Справа № 826/17833/14
Суддя: Клочкова Н.В.
Дата ухвалення: 2014-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1 1/477
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

18 листопада 2014 року 13:03
№ 826/17833/14

Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі судді Клочкової Н.В., при
секретарі судового засідання Легейді
Я.А., розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу

за поданням Державної податкової
інспекції у Святошинському районі
Головного управління Міндоходів у м.
Києві до Комунального підприємства
"Дирекція з утримання та
обслуговування житлового фонду в
Святошинському районі м. Києва" про
стягнення заборгованості, за участі
представників сторін:

представника позивача Бідзян А.К.,

представник відповідача не прибув,

На підставі частини 3 статті 160 Кодексу
адміністративного судочинства України
в судовому засіданні 18.11.2014 проголошено
вступну та резолютивну частини
постанови.

ВСТАНОВИВ:

Державна податкова інспекція у
Святошинському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві (далі -
ДПІ у Святошинському районі ГУ
Міндоходів у м. Києві або позивач)
звернулася до Окружного
адміністративного суду міста Києва з
поданням до комунального підприємства
"Дирекція з утримання та
обслуговування житлового фонду в
Святошинському районі м. Києва" (далі -
відповідач) про стягнення податкового
боргу в розмірі 795188,13 грн., кошти
зарахувати на:

- податок на додану вартість у сумі
354931,44 грн. на р/р 0009 в ГУ ДКСУ у м.
Києві, МФО 820019, КЕКД 14010100, одержувач -
УДКС у Святошинському районі у м. Києві,
ідентифікаційний код 37962074;

- земельний податок з юридичних осіб у
сумі 440256,69 грн. на р/р 0009 в ГУ ДКСУ у
м. Києві, МФО 820019, КЕКД 13050100, одержувач -
УДКС у Святошинському районі у м. Києві,
ідентифікаційний код 37962074.

В обґрунтування свого подання ДПІ у
Святошинському районі ГУ Міндоходів у
м. Києві посилається на те, що станом на
день звернення до суду відповідач має
податковий борг перед бюджетом у сумі
795188,13 грн., а саме, заборгованість по
податку на додану вартість та
земельному податку з юридичних осіб.
Податковим органом виставлялась
податкова вимога від 03.09.2014 № 2124-25, яка
була отримана головним бухгалтером
підприємства 16.09.2014 (т. 1, арк. 7). Однак, на
дату звернення до суду відповідачем не
сплачено податковий борг. З огляду на
це, позивач просив суд задовольнити
подання в повному обсязі.

Представник відповідача в судове
засідання 18.11.2014 не прибув та
заперечень проти подання не надав, хоча
був повідомлений про дату, час та місце
судового засідання.

Згідно ч. 8 ст. 183-3 КАС України, у разі
постановлення судом ухвали про
відкриття провадження у справі суд
приймає у триденний строк, але не
пізніше ніж протягом 96 годин з моменту
встановлення обставин, що зумовлюють
звернення заявника до суду, постанову
по суті заявлених вимог, яка підлягає
негайному виконанню. Розгляд подання
відбувається за участю органу доходів
і зборів, що його вніс, та платника
податків, стосовно якого його внесено.
Неявка сторін у судове засідання не
перешкоджає розгляду подання.

Таким чином, враховуючи, скорочені
строки розгляду справи суд керуючись ч.
6 ст. 71 Кодексу адміністративного
судочинства України вирішує справу на
підставі наявних в ній доказів.

Як вбачається з подання податкового
органу, відповідач - комунальне
підприємство "Дирекція з утримання та
обслуговування житлового фонду в
Святошинському районі м. Києва"
зареєстровано Головним управлінням
юстиції у м. Києві 12.08.2008 р. та взято на
податковий облік в ДПІ у
Святошинському районі ГУ Міндоходів у
м. Києві 19.08.2008.

Як було встановлено судом, відповідач
подавав до ДПІ у Святошинському районі
ГУ Міндоходів у м. Києві податкову
звітність з податку на додану вартість
та із земельного податку з юридичних
осіб із самостійно визначеними сумами
податкових зобов'язань, які підлягали
сплаті до бюджету, а саме:

- податкова декларація з ПДВ за
вересень 2014 року на суму 145699 грн. (т. 1,
арк. 10-13);

- податкова декларація з ПДВ за серпень
2014 року на суму 202942 грн. (т. 1, арк. 14-17);

- податкова декларація з ПДВ за липень
2014 року на суму 240685 грн. (т. 1, арк. 18-21);

- податкова декларація з плати за землю
за 2014 року на суму 1817635,58 грн. (т. 1, арк.
22-24).

Однак, як вбачається із облікових
карток платника податків -
комунального підприємства "Дирекція з
утримання та обслуговування житлового
фонду в Святошинському районі м. Києва"
за відповідачем обліковується
заборгованість, а саме:

- з податку на додану вартість у сумі
354931,44 грн. (т. 1, арк. 30);

- із земельного податку з юридичних
осіб у сумі 440256,69 грн. (т. 1, арк. 38).

Таким чином, заборгованість
комунального підприємства "Дирекція з
утримання та обслуговування житлового
фонду в Святошинському районі м. Києва"
перед бюджетом в розмірі 795188,13 грн.
(354931,44 + 440256,69) виникла в результаті не
сплати податкових зобов'язань, згідно
самостійно поданих декларацій.

У зв'язку з чим, ДПІ у Святошинському
районі ГУ Міндоходів у м. Києві
виставлено комунальному підприємству
"Дирекція з утримання та
обслуговування житлового фонду в
Святошинському районі м. Києва"
податкову вимогу від 03.09.2014 № 2142-25,
згідно якої загальна сума податкового
боргу платника податків за узгодженими
грошовими зобов'язаннями станом на
02.09.2014 становить 376914,22 грн.

Крім того, як підтверджується
матеріалами справи, вищевказана
податкова вимога була отримана
головним бухгалтером комунального
підприємства "Дирекція з утримання та
обслуговування житлового фонду в
Святошинському районі м. Києва" 16.09.2014
(т. 1, арк. 7).

Оцінивши за правилами ст. 86 КАС України
надані сторонами докази та пояснення,
за своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні, та враховуючи всі
наведені обставини, Окружний
адміністративний суд міста Києва
прийшов до висновку про задоволення
подання ДПІ у Святошинському районі ГУ
Міндоходів у м. Києві, виходячи з
наступного.

Спірні правовідносини регулюються
Податковим кодексом України (далі - ПК
України), який відповідно до п. 1.1 ст. 1
цього Кодексу регулює відносини, що
виникають у сфері справляння податків
і зборів, зокрема, визначає вичерпний
перелік податків та зборів, що
справляються в Україні, та порядок їх
адміністрування, платників податків та
зборів, їх права та обов'язки,
компетенцію контролюючих органів,
повноваження і обов'язки їх посадових
осіб під час здійснення податкового
контролю, а також відповідальність за
порушення податкового законодавства.

Пунктом 15.1 ст. 15 ПК України передбачено,
що платниками податків визнаються
фізичні особи (резиденти і нерезиденти
України), юридичні особи (резиденти і
нерезиденти України) та їх
відокремлені підрозділи, які мають,
одержують (передають) об'єкти
оподаткування або провадять
діяльність (операції), що є об'єктом
оподаткування згідно з цим Кодексом
або податковими законами, і на яких
покладено обов'язок із сплати податків
та зборів згідно з цим Кодексом.

Податковим зобов'язанням в розумінні
ПК України визначається сума коштів,
яку платник податків, у тому числі
податковий агент, повинен сплатити до
відповідного бюджету як податок або
збір на підставі, в порядку та строки,
визначені податковим законодавством (у
тому числі сума коштів, визначена
платником податків у податковому
векселі та не сплачена в установлений
законом строк) (пп. 14.1.156 п. 14.1 ст. 14 ПК
України).

У відповідності до пп. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 ПК
України "грошове зобов'язання платника
податків" - сума коштів, яку платник
податків повинен сплатити до
відповідного бюджету як податкове
зобов'язання та/або штрафну (фінансову)
санкцію, що справляється з платника
податків у зв'язку з порушенням ним
вимог податкового законодавства та
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, а також санкції за
порушення законодавства у сфері
зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно п. 54.1 ст. 54 ПК України крім
випадків, передбачених податковим
законодавством, платник податків
самостійно обчислює суму податкового
та/або грошового зобов'язання та/або
пені, яку зазначає у податковій (митній)
декларації або уточнюючому розрахунку,
що подається контролюючому органу у
строки, встановлені цим Кодексом. Така
сума грошового зобов'язання та/або пені
вважається узгодженою.

Платник податків зобов'язаний
самостійно сплатити суму податкового
зобов'язання, зазначену у поданій ним
податковій декларації, протягом 10
календарних днів, що настають за
останнім днем відповідного граничного
строку, передбаченого цим Кодексом для
подання податкової декларації, крім
випадків, встановлених цим Кодексом (п.
57.1 ст. 57 ПК України).

Підпунктом 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України
передбачено, що сума узгодженого
грошового зобов'язання (з урахуванням
штрафних санкцій за їх наявності), але
не сплаченого платником податків у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання набуває
статусу податкового боргу.

Згідно п. 59.1 ст. 59 ПК України у разі коли
платник податків не сплачує узгодженої
суми грошового зобов'язання в
установлені законодавством строки,
орган державної податкової служби
надсилає (вручає) йому податкову вимогу
в порядку, визначеному для надсилання
(вручення) податкового
повідомлення-рішення.

Відповідно до п. 58.3 ст. 58 ПК України,
податкове повідомлення-рішення
вважається надісланим (врученим)
платнику податків, якщо його передано
посадовій особі такого платника
податків під розписку або надіслано
листом з повідомленням про вручення.

Податкове повідомлення-рішення
вважається надісланим (врученим)
фізичній особі, якщо його вручено їй
особисто чи її законному
представникові або надіслано на адресу
за місцем проживання або останнього
відомого її місцезнаходження фізичної
особи з повідомленням про вручення. У
такому самому порядку надсилаються
податкові вимоги та рішення про
результати розгляду скарг.

У разі коли пошта не може вручити
платнику податків податкове
повідомлення-рішення або податкові
вимоги, або рішення про результати
розгляду скарги через відсутність за
місцезнаходженням посадових осіб, їх
відмову прийняти податкове
повідомлення-рішення або податкову
вимогу, або рішення про результати
розгляду скарги, незнаходження
фактичного місця розташування
(місцезнаходження) платника податків
або з інших причин, податкове
повідомлення-рішення або податкова
вимога, або рішення про результати
розгляду скарги вважаються врученими
платнику податків у день, зазначений
поштовою службою в повідомленні про
вручення із зазначенням причин
невручення.

Відповідно до п. 59.5 ст. 59 ПК України у
разі коли у платника податків, якому
надіслано (вручено) податкову вимогу,
сума податкового боргу збільшується,
погашенню підлягає вся сума
податкового боргу такого платника
податку, що виник після надіслання
(вручення) податкової вимоги.

Відповідно до пункту 95.1 статті 95
Податкового кодексу України, орган
державної податкової служби здійснює
за платника податків і на користь
держави заходи щодо погашення
податкового боргу такого платника
податків шляхом стягнення коштів, які
перебувають у його власності, а в разі
їх недостатності - шляхом продажу майна
такого платника податків, яке
перебуває у податковій заставі.

Пунктом 95.2 статті 95 Податкового
кодексу України, стягнення коштів та
продаж майна платника податків
провадяться не раніше ніж через 60
календарних днів з дня надіслання
такому платнику податкової вимоги.

Відповідно до пункту 95.3 статті 95
Податкового кодексу України стягнення
коштів з рахунків платника податків у
банках, обслуговуючих такого платника
податків, здійснюється за рішенням
суду, яке направляється до виконання
органам державної податкової служби, у
розмірі суми податкового боргу або
його частини.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 183-3 КАС України,
провадження у справах за зверненням
органів доходів і зборів при
здійсненні ними передбачених законом
повноважень здійснюється на підставі
подання таких органів щодо стягнення
коштів за податковим боргом.

Крім цього, ч. 3 ст. 183-3 КАС України
встановлено, що подання подається до
суду першої інстанції протягом
двадцяти чотирьох годин з моменту
встановлення обставин, що зумовлюють
звернення до суду, за загальними
правилами підсудності, встановленими
цим Кодексом, у письмовій формі.

Таким чином, процедура стягнення
податкового боргу за рахунок коштів на
рахунку платника податків може бути
ініційована шляхом внесення подання в
порядку статті 183-3 Кодексу
адміністративного судочинства України

Відповідно до статті 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, а суд, згідно
статті 86 цього Кодексу, оцінює докази,
які є у справі, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні.

Враховуючи всі наведені обставини в їх
сукупності та виходячи з встановленого
судом факту наявності у відповідача
податкового боргу внаслідок несплати
узгоджених податкових зобов'язань, суд
дійшов висновку, що подання
податкового органу про стягнення
податкового боргу у розмірі 795188,13 грн.
підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.2, 9, 69-71, 94, 158-163, 167, 1833, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, Окружний адміністративний суд
міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Подання державної податкової
інспекції у Святошинському районі
Головного управління Міндоходів у м.
Києві - задовольнити.

2. Стягнути з комунального підприємства
"Дирекція з утримання та
обслуговування житлового фонду в
Святошинському районі м. Києва" () податковий борг в розмірі
795188,13 грн., кошти зарахувати на:

- податок на додану вартість у сумі
354931,44 грн. (триста п'ятдесят чотири
тисячі дев'ятсот тридцять одна грн. 44
коп.) на р/р 0009 в ГУ ДКСУ у м. Києві,
МФО 820019, КЕКД 14010100, одержувач - УДКС у
Святошинському районі у м. Києві,
ідентифікаційний код 37962074;

- земельний податок з юридичних осіб у
сумі 440256,69 грн. (чотириста сорок тисяч
двісті п'ятдесят шість грн. 69 коп.) на р/р
0009 в ГУ ДКСУ у м. Києві, МФО 820019,
КЕКД 13050100, одержувач - УДКС у
Святошинському районі у м. Києві,
ідентифікаційний код 37962074.

3. Відповідно до частини сьомої статті
183-3 Кодексу адміністративного
судочинства України, постанова суду,
прийнята по суті подання підлягає
негайному виконанню.

Постанова суду набирає законної сили
відповідно до ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України. Постанова може бути оскаржена
до суду апеляційної інстанції у
порядку та строки, встановлені
ст.ст.185-187 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Суддя
Н.В. Клочкова