Справа № 127/23869/14-а
Суддя: Бойко В. М.
Дата ухвалення: 2014-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/127/899/14
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Суддя Вінницького міського суду
Вінницької області Бойко В. М.
розглянувши у скороченому провадженні
в м. Вінниці адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до Департаменту
соціальної політики м. Вінниці про
стягнення недоплаченої щорічної
компенсації на оздоровлення суд, -
До Вінницького міського суду
Вінницької області звернувся ОСОБА_1 з
вимогами визнати дії департаменту
соціальної політики м. Вінниці в
частині недонарахування та недоплати
разової щорічної допомоги на
оздоровлення відповідно до ст. 48 ЗУ
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»
протиправними. Стягнути з
Департаменту соціальної політики м.
Вінниці на користь позивача
недоплачену щорічну компенсацію на
оздоровлення у сумі 5970 грн. у
відповідності до ст. 48 ЗУ «Про статус і
соціальний захист постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Позов мотивований тим, що ОСОБА_1, як
постраждалому внаслідок аварії на ЧАЕС
встановлено 2-групу інвалідності в
зв'язку із захворюванням пов'язаним з
виконанням робіт по ліквідації
наслідків аварії на ЧАЕС. В травні 2014р.
позивачу була виплачена щорічна
допомога на оздоровлення у розмірі 120
грн. Як було з'ясовано, вказана щорічна
допомога на оздоровлення за 2014р. була
виплачена в меншому розмірі, ніж
передбачено ст. 48 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».
Звернувшись до Департаменту
соціальної політики з заявою з приводу
недоотримання щорічної допомоги
29.10.2014р., позивач отримав відповідь про
те, що допомога на оздоровлення за 2014
рік була призначена вірно і виплату
було здійснено в повному обсязі.
Позивач вважає, що вказані дії
Департаменту соціальної політики є
такими що порушують чинне
законодавство України оскільки
відповідно до підпункту 11 пункту 28
розділу ІІ Закону України «Про
Державний бюджет на 2008 рік та про
внесення змін до деяких законодавчих
актів України» текст статті 48 Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
було викладено в наступній редакції:
«одноразова компенсація учасникам
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС, які стали
інвалідами внаслідок Чорнобильської
катастрофи, та сім'ям, які втратили
годувальника із числа осіб, віднесених
до учасників ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС та смерть
яких пов'язана з Чорнобильською
катастрофою, щорічна допомога на
оздоровлення виплачується в порядку та
розмірах, встановлених Кабінетом
Рішенням Конституційного Суду
України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008,
зазначені вище зміни, внесені Законом
України «Про Державний бюджет на 2008 рік
та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» до Закону
796-XII, визнані неконституційними.

Таким чином, на час виникнення спірних
правовідносин, статтею 4 «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» позивачу передбачено
виплату щорічної допомоги на
оздоровлення як учаснику ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
1 категорії, тобто у розмірі 5
мінімальних заробітних плат.

Вище викладене й стало підставою для
звернення позивача до суду.

На адресу суду надійшло заперечення
відповідача в якому вказано що,
нарахування та виплата позивачу
допомоги була проведена у розмірі
передбаченому Кабінетом Міністрів
України, а саме,

затвердженим Постановою Кабінету
Міністрів України № 562 від 12.07.2005 року
"Про щорічну допомогу на оздоровлення
громадянам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», що жодним
чином не суперечить законодавству.
Відповідно до пункту 8 Розділу VI
Прикінцеві та перехідні положення
Бюджетного Кодексу України Кабінет
Міністрів України має право
встановлювати розміри соціальних
виплат, не визначені законом, в
абсолютних сумах у межах бюджетних
призначень, встановлених за
відповідними бюджетними програмами, до
врегулювання такого питання. Тобто,
допомога на оздоровлення позивачу за
2014 рік була виплачена з дотриманням
норм закону в порядку та розмірах,
передбаченому Постановою Кабінету
Міністрів України № 562 від 12.07.2005року
"Про щорічну допомогу на оздоровлення
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Дослідивши матеріали справи, оцінивши
повідомлені позивачем обставини, суд
прийшов до висновку про відсутність
підстав для задоволення позову
виходячи з наступного:

Судом встановлено, що позивач є особою,
що постраждала внаслідок
Чорнобильської катастрофи (
категорія1), та має право на пільги та
компенсації, встановлені ЗУ « Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», що
підтверджується відповідним
посвідченням. ( а.с.4)

Як вбачається з матеріалів справи
листом Департаменту соціальної
політики м. Вінниці №Ш-08-66423 від 29.10.2014р.
позивачу повідомлено, що йому
виплачено щорічну допомогу на
оздоровлення як громадянам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», якою встановлено, що
розміри допомоги на оздоровлення
громадянам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи, зокрема
інвалідам ІІ групи-120, 00 грн. Таким чином
позивачу вірно виплачена щорічна
допомога на оздоровлення за 2014р.
-12.05.2014р. у розмірі 120 грн. ( а. с. 6-7)

Згідно ст.19 Конституції України
-органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 6 КАС України
кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду, якщо вважає, що рішенням, дією
чи бездіяльністю суб'єкта владних
повноважень порушені права, свободи
або інтереси. У випадках, установлених
законом, до суду можуть звертатися
органи та особи, яким надано право
захищати права, свободи та інтереси
інших осіб.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КАС України, суд
при вирішенні справи керується
принципом законності, відповідно до
якого органи державної влади, органи
місцевого самоврядування, їхні
посадові і службові особи зобов'язані
діяли лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Згідно ст.11 КАС України розгляд і
вирішення справ в адміністративних
судах здійснюється на засадах
змагальності сторін та свободи в
наданні ними суду своїх доказів і у
доведенні перед судом їх
переконливості.

Відповідно до ст. ст. 69, 71 КАС України,
розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюються
на засадах змагальності сторін та
свободі в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості. Доказами в
адміністративному судочинстві є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення осіб, які беруть
участь у справі, та інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів. Кожна сторона повинна
довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення,
крім випадків, встановлених статтею 72
цього Кодексу.

Відповідно до статті 48 Закону України
«Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»
передбачено, що одноразова компенсація
учасникам ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС, які стали
інвалідами внаслідок Чорнобильської
катастрофи, та сім'ям, які втратили
годувальника із числа осіб, віднесених
до учасників ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС та смерть
яких пов'язана з Чорнобильською
катастрофою, щорічна допомога на
оздоровлення виплачується в порядку та
розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України.

Ст.95 Конституції України встановлено,
що будь-які загальносуспільні потреби,
розмір і цільове спрямування цих
видатків визначаються законом про
Державний бюджет України.

Відповідно до правової позиції
Конституційного Суду України,
викладеної у рішенні 25.01.2012року №
3-рп/2012 саме Кабінет Міністрів України
регулює порядок та розмір виплат та
допомоги, які фінансуються за рахунок
коштів Державного бюджету України,
Конституції та законів України.

Нормативно-правові акти Кабінету
Міністрів України, якими регулюються
бюджетні відносини зокрема питання
соціального захисту за рахунок
Державного бюджету Украй бюджетного
законодавства відповідно до п.5 ч.1 ст.4
Бюджетного кодексу України загальної
юрисдикції України під час вирішення
справ щодо соціального захист повинні
застосовувати нормативно-правові акти
Кабінету Міністрів України на
підставі і на виконання Бюджетного
кодексу України, інших законів України,
в тому числі про Державний бюджет
України на відповідний рік.

Відповідно до правової позиції
Конституційного Суду України,
викладеної в рішенні 26.12.2011р. від
№20-рп/2011, передбачені законами
соціально-економічні права не є
абсолютними. Механізм реалізації цих
прав може бути змінений державою,
зокрема, через неможливість їх
фінансового забезпечення шляхом
пропорційного перерозподілу коштів з
метою забезпечення інтересів усього
суспільства. Крім того, такі заходи
можуть бути обумовлені необхідністю
запобігання чи усунення реальних
загроз економічній безпеці України, що
згідно з ч.1 ст. 17 Конституції України є
найважливішою функцією держави.

Згідно ч.1 ст.23 Бюджетного Кодексу
України будь-які бюджетні зобов'язання
та платежі з бюджету здійснюються
лише за наявності відповідного
бюджетного призначення.

Таким чином, оцінивши допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок в
їх сукупності за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженню наявних у
справі доказів, суд приходить до
висновку, про наявність підстав для
відмови в задоволення позову,
враховуючи встановлені судом факти,
суд не вбачає неправомірних дій з
боку відповідача, який діяв відповідно
до норм чинного законодавства,
зокрема, ч. 2 ст. 19 Конституції України,
в якій зазначено, що органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України, тому, суд погоджується з
доводами відповідача, щодо того, що
нарахування та виплата позивачу
допомоги була проведена у розмірі
передбаченому Кабінету Міністрів
України, а саме, затвердженим
Постановою Кабінету Міністрів України
№562 від 12.07.2005року "Про щорічну
допомогу на оздоровлення громадянам,
які постраждали Чорнобильської
катастрофи», що жодним чином не
суперечить законодавству. Слід також
зазначити, що відповідно до пункту 8
Розділу VI «Прикінцевих положення»
Бюджетного Кодексу України Кабінет
Міністрів України має право розміри
соціальних виплат, не визначені
законом, в абсолютних сумах у межах
призначень, встановлених за
відповідними бюджетними програмами, до
врегулювання такого питання вважає, що
допомога на оздоровлення позивачу за
2014 рік була виплачена з дотриманням
норм закону в порядку та розмірах,
передбаченому Постановою Кабінету
Міністрів України № 562 від 12.07.2005року
"Про щорічну допомогу на оздоровлення
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», крім того,
суд звертає увагу, що позивач до
закінчення 2014р. може реалізувати своє
право на повторне звернення до
відповідача з вимогою про стягнення
недоплаченої щорічної компенсації на
оздоровлення.

Враховуючи положення ст. 94 КАС України,
якою визначено, що у разі відмови у
задоволенні позовних вимог позивача,
звільненого від сплати судових витрат,
судові витрати компенсуються за
рахунок державного бюджету України,
суд вважає судові витрати компенсувати
за рахунок державного бюджету.

Керуючись ст. 19 Конституції України ст.
ст. 9, 11, 17, 71, 94, КАС України, ст. 4, 23
Бюджетного Кодексу України ст.48 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
Постановою Кабінету Міністрів України
№ 562 від 12.07.2005 року "Про щорічну
допомогу на оздоровлення громадянам,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволення позову - відмовити.

Судові витрати компенсувати за
рахунок державного бюджету.

Постанова суду може бути оскаржена
протягом 10 днів з дня її отримання
через Вінницький міський суд
Вінницької області до Вінницького
апеляційного адміністративного суду.

Суддя: