Справа № 802/3712/14-а
Суддя: Томчук Андрій Валерійович
Дата ухвалення: 2014-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

14 листопада 2014 р.
Справа № 802/3712/14-а

Вінницький окружний адміністративний
суд у складі:

Головуючого судді: Томчука Андрія
Валерійовича,

розглянувши в порядку письмового
провадження матеріали
адміністративної справи за позовом
Вінницької об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Вінницькій
області до фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2014 року Вінницька об'єднана
державна податкова інспекція
Головного управління Міндоходів у
Вінницькій області (далі - Вінницька
ОДПІ) звернулась в суд з
адміністративним позовом до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення
податкового боргу.

В обґрунтування позовних вимог
зазначили, що відповідач має
заборгованість перед бюджетом по
єдиному податку в сумі 2148,13 грн.
Посилаючись на те, що в добровільному
порядку сума податкового боргу у
визначені строки не сплачена, що
призводить до ненадходження коштів до
бюджету, позивач звернувся до суду із
даним позовом.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, проте надав суду
заяву, в якій просив розгляд даної
адміністративної справи провести в
письмовому провадженні.

Представник відповідача в судове
засідання повторно не з'явився, з
невідомих суду причин. Судові повістки
направлялись відповідачу за адресою,
внесеною до ЄДРПОУ. На адресу суду
повернулися конверти з відміткою
поштового відділення: «за закінченням
терміну зберігання».

У відповідності до ч.11 ст. 35 КАС України,
у разі повернення поштового
відправлення із повісткою, яка не
вручена адресату з незалежних від суду
причин, вважається, що така повістка
вручена належним чином.

Згідно частини 4 статті 122 КАС України
передбачено, що особа, яка бере участь у
справі, має право заявити клопотання
про розгляд справи за її відсутності.

Згідно з ч.4 ст. 128 КАС України, у разі
неприбуття відповідача, належним чином
повідомленого про дату, час і місце
судового розгляду, без поважних причин
розгляд справи може не відкладатися і
справу може бути вирішено на підставі
наявних у ній доказів.

Із врахуванням зазначеного та
керуючись ч.6 ст. 128 КАС України, суд
вважає за можливе провести розгляд
справи в порядку письмового
провадження.

Суд, заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши матеріали справи,
докази в їх сукупності, приходить до
висновку, що позовні вимоги підлягають
задоволенню в повному обсязі, виходячи
з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1
зареєстрована як фізична
особа-підприємець 13.03.2012 року
Вінницьким районним управлінням
юстиції Вінницької області та з 14.03.2012
року перебуває на податковому обліку в
органах податкової інспекції, а з 15.03.2012
року перебуває на спрощеній системі
оподаткування (а.с.8, 12).

Як свідчать матеріали справи, станом на
день подання позову до суду, відповідач
має податковий борг перед бюджетом по
єдиному податку в розмірі 2148,13 грн.

Вказана заборгованість виникла з
наступного.

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1
зобов'язана сплачувати щомісяця
протягом 2013 року єдиний податок в
розмірі 114,70 грн., а також єдиний податок
щомісяця протягом 2014 року у розмірі 121,80
грн.

Внаслідок несвоєчасної сплати єдиного
податку за 2013 рік та за період з січня
2014 року по вересень 2014 року за
відповідачем рахується недоїмка в
розмірі 2148,13 грн. Наведені обставини
також підтверджуються обліковою
карткою платника податку та довідкою
про суми заборгованості перед бюджетом
(а.с. 5-7).

Оскільки вказана заборгованість
відповідачем не сплачена, тому
Вінницька ОДПІ звернулась до суду щодо
стягнення вказаної суми податкового
боргу.

Визначаючись щодо заявлених позовних
вимог, суд приходить до наступного.

Згідно до п.п.14.1.175 п.14.1 ст.14 Податкового
кодексу України, податковий борг - сума
узгодженого грошового зобов'язання (з
урахуванням штрафних санкцій за їх
наявності), але не сплаченого платником
податків у встановлений цим Кодексом
строк, а також пеня, нарахована на суму
такого грошового зобов'язання.

Відповідно до п. 87.11 ст. 87 Податкового
кодексу України, орган стягнення
звертається до суду з позовом про
стягнення суми податкового боргу
платника податку - фізичної особи.
Стягнення податкового боргу за
рішенням суду здійснюється державною
виконавчою службою відповідно до
закону про виконавче провадження.

Як свідчать матеріали справи, за
відповідачем рахується заборгованість
перед бюджетом по єдиному податку в
загальному розмірі 2148,13 грн.

Судом встановлено, що на час розгляду
справи судом, доказів сплати вказаної
суми заборгованості перед бюджетом
відповідачем не надано.

Окрім того, відповідно до п. 59.1 ст. 59
Податкового кодексу України,
податковим органом на адресу
відповідача направлялась податкова
вимога форми «Ф» № 86-25.

Згідно зі ст. ст. 11, 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, а суд згідно ст.
86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у
справі, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні.

Враховуючи встановлені обставини
справи та вищезазначені положення
чинного Законодавства України, суд
вважає, що вимоги позивача є
обґрунтованими, відповідають дійсним
обставинам та матеріалам справи, а тому
підлягають задоволенню.

Оскільки спір вирішено на користь
суб'єкта владних повноважень,
звільненого від сплати судового збору,
а також за відсутності витрат позивача
- суб'єкта владних повноважень,
пов'язаних із залученням свідків та
проведенням судових експертиз,
відповідно до положень ст. 94 КАС
України, судові витрати (судовий збір)
стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163,
167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Стягнути з фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідент. код НОМЕР_1) в
дохід місцевого бюджету кошти в
рахунок погашення податкового боргу по
єдиному податку в розмірі 2148 (дві
тисячі сто сорок вісім) гривень 13
копійок.

Постанова набирає законної сили в
порядку, визначеному ст. 254 КАС України.
Відповідно до ст. 186 КАС України
апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Якщо
суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя
Томчук Андрій Валерійович