Справа № 273/2007/14-а
Суддя: Євпак В.В.
Дата ухвалення: 2014-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:Євпак В.В.
УХВАЛА

іменем України

"26" листопада 2014 р.
Справа № 273/2007/14-а

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Євпак В.В.

суддів:
Капустинського М.М.

Мацького Є.М.,

розглянувши в письмовому провадженні
апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Баранівському районі Житомирської
області на постанову Баранівського
районного суду Житомирської області
від "29" жовтня 2014 р. у справі за позовом
ОСОБА_3 до Управління Пенсійного
фонду України в Баранівському районі
Житомирської області про визнання
дій протиправними та зобов'язання
вчинити дії ,

ВСТАНОВИВ:

15 жовтня 2014 року ОСОБА_3 звернувся до
Баранівського районного суду
Житомирської області з позов до
управління Пенсійного фонду України в
Баранівському районні Житомирської
області, просив зобов'язати
відповідача нарахувати та виплатити
йому пенсію із врахуванням ст.ст. 49,50
частини 4 ст. 54 Закону України № 796-ХІІ
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» (далі -
Закон № 796-ХП), ч.1 ст. 28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» і встановивши їй
у розмірі: основна пенсія - не менше
восьми мінімальних пенсій за віком та
додаткова пенсія у розмірі 75 %
мінімальної пенсії за віком, починаючи
з 01 січня 2014 року.

29 жовтня 2014 року в судовому
засіданні ОСОБА_3 подав уточнену
позовну заяву, згідно якої він просив
суд визнати протиправною відмову
управління Пенсійного фонду України в
Баранівському районі в здійсненні
обчислення та виплаті йому державної
і додаткової пенсії в розмірах,
визначених ст.ст. 50, 54 Закону № 796-ХП;
зобов"язати відповідача обчислити та
виплатити йому державну пенсію в
розмірі не нижче восьми мінімальних
пенсій за віком, додаткову пенсію - 75 %
мінімальної пенсії за віком з 27 квітня
по 2 серпня 2014 року з врахуванням
виплачених сум. Мінімальний розмір
пенсії за віком визначити у
відповідності до ст. 28 Закону України
"Про загальнообов"язкове державне
пенсійне страхування", звернувши
постанову суду в межах суми платежу за
один місяць до негайного виконання
та покласти на відповідача обов"язок
подати суду звіт про виконання
постанови суду.

Постановою Баранівського районного
суду Житомирської області від 29 жовтня
2014 року уточнені позовні вимоги ОСОБА_3
задоволено.

Визнано протиправною відмову
управління Пенсійного фонду України в
Баранівському районі Житомирської
області від 13 жовтня 2014 року № 16/ В-8 в
здійсненні обчисленні та виплаті
ОСОБА_3 державної і додаткової пенсії в
розмірах, визначених ст.ст. 50, 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в Баранівському районі
Житомирської області обчислити та
виплатити ОСОБА_3 державну та додаткову
пенсії, як учаснику ліквідації аварії
на ЧАЕС 1-ї категорії, інваліду 2-ї групи,
а саме : державної - не нижче восьми
мінімальних пенсій за віком;
додаткової пенсії- 75 % мінімальної
пенсії за віком за період з 27 квітня 2014
року по 02 серпня 2014 року, з врахуванням
раніше виплачених сум.

При розрахунку державної та додаткової
пенсії виходити з вимог ст. 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування», у
відповідності до якої мінімальний
розмір пенсії встановлюється в розмірі
визначеного законом прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність.

В порядку ч.1 п.1 ст. 265 КАС України
допустити негайне виконання постанови
в межах присудження обчислення та
виплати державної та додаткової пенсій
у межах суми стягнення за один місяць.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Баранівському районі
Житомирської області подати суд в
місячний строк з дня винесення
постанови звіт про її виконання.

Не погоджуючись з зазначеною
постановою, відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись
на порушення судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, просить скасувати постанову
суду та ухвалити нове рішення, яким у
задоволенні позовних вимог позивача
відмовити.

Розглянувши справу в межах, визначених
ст. 195 КАС України, колегія суддів
приходить до висновку, що скарга
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Встановлено, що позивач ОСОБА_3 є
інвалідом 2-ї групи внаслідок
захворювання, пов'язаного з
ліквідацією наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС і віднесений до 1-ї
категорії осіб, що постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
учасником ліквідації аварії на ЧАЕС.

Позивач перебуває на обліку в
Управлінні Пенсійного фонду України в
Баранівському районі Житомирської
області та отримує додаткову пенсію, за
шкоду заподіяну здоров'ю та державну
пенсію, передбачену ст. ст. 50, 54 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", однак у
менших розмірах ніж передбачено
Законом.

Статтею 49 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» № 796-ХІІ передбачено, що
пенсії особам віднесеним до категорії
1, 2, 3, 4 встановлюються у вигляді: а)
державної пенсії; б) додаткової пенсії
за шкоду заподіяну здоров'ю, яка
призначається після виникнення права
на державну пенсію.

Відповідно до ч. 4 ст. 54 Закону № 796-ХІІ,
яка визначає підстави та умови
призначення державних пенсій особам,
віднесеним до категорії 1 та у зв'язку з
втратою годувальника, в усіх випадках
розміри пенсій для інвалідів, щодо яких
встановлено зв'язок з Чорнобильською
катастрофою, не можуть бути нижчими по 2
групі інвалідності - 8 мінімальних
пенсій за віком. Згідно зі ст.50 цього
Закону інвалідам 2 групи віднесеним до
категорії 1, призначається щомісячна
додаткова пенсія за шкоду, заподіяна
здоров'ю у розмірі 75 % мінімальної
пенсії з віком. Виплата додаткової
пенсії відповідно до ст.53 зазначеного
Закону здійснюється повністю
незалежно від заробітку, пенсії чи
іншого доходу.

Проте, ч. 4 ст. 54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»
передбачено, що порядок обчислення
пенсії по інвалідності, що настала
внаслідок каліцтва чи захворювання, і
пенсії у зв'язку з втратою годувальника
внаслідок Чорнобильської катастрофи
визначається Кабінетом Міністрів
України.

У свою чергу, Кабінетом Міністрів
України на виконання вказаного
положення ст.54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» 23.11.2011 року
прийнято постанову № 1210 «Про
підвищення рівня пенсійного
забезпечення громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи».
У відповідності до вказаної постанови
КМ України, позивачу провадиться
нарахування і виплата основної та
додаткової пенсій.

Надаючи правову оцінку
правовідносинам, які виникли між
сторонами, колегія суддів зазначає
наступне.

Положення п.28 розділу II Закону України
„Про державний бюджет на 2008 рік та про
внесення змін до деяких законодавчих
актів України" №107-VI, яким були внесені
зміни до ст.50 та ст.54 Закону України
„Про статус і соціальний захист
громадян, постраждалих внаслідок
Чорнобильської катастрофи" і які
обмежували права інвалідів 2 групи,
віднесених до категорії 1 потерпілих
від Чорнобильської катастрофи щодо
призначення щомісячної додаткової
пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю у
розмірі 75 процентів мінімальної пенсії
за віком та призначення державної
пенсії інвалідам, щодо яких
встановлено причинний зв'язок
інвалідності з Чорнобильською
катастрофою по 2 групі інвалідності в
розмірі не нижче 8 мінімальних пенсій
за віком, Рішенням Конституційного
суду України у справі №10-рп/2008 від
22.05.2008 року, визнано неконституційними.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції
України, закони, інші правові акти або
їхні окремі положення, що визнані
неконституційними, втрачають чинність
із дня ухвалення Конституційним Судом
України рішення про їх
неконституційність.

Таким чином, вище наведені положення ч.4
ст.54 та ст.50 Закону України «Про статус
і соціальний захист громадян,
постраждалих внаслідок Чорнобильської
катастрофи» є чинними у редакції до
внесення змін до них Законом України
„Про державний бюджет на 2008 рік та про
внесення змін до деяких законодавчих
актів України".

На даний час Закони України «Про
державний бюджет України на 2011 рік»,
«Про державний бюджет України на 2012
рік» та «Про державний бюджет України
на 2013 рік» втратили чинність.

Законом України «Про Державний бюджет
на 2014 рік» від 16 січня 2014 року №719-VII, що
набрав чинності з 1 січня 2014 року (п.1
Прикінцевих положень Закону) такі
обмеження не встановлені.

Таким чином, починаючи з 1 січня 2014
року є чинними і підлягають
застосуванню: ч.4 ст.54 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, постраждалих внаслідок
Чорнобильської катастрофи», в
редакції, відповідно до якої державна
пенсія для інвалідів, щодо яких
встановлено причинний зв'язок
інвалідності з Чорнобильською
катастрофою по 2 групі інвалідності не
може бути нижчою 8 мінімальних пенсій
за віком та ст.50 цього Закону України, в
редакції, відповідно до якої інвалідам
2 групи, віднесеним до категорії 1
потерпілих від Чорнобильської
катастрофи, призначається щомісячна
додаткова пенсія за шкоду, заподіяну
здоров'ю у розмірі 75 процентів
мінімальної пенсії за віком.

Доводи відповідача щодо правомірності
своїх дій з посиланням на відсутність
бюджетних коштів на фінансування
виплат в порядку статей 50, 54 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи"
обґрунтовано не взяті судом до уваги,
оскільки питання фінансування цих
видатків не виступає предметом даного
спору. Проблеми надання бюджетних
коштів Управлінню для виконання
покладених на нього обов'язків у
справах цієї категорії виходять за
межі заявлених вимог і судом не
розглядалися.

З огляду на вищевикладене, колегія
суддів вважає, що наведені в
апеляційній скарзі доводи не
спростовують висновків суду 1-ї
інстанції.

Відповідно до ч.1 ст.200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Зважаючи на те, що Баранівський
районний суд правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
апеляційну скаргу належить залишити
без задоволення, а постанову суду - без
змін.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Баранівському районі Житомирської
області залишити без задоволення, а
постанову Баранівського районного
суду Житомирської області від "29"
жовтня 2014 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя
В.В. Євпак

судді:
М.М. Капустинський

Є.М. Мацький

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 АДРЕСА_1

3- відповідачу/відповідачам:
Управління Пенсійного фонду України в
Баранівському районі Житомирської
області вул.Леніна,10,м.
Баранівка,Баранівський район,
Житомирська область,12700

- ,