Справа № 813/7107/14
Суддя: Карп'як Оксана Орестівна
Дата ухвалення: 2014-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 листопада 2014 року
Справа № 813/7107/14
Зал судових засідань № 6
Львівський окружний адміністративний
суд у складі:
головуючого-судді
при секретарі судового засідання
за участю представників сторін:
від позивача - Корець І.В.
від відповідача - Пилип’юк А.М.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Львові адміністративну
справу за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Барком» до ГУ
Міндоходів у Львівській області про
визнання протиправним та скасування
податкових повідомлень-рішень,-
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Барком» звернулось
до Львівського окружного
адміністративного суду з позовом до ГУ
Міндоходів у Львівській області у
якому просить визнати протиправними та
повідомлення-рішення від 30 вересня 2014
Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що
оскаржувані рішення винесені на
підставі акта, в якому вказується про
порушення позивачем митних правил, що
встановлено на підставі протоколу про
порушення митних правил від 12.08.2014 року
Львівської митниці Міндоходів на
громадянина ОСОБА_3 - директора ТзОВ
«Барком». Вказує, що належним та
допустими доказом порушення митних
правил є відповідна постанова, однак
така не виносилась. Тому вважає, що
відсутні належні та допустимі докази
вчинення ним описаного в акті
перевірки порушення. Відповідач не
маючи достатніх та належних доказів
вчинення позивачем порушення митних
правил, виніс оскаржувані податкові
повідомлення - рішення, відтак вважає
такі протиправними та такими, що
підлягають скасуванню.
Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав.
Просив позов задовольнити, визнати
протиправними та скасувати спірні
податкові повідомлення-рішення.
Представник відповідача в судовому
засіданні проти позову заперечив з
підстав, наведених у письмових
запереченнях на позов, просить
відмовити у задоволенні позову у
повному обсязі. Заперечення
обґрунтовує тим, що згідно документів,
отриманих від митних органів
Республіки Польща, а саме: експортних
митних декларацій встановлено, що
митними органами України для
здійснення митного оформлення товарів,
які ввозились на адресу ТзОВ «Барком»
подавались фактури з аналогічними
номерами та датами видачі із заниженою
вартістю товарів. На підставі таких
даних, у зв»язку з зміною митної
вартості, як основи для нарахування
митних платежів, перевіркою здійснено
перерахунок належних до сплати
Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши матеріали справи,
всебічно і повно з'ясувавши всі факти,
об'єктивно оцінивши докази, які мають
юридичне значення для вирішення спору
по суті, суд встановив наступні
обставини та надав їм правову оцінку.
З матеріалів справи судом встановлено,
що ГУ Міндоходів Львівської області
проведено документальну невиїзну
перевірку ТзОВ «Барком» щодо
правильності визначення бази
оподаткування, своєчасності,
достовірності, повноти нарахування та
сплати митних платежів за митними
деклараціями №209140000/2013/3563 від 06.02.2013,
26.03.2012, №209140000/2012/483 від 24.01.2012,
15.04.2011, №209000010/2011/5990 від 24.03.2011,
за результатами чого відповідачем
складено акт перевірки №н45/22-09/25556075 від
18.09.2014 року (далі - акт перевірки).
На підставі вказаного акта перевірки
відповідачем було винесено податкові
повідомлення-рішення від 30.09.2014 року:
суму грошового зобов'язання за
платежем ввізне мито на товари, що
ввозяться суб'єктами підприємницької
діяльності на територію України в
суму грошового зобов'язання за
платежем податок на додану вартість з
ввезених на територію України товарів
в розмірі 129930,16 грн. в тому числі за
основним платежем 103930,53 грн., за
Як вбачається з акта перевірки, за
результатами такої встановлено
порушення позивачем вимог ст.255, 264, 267 МК
України, п.2 ст.52, п.1 ст.257 МК України,
п.190.1 ст.190 ПК України внаслідок надання
при переміщенні через митний кордон
України та митному оформленні товару
документів, що містять неправдиві дані,
що призвело до заниження податкового
зобов'язання на загальну суму 150435,79
грн., податок на додану вартість - 103930,53
На думку відповідача, позивачем було
порушено вимоги ст. ст. 255, 264, 267 Митного
кодексу України, п. 2 ст. 52 Митного
кодексу України та ст. 257 Митного
кодексу України, ст. 190 Податкового
кодексу України, при цьому посилаючись
на протокол про порушення митних
складеного УБК та МП Львівської
митниці Міндоходів на громадянина
України ОСОБА_3 - директора ТОВ
На вказаний акт позивачем подано
заперечення, у якому позивач, окрема,
зазначив, що за наслідками розгляду
адміністративне правопорушення
складеного УБК та МП Львівської
митниці Міндоходів на гр. ОСОБА_3 не
було винесено постанови по даному
адміністративному протоколу. Вказане
заперечення залишено без задоволення.
Не погодившись з податковими
повідомленнями-рішеннями позивач
звернувся до суду.
Як вбачається з акта перевірки,
підставою для встановлення порушення
митних правил є протокол про порушення
складеного УБК та МП Львівської
митниці Міндоходів на громадянина
Як вказано у акті перевірки та
запереченнях на позов, ТзОВ «БАРКОМ» за
зазначеними вище митними деклараціями
було сплачено до бюджету митних
платежів на момент митного оформлення
товару на загальну суму 257734.52 грн.. а
податок на додану вартість в сумі 183091,94
Відповідач вказує на те, що в порядку
ст. 54,336 МК України ними скеровано запит
до митних органів Республіки Польща
щодо перевірки автентичності поданих
до митного оформлення документів. На
запит УБК та МП Головного оперативного
управлінням Міністерства доходів і
зборів України від 10.02.2014
№2974/5/99-99-07-16-06-16 отримано відповідь
митних органів Республіки Польща, яка
надіслана листом від 13.05.2014
№450000-ІМРУ-0712-293/14/548/RМ та завірені копії
товаросупровідних документів, які були
підставою для митного оформлення та
вивезення товару з території
Республіки Польща. Відповідач вказує,
що згідно документів, отриманих на
вказаний запит від митних органів
Республіки Польща встановлено, що
митними органами України для
здійснення митного оформлення товарів
які ввозились позивачем подавались
фактури з аналогічними номерами та
датами видачі із заниженою вартістю.
Однак, відповідачем не подано жодних
доказів скерування запитів та
отримання відповідей на запит,
документів, що надійшли на запит. В акті
перевірки відсутні покликання на
конкретні документи (номер, дату, назву,
суми, назви товару), отримані на запит
від митних органів Республіки Польща.
Відповідно до положень ст. 495 Митного
кодексу України, протокол про
порушення митних правил є лише одним із
доказів при розгляді справи про
порушення митних правил.
Відповідно до положень ст. 527 Митного
кодексу України, справі про порушення
митних правил орган доходів і зборів
або суд (суддя), що розглядає справу,
виносить постанову, якою призначається
додаткова перевірка, накладається
адміністративне стягнення або
закривається провадження у справі.
Як вбачається із матеріалів справи,
сторонами не було надано доказів про
винесення постанови про притягнення до
відповідальності посадових осіб
позивача. Таким чином, факт вчинення
порушення митних правил позивачем не є
доведеним. Відтак податкові
відповідачем передчасно та
протиправно, а тому підлягають
Частиною 2 статті 19 Конституції України
та частиною 3 статті 2 КАС України
передбачено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
Згідно ст. 2 КАС України, у справах щодо
оскарження рішень суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті вони: на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України, обґрунтовано, тобто з
урахуванням усіх обставин, що мають
значення для прийняття рішення,
Стаття 70 КАС України встановлює
правила належності доказів, які
визначають об'єктивну можливість
доказу підтверджувати обставину, що
має значення для вирішення справи, а
також правила допустимості доказів, що
визначають легітимну можливість
конкретного доказу підтверджувати
певну обставину у справі. Предметом
доказування, згідно з ч. 1 ст. 138 КАС
України, є обставини (факти), якими
обґрунтовуються позовні вимоги чи
заперечення та які належить встановити
при ухваленні судового рішення у
справі.
Суд оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.
Відповідно до статті 71 КАС України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, а суд, згідно з
статтею 86 цього Кодексу, оцінює докази,
які є у справі, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні.
Суд акцентує увагу на практиці
Європейського суду з прав людини. Так, у
п.110 рішення від 23.07.2002 року у справі
«Компанія «Вестберга таксі
Актіеболаг» та Вуліч проти Швеції» Суд
визначив, що «… адміністративні суди,
які розглядають скарги заявників
стосовно рішень податкового
управління, мають повну юрисдикцію у
цих справах та повноваження
скасовувати оскаржувані рішення.
Справи мають бути розглянуті на
підставі поданих доказів, а довести
наявність підстав, передбачених
відповідними законами, для призначення
податкових штрафів має саме податкове
Попри свій обов'язок, відповідач не
довів суду факту порушення позивачем
вимог ст.255, 264, 267 МК України, п.2 ст.52, п.1
ст.257 МК України, п.190.1 ст.190 ПК України
внаслідок надання при переміщенні
через митний кордон України та митному
оформленні товару документів, що
містять неправдиві дані, не надав суду
достатніх та належних доказів на
підтвердження обставин, на яких
ґрунтуються його заперечення, та не
довів правомірність прийнятих ним
податкових повідомлень-рішень.
Таким чином, виходячи з заявлених
позовних вимог, системного аналізу
положень чинного законодавства
України та матеріалів справи,
враховуючи вищевикладене, суд прийшов
до висновку, що позовні вимоги позивача
підставні, підтверджені матеріалами
справи, та підлягають задоволенню.
Враховуючи наведене, перевіривши
обставини передбачені ч.3 ст.2 КАС
України, суд прийшов до висновку про
обґрунтованість та підставність
позовних вимог і вважає, що позов
підлягає задоволенню у повному обсязі.
Судові витрати у вигляді судового
збору (336,09 грн.), відповідно до ч. 1 ст. 94
КАС України, слід стягнути з Державного
бюджету України на користь позивача.
Керуючись ст. ст. 71, 86, 87, 94, 158, 160, 162, 163, 167
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -
П О С Т А Н О В И В :
1. Адміністративний позов
задоволити повністю.
2. Визнати протиправними та
Головним управлінням Міндоходів у
3. Стягнути з Державного бюджету
України на користь ТзОВ «Барком»
судового збору.
Постанова може бути оскаржена в
порядку та строки, передбачені статтею
186 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Апеляційна скарга подається до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Львівський окружний адміністративний
суд протягом десяти днів з отримання
копії постанови. Копія апеляційної
скарги одночасно надсилається особою,
яка її подає, до суду апеляційної
інстанції.

Постанова набирає законної сили в
порядку та строки, передбачені статтею
254 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Повний текст постанови виготовлений і
підписаний 26.11.2014 року.

Суддя
Карп'як Оксана Орестівна