Справа № 810/5762/14
Суддя: Панченко Н.Д.
Дата ухвалення: 2014-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2014 року 810/5762/14

Київський окружний
адміністративний суд у складі
головуючого - судді Панченко Н.Д.,
розглянувши у порядку письмового
провадження у м. Києві адміністративну
справу за позовом ОСОБА_1 до Управління
Держземагенства у Бориспільському
районі Київської області про визнання
протиправними та скасування рішення і
зобов'язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 або позивач)
звернувся до Київського окружного
адміністративного суду з позовом, з
урахування заяви від 27.11.2014 про
уточнення позовних вимог, до
Управління Держземагенства у
Бориспільському районі Київської
області про визнання протиправними і
скасування рішення та зобов'язання
вчинити дії.

В обґрунтування позовних вимог
позивач зазначив, що 14 серпня 2014 року
його представник звернувся до
Управління Держземагенства у
Бориспільському районі Київської
області із заявою про надання витягу з
Державного земельного кадастру про
земельну ділянку з кадастровим номером
:04:002:0187 до якої додав усі
документи, подання яких передбачено
Законом України «Про державний
земельний кадастр» для отримання
вказаного витягу. Разом з цим,
відповідач відмовив у наданні
запитуваного витягу, посилаючись на
наявність накладання на інші земельні
ділянки. Повідомлення про відмову у
наданні відомостей з Державного
земельного кадастру позивач вважає
протиправним, оскільки законодавством
України встановлений вичерпний
перелік підстав для відмови у наданні
відомостей з Державного земельного
кадастру, який не містить такої
підстави для відмови, яка зазначена в
оскаржуваному рішенні.

Відповідач позов не визнав,
заперечення надав суду у письмовій
формі та просив суд у задоволенні
позову відмовити. В обґрунтування
заперечень вказав, що оскаржуване
рішення прийняте з урахуванням вимог
чинного законодавства, оскільки
відповідач діяв в межах повноважень,
наданих йому законами України та
підзаконними нормативно-правовими
актами.

Представник позивача у судове
засідання, призначене на 25.11.2014, не
з'явився.

Разом з цим, 24 листопада 2014 року
через канцелярію Київського окружного
адміністративного суду надійшло
клопотання позивача про розгляд справи
у порядку письмового провадження.

Представник відповідача, який
повідомлений своєчасно та належним
чином про дату, час та місце розгляду
справи, у судове засідання, призначене
на 25.11.2014, не з'явився. Жодних заяв про
відкладення розгляду справи чи про
розгляд справи за його відсутності
суду не надав.

Дослідивши наявні матеріали
справи у їх сукупності та враховуючи,
що про дату, час та місце розгляду
справи сторони були повідомленні
своєчасно та належним чином, зважаючи
на відсутність підстав для відкладення
судового розгляду, передбачених
статтею 128 Кодексу адміністративного
судочинства України, беручи до уваги
положення частин четвертої та шостої
статті 128 Кодексу адміністративного
судочинства України, судом прийнято
рішення про розгляд справи у порядку
письмового провадження за наявними у
ній матеріалами та доказами.

Розглянувши подані документи і
матеріали, з'ясувавши фактичні
обставини на яких ґрунтується позов,
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, судом
встановлено наступне.

Як вбачається з матеріалів
справи, між громадянкою ОСОБА_2 та
громадянином ОСОБА_3 був укладений
договір міни від 19.06.2004, відповідно до
якого було здійснено обмін належними
їм на праві приватної власності
земельними ділянками (а.с.12, 13).

Зазначений договір міни
посвідчено приватним нотаріусом
Бориспільського районного
нотаріального округу Київської
області 19.06.2004, зареєстровано в реєстрі
за №2183 та в Гнідинській сільській раді
Бориспільського району Київської
області 02.07.2004 за №182.

На підставі договору міни
громадянкою ОСОБА_2 19.06.2004 отримано
державний акт на право власності на
земельну ділянку серії КВ №092972
(кадастровий номер земельної ділянки
:04:002:0187), який зареєстровано в
Книзі записів реєстрації державних
актів на право власності на землю та на
право постійного користування землею,
договорів оренди землі 15.07.2004 за №182
(а.с.14, 15).

Як вбачається з матеріалів
справи, 15.01.2010 в Спадковому реєстрі
зареєстрована спадкова справа №48734738,
спадкодавець - ОСОБА_2 (а.с.7).

17 липня 2014 року приватним
нотаріусом ОСОБА_4 підготовлено запит
до Управління Держземагенства у
Бориспільському районі Київської
області вих. №88/02-14 про надання витягу
з Державного земельного кадастру, що
необхідний для оформлення права на
спадщину та його реєстрації, після
померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 щодо
земельної ділянки площею 0,0957 га,
кадастровий номер :04:002:0187, що
знаходиться на території Садового
товариства «Святище-2» Гнідинської
сільської ради, Бориспільського
району, цільове призначення земельної
ділянки - ведення садівництва (а.с.16).

Як зазначив позивач та не
заперечувалось відповідачем, 14.08.2014
представник ОСОБА_1 ОСОБА_5 звернувся в
інтересах довірителя до Управління
Держземагенства у Бориспільському
районі Київської області із усною
заявою про надання витягу з Державного
земельного кадастру про земельну
ділянку (кадастровий номер
:04:002:0187) та надав наступні
документи: квитанцію про оплату послуг
за надання витягу з Державного
земельного кадастру, довіреність на
право представляти інтереси ОСОБА_1,
акт на право власності на земельну
ділянку серії КВ №092972, запит нотаріуса
від 17.07.2014 вих. №88/02-14, копії паспортів
та ідентифікаційних кодів ОСОБА_1 і
ОСОБА_2, обмінний файл з координатами
земельної ділянки в електронному
вигляді.

За результатами розгляду
зазначеної заяви державним
кадастровим реєстратором Управління
Держземагенства у Бориспільському
районі Київської області Гаращенком
В.В. надано повідомлення від 14.08.2014 №б/н
про відмову у наданні відомостей з
Державного земельного кадастру (а.с.18).

Зі змісту зазначеного
повідомлення вбачається, що відмова
мотивована наявністю накладання на
земельні ділянки з кадастровими
номерами :04:002:1339, :04:002:1340,
:04:002:1158 та :04:002:1161.

Не погоджуючись із діями відповідача,
які полягали у прийняті спірного
рішення та з самим рішенням позивач
скористався своїм правом оскаржити їх
у судовому порядку, звернувшись із
даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку
відносинам, що виникли між сторонами,
суд зазначає таке.

Правові, економічні та
організаційні основи діяльності у
сфері Державного земельного кадастру
встановлені Законом України «Про
державний земельний кадастр», який
ведеться з метою інформаційного
забезпечення органів державної влади
та органів місцевого самоврядування,
фізичних та юридичних осіб при:
регулюванні земельних відносин;
управлінні земельними ресурсами;
організації раціонального
використання та охорони земель;
здійсненні землеустрою; проведенні
оцінки землі; формуванні та веденні
містобудівного кадастру, кадастрів
інших природних ресурсів; справлянні
плати за землю.

Згідно з частиною другою статті 7
Закону України «Про Державний
земельний кадастр», до повноважень
центрального органу виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
земельних відносин, належать, зокрема,
надання витягів із Державного
земельного кадастру про земельні
ділянки.

Відповідно до пункту 1 Положення
про Державне агентство земельних
ресурсів України, затвердженого
Указом Президента України від 08.04.2011
№445/2011, Державне агентство земельних
ресурсів України (Держземагентство
України) є центральним органом
виконавчої влади з питань земельних
ресурсів та топографо-геодезичної і
картографічної діяльності, діяльність
якого спрямовується і координується
Кабінетом Міністрів України через
Міністра аграрної політики та
продовольства України (далі - Міністр),
входить до системи органів виконавчої
влади і забезпечує реалізацію
державної політики у сфері земельних
відносин та топографо-геодезичної і
картографічної діяльності.

Наказом Міністерства аграрної
політики та продовольства України від
10.05.2012 №258, затверджено, зокрема,
Положення про Управління (Відділ)
Держземагентства у районі. Так,
відповідно до пунктів 1, 3 вказаного
Положення, Управління (Відділ)
Держземагентства у районі (далі -
Управління (Відділ)) є територіальним
органом Державного агентства
земельних ресурсів України. Управління
(Відділ) підпорядковане
Держземагентству України та
відповідно Республіканському комітету
по земельних ресурсах Автономної
Республіки Крим, Головному управлінню
Держземагентства в області. Завданням
Управління (Відділу) є реалізація
повноважень Держземагентства України
на території відповідної
адміністративно-територіальної
одиниці.

Таким чином, Управління
Держземагенства у Бориспільському
районі Київської області є суб'єктом
владних повноважень, що забезпечує
реалізацію державної політики у сфері
земельних відносин на території
Бориспільського району Київської
області.

Відповідно до частини першої
статті 9 Закону України «Про Державний
земельний кадастр», внесення
відомостей до Державного земельного
кадастру і надання таких відомостей
здійснюються державними кадастровими
реєстраторами центрального органу
виконавчої влади, що реалізує державну
політику у сфері земельних відносин.

Статтею 38 Закону України «Про
Державний земельний кадастр»
встановлено порядок користування
відомостями Державного земельного
кадастру.

Так, відомості Державного
земельного кадастру надаються
державними кадастровими реєстраторами
у формі, зокрема, витягів з Державного
земельного кадастру про об'єкт
Державного земельного кадастру;
довідок, що містять узагальнену
інформацію про землі (території) за
формою, встановленою Порядком ведення
Державного земельного кадастру
(частина перша статті 38 Закону України
«Про Державний земельний кадастр»).

На отримання відомостей
Державного земельного кадастру про
земельну ділянку мають право, зокрема,
спадкоємці (правонаступники - для
юридичних осіб) осіб, зазначених в
абзаці другому цієї частини, або
уповноважені ними особи (частина п'ята
статті 38 Закону України «Про Державний
земельний кадастр»).

Для отримання відомостей
Державного земельного кадастру
заявник або уповноважена ним особа
подає Державному кадастровому
реєстратору: заяву за формою,
встановленою Порядком ведення
Державного земельного кадастру;
документ про оплату послуг за надання
витягу з Державного земельного
кадастру (крім випадків, визначених цим
Законом в день надходження
повідомлення та не пізніше наступного
дня повідомляє про це заінтересованих
осіб); документ, який підтверджує
повноваження діяти від імені заявника
(у разі подання заяви уповноваженою
особою заявника).

Державний кадастровий реєстратор
протягом десяти робочих днів з дати
реєстрації заяви надає заявнику
документ, передбачений частиною першою
цієї статті, або надає мотивовану
відмову у наданні такого документа.

Відмова у наданні відомостей з
Державного земельного кадастру
надається у разі, якщо: у Державному
земельному кадастрі відсутні
запитувані відомості; із заявою
звернулася неналежна особа; документи
подані не в повному обсязі та/або не
відповідають вимогам, встановленим
законом (частина сьома статті 38 Закону
України «Про Державний земельний
кадастр»).

Суд зазначає, що надання
вищезазначених відомостей про
земельну ділянку особам, які мають
право на отримання відомостей
Державного земельного кадастру, є
обов'язком відповідача. Водночас,
відмова у видачі відповідних
документів можлива виключно за
наявності передбачених законом
підстав, про що заявнику надається
мотивоване рішення із зазначенням
обставин, що перешкоджають у видачі
запитуваних документів.

Як було встановлено судом та
вбачається із змісту повідомлення
державного кадастрового реєстратора
Управління Держземагенства у
Бориспільському районі Київської
області Гаращенка В.В. від 14.08.2014 №б/н
про відмову у наданні відомостей з
Державного земельного кадастру,
підставою для відмови у наданні
запитуваного позивачем витягу
слугувала наявність накладання на
земельні ділянки з кадастровими
номерами: :04:002:1339, :04:002:1340,
:04:002:1158, :04:002:1161.

Разом з цим, суд зазначає, що
законодавством України не передбачено
такої підстави для відмови у наданні
відомостей з Державного земельного
кадастру.

Більш того, як вбачається із
матеріалів справи, зокрема, пояснень
відповідача, державний реєстратор
здійснив розгляд усної заяви
довірителя заявника. Водночас, форма
такого звернення не передбачена
Законом України «Про Державний
земельний кадастр».

Відповідно до частини другої статті 19
Конституції України, органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Наведена норма означає, що суб'єкт
владних повноважень зобов'язаний діяти
лише на виконання закону, за умов і
обставин, визначених ним, вчиняти дії,
не виходячи за межі прав та обов`язків,
дотримуватися встановленої законом
процедури, обирати лише встановлені
законодавством України способи
правомірної поведінки під час
реалізації своїх владних повноважень.

З огляду на зазначене та враховуючи, що
частина сьома статті 38 Закону України
«Про Державний земельний кадастр»
містить вичерпний перелік підстав для
відмови у наданні відомостей з
Державного земельного кадастру за
наявності виключно письмового запиту
за встановленою формою, суд дійшов
висновку про протиправність
повідомлення від 14.08.2014 №б/н, а відтак, і
про обґрунтованість позовних вимог у
цій частині.

Щодо позовних вимог про
зобов'язання відповідача надати
позивачеві витяг з Державного
земельного кадастру на земельну
ділянку з кадастровим номером
:04:002:0187 суд зазначає таке.

Як вбачається із наявних
матеріалів справи, зокрема, заперечень
відповідача та додаткових пояснень від
25.11.2014 № 06-05/2475, відмова у наданні
відомостей з Державного земельного
кадастру про земельну ділянку
(кадастровий номер :04:002:0187) була
обумовлена відсутністю в Державному
земельному кадастрі відомостей про
зазначену земельну ділянку.

Крім цього, при перевірці наданого
заявником обмінного файлу з
координатами земельної ділянки з
кадастровим номером :04:002:0187
відповідачем було встановлено
накладення її координат на інші
земельні ділянки, про що і було
повідомлено заявника.

Судом також був здійснений запит до
публічної кадастрової карти України
(адреса в мережі
Інтернет:http://www.map.land.gov.ua/kadastrova-karta) щодо
надання відомостей про земельну
ділянку з кадастровим номером
:04:002:0187 та отримано повідомлення
про відсутність відомостей про
земельну ділянку з кадастровим номером
:04:002:0187 (а.с. 65).

Доказів зворотного позивачем суду не
наданою

Суд не приймає до уваги твердження
позивача про те, що сам факт присвоєння
кадастрового номеру, виготовлення та
затвердження технічної документації є
достатньої підставою для висновку про
наявність відомостей про земельну
ділянку з кадастровим номером
:04:002:0187 в Державному земельному
кадастрі з огляду на таке.

Згідно з положеннями статті 193
Земельного кодексу України, у редакції
закону яка діяла до 01.01.2013, державний
земельний кадастр - це єдина державна
система земельно-кадастрових робіт,
яка встановлює процедуру визнання
факту виникнення або припинення права
власності і права користування
земельними ділянками та містить
сукупність відомостей і документів про
місце розташування та правовий режим
цих ділянок, їх оцінку, класифікацію
земель, кількісну та якісну
характеристику, розподіл серед
власників землі та землекористувачів.

Відповідно до статті 202
Земельного кодексу України, у редакції
закону яка діяла до 01.01.2013, державна
реєстрація земельних ділянок
здійснюється у складі державного
реєстру земель. Державний реєстр
земель складається з двох частин: а)
книги записів реєстрації державних
актів на право власності на землю та на
право постійного користування землею,
договорів оренди землі із зазначенням
кадастрових номерів земельних ділянок;
б) Поземельної книги, яка містить
відомості про земельну ділянку.

01 січня 2013 року набрав чинності
Закону України «Про Державний
земельний кадастр», яким було змінено
визначення поняття «Державний
земельний кадастр».

Так, відповідно до статті 1 Закон
України «Про Державний земельний
кадастр», державний земельний кадастр -
єдина державна геоінформаційна
система відомостей про землі,
розташовані в межах державного кордону
України, їх цільове призначення,
обмеження у їх використанні, а також
дані про кількісну і якісну
характеристику земель, їх оцінку, про
розподіл земель між власниками і
користувачами; державна реєстрація
земельної ділянки - внесення до
Державного земельного кадастру
передбачених цим Законом відомостей
про формування земельної ділянки та
присвоєння їй кадастрового номера
(стаття 1 Закону України «Про Державний
земельний кадастр»).

У свою чергу, геоінформаційна
система - інформаційна (автоматизована)
система, що забезпечує збирання,
оброблення, аналіз, моделювання та
постачання геопросторових даних
(стаття 1 Закону України «Про Державний
земельний кадастр»).

Державна реєстрація земельної
ділянки - внесення до Державного
земельного кадастру передбачених цим
Законом відомостей про формування
земельної ділянки та присвоєння їй
кадастрового номера.

Відповідно до пункту 69 Порядку
ведення Державного земельного
кадастру, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 17.10.2012
№1051, внесення відомостей (змін до них)
до Державного земельного кадастру
здійснюється за заявою згідно з
додатком 12 замовника документації із
землеустрою та оцінки земель або її
розробника від імені замовника, якщо це
передбачено договором на виконання
відповідних робіт (далі - заявник).

Заява разом з документацією із
землеустрою або оцінки земель,
електронним документом та іншими
документами, зазначеними у пунктах 91 -
137 цього Порядку, подається заявником
Державному кадастровому реєстраторові
особисто або надсилається
рекомендованим листом з описом
вкладення та повідомленням про
вручення.

Внесення відомостей (змін до них)
до Державного земельного кадастру
здійснюється без подання заяви у
випадках: отримання відомостей (змін до
них) у порядку інформаційної взаємодії
з кадастрами та інформаційними
системами; отримання від органів
державної влади та органів місцевого
самоврядування рішень про
затвердження документації із
землеустрою та оцінки земель;
зазначених у пункті 119 цього Порядку.

З аналізу викладених правових
норм вбачається, що законодавством у
галузі земельних відносин
регламентована чітка процедура та
порядок внесення відомостей (змін до
них) до Державного земельного кадастру,
у тому числі відомостей і щодо раніше
зареєстрованих земельних ділянок.

Суду не надано жодних доказів
щодо подання відповідачеві
відповідних заяв або отримання
відповідачем відомостей (змін до них) у
порядку інформаційної взаємодії з
кадастрами та інформаційними
системами чи рішень від органів
державної влади та органів місцевого
самоврядування про затвердження
документації із землеустрою та оцінки
земель, тощо.

Таким чином, сам факт реєстрації
земельної ділянки у книзі записів
реєстрації державних актів на право
власності на землю та на право
постійного користування землею,
договорів оренди землі із зазначенням
кадастрових номерів земельних ділянок;
поземельній книзі, яка містить
відомості про земельну ділянку та
присвоєння земельній ділянці
кадастрового номера не є беззаперечним
доказом автоматичної наявності
інформації про земельну ділянку у
Державному земельному кадастрі.

Суд звертає увагу, що в силу положень
частини сьомої статті 38 Закону України
«Про Державний земельний кадастр»
відсутність у Державному земельному
кадастрі запитуваних відомостей є
самостійною підставою для відмови у
наданні відомостей з Державного
земельного кадастру.

Оскільки у суду, станом на дату
розгляду справи по суті заявлених
позовних вимог, відсутні належні та
достатні докази для беззаперечного
висновку про наявність у Державному
земельному кадастрі відомостей про
земельну ділянку з кадастровим номером
:04:002:0187, суд дійшов висновку про
відсутність законодавчо визначених
підстав для задоволення позовних вимог
про зобов'язання відповідача надати
витяг з Державного земельного кадастру
на земельну ділянку з кадастровим
номером :04:002:0187.

Відповідно до частини другої
статті 11 Кодексу адміністративного
судочинства, суд розглядає
адміністративні справи не інакше як за
позовною заявою, поданою відповідно до
цього Кодексу, і не може виходити за
межі позовних вимог. Суд може вийти за
межі позовних вимог тільки в разі, якщо
це необхідно для повного захисту прав,
свобод та інтересів сторін чи третіх
осіб, про захист яких вони просять.

Враховуючи встановлення судом
протиправність повідомлення від 14.08.2014
№б/н у зв'язку із тим, що відповідач
відмовив у наданні запитуваної
інформації з підстав не передбачених
законом, беручи до уваги пояснення
відповідача про відсутність у
Державному земельному кадастрі
відомостей про земельну ділянку
(кадастровий номер :04:002:0187), які в
силу положень статті 69 Кодексу
адміністративного судочинства України
є доказами в адміністративному
судочинстві, суд з метою ефективного
захисту порушеного права та досягнення
правової визначеності у спірних
відносинах вважає за необхідне вийти
за межі позовних вимог та зобов'язати
відповідача повторно розглянути заяву
представника ОСОБА_1 ОСОБА_5 від 14.08.2014
про надання витягу з Державного
земельного кадастру про земельну
ділянку (кадастровий номер
:04:002:0187) та з урахуванням
висновків суду прийняти рішення у
порядок та спосіб, що передбачені
законодавством.

З огляду на викладене, суд дійшов
висновку про часткову обґрунтованість
позовних вимог та вважає їх такими, що
підлягають задоволенню частково.

Відповідно до положень частини третьої
статті 94 Кодексу адміністративного
судочинства України, якщо
адміністративний позов задоволено
частково, судові витрати, здійснені
позивачем, присуджуються йому
відповідно до задоволених вимог, а
відповідачу - відповідно до тієї
частини вимог, у задоволенні яких
позивачеві відмовлено.

Керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 86, 94,
159-163, 167, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити
частково.

Визнати протиправним та скасувати
повідомлення Управління
Держземагенства у Бориспільському
районі Київської області від 14.08.2014
№б/н про відмову у наданні відомостей з
Державного земельного кадастру.

Зобов'язати Управління
Держземагенства у Бориспільському
районі Київської області повторно
розглянути заяву ОСОБА_5 від 14.08.2014 про
надання витягу з Державного земельного
кадастру про земельну ділянку
(кадастровий номер :04:002:0187) та
прийняти рішення у порядок та спосіб,
що передбачені законодавством.

У задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Повернути з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_1 понесені судові
витрати у формі судового збору у
розмірі 24 (двадцять чотири) грн. 36 коп.
згідно квитанції від 02.10.2014 №ПН4564.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо скаргу не було подано в
установлені строки. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після повернення апеляційної скарги,
відмови у відкритті апеляційного
провадження або набрання законної сили
рішенням за наслідками апеляційного
провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду
подається до Київського апеляційного
адміністративного суду через
Київський окружний адміністративний
суд протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя
Панченко Н.Д.

Дата виготовлення і підписання повного
тексту постанови - 27 листопада 2014 року.