Справа № 2а-6386/09/1370
Суддя: Ланченко Л.В.
Дата ухвалення: 2014-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2014 року м. Київ
К/9991/95730/11

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

головуючого Ланченко Л.В.

суддів Пилипчук Н.Г.,

Шипуліної Т.М.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу

Товариства з обмеженою
відповідальністю «Бетсіті-Україна»

на постанову Львівського апеляційного
адміністративного суду від 24.11.2011

у справі №2а-6386/09/1370

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Бетсіті-Україна»

до Державної податкової інспекції у
Личаківському районі м.Львова

про скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 17.12.2009 позов
задоволено частково. Визнано
протиправним та скасовано рішення ДПІ
у Личаківському районі м.Львова про
застосування штрафних (фінансових)
санкцій №/15876 від 03.07.2009 в частині
застосування штрафних (фінансових)
санкцій в сумі 256189,90 грн. Визнано
протиправним та скасовано рішення ДПІ
в Личаківському районі м.Львова про
застосування штрафних (фінансових)
санкцій №/10/22020 від 22.09.2009 в сумі 3000
грн.

Постановою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 24.11.2011
постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 17.12.2009
скасовано, прийнято нову постанову про
відмову в позові.

У справі відкрито касаційне
провадження за касаційною скаргою
позивача, у якій ставиться питання про
скасування рішення суду апеляційної
інстанції та залишення в силі рішення
суду першої інстанції, з підстав
невірного застосування норм
матеріального та процесуального права.

Перевіривши під час попереднього
судового засідання повноту
встановлення обставин справи та
правильність їх юридичної оцінки в
судових рішеннях, в межах доводів
касаційної скарги, колегія суддів
дійшла висновку, що касаційна скарга
не підлягає задоволенню, виходячи з
такого.

ДПА у Харківській області проведено
перевірку за дотриманням суб?єктами
господарювання порядку проведення
розрахунків за товари (послуги), вимог з
регулювання обігу готівки, наявності
торгових патентів і ліцензій
господарської одиниці позивача -
букмекерської контори, що розташована
у м.Харкові по вул.Полтавський шлях, 52,
кв.83 , за результатами якої складено акт
від 18.05.2009 №008470.

За висновками акта перевірки позивачем
допущено порушення вимог п.п.1, 9, 13 ст.3
Закону України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг», а саме: не
забезпечено відповідність суми
готівкових коштів на місці проведення
розрахунків сумі, зазначеній у денному
звіті РРО на 90,00 грн.; не забезпечено
виконання друку фіскальних звітних
чеків РРО за 25.03.2009, 08.04.2009, 15.04.2099, 25.04.2009,
29.04.2009, 05.05.2009, 09.05.2009, 10.05.2009; не
проведення через РРО розрахункових
операцій на суму 51237,98 грн.

На підставі акта перевірки ДПІ у
Личаківському районі м.Львова прийнято
рішення №/15876 від 03.07.2009, яким
застосовано штрафні (фінансові)
санкції в сумі 256979,00 грн.

За результатами розгляду скарги
суб?єкта господарювання, прийнято
рішення №/10/22020, яким донараховано
штрафні (фінансові) санкції в сумі 3000
грн.

Суд першої інстанції, задовольняючи
позовні вимоги частково, дійшов
висновку, що порушення позивачем вимог
п.п.9, 13 ст.13 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» знайшли своє підтвердження, у
зв?язку з чим нарахування штрафних
санкцій в сумі 790 грн. є правомірним, у
той час як доказів порушення позивачем
вимог п.1 ст.3 цього Закону, а саме
проведення позивачем розрахункових
операцій на суму 51237,98 грн.,
відповідачем не надано.

Суд апеляційної інстанції, з
висновками якого погоджується суд
касаційної інстанції, скасовуючи
рішення суду першої інстанції,
правильно виходив з того, що проведення
позивачем розрахункових операцій на
суму 51237,98 грн. підтверджується звітом
щодо виписаних та виплачених карток, що
в розумінні ч.1 ст.69 КАС України є
доказом у справі. Зазначений звіт
виконаний на офіційному бланку
позивача, знаходився на робочому місці
касира та містив записи часу внесення
операцій в хронологічному порядку, при
цьому при виплаті виграшу
прослідковується дотриманням
виграшного коефіцієнту та внесеній
сумі коштів, а дані розділу
«розраховані, але не виплачені картки»
щодо номерів карток та сум ставок за
відповідні дні співпадають з даними, що
наведені в таблиці «виписані картки».

При цьому, суд касаційної інстанції
погоджується з висновками суду
апеляційної інстанції, що доводи
позивача, що зазначений звіт є
довільним текстом, який набирала касир
вдома, з метою тренування, не
заслуговують на увагу та є способом
уникнути відповідальності.

Доводи касаційної скарги не
спростовують висновків суду
апеляційної інстанції, а фактично
спрямовані на переоцінку установлених
судом обставин, що перебуває поза
межами перегляду справи в касаційній
інстанції.

З огляду на викладене, судова колегія
не вбачає підстав для скасування
рішення суду апеляційної інстанції, з
мотивів викладених в касаційній
скарзі.

Керуючись ст. ст. 220-1, 223, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Бетсіті-Україна» відхилити, а
постанову Львівського апеляційного
адміністративного суду від 24.11.2011
залишити без змін.

Ухвала вступає в законну силу з моменту
проголошення. Заява про перегляд
судового рішення в адміністративній
справі Верховним Судом України може
бути подана з підстав, в порядку та у
строки встановлені ст.ст.236-238 КАС
України.

Головуючий
Л.В.Ланченко

Судді
Н.Г.Пилипчук

Т.М.Шипуліна