Справа № 810/2372/14
Суддя: Василенко Я.М.
Дата ухвалення: 2014-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/2372/14
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

18 листопада 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого Василенка Я.М.,

суддів Кузьменка
В.В., Шурка О.І.,

при секретарі Зубрицькому
Д.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
товариства з обмеженою
відповідальністю «Яготинська
друкарня» на постанову Київського
окружного адміністративного суду від
19.05.2014 у справі за адміністративним
позовом управління Пенсійного фонду
України в Яготинському районі
Київської області до товариства з
обмеженою відповідальністю
«Яготинська друкарня» про стягнення
заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

УПФ України в Яготинському районі
Київської області звернулося до суду
першої інстанції із позовом, в якому
просило: стягнути з ТОВ «Яготинська
друкарня» на користь УПФ України в
Яготинському районі Київської області
заборгованість по виплаті фактичних
витрат на виплату та доставку
пільгових пенсій, призначених
відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» в частині пенсій,
призначених відповідно до пунктів «б»
«з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» за період
жовтень-грудень 2013 року та січень 2014
року в сумі 1 849,74 грн.

Постановою Київського окружного
адміністративного суду від 19.05.2014 позов
задоволено.

Не погоджуючись з зазначеним вище
судовим рішенням відповідач звернувся
із апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати оскаржувану постанову, як
таку, що ухвалена з порушенням норм
матеріального і процесуального права,
та ухвалити нову, якою у задоволенні
позовних вимог відмовити.

В судове засідання сторони не
з'явились, про день, час та місце
розгляду справи повідомлені належним
чином, у зв'язку із чим, колегія суддів,
на підставі ч. 6 ст. 12, ч. 1 ст. 41, ч. 4 ст. 196
КАС України розглядає справу за їх
відсутності без фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного
засобу.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи ТОВ
«Яготинська друкарня» є юридичною
особою. Як платник єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування перебуває на
обліку в управлінні Пенсійного фонду
України в Яготинському районі
Київської області.

Відповідно до розрахунку, поданого
позивачем, за відповідачем утворилась
заборгованість з відшкодування витрат
на виплату та доставку пільгових
пенсій за Списком № 2 за лютий-березень
2014 року стосовно ОСОБА_2, яка працювала
на підприємстві відповідача та
перебуває на обліку в управлінні
Пенсійного фонду України в
Яготинському районі Київської області,
сума витрат становить 1 849,74 грн.

УПФ України в Яготинському районі
Київської області на адресу ТОВ
«Яготинська друкарня» направлено
розрахунок фактичних витрат на виплату
та доставку пільгових пенсій цієї
особи, яке було отримано 16.01.2014, що
підтверджується копією зворотнього
повідомлення (а.с. 8), але не сплачено
відповідачем добровільно.

На обґрунтування позовних вимог
позивач надав довідку від 17.07.2013 № 23 про
підтвердження наявного трудового
стажу для призначення пенсії за
відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній (а.с. 11) та
довідку від 29.05.2013 за № 15, що уточнює
особливий характер роботи, необхідний
для призначення пільгових пенсій, які
були видані ТОВ «Яготинська друкарня»
(а.с. 12).

Відповідно до вказаних довідок ОСОБА_2
працювала в Яготинській районній
друкарні з 20.07.1981 по 24.05.2004 повний
робочий день за професією складача
ручного набору та іншої роботи не
виконувала.

Також, в даних довідках зазначено, що
робота складача ручного набору дає
право на пенсію на пільгових умовах,
передбачених Списком № 2 виробництв,
робіт, професій, посад і показників з
шкідливими і важкими умовами праці,
зайнятість в яких повний робочий
день дає право на пенсію за віком на
пільгових умовах (а.с. 11-12).

Оскільки атестація робочого місця не
проводилась, до пільгового стажу по
Списку № 2 ОСОБА_2 зараховано періоди
роботи з 20.07.1981 по 21.08.1992. Стаж роботи
складає 11 років 01 місяць 02 дні. Дані
періоди роботи та стаж також
підтверджується трудовою книжкою (а.с.
9-10), що дає право на призначення
пільгової пенсії.

Отже, цими довідками підтверджено, що
зазначена особа працювала саме на
підприємстві відповідача та умовами
призначення пенсій цій особі є робота
за Списком № 2.

На даний час заборгованість
відповідачем не сплачено.

Суд першої інстанції мотивував своє
рішення тим, що доказів щодо
неправомірності визначення позивачем
розміру та складу фактичних витрат на
виплату та доставку пенсій, а також
доказів про погашення відповідачем
заборгованості суду не надано, а тому
позовні вимоги необхідно задовольнити
в повному обсязі.

Апелянт у своїй скарзі зазначає, що
позивачем безпідставно призначено
ОСОБА_2 пенсію на пільгових умовах за
Списком № 2, оскільки атестація
робочого місця ОСОБА_2 в період її
роботи в ТОВ «Яготинська друкарня» не
проводилась, а тому відповідач не
повинен покривати витрати на виплату
та доставку пенсії вказаній особі.

Колегія суддів вважає доводи апелянта
безпідставними та погоджується з
рішенням суду першої інстанції, з
огляду на наступне.

Статтею 13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» встановлено коло осіб,
які мають право на пенсію за віком на
пільгових умовах незалежно від місця
останньої роботи за Списком № 1 та
Списком № 2 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, зайнятість в яких
дає право на пенсію за віком на
пільгових умовах, затверджуваним
Кабінетом Міністрів України, і за
результатами атестації робочих місць.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» єдиний внесок
на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування (далі - єдиний
внесок) - це консолідований страховий
внесок, збір якого здійснюється до
системи загальнообов'язкового
державного соціального страхування в
обов'язковому порядку та на регулярній
основі з метою забезпечення захисту у
випадках, передбачених законодавством,
прав застрахованих осіб та членів
їхніх сімей на отримання страхових
виплат (послуг) за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Відповідно до частини третьої статті 18
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV страхові
внески є цільовим загальнообов'язковим
платежем, який справляється на всій
території України в порядку,
встановленому цим Законом. Страхові
внески, згідно зі статтею першою
вказаного Закону - це кошти відрахувань
на соціальне страхування та збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, сплачені згідно із
законодавством, що діяло раніше; кошти,
сплачені на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування
відповідно до цього Закону.

Пунктом 2 розділу XV «Прикінцеві
положення» Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» (далі - Закон) передбачено,
що пенсійне забезпечення
застрахованих осіб, які працювали або
працюють на підземних роботах, на
роботах з особливо шкідливими і
особливо важкими умовами праці за
списком № 1 та на інших роботах із
шкідливими і важкими умовами праці за
списком № 2 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджених
Кабінетом Міністрів України, та за
результатами атестації робочих місць,
на посадах, що дають право на
призначення пенсії за віком на
пільгових умовах або за вислугу років,
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, мали право на пенсію на
пільгових умовах або за вислугу років,
здійснюється згідно з окремим
законодавчим актом через професійні та
корпоративні фонди.

Однак, до запровадження пенсійного
забезпечення через професійні та
корпоративні фонди пп. 1 п. 2 розділу XV
«Прикінцеві положення» Закону
передбачено, що вказаним особам пенсії
призначаються за нормами цього Закону
в разі досягнення пенсійного віку та
наявності трудового стажу,
передбаченого Законом України «Про
пенсійне забезпечення» (статті 27 та 28).
При цьому, зберігається порядок
покриття витрат на виплату і доставку
цих пенсій, що діяв до набрання
чинності цим Законом.

Порядок відшкодування
страхувальниками витрат Пенсійного
фонду України на виплату та доставку
пільгових пенсій, призначених на
пільгових умовах, визначено
Інструкцією про порядок обчислення і
сплати страхувальниками та
застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного Фонду
України, затвердженою постановою
Пенсійного фонду України від 19.12.2003 №
21-1.

Відповідно до п. 6.4 вказаної Інструкції
Пенсійний фонд щорічно в повідомленнях
про розрахунок сум фактичних витрат на
виплату та доставку пенсій, які
надсилає підприємствам до 20-го січня
поточного року та протягом 10 днів з
новопризначених пенсій, визначає
розмір сум до відшкодування на
поточний рік.

Підприємства відповідно до вимог
пункту 6.8 Інструкції щомісяця до 25-го
числа повинні вносити до Пенсійного
фонду України зазначену в повідомленні
місячну суму фактичних витрат на
виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах.

Відповідно до п. 1 ст. 1 та п. 1 ст. 2 Закону
України «Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування» для
суб'єктів підприємницької діяльності
незалежно від форм власності, їх
об'єднань, бюджетних, громадських та
інших установ та організацій, об'єднань
громадян та інших юридичних осіб, а
також фізичних осіб - суб'єктів
підприємницької діяльності, які
використовують працю найманих
працівників, об'єктом оподаткування є
також фактичні витрати на виплату і
доставку пенсій, призначених
відповідно до статті 13 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» до
досягнення працівниками пенсійного
віку, передбаченого ст. 12 Закону
України «Про пенсійне забезпечення».

З огляду на викладене, витрати на
виплату і доставку пільгових пенсій,
які відповідач відповідно до Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»
зобов'язаний відшкодовувати
Пенсійному фонду, у розумінні цього
Закону вважаються внесками на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Колегія суддів звертає увагу, що аналіз
вищезазначених правових норм дає
підстави прийти до висновку, що саме на
відповідача покладається обов'язок
відшкодування управлінню Пенсійного
фонду України фактичних витрат по
виплаті і доставці пільгових пенсій
підприємства до набуття права на
пенсію за віком, призначених на
підставі ст. 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення».

Аналогічна правова позиція викладена в
ухвалі Вищого адміністративного суду
України від 28.04.2011 № К-25361/10.

Статтями 14, 15 Закону «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» передбачено, що
платниками страхових внесків до
солідарної системи є страхувальники,
зокрема, роботодавці - підприємства,
установи та організації, створені
відповідно до законодавства України.

Виходячи з приписів ч. 2 ст. 6 Закону
України «Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування», ч. 6 ст. 20 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»
страхувальники зобов'язані
нараховувати, обчислювати і сплачувати
в установлені строки та в повному
обсязі страхові внески.

Відповідно до пункту 6.4 Інструкції про
порядок обчислення і сплати
страхувальниками та застрахованими
особами внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування до
Пенсійного фонду України розмір сум до
відшкодування на поточний рік
визначається відділами надходження
доходів органів Пенсійного фонду
України щорічно у розрахунках
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій, призначених
відповідно до частини 2 Прикінцевих
положень Закону (згідно з додатками 6 та
7), які надсилаються підприємствам до
20-го січня поточного року та протягом 10
днів з новопризначених (перерахованих)
пенсій.

Згідно з абзацом першим пункту 6.8
Інструкції № 21-1 підприємства щомісяця
до 25-го числа вносять до Пенсійного
фонду зазначену в повідомленні місячну
суму фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів приходить до висновку, що
витрати на виплату та доставку
пільгових пенсій, що були виплачені
управлянням Пенсійного фонду України в
Яготинському районі Київської області,
підлягають відшкодуванню
відповідачем.

Крім того, колегія суддів не бере до
уваги доводи апелянта про те, що
позивачем безпідставно призначено
ОСОБА_2 пенсію на пільгових умовах за
Списком № 2, оскільки атестація
робочого місця ОСОБА_2 в період її
роботи в ТОВ «Яготинська друкарня» не
проводилась, а тому відповідач не
повинен покривати витрати на виплату
та доставку пенсії вказаній особі,
оскільки постановою Київського
окружного адміністративного суду від
16.06.2014, залишеною без змін ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 02.10.2014,
відмовлено в задоволенні позову ТОВ
«Яготинська друкарня» до управління
Пенсійного фонду України в
Яготинському районі Київської області
про визнання нечинним рішення про
призначення пенсії на пільгових умовах
ОСОБА_2 за відсутності підтвердження
результатами атестації шкідливих умов
праці на займаній посаді відмовлено.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів приходить до висновку, що суд
першої інстанції ухвалив законне та
обґрунтоване рішення, з дотриманням
норм матеріального та процесуального
права.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Апелянт не надав до суду належних
доказів, що б підтверджували факт
протиправності рішення суду першої
інстанції.

Таким чином, колегія суддів вирішила
згідно ст. 200 КАС України залишити
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, з урахуванням
того, що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 41, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206
КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю
«Яготинська друкарня» залишити без
задоволення, а постанову Київського
окружного адміністративного суду від
19.05.2014 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, проте може бути
оскаржена до Вищого адміністративного
суду України в порядку та строки,
встановлені статтею 212 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий

Василенко Я.М

Судді:

Кузьменко В.В.

Шурко
О.І.

.

Головуючий суддя
Василенко Я.М.

Судді:
Кузьменко В. В.

Шурко О.І.