджується копією
рекомендованого повідомлення. Проте
відповідно до картки особового рахунку
Приватним малим підприємством "Тор"
заборгованість сплачено в розмірі 351, 97
грн. Заборгованість складає 3400, 76 грн.

На час звернення Управління Пенсійного
фонду України у Дніпровському районі м.
Києва до суду, відповідачем
заборгованість не погашена.

Відповідно до частини сьомої
Прикінцевих та перехідних положень
Закону України від 08.07.2010 № 2464-VІ "Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" (із змінами і
доповненнями) стягнення
заборгованості із сплати страхових
внесків за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування та сум
штрафних санкцій, нарахованих та/або не
сплачених у період до 1 січня 2011 року, в
тому числі страхових внесків, строк
сплати яких на 1 січня 2011 року не настав,
здійснюється фондами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування відповідно до
законодавства, що діяло на момент
виникнення такої заборгованості або
застосування штрафних санкцій.
Погашення заборгованості з
використанням коштів, що надходять у
рахунок сплати єдиного внеску,
забороняється.

На період до повного стягнення
заборгованості із сплати страхових
внесків за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування та сум
штрафних санкцій, нарахованих та/або не
сплачених у період до 1 січня 2011 року, в
тому числі нарахованих внесків, строк
сплати яких на 1 січня 2011 року не настав,
та відповідних штрафних санкцій за
фондами загальнообов'язкового
державного соціального страхування
зберігаються повноваження щодо
контролю за правильністю нарахування,
своєчасністю сплати страхових внесків,
застосування фінансових санкцій, якими
вони були наділені до набрання
чинності цим Законом.

Недоїмка не підлягає списанню, у тому
числі в разі укладення із
страхувальником мирової угоди
відповідно до вимог Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом",
крім випадків повної ліквідації
юридичної особи або смерті фізичної
особи, визнання її безвісно відсутньою,
оголошення померлою чи недієздатною,
щодо яких відсутні особи, які
відповідно до цього Закону мають нести
зобов'язання із сплати страхових
внесків (частина шоста статті 106 Закону
№ 1058- ІV).

Відповідно до Указу Президента України
від 06.04.2011 № 384/2011 "Про Положення про
Пенсійний фонд України" основним
завданням Пенсійного фонду України є,
зокрема, стягнення у передбаченому
законодавством порядку своєчасно не
нарахованих та/або не сплачених сум
єдиного внеску, страхових внесків та
інших платежів.

Кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу
(стаття 71 Кодексу адміністративного
судочинства України). Проте,
відповідачем доказів щодо сплати боргу
чи своєчасного перерахування
страхових внесків до Пенсійного фонду
України суду не пред'явлено.

Беручи до уваги те, що суму боргу до
Пенсійного фонду України у розмірі 3 400,
76 грн. відповідач у встановлені
законодавством строки не сплатив;
наявність у нього вказаної
заборгованості підтверджується
витягом з облікової картки платника
страхових внесків до Пенсійного фонду
України - відповідача; доказів
погашення відповідачем зазначеної
заборгованості станом на день розгляду
цього спору не надано, суд приходить до
висновку про обґрунтованість позовних
вимог та вважає їх такими, що
підлягають задоволенню у повному
обсязі.

Оскільки спір вирішено на користь
суб'єкта владних повноважень,
звільненого від сплати судового збору,
а також за відсутності витрат позивача
- суб'єкта владних повноважень,
пов'язаних із залученням свідків та
проведенням судових експертиз, судові
витрати (судовий збір) стягненню з
відповідача не підлягають.

Керуючись статтями 98, 160-163, 1832, 254, 256
Кодексу адміністративного судочинства
України, Окружний адміністративний суд
міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов Управління Пенсійного фонду
України у Дніпровському районі м. Києва
задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного малого
підприємства "Тор" (юридична адреса: 02002,
м. Київ, вул. Мільчакова, 5, кв. 28,
) на користь Управління
Пенсійного фонду України у
Дніпровському районі м. Києва
(місцезнаходження: 02094, м. Київ,
вул. Мініна, 4-А, ) на р/р
03 в ГУ Ощадбанку по м. Києву та
Київській області, МФО 322669
заборгованість у розмірі 3 400 (три
тисячі чотириста) грн. 76 коп.

Постанова набирає законної сили в
порядку, встановленим статтею 254
Кодексу адміністративного судочинства
України. Постанова може бути оскаржена
до суду апеляційної інстанції протягом
десяти днів за правилами,
встановленими статтями 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України, шляхом подання через суд
першої інстанції апеляційної скарги.

Відповідно до пунктів 9, 10 статті 183-2
Кодексу адміністративного судочинства
України постанова, прийнята у
скороченому провадженні, крім випадків
її оскарження в апеляційному порядку, є
остаточною. У разі оскарження в
апеляційному порядку постанови,
прийнятої у скороченому провадженні,
ухвала суду апеляційної інстанції по
такій справі є остаточною і оскарженню
не підлягає.

Суддя
М.А. Бояринцева