Справа № 489/7704/14-а
Суддя: Тихонова Н. С.
Дата ухвалення: 2014-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а/489/348/2014
ПОСТАНОВА

Іменем України

02 грудня 2014 р., о 8 год. 45 хв., суддя
Ленінського районного суду м.
Миколаєва - Тихонова Н.С., розглянувши в
порядку скороченого провадження
справу за адміністративним позовом
ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду
України в Заводському районі м.
Миколаєва про визнання дій
неправомірними, зобов'язання вчинити
певні дії,

В С Т А Н О В И В:

В листопаді 2014 року ОСОБА_1 звернулась
до суду з позовом до Управління
Пенсійного фонду України в
Заводському районі м. Миколаєва про
визнання дій неправомірними,
зобов'язання вчинити певні дії.

Свої вимоги мотивувала тим, що в 1996 р.
вона виїхала на постійне місце
проживання до Ізраїлю, однак перебуває
на постійному консульському обліку в
посольстві України в в державі
Ізраїль як громадянка України.
Відповідно до постанови Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 24.03.2014 р. УПФУ в Заводському районі
м. Миколаєва зобов'язано відновити
позивачці виплату раніше призначеної
пенсії з 22.04.2013 р. Однак, всупереч
діючому законодавству, відповідач
УПФУ в Заводському районі м. Миколаєва
поновив ОСОБА_1 пенсію, проте сплачує її
в розмірі 45 грн. 00 коп.

Посилаючись на те, що такі дії УПФУ в
Заводському районі м. Миколаєва є
протиправними та суперечать вимогам
діючого законодавства, позивачка
ОСОБА_1 просить суд: визнати
незаконними дії УПФУ в Заводському
районі м. Миколаєва щодо визначення їй
розміру пенсії, виплата якої була
поновлена з 22 квітня 2013 р.; зобов'язати
УПФУ в Заводському районі м. Миколаєва
здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1
починаючи з 22.04.2013 р.

Дослідивши матеріали справи, суд
встановив наступне.

В лютому 1996 р. позивачці ОСОБА_1 була
призначена пенсія за віком.

В зв'язку з сімейними обставинами у 1996
р. позивачка виїхала на постійне місце
проживання до Ізраїлю, де перебуває на
постійному консульському обліку в
посольстві України в державі Ізраїль
як громадянка України.

В жовтні 2013 р. ОСОБА_1 звернулась до
УПФУ в Заводському районі м. Миколаєва
із заявою про поновлення виплати
пенсії, однак їй було відмовлено.

Відповідно до Постанови Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 24.03.2014 р. по справі за позовом
ОСОБА_1 до УПФУ в Заводському районі м.
Миколаєва позовні вимоги було
задоволено частково, а саме: визнано
дії УПФУ в Заводському районі м.
Миколаєва щодо відмови ОСОБА_1 у
відновленні виплати раніше
призначеної пенсії протиправними;
зобов'язано УПФУ в Заводському районі
м. Миколаєва відновити ОСОБА_1 виплату
раніше призначеної пенсії з 22 квітня
2013 р.

Відповідно до ст. ст. 1, 3 Конституції
України в Україні як соціальній,
правовій державі людина, її життя і
здоров'я , честь і гідність,
недоторканість і безпека визнаються
найвищою соціальною цінністю.
Утвердження і забезпечення прав і
свобод людини є головним обов'язком
держави. Конституційне право на
соціальний захист включає і право
громадян на забезпечення їх в старості.
Пенсія за віком, за вислугу років та
інші її види, що призначаються в
зв'язку з трудовою діяльністю,
заслужені попередньою працею, є однією
із форм соціального захисту.

Закріплюючи на конституційному рівні
право на соціальний захист кожного
громадянина, без будь-яких винятків,
держава реалізує положення статті 24
Конституції України, відповідно до
яких громадяни мають рівні
конституційні права і не може бути
обмежень за ознаками раси, кольору
шкіри, політичних, релігійних чи інших
переконань, статі, етнічного
походження, місця проживання або за
іншими ознаками.

Крім того Україна гарантує піклування
та захист своїм громадянам, які
перебувають поза її межами.

Відповідно до Листа УПФУ в Заводському
районі м. Миколаєва від 27.10.2014 р. за вих.
№ 155-П-7 встановлено, що пенсію ОСОБА_1
поновлено з 22.04.2013 р. в розмірі, який
був на момент припинення виплати
пенсії. Розмір пенсії ОСОБА_1 з 22.04.2013 р.
становить 45,00 грн. Виплату боргу в
розмірі 823 грн. 50 коп. за період з 22.04.2013
р. по 31.10.2014 р. здійснено в жовтні 2014
року.

Разом з тим, відповідно до ст. 28 ЗУ "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" мінімальний розмір
пенсії за віком встановлюється в
розмірі прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність,
визначеного законом (тобто 949 грн. 00
коп.).

Згідно ст. 27 ЗУ "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" розмір
пенсії за віком, обчислений за
раніше діючим законодавством,
підвищується з дня набрання чинності
цим Законом до дня її призначення в
порядку, передбаченому частинами
першою та другою статті 42 цього Закону.

Враховуючи вищевикладене та приймаючи
до уваги, що в 1996 р., до виїзду на
постійне місце проживання до держави
Ізраїль, ОСОБА_1 була призначена пенсія
за віком, суд вважає, що УПФУ в
Заводському районі м. Миколаєва
неправомірно сплачує позивачці
пенсію в розмірі, який був на момент
припинення виплати - 45 грн. 00 грн., що
значно менше встановленого законом
мінімального розміру пенсії за віком.

Дослідивши надані докази в сукупності
суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1
обґрунтовані та підлягають
задоволенню.

Керуючись ст. ст. 7-12, 86, 159, 161-163 КАС
України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України в
Заводському районі м. Миколаєва про
визнання дій неправомірними,
зобов'язання вчинити певні дії -
задовольнити.

Визнати неправомірними дії Управління
Пенсійного фонду України в
Заводському районі м. Миколаєва щодо
визначення ОСОБА_1 розміру пенсії,
виплату якої поновлена з 22 квітня 2013
року.

Зобов`язати Управління Пенсійного
фонду України в Заводському районі м.
Миколаєва здійснити перерахунок та
виплату пенсії за віком ОСОБА_1,
починаючи з 22 квітня 2013 року, в розмірі,
передбаченому діючим законодавством.

Постанова може бути оскаржена до
Одеського апеляційного
адміністративного суду через
Ленінський районний суд м. Миколаєва
шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з моменту
отримання її копії.

Суддя: