Справа № 826/15840/14
Суддя: Данилишин В.М.
Дата ухвалення: 2014-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Данилишин В.М. розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Верес" до відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у місті Києві про визнання протиправними бездіяльності та рішення відповідача, скасування такого рішення, зобов’язання відповідача вчинити певні дії.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва 15 жовтня 2014 року надійшов позов товариства з обмеженою відповідальністю "Верес" (далі - позивач, ТОВ "Верес") до відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у місті Києві (далі - відповідач) про:

- визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо виконання законного рішення суду та повернення у встановленому законом порядку виконавчого збору у розмірі 110306,00 грн. позивачу;

- зобов’язання відповідача вчинити певні дії: керівника - скасувати постанову відповідача від 15 квітня 2013 року про закінчення виконавчого провадження ВП №33345765 (у разі неможливості для суду скасувати вказану постанову); державного виконавця - прийняти постанову про відновлення виконавчого провадження ВП № 33345765, прийняти постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 4 ч. 1 ст. 49 Закону України "Про виконавче провадження" (далі - Закон), у якій передбачити окремим пунктом повернення позивачу виконавчого збору у розмірі 110306,00 грн. на підставі ч. 6 ст. 28 Закону.

В обґрунтування позову представник позивача зазначив, що дії, бездіяльність та рішення відповідача суперечать нормам чинного законодавства, а тому заявлені вимоги є такими, що підлягають задоволенню.

Ухвалою суду від 28 жовтня 2014 року відкрито провадження в адміністративній справі, яку призначено до розгляду у судовому засіданні 03 листопада 2014 року.

У ході судового розгляду справи представник позивача підтримав позов та просив задовольнити його повністю.

Представник відповідача у судове засідання 03 листопада 2014 року не прибув, хоча про дату, час та місце судового розгляду справи відповідач повідомлений належним чином, заява про розгляд справи за відсутності його представника до суду не надійшла.

Враховуючи викладене та зважаючи на достатність наявних у матеріалах справи доказів для розгляду та вирішення справи по суті, у судовому засіданні 03 листопада 2014 року судом, відповідно до ч.ч. 4, 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), прийнято рішення про подальший розгляд та вирішення справи у порядку письмового провадження, про що відповідача повідомлено письмово.

Оцінивши належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв’язок наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об’єктивному дослідженні, суд -

ВСТАНОВИВ:

Відповідачем 15 квітня 2013 року прийнято оскаржувану постанову, якою закінчено виконавче провадження ВП № 33345765 з примусового виконання постанови про стягнення з боржника виконавчого збору від 30 червня 2012 року ВП № 31471385.

Суд погоджується з доводами представника позивача щодо наявності підстав для задоволення позову, виходячи з оцінки наявних у матеріалах справи доказів, а також аналізу наступних норм та обставин.

Так, згідно зі ст. 1, ч. 1 ст. 17 Закону, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Як з’ясовано судом у ході розгляду справи та підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, оскаржувану постанову відповідачем прийнято у зв’язку з виконанням постанови про стягнення з боржника виконавчого збору від 30 червня 2012 року ВП №31471385, якою, у свою чергу, прийнято рішення стягнути з позивача (боржника у виконавчому провадженні) виконавчий збір у розмірі 110306,00 грн.

Постанову про стягнення з боржника виконавчого збору позивачем оскаржено у судовому порядку.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 15 жовтня 2013 року постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 вересня 2012 року скасовано та прийнято нову постанову, якою позов ТОВ "Верес" задоволено, а саме визнано протиправною та скасовано постанову про стягнення з боржника виконавчого збору від 30 червня 2012 року ВП № 31471385.

Згідно з ч.ч. 1, 3, 5 ст. 254 КАС України, постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова або ухвала суду апеляційної чи касаційної інстанції за наслідками перегляду, постанова Верховного Суду України набирають законної сили з моменту проголошення, а якщо їх було прийнято за наслідками розгляду у письмовому провадженні, - через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі.

Тобто, на час розгляду даної справи постанова про стягнення з боржника виконавчого збору є скасованою у судовому порядку, а відповідне судове рішення є таким, що набрало законної сили.

Будь-яких доказів, які б свідчили про вчинення відповідачем дій, направлених на виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 15 жовтня 2013 року, як і заперечень проти позову, відповідачем у ході судового розгляду справи не надано, хоча нормами КАС України на відповідача, які суб’єкта владних повноважень, покладено обов’язок щодо доказування правомірності своїх дій, бездіяльності та рішень.

Враховуючи вище викладені норми та обставини, а також зважаючи при цьому, що оскаржувану постанову відповідачем прийнято під час апеляційного оскарження постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 вересня 2012 року, суд прийшов до висновку про наявність підстав та, як наслідок, необхідність скасування такої постанови відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 51 Закону, у разі якщо постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або керівником відповідного органу державної виконавчої служби або якщо до державного виконавця надійшло рішення суду про скасування заходів до забезпечення позову, а також у разі повернення виконавчого документа з іншого відділу державної виконавчої служби, виконавче провадження підлягає відновленню протягом трьох робочих днів з дня надходження рішення суду, виконавчого документа чи постанови керівника відповідного органу державної виконавчої служби.

З вище викладеної норми вбачається, що виконавче провадження ВП № 33345765 підлягає відновленню та закінченню на підставі п. 4 ч. 1 ст. 49 Закону. Крім того, позивачу повинно повернути виконавчий збір.

Зокрема, згідно з п. 4 ч. 1 ст. 49, ч. 6 ст. 28 Закону, виконавче провадження підлягає закінченню у разі: скасування рішення суду або іншого органу (посадової особи), на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

У разі закінчення виконавчого провадження у зв'язку із скасуванням рішення, що підлягало виконанню на основі виконавчого документа, виконавчий збір повертається боржникові.

Відповідно до ч. 1 ст. 11, ч. 1 ст. 69, ч.ч. 1, 2, 6 ст. 71 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень обов’язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Таким чином, із системного аналізу вище викладених норм та обставин суд прийшов до висновку, що позов товариства з обмеженою відповідальністю "Верес" до відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у місті Києві про визнання протиправними бездіяльності та рішення відповідача, скасування такого рішення, зобов’язання відповідача вчинити певні дії є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню повністю.

Поряд з цим, суд зазначає, що у ході розгляду справи судом визнано поважною причину пропуску позивачем встановленого КАС України строку для звернення до суду з позовом.

Згідно з ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб’єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа). У зв’язку з тим, що представником позивача не заявлено вимогу про стягнення судового збору за рахунок бюджетних коштів, суд не присуджує на користь позивача здійснені ними судові витрати відповідно до задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 69-71, 86, 128, 158-163, 167, 267 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

3. Визнати протиправною та скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 33345765, прийняту 15 квітня 2013 року відділом державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у місті Києві.

4. Зобов’язати відділ державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у місті Києві вчинити дії, направлені на відновлення виконавчого провадження ВП № 33345765.

6. Зобов’язати відділ державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у місті Києві у двадцятиденний строк із дня набрання судовим рішенням законної сили подати до суду звіт про його виконання.

Копії постанови направити (вручити) сторонам (їх уповноваженим представникам) у порядку та строки, встановлені ст. 167 КАС України.

Згідно зі ст.ст. 185, 186 КАС України, постанова може бути оскаржена шляхом подання до Київського апеляційного адміністративного суду через Окружний адміністративний суд міста Києва апеляційної скарги протягом десяти днів із дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Київського апеляційного адміністративного суду.

Відповідно до ст. 254 КАС України, постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя В.М. Данилишин