Справа № 802/3858/14-а
Суддя: Вергелес Андрій Валерійович
Дата ухвалення: 2014-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

14 листопада 2014 р.
Справа № 802/3858/14-а

Вінницький окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді:
Вергелеса Андрія Валерійовича,

за участю:

секретаря судового засідання:
Федчук Тетяни Юріївни

позивача: ОСОБА_1

представника відповідача:
Лебедєвої О.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні матеріали справи

за позовом: ОСОБА_1

до: управління Державної
казначейської служби України у м.
Вінниці

про: визнання протиправними дій та
зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного
адміністративного суду звернулась
ОСОБА_1 з адміністративним позовом до
управління Державної казначейської
служби України у м. Вінниці про
визнання протиправними дій та
зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на
виконання рішення Вінницького
міського суду від 13 жовтня 2014 року у
справі №127/20431/14-ц, ОСОБА_1 звернулась з
копією ухвали про повернення
сплаченого судового збору в розмірі 1827,
00 грн., однак управління Державної
казначейської служби України у м.
Вінниці повернуло документи без
виконання. Позивач не погоджується з
такими діями відповідача, в зв'язку з
чим була змушена звернутися до суду.

Позивач у судовому засіданні позов
підтримала та, посилаючись на
обставини, викладені у позовній заяві
та пояснення, надані у судовому
засіданні, просила позов задовольнити
у повному обсязі.

Представник відповідача щодо позовних
вимог заперечувала, при цьому
зазначила, що управління Державної
казначейської служби України у м.
Вінниці, при поверненні виконавчого
листа діяло згідно із нормами чинного
законодавства на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України, а
тому адміністративний позов не
підлягає задоволенню.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши матеріали справи,
оцінивши докази в їх сукупності, суд
дійшов висновку, що позов не підлягає
задоволенню виходячи з наступного.

Ухвалою Вінницького міського суду
Вінницької області від 13 жовтня 2014
року зобов'язано управління Державної
казначейської служби України у м.
Вінниці Вінницької області повернути
ОСОБА_1 сплачений судовий збір згідно
квитанції №k25/М/43 від 22 вересня 2014 року
в розмірі 1827 грн. 00 коп.

21 жовтня 2014 року ОСОБА_1 звернулась із
заявою до управління Державної
казначейської служби України у м.
Вінниці про виконання зазначеного
рішення та додала ухвалу Вінницького
міського суду Вінницької області від 13
жовтня 2014 року у справі №127/20431/14-ц та
копію квитанції від 22 вересня 2014 року №
k25/М/43.

Листом від 23 жовтня 2014 року №03.54/3614
управління Державної казначейської
служби України у м. Вінниці Вінницької
області повернуло вищевказані
документи без виконання у зв'язку з
тим, що ОСОБА_1 надано копію ухвали
Вінницького міського суду Вінницької
області від 13 жовтня 2014 року, всупереч
вимогам п. 6 Постанови КМУ від 03 серпня
2011р. №845 та невідповідністю
ідентифікаційного номера в квитанції
№ k25/М/43 від 22 вересня 2014 року.

Нормою статті 3 Закону України "Про
виконавче провадження" встановлено, що
рішення про стягнення коштів з
державного та місцевого бюджетів або
бюджетних установ виконуються
органами Державного казначейства
України в установленому Кабінетом
Міністрів України порядку.

Порядок виконання рішень про стягнення
коштів державного та місцевих бюджетів
або боржників, затверджений постановою
Кабінету Міністрів України від 03
серпня 2013 року №845 (далі - Порядок)
визначає механізм виконання рішень про
стягнення коштів державного та
місцевих бюджетів або боржників,
прийнятих судами, а також іншими
державними органами (посадовими
особами), які відповідно до закону
мають право приймати такі рішення.

Відповідно абз. 3 п. 2 Порядку виконавчі
документи - це оформлені в
установленому порядку виконавчі листи
судів та накази господарських судів,
видані на виконання рішень про
стягнення коштів, а також інші
документи, визначені Законом України
"Про виконавче провадження".

Виконавчий лист має відповідати
вимогам до виконавчого документа,
встановленим Законом України "Про
виконавче провадження".

Відповідно до ст. 18 Закону України "Про
виконавче провадження" у виконавчому
документі зазначаються:

1) назва і дата видачі документа,
найменування органу, прізвище та
ініціали посадової особи, що його
видали;

2) дата прийняття і номер рішення,
згідно з яким видано документ;

3) повне найменування (для юридичних
осіб) або ім'я (прізвище, власне ім'я
та по батькові) (для фізичних осіб)
стягувача і боржника, їх
місцезнаходження (для юридичних осіб)
або місце проживання чи
перебування (для фізичних осіб),
ідентифікаційний код суб'єкта
господарської діяльності стягувача та
боржника (для юридичних осіб),
індивідуальний ідентифікаційний номер
стягувача та боржника (для фізичних
осіб - платників податків) або номер
і серія паспорта стягувача та боржника
для фізичних осіб - громадян України,
які через свої релігійні або інші
переконання відмовилися від
прийняття ідентифікаційного номера,
офіційно повідомили про це
відповідні органи державної влади та
мають відмітку в паспорті громадянина
України, а також інші дані, якщо вони
відомі суду чи іншому органу, що видав
виконавчий документ, які
ідентифікують стягувача та боржника чи
можуть сприяти примусовому
виконанню, зокрема, дата народження
боржника та його місце роботи
(для фізичних осіб), місцезнаходження
майна боржника, рахунки стягувача та
боржника тощо;

4) резолютивна частина рішення;

5) дата набрання законної (юридичної)
сили рішенням;

6) строк пред'явлення виконавчого
документа до виконання.

Отже, у виконавчому листі має
зазначатися індивідуальний
ідентифікаційний номер стягувача та
боржника (для фізичних осіб -
платників податків).

Крім того виконанню підлягають лише ті
виконавчі документи, які оформлені в
установленому законом порядку, в
іншому випадку виконавчий документ
повертається стягувачеві без
виконання.

Пунктом 6 Порядку №845 визначено, що у
разі прийняття рішення про стягнення
коштів стягувач подає органові
Казначейства в установлений
зазначеним органом спосіб: заяву про
виконання такого рішення із
зазначенням реквізитів банківського
рахунка, на який слід перерахувати
кошти, або даних про перерахування
коштів у готівковій формі через банки
або підприємства поштового зв'язку,
якщо зазначений рахунок відсутній;
оригінал виконавчого документа; судові
рішення про стягнення коштів (у разі
наявності); оригінал або копію
розрахункового документа (платіжного
доручення, квитанції тощо), який
підтверджує перерахування коштів до
відповідного бюджету.

Так, позивачем додано квитанцію № k25/М/43
від 22 вересня 2014 року, відповідно до
якої було здійснено зарахування коштів
на р/р №0002, відкритий для обліку
надходжень судового збору за розгляд
справ Вінницьким міським судом
Вінницької області, платником
зазначено ОСОБА_1, ідентифікаційний
номер НОМЕР_1, в той час як
ідентифікаційний номер позивача -
НОМЕР_2.

Також подано копію ухвали Вінницького
міського суду Вінницької області від 13
жовтня 2014 року у справі №127/20431/14-ц,
однак мав бути поданий оригінал
виконавчого документа.

Згідно пункту 9 Порядку орган
Казначейства повертає виконавчий
документ стягувачеві у разі, коли
виконавчий документ:

- не підлягає виконанню органом
Казначейства;

- подано особою, що не має відповідних
повноважень;

- пред'явлено до виконання з
пропущенням установленого строку;

- видано або оформлено з порушенням
установлених вимог;

- рішення про стягнення коштів не
набрало законної сили, крім випадків,
коли судове рішення про стягнення
коштів допущено до негайного виконання
в установленому законом порядку;

- суми коштів, зазначених у судовому
рішенні про стягнення коштів,
повернуті стягувачеві за поданням
органу, що контролює справляння
надходжень бюджету, або за рахунок
таких коштів виконано грошові
зобов'язання чи погашено податковий
борг стягувача перед державним або
місцевим бюджетом;

- відсутній залишок невідшкодованого
податку на додану вартість, узгоджений
із стягувачем;

- стягувач відмовився від виконання
виконавчого документа або відкликав
його без виконання;

- наявні інші передбачені законом
випадки.

Таким чином, ОСОБА_1 виконавчий
документ подано з порушенням
установлених вимог.

В свою чергу, відповідно до статті 259
КАС України, стягувач або боржник може
звернутися з заявою до суду , який видав
виконавчий лист про виправлення
помилки, допущеної при його оформленні
або видачі.

З огляду на викладене, дії управління
Державної казначейської служби
України у м. Вінниці щодо повернення
документів, є правомірними.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у
справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; 2) з
використанням повноваження з метою,
з якою це повноваження надано; 3)
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії); 4)
безсторонньо (неупереджено); 5)
добросовісно; 6) розсудливо; 7) з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); 9) з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; 10) своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Статтею 19 Конституції України
встановлено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування,
їх посадові особи зобов'язані діяти
лише на підставі, в межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Під час аналізу та дослідження
обставин у справі суд виходив із того,
що положеннями частини 1 статті 71 КАС
України визначено, що кожна сторона
повинна довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення, а
суд згідно зі статтею 86 КАС України
оцінює докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні

Також, суд звертає увагу на те, що
відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, в адміністративних справах
про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо
доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо
він заперечує проти
адміністративного позову.

В силу вимог ст. 94 КАС України підстав
для присудження позивачу понесених ним
судових витрат у справі немає.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163,
167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного
позову відмовити повністю.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили в порядку,
визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України,
апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Якщо
суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя
Вергелес Андрій Валерійович