Справа № 489/4678/14-а
Суддя: Кокорєв В. В.
Дата ухвалення: 2014-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 489/4678/14-а
Номер провадження 2-а/489/245/14
Постанова

Іменем України

27 листопада 2014 року
місто Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва у
складі:

головуючого судді Кокорєва В. В.,

при секретарі Антоненко А. С.,

за участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м.
Миколаєві справу за адміністративним
позовом ОСОБА_1 до Управління ДАІ УМВС
України в Одеській області про
скасування постанови про
адміністративне правопорушення,

встановив

В липні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з адміністративним позовом до
Управління ДАІ УМВС України в Одеській
області, яким просив скасувати
постанову серії ПС1 № 290561 від 11.06.2014 у
справі про адміністративне
правопорушення. В обґрунтування
позовних вимог посилався на те, що
11.06.2014 відносно нього працівниками ДАІ
було складено протокол про
адміністративне правопорушення, а
також винесено зазначену вище
постанову про притягнення до
адміністративної відповідальності за
ч. 1 ст. 122 КУпАП з накладенням
адміністративного стягнення у вигляді
штрафу в розмірі 255,00 грн. Вказує, що з
постановою не згоден, а також на те, що
співробітниками ДАІ при винесенні
постанови порушено ряд процесуальних
норм.

В судовому засіданні позивач підтримав
позов, просив його задовольнити та
скасувати постанову про
адміністративне правопорушення.

Відповідач свого представника в судове
засідання не направив, надали суду
заперечення проти позову, просили в
задоволенні позову відмовити,
розглядати справу за відсутності їх
представника, надали фото- та
відеофіксацію правопорушення.

Вислухавши пояснення позивача,
дослідивши матеріали справи судом
встановлено такі обставини.

Відповідно до протоколу про
адміністративне правопорушення водій
ОСОБА_1 11.06.2014 о 15-52 год. керував т/з
Фольцваген Туарег, д/н НОМЕР_1 а/д
Одеса-Рені 117 км СМТ Сарата рухався зі
швидкістю в межах міста 85 км/год., чим
перевищив встановлену швидкість руху
на 25 км/год. Швидкість вимірювалась
приладом Візір. Позивача було
притягнуто до адміністративної
відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП за
порушення п. 12.4 ПДР України.

Відповідно до п. 12.4 ПДР України у
населених пунктах рух транспортних
засобів дозволяється із швидкістю не
більше 60 км/год.

В поясненнях до протоколу про
адміністративне правопорушення
позивач з правопорушенням не
погодився, вказав що швидкості не
перевищував, рухався поза межами
населеного пункту.

Як вбачається з фото- та відеофіксації
наданих суду відповідачем, що позивач
рухався зі швидкістю 85 км/год. Однак, а
ні з фото-, а ні з відеофіксації не
вбачається, що позивач рухався із із
перевищенням швидкості у межах
населеного пункту.

У відповідності до статті 251 КУпАП
доказами в справі про адміністративне
провопорушення є будь-яки фактичні
дані, на основі яких посадова особа
встановлює наявність чи відсутність
адміністративного правопорушення та
встановлений перелік допустимих
доказів: протокол про адміністративне
правопорушення, пояснення особи, яка
притягається до адміністративної
відповідальності, потерпілих, свідків,
висновком експерта, речовими доказами,
показаннями технічних приладів та
технічних засобів, що мають функції
фото- і кінозйомки, відеозапису,
протоколом про вилучення речей та
іншими документами. При цьому статтею
не передбачено обов'язковість
наявності усіх доказів одночасно для
встановлення наявності чи відсутності
факту правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Враховуючи те, що позивачем ще в
поясненнях до протоколу вказувалось на
те, що він перебував поза межами
населеного пункту та це має істотне
значення, суд витребував у відповідача
докази на підтвердження того, що
правопорушення скоєно в населеному
пункті.

Суду не надано доказів, які могли б
підтвердити факт вчинення
правопорушення позивачем. При повному
невизнанні позивачем ОСОБА_1 своєї
провини у вчиненні правопорушення,
враховуючи, що відсутні пояснення
свідків, які б могли підтвердити факт
правопорушення, а з матеріалів фото- чи
відеофіксації не вбачається, що
позивач порушив п. 12.4 ПДР, а саме
рухався саме у межах населеного пункту
зі швидкістю більше 60 км/год., вина
позивача не доведена ніякими доказами.

Дослідивши докази, долучені до справи,
щодо їх належності та допустимості,
оцінивши їх в сукупності, суд дійшов
висновку, що адміністративний позов
ОСОБА_1 до Управління ДАІ УМВС України в
Одеській області про скасування
постанови про адміністративне
правопорушення підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 69, 71, 122, 160, 161, 163, 171-2
КАС України, ст. 293 КУпАП, суд

постановив

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
Управління ДАІ УМВС України в Одеській
області про скасування постанови про
адміністративне правопорушення
задовольнити.

Постанову серії ПС1 № 290581 від 11.06.2014
винесену у справі про адміністративне
правопорушення, якою ОСОБА_1 притягнуто
до адміністративної відповідальності
за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено
адміністративне стягнення у вигляді
штрафу в розмірі 255,00 грн. - скасувати.

Постанова місцевого загального суду як
адміністративного суду у справах з
приводу рішень, дій чи бездіяльності
суб'єктів владних повноважень щодо
притягнення до адміністративної
відповідальності є остаточною і
оскарженню не підлягає.

Суддя
В. В.
Кокорєв