Справа № 2а-9671/10/1270
Суддя: Юрченко В.В.
Дата ухвалення: 2014-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 листопада 2014 року м.
Київ К/9991/29702/11

колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

головуючого-судді: Юрченка В.В.,

суддів: Амєліна С.Є., Кобилянського М.Г.,

розглянувши в порядку касаційного
письмового провадження
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до управління Міністерства
внутрішніх справ України в Луганській
області про скасування наказів в
частині, поновлення на роботі та
стягнення середньої заробітної плати
за час вимушеного прогулу за
касаційною скаргою управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Луганській області на постанову
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 26 квітня 2011
року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2010 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з вказаним позовом.

Свої позовні вимоги обґрунтовував тим,
що відповідно до пункту 1 наказу УМВС
України в Луганській області «Про
покарання окремих працівників міліції
УКР УМВСУ» від 4 листопада 2010 року №1646
за свідоме грубе порушення вимог
статті 7 Дисциплінарного статуту ОВС
України, Присяги працівника ОВС,
Кодексу честі та Етичного кодексу
працівників міліції, а саме умисне
використання всупереч інтересам
служби наданих посадових повноважень з
метою отримання незаконної грошової
винагороди, капітана міліції ОСОБА_1,
старшого оперуповноваженого відділу
розкриття злочинів, учинених
іноземцями та відносно них управління
карного розшуку УМВС України в
Луганській області, звільнено у запас
Збройних Сил за пунктом 64 «є» (за
порушення дисципліни) Положення про
проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ. На виконання
зазначеного наказу був прийнятий наказ
УМВС України в Луганській області «По
особовому складу» від 12 листопада 2010
року №449о/с. На думку позивача,
зазначені накази є незаконними й
підлягають скасуванню. В
мотивувальній частині наказу №1646 від 4
листопада 2010 року зазначено, що старшим
оперуповноваженим відділу боротьби з
груповою злочинністю УКР УМВСУ майором
міліції ОСОБА_2 спільно зі старшим
оперуповноваженим відділу розкриття
злочинів, учинених іноземцями та
відносно них УКР УМВСУ капітаном
міліції ОСОБА_1 та оперуповноваженим
відділу боротьби з незаконним обігом
зброї та вибухівки УКР УМВСУ старшим
лейтенантом міліції ОСОБА_3 до
приміщення УМВСУ було доставлено
громадянина ОСОБА_4, а потім
громадянина ОСОБА_5; факт перебування
зазначених громадян в приміщеннях
УМВСУ належним чином зареєстрований не
був; за вирішення питання про
непритягнення вказаних громадян до
кримінальної відповідальності
працівники міліції вимагали по 5000
доларів США з кожного. Прокуратура
Луганської області не надала висновків
щодо наявності в діянні позивача
складу злочину, щоб підтверджувало
порушення ОСОБА_1 Дисциплінарного
статуту ОВС України, Присяги
працівника ОВС, Кодексу честі та
Етичного кодексу працівників міліції.

Просив скасувати пункт 1 наказу УМВС
України в Луганській області «Про
покарання окремих працівників міліції
УКР УМВСУ» від 4 листопада 2010 року №1646;
скасувати наказ УМВС України в
Луганській області «По особовому
складу» від 12 листопада 2010 року
№449о/с в частині звільнення ОСОБА_1 з
органів внутрішніх справ України;
поновити ОСОБА_1 на посаді старшого
оперуповноваженого відділу розкриття
злочинів, учинених іноземцями та
відносно них управління карного
розшуку УМВС України в Луганській
області; стягнути з УМВС України в
Луганській області середній заробіток
за час вимушеного прогулу.

Постановою Луганського окружного
адміністративного суду від 25 січня 2011
року в задоволенні позову ОСОБА_1
відмовлено

Постановою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 26 квітня 2011
року апеляційну скаргу ОСОБА_1
задоволено. Постанову Луганського
окружного адміністративного суду від 25
січня 2011 року скасовано. Позов ОСОБА_1
задоволено.

Скасовано пункт 1 наказу УМВС України в
Луганській області «Про покарання
окремих працівників міліції УКР УМВСУ»
від 4 листопада 2010 року №1646 в частині
звільнення ОСОБА_1 з органів внутрішніх
справ України за пунктом 64 «є»
(за порушення дисципліни) Положення
про проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ.

Скасовано наказ УМВС України в
Луганській області «По особовому
складу» від 12 листопада 2010 року
№449о/с.

Поновлено ОСОБА_1 на посаді старшого
оперуповноваженого відділу розкриття
злочинів, учинених іноземцями та
відносно них УКР УМВСУ в Луганській
області.

Зобов'язано УМВС України в Луганській
області здійснити нарахування та
виплату на користь ОСОБА_1 середнього
заробітку за час вимушеного прогулу з 12
листопада 2010 року.

Допущено до негайного виконання
постанову суду в частині поновлення на
роботі та стягнення на користь ОСОБА_1
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу в межах суми платежу за один
місяць в сумі 2646 грн.

Вказуючи на допущені, на думку УМВС
України в Луганській області, судом
апеляційної інстанції порушення норм
чинного матеріального та
процесуального законодавства, що
призвело до постановлення
неправильного судового рішення,
відповідач просить скасувати
постановлене судове рішення суду
апеляційної інстанції та ухвалити нове
судове рішення, яким відмовити в
задоволенні позову повністю.

Заслухавши суддю-доповідача,
обговоривши доводи касаційної скарги
та перевіривши за матеріалами справи
правильність застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга задоволенню не підлягає з
наступних підстав.

Під час розгляду справи по суті судами
першої та апеляційної інстанцій
встановлено наступне.

Відповідно до пункту 1 наказу УМВС
України в Луганській області «Про
покарання окремих працівників міліції
УКР УМВСУ» від 4 листопада 2010 року №1646
за свідоме грубе порушення вимог
статті 7 Дисциплінарного статуту ОВС
України, Присяги працівника ОВС,
Кодексу честі та Етичного кодексу
працівників міліції, а саме умисне
використання всупереч інтересам
служби наданих посадових повноважень з
метою отримання незаконної грошової
винагороди, капітана міліції ОСОБА_1,
старшого оперуповноваженого відділу
розкриття злочинів, учинених
іноземцями та відносно них управління
карного розшуку УМВС України в
Луганській області, звільнено у запас
Збройних Сил за пунктом 64 «є» (за
порушення дисципліни) Положення про
проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ.

Наказом УМВС України в Луганській
області «По особовому складу» від
12 листопада 2010 року №449о/с
позивача було звільнено з органів
внутрішніх справ у запас Збройних Сил
за пунктом 64 «є» (за порушення
дисципліни) Положення про проходження
служби рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ.

Підставою для притягнення позивача до
дисциплінарної відповідальності став
висновок службового розслідування за
фактом грубого порушення службової
дисципліни працівниками міліції УКР
УМВСУ ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3,
затвердженому начальником УМВС
України в Луганській області 4
листопада 2010 року.

В ході службового розслідування
встановлено наступне.

13 жовтня 2010 року приблизно о 17:50 годині
в ході перевірки відомостей,
викладених у скарзі ОСОБА_6,
співробітниками ВВБ в Луганській
області СВБ ГУБОЗ МВС України та ІОС
УКЗ УМВСУ була здійснена перевірка
службової діяльності відділу боротьби
з груповою злочинністю УКР УМВСУ,
службові кабінети яких розташовані на
І поверсі адміністративної будівлі №3
УМВСУ. За результатами перевірки у
службовому кабінеті № 4 був виявлений
громадянин ОСОБА_4

Опитаний громадянин ОСОБА_4 зазначив,
що у липні 2010 року разом із ОСОБА_5,
відпочиваючи у с. Поповка АР Крим,
скоїли крадіжку із автомобіля. Про це
стало відомо ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 13
жовтня 2010 року йому зателефонував
ОСОБА_1 та запропонував зустрітися, на
що він погодився. Після зустрічі ОСОБА_4
відвезли до адміністративної будівлі
УМВСУ, де ОСОБА_1 спочатку завів його до
приміщення ЛМУ УМВСУ (без запису у
постового), на ІV поверсі у службовому
кабінеті він зустрівся з ОСОБА_5, потім
завів його до приміщення УКР УМВСУ. Зі
слів ОСОБА_4, під час знаходження у
службовому кабінеті ОСОБА_2 почав
вимагати від нього та ОСОБА_5 незаконну
грошову винагороду у сумі 5000 доларів
США з кожного.

Через деякий час у супроводженні
працівника міліції ОСОБА_3 до кабінету
повернувся ОСОБА_5 та у його
присутності передав ОСОБА_2 гроші в
сумі 3000 доларів США, які він отримав у
ломбарді, що розташований в районі
ресторану «Пернік», під заставу свого
автомобіля. Після цього ОСОБА_3 разом з
громадянином ОСОБА_5 поїхали за місцем
мешкання останнього за іншими грошима.
Як стверджує ОСОБА_4, весь час, коли
ОСОБА_5 із працівниками УКР УМВС ОСОБА_1
та ОСОБА_3 їздили за грошима, він
постійно знаходився у службовому
кабінеті УКР УМВСУ разом з ОСОБА_2, доки
приблизно о 17:00 годині 13 жовтня 2010 року
до кабінету не зайшли співробітники
ВВБ в Луганській області.

Опитаний громадянин ОСОБА_5 зазначив,
що 13 жовтня 2010 року працівниками
міліції йому було запропоновано
проїхати до приміщення ЛМУ УМВСУ з
метою опитування, на що він погодився
та на власному автомобілі проїхав до
ЛМУ УМВСУ, де його завели до службового
кабінету на ІV поверсі. Через деякий час
до цього кабінету увійшли ОСОБА_2,
ОСОБА_1, які погрожували притягненням
його до кримінальної відповідальності
за вчинену влітку крадіжку. Після чого
вони вийшли з кабінету, а через деякий
час до кабінету увійшов ОСОБА_7 ОСОБА_5 у
присутності ОСОБА_4 та ОСОБА_1
власноручно передав ОСОБА_2 гроші в
сумі 3000 доларів США, пізніше він
передав ОСОБА_1 ще 2000 доларів США.

Службовим розслідуванням було також
встановлено, що ОСОБА_4 відповідним
чином не був зареєстрований як особа,
що 13 жовтня 2010 року перебувала в
адміністративному приміщенні № З
УМВСУ.

Опитаний з цього приводу міліціонер
взводу охорони УМВСУ сержант міліції
ОСОБА_8. зазначив, що 13 жовтня 2010 року о
09:00 годині він заступив на службу з
організації пропускного режиму до
приміщень УМВСУ на посту № 3
(адмінбудівля УМВСУ № 3). Приблизно о 13:00
годині цього ж дня до приміщення УМВСУ
зайшов невідомий молодий чоловік,
одягнений у темний одяг, який у
супроводженні співробітника УКР УМВСУ
пройшов до службового кабінету УКР,
розташованого на І поверсі. На його
вимогу щодо оформлення для вказаного
громадянина разової перепустки до
приміщення УМВС співробітник УКР не
відреагував. В подальшому, приблизно о
17:50 годині 13 жовтня 2010 року
зазначений громадянин залишив
приміщення УКР УМВСУ в супроводженні
співробітників ВВБ в Луганській
області.

Опитані в ході службової перевірки
начальник сектору боротьби з груповою
злочинністю ВКР ЛМУ УМВСУ майор
міліції ОСОБА_9, старший
оперуповноважений цього сектору ВКР
ЛМУ УМВСУ майор міліції ОСОБА_10
повідомили, що 13 жовтня 2010 року на вул. 30
років Побєди м. Луганська вони зустріли
громадянина ОСОБА_5, якому
запропонували проїхати в приміщення
ЛМУ УМВСУ для перевірки на причетність
до скоєння крадіжки автомобіля
громадянина ОСОБА_11, на що той
погодився. До приміщення ЛМУ УМВСУ вони
приїхали на автомобілі ОСОБА_5, після
чого завели його до службового
кабінету та провели бесіду, під час
якої причетність останнього до скоєння
злочину підтверджена не була, тому він
був відпущений. Як стверджують
працівники міліції ЛМУ УМВСУ ОСОБА_9,
ОСОБА_10, під час їх бесіди з
громадянином ОСОБА_5 у службовому
кабінеті був також присутній
оперуповноважений ВКР ЛМУ старший
лейтенант міліції ОСОБА_12, будь-які
інші співробітники ОВС до кабінету не
заходили. Разом з цим, вивченням
службової документації ЛМУ УМВСУ
встановлено, що записи про перебування
13 жовтня 2010 року громадян ОСОБА_5,
ОСОБА_4 у приміщенні ЛМУ УМВСУ у журналі
(№ 1113 т. 2) обліку громадян, доставлених
до вказаного ОВС, та книзі (№1186 т.5)
обліку відвідувачів та запрошених до
управління відсутні.

У висновку службового розслідування
зазначено, що враховуючи можливу
наявність в діях співробітників УКР
УМВСУ ОСОБА_2, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 ознак
складу злочинів, передбачених ст.ст. 364
(зловживання службовим становищем), 368
(одержання хабара) КК України,
матеріали перевірки у порядку,
передбаченому ст. 97 КПК України,
направлені до прокуратури Луганської
області для надання юридичної оцінки
діям останніх.

Постановою слідчого по ОВС прокуратури
Луганської області старшого радника
юстиції Єрмакова В.Ю. від 16 листопада 2010
року відмовлено в порушенні
кримінальної справи за заявами ОСОБА_6,
ОСОБА_5, ОСОБА_4 за фактом можливих
протиправних дій з боку співробітників
УКР УМВСУ ОСОБА_3, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за
ознаками злочинів, передбачених ст. 368
ч.2, 364 ч.3, 365 ч.3 КК України через
відсутність складу злочину в діях цих
осіб.

У постанові про відмову у порушенні
кримінальної справи зазначено, що
ОСОБА_5 та ОСОБА_4 надали пояснення,
зазначивши, що ОСОБА_5 передав гроші у
сумі 5 тис. доларів США співробітникам
УКР УМВС України в Луганській області
ОСОБА_3, ОСОБА_1 або ОСОБА_2 Однак даний
факт, окрім пояснень, нічим більше не
підтверджено. До того ж, з пояснень
ОСОБА_5 та ОСОБА_4 вбачається, 13 жовтня
2010 року безпосередньо після передачі
грошей співробітники ВВБ проводили
перевірку у відношенні зазначених
співробітників УКР, але гроші виявлені
не були. Тобто в цій ситуації об'єктивні
докази, а саме будь-які речові докази,
відсутні. Крім того, факт отримання
грошей заперечується поясненнями
трьох співробітників міліції: ОСОБА_3,
ОСОБА_1 та ОСОБА_2, що в сукупності з
іншими доказами, а також відсутністю
об'єктивних доказів, викликає сумнів у
правдивості даних, що були надані в
поясненнях ОСОБА_5 та ОСОБА_4, які є
особами, зацікавленими у вирішенні
справи.

Відповідно до частини першої статті 1
Закону України «Про Дисциплінарний
статут органів внутрішніх справ
України» від 22 лютого 2006 року № 3460-IV
(далі - Статут) службова дисципліна -
дотримання особами рядового і
начальницького складу Конституції і
законів України, актів Президента
України і Кабінету Міністрів України,
наказів та інших нормативно-правових
актів Міністерства внутрішніх справ
України, підпорядкованих йому органів
і підрозділів та Присяги працівника
органів внутрішніх справ України.

Згідно зі статтею 2 Статуту
дисциплінарним проступком є
невиконання чи неналежне виконання
особою рядового або начальницького
складу службової дисципліни.

Статтею 12 Статуту передбачено, що на
осіб рядового і начальницького складу
органів внутрішніх справ за порушення
службової дисципліни може бути
накладено, зокрема, такий вид
дисциплінарного стягнення як
звільнення з органів внутрішніх справ.

Апеляційний суд, скасовуючи рішення
суду першої інстанції та задовольняючи
позов, дав належну оцінку дослідженим
доказам та обґрунтовано виходив з того,
що під час службового розслідування не
було встановлено, що саме позивач
доставив ОСОБА_5 та ОСОБА_4 до
приміщення УМВС України в Луганській
області без відповідного запису в
чергового, а також висновок про умисне
використання всупереч інтересам
служби наданих посадових повноважень з
метою отримання незаконної грошової
винагороди був зроблений відповідачем,
виходячи із пояснень ОСОБА_5 та ОСОБА_4,
які є особами, зацікавленими у
вирішенні справи. Також в матеріалах
справи відсутні належні докази, що
засвідчують отримання позивачем
незаконної грошової винагороди.

Відповідно до вимог частини першої
статті 220 Кодексу адміністративного
судочинства України суд касаційної
інстанції перевіряє правильність
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі і не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

За правилами статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанції не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій. Не може бути
скасовано судове рішення з мотивів
порушення норм процесуального права,
якщо це не призвело і не могло
призвести до неправильного вирішення
справи.

Оскаржуване судове рішення суду
апеляційної інстанції постановлене з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права, доводами
касаційної скарги висновки, викладені
в судовому рішенні, не спростовуються,
підстави для його скасування відсутні.

Враховуючи наведене, колегія суддів
вважає за необхідне відмовити в
задоволенні касаційної скарги.

Керуючись статтями 210, 220, 222, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Луганській області залишити без
задоволення, а постанову Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 26 квітня 2011 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
оскарженню не підлягає.

Головуючий
Юрченко В.В.

Судді
Амєлін С.Є.

Кобилянський М.Г.