Справа № 821/2861/14
Суддя: Бітов А.І.
Дата ухвалення: 2014-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2014 р.м.ОдесаСправа № 821/2861/14

Категорія: 11.5 Головуючий в 1 інстанції:
Василяка Д.К.

Судова колегія Одеського апеляційного
адміністративного суду у складі:

головуючого - Бітова А.І.

суддів - Ступакової І.Г.

- Шляхтицького О.І.

в зв'язку з відсутністю клопотань від
усіх осіб, які беруть участь у справі,
про розгляд справи за їх участю, справу
розглянуто згідно з п.1 ч.1 ст. 197 КАС
України,

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Одесі
адміністративну справу за апеляційною
скаргою управління Пенсійного фонду
України в місті Херсоні на постанову
Херсонського окружного
адміністративного суду від 26 серпня 2014
року у справі за адміністративним
позовом управління Пенсійного фонду
України в місті Херсоні до відділу
Державної виконавчої служби
Комсомольського районного управління
юстиції у м. Херсоні про визнання
протиправною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2014 року управління Пенсійного
фонду (далі УПФ) України в м. Херсоні
звернулося до суду з адміністративним
позовом до відділу Державної
виконавчої служби Комсомольського
районного управління юстиції у м.
Херсоні (далі ВДВС Комсомольського РУЮ
у м. Херсоні) про визнання рішення
державного виконавця Савицького Д.В.
протиправним та скасування постанови
від 22 травня 2014 року ВП №40666016 про
накладення штрафу в розмірі 680 грн.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач
вказував, що надбавки до пенсії за
минулі роки на підставі судових рішень
не передбачені в Державному бюджеті
України на поточний рік, а тому
відсутня його вина у невиплаті
соціальної допомоги, а відтак відсутні
підстави для накладення штрафу.

Відповідач позов не визнав, вказуючи,
що вимоги виконавчого документа
позивачем не виконані, на підставі чого
державним виконавцем в межах своїх
повноважень була винесена постанова
про накладення на боржника штрафу.

Постановою Херсонського окружного
адміністративного суду від 26 серпня 2014
року в задоволенні адміністративного
позову відмовлено в повному обсязі.

В апеляційній скарзі УПФ України в м.
Херсоні ставиться питання про
скасування судового рішення в зв'язку з
тим, що воно постановлено з порушенням
норм матеріального права, а також що у
зв'язку з тим, що висновки суду не
відповідають обставинам справи.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши доповідача, доводи
апеляційної скарги УПФ України в м.
Херсоні, перевіривши законність і
обґрунтованість судового рішення в
межах позовних вимог і доводів
апеляційної скарги, судова колегія
приходить до наступного.

Судом першої інстанції встановлені
такі обставини справи.

На виконанні у ВДВС Комсомольського
РУЮ у місті Херсоні знаходиться
виконавче провадження щодо
примусового виконання виконавчого
листа №2а-2440, виданого Суворовським
районним судом м. Херсона про
зобов'язання УПФ України в
Суворовському районі м. Херсона
здійснити перерахунок та виплату (з
урахуванням вже проведеної виплати)
ОСОБА_2 щомісячної додаткової пенсії за
шкоду заподіяну здоров'ю з 14 грудня 2010
року згідно вимог ст. 50 ( в розмірі 100%
мінімальної пенсії за віком), ч. 3 ст. 67
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи".

11 листопада 2013 року відповідачем
винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження, боржнику
надано семиденний строк на добровільне
виконання рішення. Вказана постанова
направлена позивачу.

21 листопада 2013 року управлінням
надіслано до ВДВС лист, зі змісту якого
слідує, що управлінням виконано
рішення суду в частині нарахування
надбавки до пенсії. Також УПФУ
зазначило, що виконання рішення суду в
частині виплати заборгованості є
неможливим, оскільки виплати вказаної
категорії громадян фінансуються з
Державного бюджету України, яким не
передбачено такі виплати на поточний
рік.

У зв'язку з невиконанням рішення суду в
частині виплати надбавки до пенсії у
ході примусового виконання
виконавчого документа державним
виконавцем 22 травня 2014 року винесено
постанову про накладення на УПФ
України в м. Херсоні штрафу у розмірі 680
грн.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції
виходив з того, що позивачем не
виконано вимоги щодо виконання рішення
суду, яке набрало законної сили без
поважних причин, а тому відсутні
підстави для визнання протиправними
дій державного виконавця та скасування
спірної постанови.

Судова колегія не погоджується з цими
висновками суду першої інстанції,
виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про
виконавче провадження" виконавче
провадження як завершальна стадія
судового провадження та примусове
виконання рішень інших органів
(посадових осіб) - це сукупність дій
органів і посадових осіб, визначених у
цьому Законі, що спрямовані на
примусове виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб), які
провадяться на підставах, в межах
повноважень та у спосіб, визначених цим
Законом, іншими нормативно-правовими
актами, прийнятими відповідно до цього
Закону та інших законів, а також
рішеннями, що відповідно до цього
Закону підлягають примусовому
виконанню.

Згідно із ч. 2 ст. 25 Закону України "Про
виконавче провадження" державний
виконавець протягом трьох робочих днів
з дня надходження до нього виконавчого
документа виносить постанову про
відкриття виконавчого провадження. У
постанові державний виконавець вказує
про необхідність боржнику самостійно
виконати рішення у строк до семи днів з
моменту винесення постанови (у разі
виконання рішення про примусове
виселення боржника - у строк до
п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі
ненадання боржником документального
підтвердження виконання рішення буде
розпочате примусове виконання цього
рішення із стягненням з боржника
виконавчого збору і витрат, пов'язаних
з організацією та проведенням
виконавчих дій, передбачених цим
Законом.

Виконання рішень за якими боржник
зобов'язаний особисто вчинити певні
дії або утриматись від їх вчинення
здійснюється відповідно до ст. 75 Закону
України "Про виконавче провадження".

Частиною 2 ст. 75 Закону України "Про
виконавче провадження" у разі
невиконання зазначених вимог без
поважних причин державний виконавець
накладає на боржника штраф відповідно
до статті 89 цього Закону і не пізніше
п'яти робочих днів з дня його
накладення повторно перевіряє стан
виконання рішення.

Згідно ч.1 ст. 89 вказаного Закону у разі
невиконання без поважних причин у
встановлений державним виконавцем
строк рішення, що зобов'язує боржника
виконати певні дії, та рішення про
поновлення на роботі державний
виконавець виносить постанову про
накладення штрафу на боржника - фізичну
особу від десяти до двадцяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян; на посадових осіб - від
двадцяти до сорока неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян; на
боржника - юридичну особу - від сорока
до шістдесяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян та
встановлює новий строк виконання.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивачем на виконання постанови про
відкриття виконавчого провадження від
11 листопада 2013 року по виконавчому
листу №2а-2440 проведено нарахування
ОСОБА_2 надбавку до пенсії. Проте
зазначені виплати не були фактично
проведені у зв'язку з відсутністю
відповідних коштів на рахунках
позивача, які не були перераховані
Пенсійним фондом України.

Відповідно до положень пп.4 п.2.1
Положення про управління Пенсійного
фонду України в районах, містах та
районах у містах, затвердженого
постановою правління Пенсійного фонду
України від 30 квітня 2002 року №8-2,
основними завданнями управління,
зокрема, є забезпечення своєчасного і в
повному обсязі фінансування та виплати
пенсій, допомоги на поховання, інших
виплат, які згідно із законодавством
здійснюються за рахунок коштів Фонду
та інших джерел, визначених
законодавством.

Тобто, виплати пенсій та інших виплат
здійснюються районним управлінням
Пенсійного фонду України виключно за
рахунок коштів Фонду та інших джерел,
визначених законодавством. Інших
фінансових можливостей, крім
зазначених, для здійснення виплат
управління не має.

Підпунктом 2 п.2.2 Положення про
управління Пенсійного фонду України в
Автономній Республіці Крим, областях,
містах Києві та Севастополі,
затвердженого постановою Пенсійного
фонду України від 27 червня 2002 року
встановлено, що планування у
відповідному регіоні доходів та
видатків коштів Фонду віднесено до
повноважень управлінь Пенсійного
фонду України в Автономній Республіці
Крим, областях, містах Києві та
Севастополі.

Відповідно до п.4 Положення про
Пенсійний фонд України, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 24 жовтня 2007 року №1261, Пенсійний
фонд України готує пропозиції щодо
формування та реалізації державної
політики у сфері пенсійного
забезпечення та соціального
страхування, бере у межах своїх
повноважень участь у розробленні
прогнозних показників економічного і
соціального розвитку України та
проекту Державного бюджету України,
планує свої доходи та видатки, здійснює
ефективний розподіл фінансових
ресурсів для пенсійного забезпечення,
розробляє проект бюджету Пенсійного
фонду України, складає звіт про його
виконання та подає їх в установленому
порядку Міністру праці та соціальної
політики для внесення на розгляд
Кабінету Міністрів України.

З наведеного вбачається, що до
повноважень управлінь Пенсійного
фонду України в районах питання
планування доходів та видатків не
віднесено, а виплати пенсій та інших
платежів, управління здійснює виключно
у межах фінансових ресурсів, виділених
Пенсійним фондом України.

Враховуючи викладене, невиконання
судового рішення в частині виплати
грошових коштів при відсутності
відповідного фінансового забезпечення
та фактичної відсутності таких коштів
у боржника, не може вважатися
невиконанням судового рішення без
поважних причин, оскільки боржник не
мав фінансової можливості протягом
встановленого державним виконавцем
строку виконати судове рішення в цій
частині.

Накладення за таких обставин штрафу на
боржника ще більше ускладнює його
фінансове становище та ще більше
утруднює виконання судового рішення
про виплату доплати до пенсії.

У зв'язку з фактичною неможливістю
виконання бюджетними державними
органами судових рішень про стягнення,
виплату коштів, Верховною Радою
України 05 червня 2012 року було прийнято
Закон України "Про гарантії держави
щодо виконання судових рішень",
відповідно до положень ч.1 ст. 3 якого
виконання рішень суду про стягнення
коштів, боржником за якими є державний
орган, здійснюється центральним
органом виконавчої влади, що реалізує
державну політику у сфері
казначейського обслуговування
бюджетних коштів, в межах відповідних
бюджетних призначень шляхом списання
коштів з рахунків такого державного
органу, а в разі відсутності у
зазначеного державного органу
відповідних призначень - за рахунок
коштів, передбачених за бюджетною
програмою для забезпечення виконання
рішень суду.

Тобто списання коштів з рахунків
державного органу на виконання судових
рішень проводиться лише за умови
наявності таких коштів.

Посилання суду першої інстанції на
відповідні рішення Європейського суду
з прав людини щодо неможливості
посилання державним органом при
виконанні судових рішень на
відсутність коштів як на причину
невиконання своїх зобов'язань
безпідставні, оскільки у даному
випадку мова не йде про звільнення
позивача від виконання рішення суду, а
про оцінку причин такого невиконання
та про наявність підстав для
накладення штрафу.

Таким чином, судова колегія приходить
до висновку, що відсутність
відповідного бюджетного та іншого
фінансування та коштів на виплату
грошових сум у позивача на виконання
судового рішення є поважною причиною,
яка унеможливлює проведення
відповідних виплат.

Аналогічна правова позиція викладена в
ухвалі Вищого адміністративного суду
України від 27 серпня 2014 року по справі
№К/9991/45657/12.

За таких обставин, судова колегія
доходить висновку про обґрунтованість
позовних вимог УПФ України в м. Херсоні
і, відповідно, необхідність їх
задоволення.

Враховуючи, що судом першої інстанції
порушені норми матеріального права, що
призвело до неправильного вирішення
справи, а також, що висновки суду не
відповідають обставинам справи, судова
колегія, керуючись п.п.3, 4 ч.1 ст. 202 КАС
України вважає необхідним, скасовуючи
постанову суду першої інстанції,
прийняти нову постанову, якою
задовольнити позовні вимоги
управління Пенсійного фонду України в
м. Херсоні.

Керуючись ст.ст. 195, 197; п.3 ч.1 ст. 198; п.п.3, 4
ч.1 ст. 202; ч.2 ст. 205; ст. 207; ч.5 ст. 254 КАС
України, судова колегія, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в місті
Херсоні задовольнити.

Постанову Херсонського окружного
адміністративного суду від 26 серпня 2014
року скасувати.

Прийняти нову постанову, якою
адміністративний позов управління
Пенсійного фонду України в місті
Херсоні до відділу Державної
виконавчої служби Комсомольського
районного управління юстиції у м.
Херсоні задовольнити.

Визнати рішення державного виконавця
Савицького Д.В. протиправним.

Скасувати постанову від 22 травня 2014
року ВП №40666016 про накладення штрафу в
розмірі 680 грн.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копій особам, які брали
участь у справі, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого Адміністративного Суду України
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий:
А.І. Бітов

Суддя:
І.Г. Ступакова

Суддя:.
О.І. Шляхтицький