Справа № 185/13434/13-а
Суддя: Врона А. О.
Дата ухвалення: 2014-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2014
року Павлоградський
міськрайонний суд Дніпропетровської
області у складі: головуючого - судді
Врони А.О., при секретарі –
Константіновій К.Г., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в
м.Павлограді адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до заступника
начальника Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Дніпропетровській області про
скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

26.12.2013 року ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом до заступника начальника
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Дніпропетровській області, в якому
просить визнати протокол про
адміністративне правопорушення від
05.12.2013 року таким, що не відповідає
дійсним обставинам та з порушенням
прав та чинного законодавства України,
скасувати постанову №П-212 від 17.12.2013
року, провадження в справі про
адміністративне правопорушення
закрити за відсутністю складу.

В обґрунтування своїх позовних вимог
позивач посилається на те, що 17.12.2013
року відносно нього Інспекцією
державного архітектурно-будівельного
контролю у Дніпропетровській області
було винесено постанову №П-212 в справі
про адміністративне правопорушення,
згідно якої він здійснив порушення
вимог ст.25 Закону України «Про основи
містобудування», п.3.25*, п.3.25а* та таблиці
3.2а*ДБН 360-92** «Містобудування.
Планування та забудова міських та
сільських поселень», та був
притягнутий до адміністративної
відповідальності за ч.1 ст.96 Кодексу
України про адміністративні
правопорушення. З винесеною постановою
позивач не погоджується, оскільки його
не було повідомлено про проведення
перевірки Інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю у
Дніпропетровській області, вдома його
не було на час проведення перевірки,
ніякої реконструкції будинку в період
з 1987 по 1997 роки позивач не здійснював,
житловий будинок побудовано в 1973 році,
прийнято в експлуатацію в 1979 році, в 1983
році будинок було газифіковано згідно
проекту, відстань від житлового
будинку до огорожі складає 1 м 15 см, як
це відображено в справі про передачу
земельної ділянки до приватної
власності, крім того ані протокол ані
про адміністративне правопорушення
ані постанова від 17.12.2013 року не містять
даних за допомогою яких приладів
здійснювались заміри.

Позивач надав до суду заяву про розгляд
справи у його відсутність.

Відповідач в судове засідання не
з’явився, про дату, час та місце
розгляду справи повідомлений належним
чином.

Згідно ч. 4 ст. 128 КАС України у разі
неприбуття відповідача, належним чином
повідомленого про дату, час і місце
судового розгляду, без поважних причин
розгляд справи може не відкладатися і
справу може бути вирішено на підставі
наявних у ній доказів.

З огляду на викладене, враховуючи
вжиття судом всіх необхідних заходів
для належного повідомлення
відповідача про час і місце розгляду
справи, визначених нормами КАС України,
суд вважає за можливе розглядати
справу за відсутності відповідача, за
наявними у справі доказами відповідно
до вимог ч. 4 ст. 128 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Враховуючи те, що сторони, належним
чином повідомлялись про час та місце
розгляду справи, тому, відповідно до ст.
41 КАС України, фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного запису
не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, прихожу
до висновку, що позовні вимоги є
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Згідно протоколу по справі про
адміністративне правопорушення від
05.12.2013 року, гр.ОСОБА_1 приблизно у
період з 1987-1997 роки виконав будівельні
з реконструкції житлового будинку без
відповідного документу, який дає право
виконувати такі роботи. Відстань від
огорожі до будівель та споруд
домоволодіння №125 вул.Надрічна,
м.Павлоград складає менше 1 м, крім того
не забезпечено влаштування необхідних
інженерно-технічних заходів, що
запобігають стіканню атмосферних
опадів на територію суміжних ділянок.
Дерев’яний сарай з частковим
опорядженням стін «шубою» з
шлакобетону для утримання худоби
(розміщено кози) розташовано на
відстані 1,67 м від житлового будинку №127
по вул.Надрічна, м.Павлоград – відстань
між житловими будинками та
господарськими будівлями (сараями) для
худоби, площею до 50м2 слід приймати не
менше 15м, чим порушив ст.25 Закону
України «Про основи містобудування»,
п.3.25*, п.3.25а* та таблиці 3.2а*ДБН 360-92**
«Містобудування. Планування та
забудова міських та сільських
поселень» та скоїв адміністративне
правопорушення передбачене ч.1 ст.96
КУпАП.

На підставі зазначеного протоколу
відповідачем винесено постанову № П-212
від 17.12.2013 року, згідно з якою позивача
було притягнуто до адміністративної
відповідальності за ч.1 ст.96 КУпАП,
накладено адміністративне стягнення у
вигляді штрафу у розмірі 850 грн.

За змістом п.3 ч.1 ст.288 КУпАП постанову
органу (посадової особи) про накладення
адміністративного стягнення може бути
оскаржено у районний, районний у місті,
міський чи міськрайонний суд у порядку,
визначеному КАС України, з
особливостями, встановленими КУпАП.

Відповідно суд розглядає дану
категорію справ у порядку, визначеному
Кодексом адміністративного
судочинства України, з особливостями,
встановленими Кодексом України про
адміністративні правопорушення.

Частиною 1 ст.96 КУпАП визначено, що
відповідальність передбачена за
порушення вимог законодавства,
будівельних норм, державних стандартів
і правил та затверджених проектних
рішень під час нового будівництва,
реконструкції, реставрації,
капітального ремонту об'єктів чи
споруд.

Проте при винесенні оскаржуваної
постанови відповідачем не вказано,
який саме пункт ст.25 Закону України
«Про основи містобудування» порушено
позивачем.

На вимогу суду відповідачем не надано
суду матеріалів притягнення ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності.

Відповідно до статті 251 КУпАП наявність
чи відсутність адміністративного
правопорушення, винність даної особи в
його вчиненні та інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи, встановлюються на
підставі доказів. До доказів відносять
протокол про адміністративне
правопорушення, пояснення особи, яка
притягається до адміністративної
відповідальності, потерпілих, свідків,
висновок експерта, речові докази,
показання технічних приладів та
технічних засобів, що мають функції
фото- і кінозйомки, відеозапису чи
засобів фото- і кінозйомки,
відеозапису, які використовуються при
нагляді за виконанням правил, норм і
стандартів, що стосуються забезпечення
безпеки дорожнього руху.

Згідно ст. 252 КУпАП при оцінці доказів
посадова особа керується своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному дослідженні всіх обставин
справи в їх сукупності, керуючись
законом і правосвідомістю. В даному
випадку доказів правомірності
винесеної постанови в справі про
адміністративне правопорушення
відсутні, тому постає питання
об’єктивності та правомірності
винесеної постанови.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, в адміністративних справах
про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Однак відповідач на виконання вимог ст.
71 Кодексу адміністративного
судочинства України доказів на
підтвердження правомірності своїх дії
та прийнятого рішення суду не надав.

Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.247 КУпАП
провадження у справі про
адміністративне правопорушення не
може бути розпочато, а розпочате
підлягає закриттю за відсутністю події
і складу адміністративного
правопорушення.

Таким чином, суд вважає, що позовні
вимоги щодо скасуванню постанови
підлягають задоволенню, оскільки
відповідачем не надані суду достатні
докази, які б вказували на наявність в
діях позивача складу
адміністративного правопорушення.

За таких обставин оскаржувану
постанову слід скасувати, а
провадження у справі про
адміністративне правопорушення
закрити щодо позивача відповідно до п.1
ч.1 ст.247 КУпАП у зв'язку з відсутністю
події і складу правопорушення.

Проте вимога позивача про визнання
протоколу про адміністративне
правопорушення від 05.12.2013 року таким, що
не відповідає дійсним обставинам та з
порушенням прав та чинного
законодавства України не підлягає
задоволенню, оскільки протокол у
справі про адміністративне
правопорушення не має обов’язкового
характеру і не набуває статусу рішення
в розумінні п. 1 ч. 2 ст. 17 Кодексу
адміністративного судочинства
України, внаслідок чого не може бути
оскаржений в порядку
адміністративного судочинства.

Керуючись ст. ст. 71, 86, 158-163, 167, 171-2 КАС
України, ст. ст. 251, 252, 256, 280 КУпАП, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Позов ОСОБА_1 до заступника начальника
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Дніпропетровській області про
скасування постанови – задовольнити
частково.

Скасувати постанову №П-212 від 17.12.2013
року про притягнення ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності за
адміністративне правопорушення, яке
передбачене ч. 1 ст. 96 КУпАП, винесену
заступником начальника Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Дніпропетровській області.

Провадження в справі про
адміністративне правопорушення
закрити за відсутністю події і складу
правопорушення.

В іншій частині позову відмовити.

Постанова суду набирає
законної сили негайно після її
проголошення, є остаточною та
оскарженню не підлягає.

Суддя

А. О. Врона