Справа № 826/14300/14
Суддя: Мазур А.С.
Дата ухвалення: 2014-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

13 листопада 2014 року №
826/14300/14

Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі головуючої судді Мазур
А.С., суддів: Кротюка О.В., Літвінової
А.В., розглянувши у письмовому
провадженні адміністративну справу

за позовомОСОБА_12,
ОСОБА_13доМіністерства соціальної
політики Українипровизнання дій
протиправними та зобов'язання вчинити
дії,В С Т А Н О В И В:

Громадяни Італії ОСОБА_12 та ОСОБА_13
звернулися до Окружного
адміністративного суду міста Києва з
позовом до Міністерства соціальної
політики України (далі -
Мінсоцполітики) про визнання
протиправним рішення Мінсоцполітики
від 06.06.2014 року про зняття їх з обліку як
кандидатів в усиновлювачі; визнання
протиправною відмову Мінсоцполітики в
наданні їм згоди на усиновлення
малолітніх дітей ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_1)
та ОСОБА_5 (ІНФОРМАЦІЯ_2); зобов'язання
Мінсоцполітики поновити позивачів на
обліку кандидатів в усиновлювачі в
Мінсоцполітики; зобов'язання
Мінсоцполітики надати згоду на
усиновлення громадянами Італії ОСОБА_12
та ОСОБА_13 малолітніх дітей ОСОБА_4 та
ОСОБА_5.

В обґрунтування позовних вимог
позивачі посилаються на те, що 30.10.2013
року вони за направленням
Мінсоцполітики познайомилися з двома
братами ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_1) та ОСОБА_5
(ІНФОРМАЦІЯ_2), які виховувалися в
різних дитячих будинках Одеської
області, встановили з дітьми міцні
доброзичливі стосунки, прийняли
рішення про їх усиновлення та
розпочали збір необхідних документів.
Зазначають, що органом опіки та
піклування Суворовської
райдержадміністрації міста Одеси
видано висновок від 14.11.2013 року про
доцільність усиновлення малолітнього
ОСОБА_5. Вказують, що 02.12.2013 року подали
заяву про надання згоди на усиновлення
братів до Мінсоцполітики, яку 17.01.2014
року відкликали у зв'язку з відсутністю
висновку про доцільність усиновлення
ОСОБА_4 Листом від 06.11.2013 року № 897
адміністрація комунального закладу
«Білгород-Дністровський дитячий
будинок змішаного типу для дітей
дошкільного та шкільного віку» надала
згоду на усиновлення ОСОБА_4
позивачами. Однак, рідна тітка
малолітніх дітей ОСОБА_7 25.10.2013 року
подала заяву до
Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
про призначення її опікуном над дітьми,
у задоволенні якої їй було відмовлено.
Зазначають, що 11.12.2013 року звернулися із
заявою про усиновлення ОСОБА_4 та
ОСОБА_5 до Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області,
яким було зобов'язано виконавчий
комітет Білгород-Дністровської
міської ради надати висновок про
доцільність усиновлення дітей. Даний
висновок позивачі отримали 16.06.2014 року,
у зв'язку з чим 11.07.2014 року повторно
подали заяву про надання згоди на
усиновлення ОСОБА_4 та ОСОБА_5, проте
22.07.2014 року працівники відповідача
телефонним дзвінком повідомили про
неможливість надання такої згоди,
оскільки ще 06.06.2014 року позивачів було
знято з обліку кандидатів в
усиновлювачі у зв'язку із закінченням
строку дії певних документів.

У судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав у
повному обсязі з підстав, викладених у
позовній заяві, та надав суду
аналогічні пояснення.

Представник відповідача проти позову
заперечував та пояснив, що позивачів
було знято з обліку 06.06.2014 року у зв'язку
із закінченням строку дії певних
документів, а саме: довідок про
відсутність судимості, документів про
заробітну плату та висновків про стан
здоров'я, тому на заяву ОСОБА_12 та
ОСОБА_13 від 11.07.2014 року, про надання
згоди на усиновлення дітей ОСОБА_4 та
ОСОБА_5, Мінсоцполітики 26.08.2014 року
офіційним листом надав відмову.

Розглянувши подані документи і
матеріали, заслухавши пояснення осіб,
які беруть участь у справі, всебічно і
повно з'ясувавши усі фактичні
обставини справи, на яких ґрунтується
позов, об'єктивно оцінивши докази, які
мають юридичне значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, суд
приходить до наступного.

Усиновлення визнане в Україні
пріоритетною формою влаштування
дітей-сиріт та дітей, позбавлених
батьківського піклування. Внаслідок
усиновлення дитина втрачає статус
дитини-сироти і стає сином чи донькою.

Механізм усиновлення в Україні
урегульований Сімейним кодексом
України та Порядком провадження
діяльності з усиновлення та здійснення
нагляду за дотриманням прав
усиновлених дітей, затвердженим
постановою Кабінету Міністрів України
від 08.10.2008 року № 905.

Відповідно до п. 3 Порядку провадження
діяльності з усиновлення та здійснення
нагляду за дотриманням прав
усиновлених дітей, облік дітей, які
можуть бути усиновлені, здійснюється
службами у справах дітей районних,
районних у містах Києві та Севастополі
держадміністрацій, виконавчих органів
міських, районних у містах рад за
місцем походження дитини-сироти або
дитини, позбавленої батьківського
піклування, уповноваженим органом
виконавчої влади Автономної
Республіки Крим з питань дітей,
службами у справах дітей обласних,
Київської та Севастопольської міських
держадміністрацій та Мінсоцполітики.

Мінсоцполітики бере заявників на облік
кандидатів в усиновлювачі у разі
відповідності їх документів вимогам
законодавства.

Відповідно до п. 35 Порядку провадження
діяльності з усиновлення та здійснення
нагляду за дотриманням прав
усиновлених дітей, строк дії
документів становить один рік від дати
їх видачі, якщо інше не передбачено
законодавством країни, в якій вони
видані. На день подання документів
Мінсоцполітики строк їх подальшої дії
повинен становити не менш як шість
місяців. У разі коли строк дії
документів за законодавством країни,
яка їх видала, становить менш як шість
місяців, на день подання до
Мінсоцполітики вони повинні бути
дійсними.

З матеріалів справи убачається, що
позивачі, громадяни Італії ОСОБА_12 та
ОСОБА_13, які перебувають в шлюбі між
собою і виявили бажання усиновити
дітей з України, перебували на обліку
кандидатів в усиновлювачі з 19.08.2013 року
за № М-01063.

22.10.2013 року відбувся прийом громадян
Італії ОСОБА_12 та ОСОБА_13 в
Департаменті захисту прав дітей та
усиновлення.

29.10.2013 року ОСОБА_12 та ОСОБА_13 отримали
направлення № 3698/0/205-13/57 для знайомства
з ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_1), вихованцем КЗ
«Білгород-Дністровський дитячий
будинок змішаного типу для дітей
дошкільного та шкільного віку» та
направлення № 3699/0/205-14/57 для знайомства
з ОСОБА_5 (ІНФОРМАЦІЯ_2), вихованцем КУ
«Спеціалізований психоневрологічний
будинок дитини № З «Сонечко» м. Одеси і
познайомились із дітьми 30.10.2013 року.

Органом опіки та піклування
Суворовської райдержадміністрації м.
Одеси 14.11.2013 року виданий висновок про
доцільність усиновлення позивачами
малолітнього ОСОБА_5

ОСОБА_12 та ОСОБА_13 11.12.2013 року подали
заяву про усиновлення дітей до
Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області.

Однак, рідна тітка вищезазначених
малолітніх дітей - ОСОБА_7 25.10.2013 року
звернулася до Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
із заявою про призначення її опікуном
над дітьми. З огляду на це, виконавчий
комітет Білгород-Дністровської
міськради 15.11.2013 року надав позивачам
висновок про недоцільність
усиновлення ОСОБА_4 до розгляду справи
про встановлення опіки над дітьми в
суді.

Рішенням Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 03.02.2014 року, залишеним без змін
ухвалою Апеляційного суду Одеської
області від 12.05.2014 року, в задоволенні
заяви ОСОБА_7 про встановлення опіки
над малолітніми дітьми ОСОБА_5 та
ОСОБА_4 відмовлено.

Позивачі 02.12.2013 року подали заяву про
надання згоди на усиновлення братів до
Мінсоцполітики, проте, 17.01.2014 року вони
відкликали дану заяву у зв'язку з
доопрацюванням документів, так як на
той час у громадян Італії ОСОБА_12 та
ОСОБА_13 не було висновку про
доцільність усиновлення ОСОБА_4, що
передбачає отримання відмови у наданні
згоди на усиновлення дітей іноземними
громадянами від Мінсоцполітики.

Ухвалою Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 27.05.2014 року зобов'язано орган опіки
та піклування Білгород-Дністровської
міської ради надати висновок про
доцільність усиновлення ОСОБА_4, який
було надано 16.06.2014 року та зазначено, що
усиновлення відповідає інтересам
дітей і виконавчий комітет
Білгород-Дністровської міської ради,
як орган опіки та піклування, не
заперечує та вважає за доцільне
усиновлення ОСОБА_4 громадянами Італії,
подружжям ОСОБА_12 та ОСОБА_13, за умови
одночасного усиновлення з братом
ОСОБА_5

Суворовською райдержадміністрацією
міста Одеси 07.07.2014 року повідомлено про
підтримку висновку органу опіки та
піклування Суворовської
райдержадміністрації м. Одеси від
14.11.2013 року про доцільність усиновлення
позивачами ОСОБА_5. Листом від 06.11.2013
року № 897 адміністрація комунального
закладу «Білгород-Дністровський
дитячий будинок змішаного типу для
дітей дошкільного та шкільного віку»
надала згоду на усиновлення ОСОБА_4
ОСОБА_12 та ОСОБА_13.

Однак, на повторне звернення позивачів
із заявою про надання згоди на
усиновлення до Мінсоцполітики,
відповідач надав відмову, пояснюючи
тим, що 06.06.2014 року громадян Італії
ОСОБА_12 та ОСОБА_13 було знято з обліку
кандидатів в усиновлювачі.

Усиновлення для дитини - це її право на
сімейне виховання, для держави -
обов'язок забезпечити це право дитини,
для кандидата в усиновителі -
можливість реалізувати свій
батьківський потенціал і допомогти
дитині.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про
права дитини, прийнятою ООН 20.11.1989 року,
ратифікованою Постановою Верховної
Ради № 789-XII від 27.02.1991 року, в усіх діях
щодо дітей, незалежно від того,
здійснюються вони державними чи
приватними установами, що займаються
питаннями соціального забезпечення,
судами, адміністративними чи
законодавчими органами, першочергова
увага приділяється якнайкращому
забезпеченню інтересів дитини.

У частині 2 даної статті зазначено, що
держави-учасниці зобов'язуються
забезпечити дитині такий захист і
піклування, які необхідні для її
благополуччя, беручи до уваги права й
обов'язки її батьків, опікунів чи інших
осіб, які відповідають за неї за
законом, і з цією метою вживають всіх
відповідних законодавчих і
адміністративних заходів.

Згідно ст. 6 Конвенції про права дитини,
держави-учасниці забезпечують у
максимально можливій мірі виживання і
здоровий розвиток дитини.

З матеріалів справи убачається, що
згідно медичного висновку, виданого КУ
«Спеціалізований психоневрологічний
будинок дитини № 3 «Сонечко» м. Одеси,
ОСОБА_5 має діагноз F 80.0 специфічний
розлад мовної артикуляції.

Відповідно до ч. 1 ст. 23 Конвенції про
права дитини, держави-учасниці
визнають, що неповноцінна в розумовому
або фізичному відношенні дитина має
вести повноцінне і достойне життя в
умовах, які забезпечують її гідність,
сприяють почуттю впевненості в собі і
полегшують її активну участь у житті
суспільства.

Згідно з п. 77 Порядку діяльності з
усиновлення та здійснення нагляду за
дотриманням прав усиновлених дітей,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України від 08.10.2008 року № 905,
для отримання письмової згоди
Мінсоцполітики на усиновлення дитини
громадяни України, які проживають за
межами України, та іноземці подають до
Мінсоцполітики відповідну заяву,
висновок про доцільність усиновлення
та відповідність його інтересам
дитини, копії документів, зазначених у
пункті 73 цього Порядку, копію письмової
згоди дитини на усиновлення, копію
повідомлення про надання (ненадання)
згоди районної, районної у мм. Києві та
Севастополі держадміністрації,
виконавчого органу міської, районної у
місті ради на роз'єднання братів і
сестер при усиновленні.

Заява кандидатів в усиновлювачі про
надання згоди на усиновлення дитини та
додані до неї документи розглядаються
Мінсоцполітики протягом десяти
робочих днів, а у разі відсутності
результатів перевірки МВС щодо
наявності або відсутності інформації
компрометуючого характеру в
правоохоронних органах держави,
громадянами якої є іноземці, та
держави, на території якої вони
проживають, або Генеральному
секретаріаті Інтерполу - протягом
десяти робочих днів після надходження
від МВС відповідного повідомлення. У
разі потреби в уточненні відомостей,
які містяться у поданих документах, або
перевірці нововиявлених обставин
строк розгляду заяви може бути
подовжено, але не більш як на 20 робочих
днів.

Пунктом 78 зазначеного вище Порядку
передбачено, що кандидатам в
усиновлювачі може бути відмовлено у
наданні згоди на усиновлення дитини у
разі, коли стали відомі обставини, за
наявності яких особа не може бути
усиновлювачем чи які можуть мати
негативні наслідки для виховання і
розвитку дитини, або з'ясувалось, що у
дитини є родичі, які висловили бажання
її усиновити; кандидати в усиновлювачі
отримали направлення для знайомства з
двома і більше дітьми, які є братами і
сестрами, але без поважних причин
відмовилися від усиновлення будь-кого
з них або виявили бажання усиновити
дитину віком до п'яти років окремо від
інших братів або сестер; виявлено факти
передачі кандидатами в усиновлювачі на
виховання попередньо усиновленої ними
дитини іншим іноземцям, закладам для
дітей-сиріт та дітей, позбавлених
батьківського піклування, відібрання у
кандидатів в усиновлювачі дитини
правоохоронними органами та органами
соціальної опіки, а також інформацію
про порушення прав та законних
інтересів попередньо усиновленої ними
дитини, про нещасні випадки з
попередньо усиновленою ними дитиною та
її смерть з їх вини.

З довідки про встановлення контакту,
наданої адміністрацією КУ
«Спеціалізований психоневрологічний
Будинок дитини № 3 «Сонечко» від 07.11.2013
року № 803, вбачається, що між
кандидатами в усиновлювачі та дитиною
встановився позитивний контакт.

Крім того, відповідно до висновку
виконавчого комітету
Білгород-Дністровської міської ради
про доцільність усиновлення ОСОБА_4 від
16.06.2014 року, усиновителі ознайомлені з
його станом здоров'я, з соціальним,
правовим статусом. Також, згідно
медичного висновку, наданого КУ
«Спеціалізований психоневрологічний
Будинок дитини № 3 «Сонечко» м. Одеси,
ОСОБА_5 має діагноз «F 80.0 специфічний
розлад мовної артикуляції» і,
незважаючи навіть на це, позивачі
виявили бажання усиновити обох дітей, з
метою створення міцної та дружньої
родини.

У висновках про доцільність
усиновлення ОСОБА_5 від 14.11.2013 року та
ОСОБА_4 від 16.06.2014 року зазначено, що
подружжя ОСОБА_12 та ОСОБА_13 мають
добрий стан здоров'я, до кримінальної
відповідальності не притягалися та
власних дітей не мають, згідно
соціально-психологічного звіту, вони є
фінансово забезпеченими, мешкають у
трикімнатній квартирі, загальною
площею 110 кв.м., яка належить позивачці,
помешкання в квартирі є просторими та
обставлені сучасними меблями, для
дітей відведено окрему кімнату, в
квартирі є все необхідне для утримання
дітей належним чином.

Як убачається з матеріалів справи,
ОСОБА_4 було влаштовано до
Білгород-Дністровського дитячого
будинку змішаного типу для дітей
дошкільного та шкільного віку згідно
розпорядження Іванівської
райдержадміністрації Одеської області
від 10.11.2010 року № 419/а-2010.

Розпорядженням Іванівської
райдержадміністрації Одеської області
від 07.08.2012 року № 329/А-2012 ОСОБА_4 наданий
статус дитини, позбавленої
батьківського піклування.

Розпорядженням Іванівської
райдержадміністрації Одеської області
від 07.08.2012 року № 330/А-2012 малолітньому
ОСОБА_5 наданий статус дитини,
позбавленої батьківського піклування,
а розпорядженням від 31.10.2012 року №
464/А-2012 його влаштовано до державного
дитячого закладу на повне державне
утримання.

Між ОСОБА_5 та кандидатами в
усиновлювачі встановлено позитивний
контакт, що підтверджується довідкою
про встановлення контакту, наданою
адміністрацією КУ «Спеціалізований
психоневрологічний Будинок дитини № 3
«Сонечко» від 07.11.2013 року № 803, що також
свідчить про бажання обох сторін
налагодити приязні відносини для
подальшого усиновлення дитини разом з
братиком, для забезпечення щасливого
майбутнього дітям.

Слід зазначити, що громадяни України не
зверталися до служби у справах дітей
Білгород-Дністровської міської ради
стосовно усиновлення ОСОБА_5 та ОСОБА_4

На виконання постанови Кабінету
Міністрів України від 08.10.2008 року № 905
«Про затвердження Порядку провадження
діяльності з усиновлення та здійснення
нагляду за дотриманням прав
усиновлених дітей», 06.11.2013 року
завідуючою сектором з питань опіки,
піклування та усиновлення служби у
справах дітей Рахнянською С.А., в
присутності директора дитячого
будинку Форнальчук О.С., заступника
директора з навчально-виховної роботи
Куркіної Т.В., юрисконсульта Циберної
Н.С. проведено бесіду з ОСОБА_4 відносно
його стосунків із кандидатами в
усиновлювачі, в ході якої було
з'ясовано, що ОСОБА_4 усвідомлює факт
усиновлення відповідно віку та надав
усну згоду на усиновлення громадянами
Італії, подружжям ОСОБА_12 та ОСОБА_13,
про що було складено відповідну
довідку.

Крім того, листом від 06.11.2013 року № 897
адміністрація дитячого будинку дала
згоду на усиновлення ОСОБА_4
позивачами.

У зв'язку з тим, що ОСОБА_5 за віком не
усвідомлює факту усиновлення, то
усиновлення проводиться без його
згоди, при цьому, адміністрація КУ
«Спеціалізований психоневрологічний
Будинок дитини № 3 «Сонечко» дала згоду
на усиновлення малолітнього ОСОБА_5
громадянами Італії, подружжям ОСОБА_12
та ОСОБА_13 (згода на усиновлення № 800
від 07.11.2013 року).

У висновку виконавчого комітету
Білгород-Дністровської міської ради
про доцільність усиновлення ОСОБА_4 від
16.06.2014 року зазначено, що за період
перебування дитини в дитячому будинку,
а саме з 15.11.2010 року, цікавилася та
відвідувала ОСОБА_4 декілька разів
тільки тітка - ОСОБА_7, при цьому більше
ніхто з близьких родичів не цікавився
дитиною, не відвідував та участі у
матеріальному забезпеченні та
вихованні не приймав.

З матеріалів справи убачається, що
ОСОБА_12 та ОСОБА_13 11.07.2014 року
звернулися до Департаменту захисту
прав дітей та усиновлення
Мінсоцполітики із заявою, разом з усіма
необхідними для розгляду заяви
документами, про надання згоди на
усиновлення дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5, яка
була зареєстрована в Мінсоцполітики
14.07.2014 року.

Однак, 22.07.2014 року працівники
відповідача телефонним дзвінком
повідомили позивачів про те, що 06.06.2014
року їх було знято з обліку кандидатів
в усиновлювачі, проте лише 26.08.2014 року
був наданий позивачам офіційний лист
Мінсоцполітики про відмову у наданні
згоди на усиновлення № 705/0/18-14/57, в якому
повідомлялося, що з 06.06.2014 року ОСОБА_12
та ОСОБА_13 не перебувають на обліку
кандидатів в усиновлювачі, так як були
зняті відповідачем з обліку у зв'язку
із закінченням строку дії документів,
які подавалися при постановлені на
облік, а саме: довідок про відсутність
судимості, документів про заробітну
плату та висновків про стан здоров'я, а
тому, як наслідок, відповідач не може
надати згоду на усиновлення дітей
ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Відповідно до п. 42 Порядку провадження
діяльності з усиновлення та здійснення
нагляду за дотриманням прав
усиновлених дітей, про зняття з обліку
кандидати повідомляються письмово. При
цьому слід зазначити, що строки зняття
з обліку кандидатів в чинній постанові
не зазначені.

Однак, про зняття з обліку позивачів
06.06.2014 року Мінсоцполітики їх письмово
так і не повідомив, при цьому
відповідач знав про розгляд в суді
справи про усиновлення дітей
позивачами, так як вже після прийняття
рішення про зняття позивачів з обліку
приймав до розгляду їхню заяву про
надання згоди на усиновлення дітей,
витребовував та приймав від позивачів
додаткові документи, зокрема,
поновлення висновку Суворовської
райдержадміністрації м. Одеси про
доцільність усиновлення та документи
від дитячих будинків.

Проте, навіть з огляду на це, відповідач
стверджує, що до 11.07.2014 року жодного
документу, на підтвердження того, що
справа про усиновлення громадянами
Італії ОСОБА_12 та ОСОБА_13 дітей ОСОБА_5
та ОСОБА_4 знаходиться на розгляді в
Білгород-Дністровському
міськрайонному суді до нього не
надходило. Крім того, відповідач
зазначає, що не існує процедури
поновлення на обліку позивачів як
кандидатів в усиновлювачі.

Виходячи з положень вищевказаного
Порядку діяльності з усиновлення та
здійснення нагляду за дотриманням прав
усиновлених дітей, облік кандидатів в
усиновлювачі здійснюється з метою
визначення кола іноземців, які бажають
усиновити дітей, що проживають в
Україні, та встановлення контакту між
потенційними усиновлювачами та дітьми,
які потребують усиновлення.

Враховуючи викладене, суд вважає, що
зняття з обліку усиновлювачів
позивачів за умов, коли вони обрали
дітей для усиновлення, встановили з
ними міцні довірливі стосунки,
протягом 10 місяців спілкувалися з
дітьми, отримали позитивні висновки
відповідних органів опіки й піклування
про доцільність усиновлення, заява
позивачів про усиновлення знаходиться
на розгляді суду, є протиправним та
суперечить інтересам дітей.

У судовому засіданні встановлено та
підтверджено представником
відповідача, що в разі якщо позивачі
заново зберуть та подадуть документи
для постановки на облік кандидатів в
усиновлювачі, і, відповідно, відповідач
вирішить питання про можливість їх
постановки на облік, видасть нове
направлення на знайомство з дітьми на
свій розсуд, то немає жодної гарантії,
що це будуть ті ж самі діти, в даному
випадку ОСОБА_5 та ОСОБА_4

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України, у
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України;

2) з використанням повноваження з метою,
з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням
усіх обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності
перед законом, запобігаючи всім формам
дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія);

9) з урахуванням права особи на участь у
процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Таким чином, з'ясувавши фактичні
обставини справи та проаналізувавши
зібрані по справі докази, суд зазначає,
що рішення відповідача не відповідає
критеріям обґрунтованості, оскільки
прийняте суб'єктом владних повноважень
враховуючи обставини, на
обов'язковість урахування яких прямо
вказує закон, проте, без урахування
обставин, що мають значення у
конкретній ситуації, зокрема:
інтересів дітей, які прагнуть пізнати
що таке щира, справжня батьківська
любов.

Разом з тим, суд вважає, що на сьогодні
сімейне виховання є пріоритетним при
вирішенні проблеми розміщення дитини,
яка залишилася без батьківської
турботи. У дитячих будинках,
інтернатах, притулках та на вулиці ще
тисячі дітей очікують на свою родину,
тому суд не може не захистити права
дітей у даному випадку та не надати їм
можливості бути усиновленими людьми,
які по сьогоднішній день виборюють
право усиновлення саме малолітніх
братів ОСОБА_4 та ОСОБА_5, з якими
побудовані доброзичливі, міцні та
довірливі відносини. Мінсоцполітики
формально була дотримана процедура
розгляду заяви про надання згоди на
усиновлення, однак, рішення по суті
даної заяви відповідачем не
приймалось. З урахуванням цього, суд
зазначає, що необхідно зберегти
відносини, які склалися між позивачами
та малолітніми дітьми, у зв'язку з чим
вважає за доцільне скасувати рішення
про відмову у наданні згоди на
усиновлення дітей та зобов'язати
відповідача розглянути заяву про
надання згоди на усиновлення по суті.

Питання зобов'язання Мінсоцполітики
надати згоду на усиновлення позивачами
малолітніх дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 без
проходження усієї процедури
передбаченої чинним законодавством
для надання згоди на усиновлення є
дискреційним повноваженням
відповідача, тому позовні вимоги в цій
частини задоволенню не підлягають.

Згідно ч. 1 ст. 71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Таким чином, позивачі в силу положень ч.
1 ст. 71 КАС України довели суду
належними доказами наявність обставин,
що обґрунтовують їх позовні вимоги в
частині.

Згідно з ч. 2 ст. 11 КАС України суд
розглядає справи не інакше як за
позовною заявою, поданою відповідно до
цього Кодексу, і не може виходити за
межі позовних вимог. Суд може вийти за
межі позовних вимог тільки в разі, якщо
це необхідно для повного захисту прав,
свобод та інтересів сторін чи третіх
осіб, про захист яких вони просять.

Враховуючи вищевикладене та не
врегулювання чинним законодавством
спірного питання щодо поновлення
іноземних громадян на обліку
кандидатів в усиновлювачі, суд
приходить до висновку, що єдиним
можливим шляхом захисту малолітніх
дітей є поновлення громадян Італії
ОСОБА_12 та ОСОБА_13 на обліку кандидатів
в усиновлювачі на строк, необхідний для
розгляду заяви по суті, та зобов'язання
Мінсоцполітики повторно розглянути
заяву позивачів про надання згоди на
усиновлення дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5,
разом з усіма поданими для розгляду
заяви документами.

Керуючись статтями 2, 11, 69, 70, 71 та 158-163
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити
частково.

Скасувати відмову Міністерства
соціальної політики України в наданні
згоди громадянам Італії ОСОБА_12 та
ОСОБА_13 на усиновлення малолітніх
дітей ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_1) та ОСОБА_5
(ІНФОРМАЦІЯ_2).

Зобов'язати Міністерство соціальної
політики України поновити на обліку
кандидатів в усиновлювачі громадян
Італії ОСОБА_12 та ОСОБА_13 на строк,
необхідний для розгляду заяви по суті.

Зобов'язати Міністерство соціальної
політики України повторно розглянути
заяву громадян Італії ОСОБА_12 та
ОСОБА_13, разом з усіма поданими для
розгляду заяви документами, про
надання згоди на усиновлення дітей
ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_1) та ОСОБА_5
(ІНФОРМАЦІЯ_2) громадянами Італії
ОСОБА_12 та ОСОБА_13.

В іншій частині позову - відмовити.

Постанова набирає законної сили у
відповідності зі ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Постанова може бути оскаржена за
правилами, встановленими ст. ст. 185 - 187
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя
А.С. Мазур

Судді:
О.В. Кротюк

А.В. Літвінова