Справа № 589/2143/14-а
Суддя: Стародубцева Л. О.
Дата ухвалення: 2014-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 589/2143/14-а р.
Провадження № 2-а/589/73/14 р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.08.2014 р. Шосткинський
міськрайонний суд Сумської області у
складі:

головуючого - судді Стародубцевої Л.О.,
з участю секретаря судового засідання
Бойко М.В., розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в м.
Шостка справу за адміністративним
позовом ОСОБА_1до Управління ДАІ УМВС
України в Чернігівської області про
скасування постанови в справі про
адміністративне правопорушення від 21
лютого 2014 року,

ВСТАНОВИВ:

24 квітня 2014 року позивач звернувся до
суду з вищевказаним позовом та
просить суд поновити строк для подання
скарги на постанову, визнати дії
інспектора ДПС взводу з ОСП № 1 РДПС ДАІ
в Чернігівської області старшого
сержанта міліції Занько Андрія
Володимировича щодо притягнення
ОСОБА_1 до адміністративної
відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП
протиправними та скасувати постанову
про адміністративне правопорушення
серії ПС 1 № 033855 від 21 лютого 2014 року,
складену інспектором ДПС взводу з ОСП
№ 1 РДПС ДАІ в Чернігівської області
старшим сержантом міліції Занько
Андрієм Володимировичем про
накладання штрафу в сумі 260 грн. на
ОСОБА_1.

Позовні вимоги мотивуються тим, що
зазначена постанова не відповідає
вимогам ст.ст. 251, 254, 256,268, 279, 280 КУпАП та
ЗУ «Про міліцію» та ЗУ «Про метрологію»
та обставинам справи та при цьому
пояснив, що позивач 22 квітня 2014 року
отримав від старшого державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Шосткинського
міськрайонного управління юстиції
Ткаченко І.П., копію постанови у справі
про адміністративне правопорушення
серії ПС 1 № 033855 від 21 лютого 2014 року
складену інспектором ДПС взводу з ОСП
№ 1 РДПС ДАІ в Чернігівської області
старшим сержантом міліції Занько
Андрієм Володимировичем, з якої
вбачалось, що вказаною постановою
позивача притягнуто до
адміністративної відповідальності за
ч.1 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в
розмірі 260 грн. за перевищення
швидкості руху на 30 км/год., на 55 км..
автодороги Кіпті- Глухів-Бачівськ,
керуючи автомобілем НОМЕР_1 21 лютого 2014
р.

Позивач дійсно 21 лютого 2014 р. керуючи
автомобілем «HyundaiTucson» д.н. НОМЕР_1
рухався по автодорозі Кіпті-
Глухів-Бачівськ, де на 55 км. був
зупинений інспектором ДПС та після
вимоги позивача надати дані про прибор,
яким вимірювалася швидкість руху,
позивач був відпущений без складання
протоколу.

Тобто, в присутності позивача протокол
про адміністративне правопорушення не
складався та один його екземпляр
позивачу під розписку не вручався, а
також позивачу не була оголошена та
вручена копія постанови, а тому
позивач не відмовлявся від його
підпису та був безпідставно
позбавлений права подати пояснення та
зауваження на протокол. Свідків, крім
тих, що знаходилися в машині позивача, а
саме його дружини, ОСОБА_4, при зупинці
інспектором ДПС не було.

Вказану інспектором ДПС швидкість руху
позивач не перевищував, а рухався в
зоні дії знаку не більше 107 км/год.

Позивач також зазначає, що в порушення
вимог законодавства в постанові про
адміністративне правопорушення
відсутні докази належності виміряної
швидкості руху та не зазначено, яким
саме прибором вимірювалась швидкість
руху автомобіля.

В судовому засіданні позивач позовні
вимоги підтримав, мотивуючи тими ж
самими обставинами, пояснив, що
заперечення відповідача є
необґрунтовані.

Фототаблиціє неналежної якості, а на
більшості з них зображений автомобіль,
який є тільки схожим на автомобіль
позивача.

Представник відповідача просить
розглянути справу без його участі
надав суду заперечення проти позову та
просить суд відмовити в задоволенні
позовних вимог, за їх
необґрунтованістю, яке мотивується
тим, що 21 лютого 2014 року позивач був
притягнутий до адміністративної
відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП з
накладанням штрафу в сумі 260 грн. за
керування автомобілем «HyundaiTucson» д.н.
НОМЕР_1 о 08 год. 25 хв., на автодорозі
Кіпті- Глухів-Бачівськ при обмеженій
швидкості руху 90 км/год., рухався зі
швидкістю 120 км/год., перевищивши 30
км/год.

Швидкість даного автотранспортного
засобу вимірювалась приладом «Визир»
№ 0812584.

Вимірювач швидкості радіолокаційний
відеозаписуючий«ВИЗИР», пройшов
повірку та отримав свідоцтво про
повірку робочого засобу вимірювальної
техніки № 22-2/1221738 від 25.03.2013 року,
виданого Всеукраїнським державним
науково-виробничим центром
стандартизації, метрології,
сертифікації та захисту прав
споживачів (ДП «Укрметртестстандарт»),
Свідоцтво чинне до 25.03.2014 року.

Технічні характеристики приладу
«Визир» дозволяють вимірювати
швидкість руху транспортних засобів,
як в ручному так і в режимі
патрулювання,в такому випадку в нижній
частині фотокартки зазначаєтеся
швидкість з якою рухається патрульний
автомобіль, а в верхній частині
швидкість автомобіля, який рухається в
даному випадку Позивача.

Технічний прилад «ВИЗИР» не входить до
Переліку продукції, що підлягає
обов'язковій сертифікації в Україні,
затвердженого Міністерством юстиції
України від 04.05.2005 за № 466/10746 (зі змінами
та доповненнями), а тому на нього не
потрібно мати сертифікату
відповідності, достатньо мати
свідоцтво про повірку робочого засобу
вимірювальної техніки.

Відповідно наказом МВС України від
01.03.2010 № 33 (зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 30 березня
2012 р. за № 262/17557) «Про затвердження
Переліку технічних засобів, що
використовуються в підрозділах
Державтоінспекції МВС для виявлення та
фіксування порушень правил дорожнього
руху», затверджений перелік технічних
засобів, що використовуються в
підрозділах Державтоінспекції МВС для
виявлення та фіксування порушень
правил дорожнього руху, до цього
переліку входить івимірювач швидкості
радіолокаційний відео записуючий
«ВИЗИР».

При складанні протоколу та при
розгляді справи про адміністративне
правопорушення інспектор ДПС діяв на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами, та у відповідності до вимог
діючого законодавства. Позивач був
ознайомлений зі ст. 63 Конституції
України та ст. 268 КУпАП.

Інших доказів під час розгляду справи
не виявлено, у тому числі, клопотання
або заперечення від позивача не
надавались. Крім того, їх необхідність
у матеріалах справи не визначена
адміністративним законодавством.

Винесену постанову було негайно на
місці розгляду справи оголошено
правопорушнику (позивачу), проте від
отримання її копії гр. ОСОБА_5
відмовився в присутності двох свідків.

Відповідно при розгляді справи про
адміністративне правопорушення ІДІІС
ЗанькоA.B., враховані ст.ст. 33-35 КУпАП,
тому інспектор ДПС виніс мінімальний
штраф, передбачений санкцією ч. 1 статті
122 КУпАП.

З фотокарток, які додаються до
заперечень, факт вчинення Позивачем
адміністративного правопорушення,
підтверджується в повномуобсязі.

На фото вбачається, що по дорозі
рухається лише автомобіль Позивача, а
тому, вважає відповідач, що доводи
позивача даніз метою уникнення
адміністративної відповідальності.

Суд, вислухавши позивача, свідка
ОСОБА_4, розглянувши заперечення
відповідача з додатками, вважає, що
позов підлягає задоволенню із
слідуючих підстав.

Як слідує із змісту ч. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
позову.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами
в справі про адміністративні
правопорушення є будь-які фактичні
дані, на основі яких у визначеному
законом порядку орган (посадова особа)
встановлює наявність чи відсутність
адміністративного правопорушення,
винність данної особи в його вчиненні
та інші обставини, що мають значення
для правильного вирішення справи. Ці
дані встановлюються протоколом про
адміністративні правопорушення,
поясненнями особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
потерпілих, свідків, технічних засобів,
що мають функції фото- і кінозйомки,
відеозапису чи засобів фото- і
кінозйомки, відеозапису, які
використовуються при нагляді за
виконанням правил, норм і стандартів,
що стосуються забезпечення безпеки
дорожнього руху.

Відповідно до п. 2.13 Інструкції «З
організації провадження та
діловодства у справах про
адміністративні порушення правил, норм
і стандартів, що стосуються
забезпечення безпеки дорожнього руху»,
до протоколу, складеного з
використанням показань технічних
приладів, долучаються фото-, відео або
інші матеріали, на яких зафіксовані
показання цих приладів.

Надані суду фототаблиці на думку суду
на увагу не заслуговують, оскільки
виготовлені не якісно, розмиті і не
вбачається прив'язки ні до місцевості
чи дорожнього знаку, а також на
фотознімку не видно на який автомобіль
був націлений промінь, що не дає суду
змогу ідентифікувати, порушення.

В судовому засіданні відповідачем
надано свідоцтво про повірку робочого
засобу вимірювальної техніки «Визир»
№ 0812584, з якого вбачається, що даний
прилад визнано придатним до
застосування згідно з паспортом та
керівництвом з експлуатації, який
чинний до 25 березня 2014 року, до нього
також надана інструкція з методичними
рекомендаціями про порядок
використання. Проте не надано
інформації про реєстрацію у журналі
обліку використання технічних
приладів та технічних засобів, як того
вимагає Інструкція з питань діяльності
підрозділів дорожньо-патрульної
служби Державтоінспекції.

На кожний технічний засіб чи прилад,
який використовується підрозділом ДПС,
заводиться окремий журнал обліку
використання технічних приладів та
технічних засобів, про що суду
надається відповідна виписка.

Крім цього не надано належним чином
завіреної копії постової відомості до
розстановки нарядів ДПС де
зазначаються номер посту, ПІБ
інспекторів, спеціальні та технічні
засоби, автотранспорт, а також Картка
маршруту патрулювання, яка складається
на кожний маршрут патрулювання та
містить дані про № посту, маршрут та
територію патрулювання, та допуск
даного типу засобів вимірювальної
техніки для використання в Україні,
відомості про допуск співробітників,
які вивчили інструкції та склали
заліки з використання цих приладів.

Крім цього, не наданий суду диск
відеофіксації, як на доказ, і не надано
поважних пояснень про причини щодо не
долучення цього диску, як доказу, до
матеріалів справи при розгляді справи
про адміністративне правопорушення.

Виходячи з вимог, які пред'являються до
доказів, що потребують використання
технічних засобів при їх виготовленні
та відтворенні, повинні відповідати
умовам, за яких докази можуть бути
покладені в основу судового рішення: 1)
відоме джерело виготовлення цих
матеріалів; 2) час їх виготовлення; 3)
виготовлення їх загальноприйнятим
способом або способом, про який
домовились особи, які їх виробили; 4)
зберігання їх належним чином; 5)
можливість надання їх суду у
доступному для відтворення і
зберігання вигляді, його зовнішнього
вигляду, які несуть доказову
інформацію про обставини, які мають
значення для вирішення справи.

Доказ повинний бути отриманий із
встановленим законом порядку та
відповідати Закону України «Про захист
інформації в
інформаційно-телекомунікаційних
системах» метою якого є захист
інформації, яка є власністю держави, а
також ЗУ«Про захист персональних
даних». Оскільки бази даних, зокрема,
численні відеозаписи з вулиць міста,
які накопичуються у камері,
переносяться в комп'ютер, обробляються
для запису на компактдиск, зокрема, для
показу у суді, цілком підпадають під
визначення «бази даних», мають бути
захищені, сертифіковані тощо. Таким
чином інспектор ДАІ становиться
розпорядником бази даних після того, як
відео чи фото збережено на карті
пам'яті, на диску тощо і несе
відповідальність за поширення таких
баз, обробку, передачу третім особам.

Крім цього, в постанові про
притягнення до адміністративної
відповідальності не зазначено яким
саме приладом вимірювалась швидкість
руху автомобіля.

Зазначені в постанові свідки: ОСОБА_6
на неодноразові виклики в судове
засідання не з'явився і про причини
своєї неявки суд не повідомив, а свідок
ОСОБА_7, за вказаною адресою ні по м.
Києву ні в Київській області за
повідомленням Головного управління
Державної міграційної служби не
значиться. Ухвала суду від 05.06.2014 року
про обов'язкову участь у розгляді
справи інспектора ДПС Занько А.В., та
зазначених свідків, а також щодо
прийняття міри про уточнення адреси
свідка ОСОБА_8, яка зазначена в
протоколі про адміністративне
правопорушення, управлінням ДАІ УМВС
України в Чернігівській області не
виконана, окрім надісланого пояснення
інспектора ДПС Занько А.В., про
неможливість прибуття в судове
засідання у зв'язку із службовою
занятістю.

Крім цього, також не виконана ухвала
суду від 20.06.2014 року про судове
доручення Ніжінським міськрайонним
судом Чернігівської області щодо
допита свідка ОСОБА_6 при складанні
протоколу на ОСОБА_1, яка отримана
судом ще 01.07.2014 року. Так, згідно листа
Ніжінського міськрайонного суду від
12.08.2014 року на неодноразові виклики до
суду ОСОБА_6, не з'являвся, а судові
повістки були повернуті поштовим
відділенням з відміткою «за
закінченням терміну зберігання», про
що судом надіслані оригінали цих
поштових конвертів з відміткою
поштового відділення.

Всі ці факти у сукупності викликають
сумніви щодо належної доказової бази,
а відповідно до ст.62 Конституції
України усі сумніви щодо доведеності
вини особи тлумачяться на її користь.

За вказаних обставин, суд прийшов до
висновку про відсутність належних та
достатніх доказів для констатування
факту порушення позивачем вимог п.12.4
Правил дорожнього руху України,
відповідно, і вчинення правопорушення,
передбаченого ч.1 ст. 122 Кодексу
України про адміністративні
правопорушення.

Суд вважає за необхідне поновити
позивачу строк звернення до суду з
адміністративним позовом виходячи з
матеріалів справи, з яких вбачається
отримання позивачем копії постанови
про притягнення його до
адміністративної відповідальності у
ВДВС Шосткинського МРУЮ 22.04.2014 р.

Відповідно до ст. 288 КУпАП судові
витрати підлягають віднесенню за
рахунок Держави.

На підставі наведеного, відповідно до
ст. 247 ч .І п.1, 288, 293 Кодексу України про
адміністративні правопорушення,
керуючись ст. ст.159, 161, 162, Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 до
Управління ДАІ УМВС України в
Чернігівської області про скасування
постанови в справі про
адміністративне правопорушення від 21
лютого 2014 року задовольнити.

2. Поновити ОСОБА_1 строк звернення до
суду з адміністративним позовом.

3.Скасувати постанову інспектора ДПС
взводу з ОСП № 1 РДПС ДАІ в
Чернігівської області старшого
сержанта міліції Занько Андрія
Володимировича про адміністративне
правопорушення серії ПС 1 № 033855 від 21
лютого 2014 року про притягнення ОСОБА_1
до адміністративної відповідальності
за вчинення адміністративного
правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122
КУпАП у вигляді штрафу в сумі 260,00 грн.
та провадження по справі закрити.

Вступна та резолютивна частина
відповідно до ст. 160 КАС України
проголошена в судовому засіданні.

Судові витрати віднести за рахунок
Держави.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Шосткинського
міськрайонного суду

Сумської області
Л.О.Стародубцева