Справа № 2а-930/10/0770
Суддя: Голяшкін О.В.
Дата ухвалення: 2014-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

10 листопада 2014 року
м.Київ
В/800/4796/14

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Голяшкін О.В., Єрьомін А.В., Леонтович
К.Г., Мороз В.Ф., Черпіцька Л.Т.,

перевіривши заяву Чопської митниці
Міндоходів про перегляд Верховним
Судом України ухвали Вищого
адміністративного суду України від 18
вересня 2014 року у справі №К/800/54282/13 за
позовом Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_6 до Виноградівської митниці про
скасування рішення і картки відмови,
визнання протиправними дій та
зобов'язання до вчинення дій, -

ВСТАНОВИВ:

Чопська митниця звернулася із заявою
про перегляд Верховним Судом України
ухвали Вищого адміністративного суду
України від 18 вересня 2014 року у даній
справі на підставі п.1 ст.237 Кодексу
адміністративного судочинства України
з мотивів неоднакового застосування
судами касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права у
подібних правовідносинах.

В обґрунтування своїх вимог заявник
додає копії ухвал Вищого
адміністративного суду України від 15
грудня 2011 року у справі №К/9991/9645/11,
К/9991/12101/11, від 22 травня 2014 року у справі
№К/800/49172/13, від 22 січня 2014 року у справі
№К/800/3199/13, від 29 листопада 2011 року у
справі №К-10923/10.

Відповідно до положень п.1 ст.237 Кодексу
адміністративного судочинства України
заява про перегляд судового рішення
може бути подана виключно за наявності
таких складових: неоднакового
застосування одних і тих самих норм
матеріального права, ухвалення різних
за змістом судових рішень, спірні
питання виникли у подібних
правовідносинах.

Під неоднаковим застосуванням одних і
тих самих норм матеріального права
необхідно розуміти, зокрема: різне
тлумачення змісту і сутності правових
норм, на підставі якого зроблено
висновок про різний зміст суб'єктивних
прав і обов'язків учасників
відповідних правовідносин, у тому
числі про наявність та обсяг прав і/або
обов'язків осіб, які беруть участь у
справі; різне застосування правил
конкуренції правових норм при
вирішенні колізій між ними з
урахуванням ієрархії цих правових
норм, а також дії норм у часі, просторі
та за колом осіб, тобто різне
незастосування закону, який підлягав
застосуванню; різне визначення
предмета регулювання правових норм,
зокрема застосування різних правових
норм для регулювання одних і тих самих
відносин або поширення дії норми на
певні правовідносини в одних випадках
і незастосування цієї самої норми до
аналогічних відносин в інших випадках,
тобто різне застосування закону, який
не підлягав застосуванню; різне
застосування правил аналогії права чи
закону в подібних правовідносинах.

Подібність правовідносин означає,
зокрема, тотожність суб'єктного складу
учасників відносин, об'єкта та предмета
правового регулювання, а також умов
застосування правових норм (зокрема,
часу, місця, підстав виникнення,
припинення та зміни відповідних
правовідносин). Зміст правовідносин з
метою з'ясування їх подібності в різних
рішеннях суду (судів) касаційної
інстанції визначається обставинами
кожної конкретної справи.

Ухвалення різних за змістом судових
рішень має місце в разі, коли суд (суди)
касаційної інстанції у розгляді двох
чи більше справ за тотожних предмета
спору, підстав позову та за аналогічних
обставин і однакового
матеріально-правового регулювання
спірних правовідносин дійшов (дійшли)
протилежних висновків щодо заявлених
позовних вимог.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 18 вересня 2014 року, про
перегляд якої ставиться питання,
залишені без змін рішення судів першої
та апеляційної інстанції про
задоволення позовних вимог щодо
визнання протиправними дії посадових
осіб митниці, що полягали у відмові в
митному оформленні транспортного
засобу, визнання протиправними та
скасування рішення митниці про
визначення коду товару та картки
відмови в прийнятті митної декларації,
митному оформленні чи пропуску товарів
і транспортних засобів через митний
кордон України. При винесенні рішень
суди виходили із протиправності
оскаржуваного рішення митниці про
визначення коду товару, яке прийнято
без врахування наявної технічної
документації на автомобіль та
ґрунтується лише на припущеннях щодо
можливого використання в майбутньому
спірного автомобіля при певних умовах
для перевезення пасажирів. Суди
прийшли до висновку, що автомобіль
відповідає товарній позиції 8704 як
вантажний, правомірно був заявлений
позивачем до митного оформлення за
кодом товару згідно УКТЗЕД №87042199.

Згідно ухвали Вищого
адміністративного суду України від 22
травня 2014 року у справі №К/800/49172/13, на
яку посилається заявник в
обґрунтування неоднакового
застосування судами норм
матеріального права, погоджуючись з
висновком суду апеляційної інстанції
про відмову у задоволенні позовних
вимог про визнання протиправним та
скасування рішення про визначення коду
товару та картки відмови в прийнятті
митної декларації, митному оформленні
чи пропуску товарів і транспортних
засобів через митний кордон України,
касаційний суд виходив із
правомірності дій митниці з визначення
коду товару автомобіля з віднесенням
за сукупністю ознак та наданих доказів
ввезеного автомобіля до товарної
позиції .

Також, залишаючи без змін постанову
апеляційного суду про визнання
протиправними та скасування рішення
митниці визначення коду товару та
картки відмови у митному оформленні,
Вищий адміністративний суд України в
ухвалі від 15 грудня 2011 року у справі
№К/9991/9645/11, К/9991/12101/11 зазначив про
правильність рішення митниці про
визначення коду товару на підставі
встановлених характеристик товару.

Відповідно до ухвали Вищого
адміністративного суду України від 22
січня 2014 року у справі №К/800/3199/13
предметом позовних вимог є визнання
протиправними дій митниці щодо відмови
у поверненні транспортного засобу і
документів до цього транспортного
засобу та зобов'язання митного органу
повернути транспортний засіб,
здійснивши розрахунок обов'язкових
митних платежів як за вантажний
транспортний засіб.

Предметом позовних вимог у справі
№К-10923/10 згідно ухвали Вищого
адміністративного суду України від 29
листопада 2011 року, на яку також
посилається заявник, є визнання
незаконними акту про проведення
митного огляду транспортного засобу,
дій митниці зі стягнення платежів на
суму 17928,25 грн. та стягнення грошових
коштів на відшкодування шкоди у сумі
17928,25 грн.

Із доданих до заяви копій судових
рішень вбачається, що предмети спорів,
підстави позовних вимог та фактичні
обставини у вказаних справах є різними,
тому відсутні підстави вважати, що
судами касаційної інстанції зроблені
протилежні висновки щодо позовних
вимог внаслідок неоднакового
застосування одних і тих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах.

Зважаючи на викладене, підстави для
допуску справи до провадження для
перегляду судового рішення Верховним
Судом України відсутні.

Керуючись статтями 237, 240 Кодексу
адміністративного судочинства
України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити в допуску до провадження
заяви Чопської митниці Міндоходів про
перегляд Верховним Судом України
ухвали Вищого адміністративного суду
України від 18 вересня 2014 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді