Справа № 826/15350/14
Суддя: Мазур А.С.
Дата ухвалення: 2014-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: судді Мазур А.С., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом

Державної податкової інспекції у Подільському районі ГУ Міндоходів у

м. Києві

до

Підприємства «Тасман» товариства з обмеженою відповідальністю

«Маріс-2005»

про

стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшла позовна заява Державної податкової інспекції у Подільському районі ГУ Міндоходів у м. Києві до Підприємства «Тасман» товариства з обмеженою відповідальністю «Маріс-2005» про стягнення заборгованості .

Позовні вимоги мотивовано тим, що відповідачем не сплачено у добровільному порядку узгоджений податковий борг у розмірі 797 656,50 грн.

У судовому засіданні 06.11.2014 р. представник позивача заявлені в позовній заяві позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача в судові засідання 23.10.2014 року та 06.11.2014 року не з’явився, заперечень чи пояснень по суті заявлених позовних вимог суду не надав.

Відповідачу надсилалися повістки про виклик за адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, проте кореспонденція суду повернулася з відміткою працівника пошти "організація вибула".

За правилами, встановленими пунктом 4 статті 33 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх поштової адреси судовий виклик або судове повідомлення надсилаються юридичним особам та фізичним особам-підприємцям – за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.

Відповідно до частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З урахуванням наведеного, суд ухвалив продовжити розгляд справи у письмовому провадженні.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з’ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об’єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

Підприємство «Тасман» товариства з обмеженою відповідальністю «Маріс-2005» (код ЄДРПОУ-31725274) перебуває на обліку в ДПІ у Подільському районі Головного Управління Міндоходів у м.Києві та відповідно до вимог п.п.16.1.4 п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України (надалі - ПК України) несе обов'язок по сплаті належних сум податків і зборів (обов'язкових платежів) у встановлені законами терміни.

Як свідчать матеріали справи, ДПІ у Подільському районі м. Києва проведена виїзна документальна перевірка Підприємства "Тасман" товариства з обмеженою відповідальністю "Маріс-2005" з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.04.2011 р. по 30.06.2012 р., валютного та іншого законодавства за період з 01.04.2011 р. по 30.06.2012 р.

Зазначені податкові повідомлення-рішення було оскаржено в судовому порядку. За результатами такого оскарження постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 05.07.2013 року по справі №826/4701/13-а у завдовленні позовних вимог підприємству «Тасман» товариства з обмеженою відповідальністю «Маріс-2005» відмовлено повністю.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 02 жовтня 2013 року, винесеною за результатами перегляду в порядку апеляційного провадження постанови Окружного адміністративного суду м. Києва від 05 липня 2013 року, апеляційну скаргу підприємства «Тасман» товариства з обмеженою відповідальністю «Маріс-2005» було залишено без задоволення, а постановоу Окружного адміністративного суду міста Києва від 05.07.2013 року по справі №826/4701/13-а-залишено без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 07.04.2014 року по справі №826/4701/13-а касаційну скаргу підприємства «Тасман» товариства з обмеженою відповідальністю «Маріс-2005» було–задоволено частково, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

При новому розгляді справи ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 05.06.2014 року по справі №826/4701/13-а позовну заяву Підприємства «Тасман» товариства з обмеженою відповідальністю «Маріс-2005» (код ЄДРПОУ-31725274) залишено без розгляду.

Зазначена ухвала в апеляційному порядку не оскаржувалась.

Як встановлено ч. 1 ст. 254 КАС України, постанова або ухвала суду якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Отже, податкові зобов’язання перед бюджетом в сумі 797 656,50 грн. грн. набрали статусу узгоджених та відповідачем добровільно сплачені не були.

В силу абз. 4 п. 56.18 ст. 56 Податкового Кодексу України, при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

У разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов’язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення (п.59.1 ст.59 ПК України).

Позивачем було направлено відповідачу, відповідно до п. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України, податкову вимогу від 21.10.2013 р. № 6-22, яка вручена відповідачу, що підтверджується матеріалами справи.

Однак, відповідачем не було погашено узгоджену суму грошового зобов'язання, а, відтак, в силу пп. 14.1.175 п.14.1 ст. 14 ПК України, сума набула статусу податкового боргу.

Доказів сплати боргу у визначеному у позовній заяві розмірі відповідачем, чи оскарження податкової мимоги до суду не надано.

Таким чином, сума податкового боргу відповідно до вимог чинного законодавства України є узгодженою і визнається сумою податкового боргу платника податків, розмір якої підтверджується даними облікової картки платника податку.

Проаналізувавши матеріали справи та пояснення представника позивача, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно з визначенням підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Підпункт 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначає грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно пункту 59.1. статті 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення..

Пунктом 59.5. статті 59 Податкового кодексу України встановлено, що у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

Відповідно до підпункту 41.1.1 пункту 41.1. статті 41 Податкового кодексу України контролюючими органами є органи доходів і зборів - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування єдиної державної податкової, державної митної політики в частині адміністрування податків і зборів, митних платежів та реалізує державну податкову, державну митну політику, забезпечує формування та реалізацію державної політики з адміністрування єдиного внеску, забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями при застосуванні податкового та митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску (далі - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику), його територіальні органи.

Згідно підпункту 20.1.34. статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та визнає їх такими, що підлягають задоволенню.

Оскільки спір вирішено на користь суб'єкта владних повноважень, звільненого від сплати судового збору, а також за відсутності витрат позивача - суб'єкта владних повноважень, пов'язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий збір) стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись ст. ст. 69-71, 94, 160-165, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Державної податкової інспекції у Подільському районі ГУ Міндоходів у м. Києві задовольнити.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції в порядку та строки, встановлені статтями 185-187 цього Кодексу шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги з одночасним надсиланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня проголошення постанови. У разі відкладення складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя А.С. Мазур