Справа № 223/766/14-а
Суддя: Жамбровський С. І.
Дата ухвалення: 2014-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 223/766/14-а
Провадження №
У Х В А Л А

25 листопада 2014 року

місто Вугледар

Вугледарський міський суд Донецької
області, діючий як місцевий
адміністративний суд, в складі:
головуючого – судді Жамбровського С.І.,
при секретарі Соколовій Л.М., за участю
представника Вугледарського міського
управління праці та соціального
захисту населення ОСОБА_1, розглянувши
у відкритому судовому засіданні в
приміщенні Вугледарського міського
суду заяву стягувача ОСОБА_2 про зміну
способу і порядку виконання рішення
суду, -

ВСТАНОВИВ:

Стягувач ОСОБА_2 звернулась до
Вугледарського міського суду, діючого
як місцевий адміністративний суд, з
заявою про зміну способу і порядку
виконання рішення суду, в якій вказано
що:

6 червня 2014 року набрало чинності
рішення Вугледарського міського суду
Донецької області по справі №223/475/14-а,
яким вирішено зобов’язати
Вугледарське МУ ПСЗН здійснити
перерахунок та виплату ОСОБА_2
державної допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку, з 14 жовтня 2013 року по 31 грудня 2013
року, а вразі не виконання судового
рішення добровільно, стягнути на
користь ОСОБА_2 не доплачену суму за
період з 14 жовтня 2013 року по 31 грудня 2013
року. Як зазначає стягувач, в
резолютивній частині судового рішення
суду не зазначена сума, яка підлягає
стягненню з Вугледарського МУ ПСЗН, а
була зазначена лише на стадії
виконавчого провадження. Рішення
добровільно боржником не виконане.
Обставинами, що ускладнюють виконання
судового рішення, є відсутність коштів
на рахунку відповідача для здійснення
виплат за судовим рішенням. Стягувач
просить суд змінити спосіб і порядок
виконання рішення Вугледарського
міського суду Донецької області від 19
червня 2014 року по справі 223/475/14-а з
зобов’язального характеру на
стягнення з Вугледарського МУ ПСЗН на
користь ОСОБА_2 не доплаченої суми
державної допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку за період з 14 жовтня 2013 року по 31
грудня 2013 року, і вказати стягнути
(нараховану) відповідачем суму 2178,39 грн.

Стягувач в судове засідання не
з’явилась, надала суду клопотання про
розгляд справи за її відсутності.

Представник боржника Вугледарського
МУ ПСЗН в судовому засіданні пояснила,
що вони не можуть добровільно
виплатити нараховану суму 2178,39 грн., так
як вона повинна бути стягнута в
примусовому порядку, передбаченому
«Порядком виконання рішень про
стягнення коштів державного та
місцевих бюджетів або боржників»,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України №845 від 3 серпня 2011
року.

Суд, вивчивши заяву стягувача та
доданих до неї матеріалів,
ознайомившись з обліковою справою та
перепискою по цій справі
Вугледарського МУ ПСЗН, дійшов
висновку, що в задоволенні вимог слід
відмовити з наступних підстав:

Згідно з ч.1 ст.263 КАС України за
наявності обставин, що ускладнюють
виконання судового рішення
(відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, із
поданням, а особа, яка бере участь у
справі, та сторона виконавчого
провадження - із заявою про
відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення. Питання про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення може бути
розглянуто також за ініціативою суду.

В заяві про зміну способу і порядку
виконання рішення суду стягувач не
вказала, який спосіб і порядок
виконання рішення суду потрібно
змінити, тоді як, фактично, стягувач
ОСОБА_2 просить суд винести додаткове
рішення, в резолютивній частині якого
вказати про стягнення конкретної суми
незаконно недоплаченої суми 2178 грн. 39
коп., що неможливо виконати, оскільки
вказана сума нарахована на виконання
судового рішення, і під час розгляду
справи її законність судом не
досліджувалась, оскільки суд не має
права самостійно робити нарахування,
чим підміняти державний орган.

Із заяви ОСОБА_2 та дослідженої справи
суд вбачає, що з вини посадових осіб
Вугледарського МУ ПСЗН цей орган
перетворився з державного органу
соціального захисту населення на орган
знущання над незахищеним населенням,
так як з їх вини стягувач втратила
приблизно 20000 гривень, які можуть бути
повернуті через кримінальне
провадження, і знову навмисно не
виконують свої обов’язки, навіть за
рішенням Вугледарського міського суду
від 19 червня 2014 року, яке набрало
чинності 6 серпня 2014 року після
оголошення ухвали Донецького
апеляційного адміністративного суду,
який відмовив в задоволенні
апеляційної скарги УПСЗН і визнав
рішення таким, що відповідає вимогам
матеріального і процесуального
законодавства, і залишив його в силі.
Вказана бездіяльність як посадових
осіб Вугледарського МУ ПСЗН, так і
працівників ДВС Вугледарського
міського управління юстиції
підпадають під ознаки кримінального
злочину, відповідальність за яке
передбачено ст.382 Кримінального
кодексу України - невиконання судового
рішення, а тому суд, з метою припинення
злочинної бездіяльності посадових
осіб і захисту прав ОСОБА_2, змушений
роз’яснити порядок виконання рішення,
не зважаючи на те, що рішення виписано
однозначно і зрозуміло для виконання.

Відповідно до ч.5 ст.124 Конституції
України судові рішення ухвалюються
судами іменем України і є обов'язковими
до виконання на всій території України.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче
провадження», в редакції чинній на час
виникнення спірних правовідносин,
визначено, що виконавче провадження як
завершальна стадія судового
провадження та примусове виконання
рішень інших органів (посадових осіб) -
це сукупність дій органів і посадових
осіб, визначених у цьому Законі, що
спрямовані на примусове виконання
рішень судів та інших органів
(посадових осіб), які провадяться на
підставах, в межах повноважень та у
спосіб, визначених цим Законом, іншими
нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до цього Закону
та інших законів, а також рішеннями, що
відповідно до цього Закону підлягають
примусовому виконанню.

Згідно з ч.1 ст.11 Закону України «Про
виконавче провадження» державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених цим Законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч.1 ст.6 Закону України
«Про виконавче провадження» державний
виконавець зобов'язаний
використовувати надані йому права
відповідно до закону і не допускати у
своїй діяльності порушення прав та
законних інтересів фізичних і
юридичних осіб.

Дії державного виконавця, його відмова
від вчинення певної виконавчої дії,
зволікання з вчиненням виконавчих дій,
а також відмова у задоволенні заяви про
відвід державного виконавця можуть
бути обмежені особами, які беруть
участь у виконавчому проваджені або
залучаються до виконавчих дій у
встановленому Законом України «Про
виконавче провадження» порядку.

Частиною 1 ст.49 Закону України «Про
виконавче провадження», передбачено що
виконавче провадження підлягає
закінченню у разі фактичного виконання
в повному обсязі рішення згідно з
виконавчим документом.

Отримавши необхідні документи для
виконання рішення суду, ДВС
Вугледарського міського управління
юстиції відкрило провадження і
надіслало для виконання
Вугледарському МУ ПСЗН, яке виконало
його частково, лише нарахувало 2178 грн. 39
коп., незаконно не сплаченої допомоги.
Жодної дії для виплати нарахованої
суми не виконали, платіжні документи з
реквізитами та весь пакет документів
для сплати до Державної казначейської
служби України у Волноваському районі
Донецької області, з якою укладено
договір про здійснення розрахунків
касового обслуговування від 15 серпня
2014 року, не надіслали, чим грубо
порушили п.3 і інші норми «Порядку
виконання рішень про стягнення коштів
державного та місцевих бюджетів або
боржників», затвердженого Постановою
Кабінету Міністрів України №845 від 3
серпня 2011 року, яким передбачено, що
рішення про стягнення коштів
державного та місцевих бюджетів або
боржників виконується на підставі
виконавчих документів виключно
органами Казначейства у порядку
черговості надходження таких
документів (про стягнення коштів
державного та місцевих бюджетів – з
попереднім інформуванням Мінфіну, про
стягнення коштів боржників – у межах
відповідних бюджетних призначень,
наданих бюджетних асигнувань (залишків
коштів на рахунках підприємств,
установ, організацій).

Не підготувавши «виконавчі документи»
і не замовивши кошти у межах
відповідних бюджетних призначень,
наданих бюджетних асигнувань (залишків
коштів на рахунках організацій), щоб
дозволити казначейству виконати
рішення суду від 19 липня 2014 року, в
якому чітко вказано про примусове
стягнення нарахованої суми (якою є 2178
грн. 39 коп.).

Маючи всі необхідні документи для
виконання судового рішення по справі
№223/475/14-а, примусово, як це вказано в
рішенні, в разі не виконали його
добровільно посадові особи
Вугледарського МУ ПСЗ передчасно,
безпідставно та незаконно, не
виконавши покладених обов’язків,
тобто проявивши халатність, винесли
постанову ВП №45129421 від 3 грудня 2014 року,
на підставі якої повернули виконавчі
документи стягувачці.

Як вбачається з інформаційного листа
Вищого адміністративного суду України
від 18 лютого 2014 року №212/11/14-14, згідно зі
ст.17 Закону України «Про виконання
рішень Європейського суду з прав
людини» суди застосовують при розгляді
справ Конвенцію про захист прав людини
і основних свобод та практику Суду як
джерело права.

Європейський суд з прав людини в пункті
74 рішення у справі «ОСОБА_3 проти
Італії» зазначив, що орган державної
влади не має права посилатися на брак
коштів на виправдання неспроможності
виконати судове рішення про виплату
боргу.

Водночас статтею 6 Конвенції
передбачено право на справедливий суд.

Європейський суд з прав людини в пункті
40 рішення у справі «Горнсбі проти
Греції» зазначив, що право на суд було б
ілюзорним, якби національна правова
система Договірної держави допускала
невиконання остаточного та
обов'язкового судового рішення на
шкоду одній зі сторін.

Якщо адміністративний (виконавчий)
орган відмовляється виконувати, не
виконує чи затягує виконання судового
рішення, то передбачені статтею 6
гарантії, які забезпечуються стороні
на етапі судового розгляду справи,
фактично втрачають свій сенс (рішення у
справі «Піалопулос та інші проти
Греції», пункт 68).

Умови і порядок виконання рішень судів
та інших органів (посадових осіб), що
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі
невиконання їх у добровільному порядку
визначено Законом України «Про
виконавче провадження».

Відповідно до частин першої - третьої
статті 75 Закону України «Про виконавче
провадження» після відкриття
виконавчого провадження за виконавчим
документом, що зобов'язує боржника
вчинити певні дії або утриматися від їх
вчинення, державний виконавець
перевіряє виконання рішення не пізніше
ніж на наступний день після закінчення
строку, встановленого частиною другою
статті 25 цього Закону для самостійного
виконання рішення. Якщо рішення
підлягає негайному виконанню, його
виконання перевіряється не пізніше
наступного робочого дня після
відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання зазначених вимог
без поважних причин державний
виконавець накладає на боржника штраф
відповідно до статті 89 цього Закону і
не пізніше п'яти робочих днів з дня його
накладення повторно перевіряє стан
виконання рішення.

Якщо рішення не виконано і виконання
може бути проведено без участі
боржника, державний виконавець
організовує виконання відповідно до
повноважень, наданих йому законом, та
вносить подання (повідомлення)
правоохоронним органам для
притягнення боржника до
відповідальності згідно із законом.
При цьому на боржника повторно
накладається штраф у порядку,
встановленому статтею 89 цього Закону.

У разі якщо виконати рішення без участі
боржника неможливо, державний
виконавець накладає на боржника штраф
відповідно до статті 89 цього Закону та
вносить подання (повідомлення)
правоохоронним органам для
притягнення боржника до
відповідальності згідно із законом,
після чого виносить постанову про
закінчення виконавчого провадження,
яка затверджується начальником
відділу, якому безпосередньо
підпорядкований державний виконавець,
і повертає виконавчий документ до суду
чи іншого органу (посадової особи), що
його видав.

Відповідно до положень частини першої
статті 89 Закону України "Про виконавче
провадження" у разі невиконання без
поважних причин у встановлений
державним виконавцем строк рішення, що
зобов'язує боржника виконати певні дії,
та рішення про поновлення на роботі
державний виконавець виносить
постанову про накладення штрафу на
боржника - фізичну особу від десяти до
двадцяти неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян; на посадових осіб -
від двадцяти до сорока
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян; на боржника - юридичну особу -
від сорока до шістдесяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян та встановлює новий строк
виконання.

Частиною другою цієї ж статті
встановлено, що у разі повторного
невиконання рішення боржником без
поважних причин державний виконавець у
тому ж порядку накладає на нього штраф
у подвійному розмірі та звертається до
правоохоронних органів з поданням
(повідомленням) про притягнення
боржника до кримінальної
відповідальності відповідно до закону.

В ході бесіди головуючого по справі з
державним виконавцем встановлено, що
посадовим особам ДВС Вугледарського
міського управління юстиції невідомо
про існування «Порядку погашення
заборгованості за рішенням суду,
виконання яких гарантується державою»,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 3 вересня 2014 р. №
440, де чітко в п.2 вказано, що виконання
рішення в повному обсязі - повна
фактична виплата особі, на користь якої
ухвалено рішення суду, суми коштів, яка
визначена рішенням, а також повне
фактичне вчинення дій щодо майна за
рішенням зобов’язального характеру. В
п.3 цієї Постанови передбачено, що
рішення подаються до органів державної
виконавчої служби за
місцезнаходженням боржника для
проведення їх обліку, інвентаризації
заборгованості та подальшої передачі
до органів, що здійснюють казначейське
обслуговування бюджетних коштів, для
погашення заборгованості, а в пунктах з
5 по 16 по днях розписані дії державного
виконавця призначеного відповідальним
за виконання рішення суду.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.158-160, 165, 170 КАС України, суд –

УХВАЛИВ:

В задоволенні вимог, викладених в заяві
стягувача ОСОБА_2, про зміну способу і
порядку виконання рішення суду по
справі №223/475/14-а відмовити.

Роз’яснити стягувачу ОСОБА_2, що
рішення про стягнення коштів з
державного та місцевих бюджетів або
боржників виконується на підставі
виконавчих документів виключно
органами Казначейства у порядку
черговості надходження таких
документів. Якщо працівники
Вугледарського міського управління
праці та соціального захисту населення
добровільно не виконають рішення суду,
виставивши платіжні документи з
належним чином завіреною копією
рішення суду відповідно до «Порядку
погашення заборгованості за рішеннями
суду, виконання яких гарантується
державою», затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 3
вересня 2014 р. № 440, та «Порядку
виконання рішень про стягнення коштів
державного та місцевих бюджетів або
боржників», затвердженого Постановою
Кабінету Міністрів України №845 від 3
серпня 2011 року, стягувач має право
повторно звернутись до Державної
виконавчої служби Вугледарського
міського управління юстиції з заявою
про примусове виконання рішення, з
додатком відповідно до п.4 «Порядку
погашення заборгованості за рішеннями
суду, виконання яких гарантується
державою», затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 3
вересня 2014 р. № 440.

Роз’яснити посадовим особам
Вугледарського міського управління
праці та соціального захисту
населення, що вони зобов’язанні в
загальному порядку проводити виплати,
направляти документи про стягнення з
Вугледарського міського управління
праці та соціального захисту населення
до Управління Державної казначейської
служби України у Волноваському районі,
і лише отримавши відмову в виплаті
повідомляти про неможливість виплати,
в протилежному випадку їх дії
підпадають під ознаки злочину,
відповідальність за який передбачене
ст.382 Кримінального кодексу України –
невиконання судових рішень.

Посадовим особам Державної виконавчої
служби Вугледарського міського
управління юстиції роз’яснити, що
вразі повторного не виконання рішення
Вугледарського міського суду від 18
червня 2014 року по справі №223/475/14-а, і не
виконання вимог Закону України «Про
виконавче провадження» та вказаних
вище Порядків, де поетапно роз’яснені
їх дії, вони можуть бути притягнуті до
кримінальної відповідальності за ст.382
Кримінального кодексу України –
невиконання судових рішень.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може
бути подана до Апеляційного суду
Донецької області протягом п’яти днів
через Вугледарський міський суд. Особи,
які брали участь у справі, але не були
присутні в судовому засіданні під час
проголошення судової ухвали, можуть
подати апеляційну скаргу протягом 5
днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Суддя Вугледарського

міського суду
ОСОБА_4