Справа № 814/1115/14
Суддя: Скрипченко В.О.
Дата ухвалення: 2014-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2014 р.м.ОдесаСправа № 814/1115/14

Категорія: 8.1 Головуючий в 1 інстанції:
Малих О.В.

Одеський апеляційний адміністративний
суд у складі колегії:

Головуючого - судді Скрипченка В.О.,

суддів Золотнікова О.С., Осіпова Ю.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Одесі апеляційну
скаргу Державної податкової інспекції
у Заводському районі м. Миколаєва
Головного управління Міндоходів у
Миколаївській області на постанову
Миколаївського окружного
адміністративного суду від 13 червня 2014
року у справі за адміністративним
позовом фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 до Державної податкової
інспекції у Заводському районі м.
Миколаєва Головного управління
Міндоходів у Миколаївській області про
визнання неправомірними дії,
зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

24 квітня 2014 року фізична
особа-підприємець ОСОБА_1 звернулася до
суду з адміністративним позовом до
Державної податкової інспекції у
Заводському районі м. Миколаєва
Головного управління Міндоходів у
Миколаївській області про визнання
неправомірними дії ДПІ у Заводському
районі міста Миколаєва ГУ Міндоходів в
Миколаївській області щодо
коригування показників податкової
звітності ФОП «ОСОБА_1» ІПН НОМЕР_1 з
податку на додану вартість за
березень-жовтень 2011 року; зобов'язання
ДПІ у Заводському районі міста
Миколаєва ГУ Міндоходів в
Миколаївській області поновити
показники податкової звітності ФОП
«ОСОБА_1» ІПН НОМЕР_1 з податку на додану
вартість за березень-жовтень 2011 року.

В обґрунтування позову зазначено, що
акт перевірки відповідачем складений з
порушенням чинного законодавства
України, а внесені на підставі даного
акту перевірки податковим органом до
«Системи автоматизованого
співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредиту в розрізі
контрагентів на рівні ДПА України»
коригування показників податкового
кредиту та податкових зобов'язань
позивача, задекларованих останнім сум
податкового кредиту з податку на
додану вартість за період
березень-жовтень 2011 року, порушують
права позивача.

Постановою Миколаївського окружного
адміністративного суду від 13 червня 2014
року адміністративний позов ФОП ОСОБА_1
задоволений повністю. Визнано
неправомірними дії Державної
податкової інспекції у Заводському
районі міста Миколаєва ГУ Міндоходів в
Миколаївській області щодо
коригування показників податкової
звітності ФОП «ОСОБА_1.» ІПН НОМЕР_1 з
податку на додану вартість за
березень-жовтень 2011 року. Зобов'язано
Державну податкову інспекцію у
Заводському районі міста Миколаєва ГУ
Міндоходів в Миколаївській області
поновити показники податкової
звітності ФОП «ОСОБА_1» ІПН НОМЕР_1 з
податку на додану вартість за
березень-жовтень 2011 року.

Не погоджуючись із постановленим у
справі судовим рішенням Державна
податкова інспекція у Заводському
районі м. Миколаєва Головного
управління Міндоходів у Миколаївській
області подала апеляційну скаргу,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального права та
неповне з'ясування обставин справи,
просить скасувати постанову суду
першої інстанції та прийняти нову, якою
у задоволені позову ФОП ОСОБА_1
відмовити повністю.

Справа розглянута апеляційним судом в
порядку письмового провадження в
зв'язку з неприбуттям жодної з осіб, які
беруть участь у справі, у судове
засідання, хоча вони були належним
чином повідомлені про дату, час і місце
судового засідання, згідно п. 2 ч. 1 ст. 197
КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи
апеляційної скарги, вивчивши матеріали
справи, перевіривши законність і
обґрунтованість постанови суду в межах
апеляційної скарги, колегія суддів
дійшла таких висновків.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції, в
період з 27.03.2014 року по 02.04.2014 року
відповідачем проведено документальну
позапланову невиїзну перевірку
самозайнятої фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 (податковий
номер НОМЕР_1) з питань взаємовідносин з
ПП «ГАММА-ПЛЮС» () за
період з березня по жовтень 2011 року, за
результатом якої складений акт від
04.04.2014 року №724/14-04-17-02-00/НОМЕР_1 (т. 1 а.с. 13
- 29).

За висновками акту перевірки
встановлено відсутність поставок
товарів, надання послуг (виконання
робіт), здійснених ПП «ГАММА-ПЛЮС» за
період з березня по жовтень 2011 року
платнику податків самозайнятій особі
ОСОБА_1, що свідчить про укладення угод
без мети настання реальних наслідків;
відсутність поставок самозайнятій
особі ОСОБА_1 товарів, надання послуг
(виконання робіт), умовно придбаних у ПП
«ГАММА-ПЛЮС» за період з березня по
жовтень 2011 року, платником податків, що
свідчить про укладення угод без мети
настання реальних наслідків.

На підставі вказаного акту перевірки
податковим органом до «Системи
автоматизованого співставлення
податкових зобов'язань та податкового
кредиту в розрізі контрагентів на
рівні ДПА України» внесені коригування
показників податкового кредиту та
податкових зобов'язань позивача,
задекларованих останнім сум
податкового кредиту з податку на
додану вартість та податку на прибуток
за період березень-жовтень 2011 року (т. 1
а.с. 44 - 45).

Задовольняючи адміністративний позов
ФОП ОСОБА_1 суд першої інстанції
виходив з наступного, з чим
погоджується апеляційний суд.

Згідно до вимог п. 86.1 ст. 86 Податкового
кодексу України результати перевірок
(крім камеральних) оформлюються у формі
акта або довідки, які підписуються
посадовими особами органу державної
податкової служби та платниками
податків або їх законними
представниками (у разі наявності). У
разі встановлення під час перевірки
порушень складається акт. Якщо такі
порушення відсутні, складається
довідка.

Відповідно до вимог п. 3 Порядку
оформлення результатів документальних
перевірок з питань дотримання
податкового, валютного та іншого
законодавства, затвердженого наказом
Державної податкової адміністрації
України від 22.12.2010 року №984 та
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 12 січня 2011 року за
№34/18772 (далі по тексту - Порядок №984), акт
- це службовий документ, який
підтверджує факт проведення
документальної перевірки
фінансово-господарської діяльності
платника податків і є носієм доказової
інформації про виявлені порушення
вимог податкового, валютного та іншого
законодавства, контроль за дотриманням
якого покладено на органи державної
податкової служби.

У пункті 6 розділу І цього Порядку
зазначено, що факти виявлених порушень
податкового, валютного та іншого
законодавства, контроль за дотриманням
якого покладено на органи державної
податкової служби, викладаються в акті
документальної перевірки чітко,
об'єктивно та в повній мірі, із
посиланням на первинні або інші
документи, які зафіксовані в
бухгалтерському та податковому обліку,
що підтверджують наявність зазначених
фактів.

Пунктом 6 розділу ІІ Порядку
передбачено, що висновок акта (довідки)
документальної перевірки складається
таким чином: зазначається опис
виявлених перевіркою порушень
податкового, валютного та іншого
законодавства, контроль за дотриманням
якого покладено на органи державної
податкової служби, з посиланням на
підпункти, пункти, статті законодавчих
актів або загальний висновок щодо
відсутності таких порушень.

Таким чином, суд першої інстанції
обґрунтовано виходив з того, що акт
перевірки є носієм доказової
інформації, в якому викладається
суб'єктивна думка перевіряючого та
його оціночні судження щодо наявності
з боку платника порушень податкового
та іншого законодавства, тому висновки
інспектора ДПІ, що викладені в акті
документальної перевірки, не впливають
на стан суб'єктивних прав платника та
не створюють для нього будь-яких
додаткових обов'язків.

Спосіб дій органу державної податкової
служби в разі виявлення факту
неправильного обрахування платником
податків податкового зобов'язання
визначений п. 54.3 ст. 54 Податкового
кодексу України, де указано, що
контролюючий орган зобов'язаний
самостійно визначити суму грошових
зобов'язань, зменшення (збільшення)
суми бюджетного відшкодування та/або
зменшення від'ємного значення об'єкта
оподаткування податком на прибуток або
від'ємного значення суми податку на
додану вартість платника податків,
передбачених цим Кодексом або іншим
законодавством, якщо, зокрема, дані
перевірок результатів діяльності
платника податків свідчать про
заниження або завищення суми його
податкових зобов'язань, заявлених у
податкових (митних) деклараціях,
уточнюючих розрахунках (пп. 54.3.2 п. 54.3 ст.
54 ПК України).

За правилами п. 58.1 ст. 58 Податкового
кодексу України у разі коли сума
грошового зобов'язання платника
податків, передбаченого податковим або
іншим законодавством, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, розраховується
контролюючим органом відповідно до
статті 54 цього Кодексу (крім
декларування товарів, передбаченого
для громадян), або у разі коли за
результатами перевірки контролюючий
орган встановлює факт невідповідності
суми бюджетного відшкодування сумі,
заявленій у податковій декларації, або
зменшує розмір задекларованого
від'ємного значення об'єкта
оподаткування податком на прибуток або
від'ємного значення суми податку на
додану вартість, розрахованого
платником податків відповідно до
розділу V цього Кодексу, такий
контролюючий орган надсилає (вручає)
платнику податків податкове
повідомлення-рішення (абз. 1 п. 58.1 ст. 58
ПК України).

Аналіз зазначеної норми права дає
підстави для висновку про те, що у
випадку виявлення факту заниження
платником податків податкового
зобов'язання, рівно як і у випадку
виявлення факту завищення платником
податків податкового зобов'язання, в
тому числі і внаслідок декларування
неіснуючого об'єкта оподаткування,
податковий орган має право, а не
обов'язок прийняти відповідне
податкове повідомлення-рішення,
оскільки при розгляді висновків акту
перевірки уповноважена посадова особа
може як погодитися з висновками
ревізора-інспектора, який проводив
перевірку, так і відхилити їх.

Відповідно до пункту 86.8 статті 86
Податкового кодексу України, податкове
повідомлення-рішення приймається
керівником податкового органу (його
заступником) протягом десяти робочих
днів з дня, наступного за днем вручення
платнику податків акта перевірки у
порядку, передбаченому статтею 58 цього
Кодексу, для надсилання (вручення)
податкових повідомлень-рішень, а за
наявності заперечень посадових осіб
платника податків до акта перевірки
приймається з урахуванням висновку про
результати розгляду заперечень до акта
перевірки - протягом трьох робочих
днів, наступних за днем розгляду
заперечень і надання (надсилання)
письмової відповіді платнику податків.

З матеріалів справи вбачається, що
відповідач, встановивши в акті
перевірки порушення позивачем норм
податного законодавства, податкового
повідомлення-рішення, як того вимагає
Податковий кодекс України, не приймав,
проте вніс до «Системи
автоматизованого співставлення
податкових зобов'язань та податкового
кредиту в розрізі контрагентів на
рівні ДПА України» коригування
показників податкового кредиту та
податкових зобов'язань позивача,
задекларованих останнім сум
податкового кредиту з податку на
додану вартість за період
березень-вересень 2011 року, урахувавши
при цьому висновки акту перевірки.

Система автоматизованого
співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредиту в розрізі
контрагентів на рівні ДПА України є
програмним продуктом, який було
розроблено для реалізації Порядку
взаємодії органів державної
податкової служби при опрацюванні
розшифровок податкових зобов'язань та
податкового кредиту з податку на
додану вартість у розрізі
контрагентів, затвердженого наказом
Державної податкової адміністрації
України від 18.04.2008 №266 (далі - Порядок).

Згідно пункту 2.14 Порядку, інформація
податкової звітності з ПДВ, надіслана
до центральної бази даних податкової
звітності у розрізі контрагентів
підлягає співставленню засобами
системи автоматизованого
співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредиту в розрізі
контрагентів на рівні ДПА України з
метою виявлення платників ПДВ, якими
занижено суму податкових зобов'язань
або завищено суму податкового кредиту.

Таким чином, суд першої інстанції
правильно зазначив про те, що
інформація, що міститься в АС
«Результати співставлення податкових
зобов'язань та податкового кредиту в
розрізі контрагентів на рівні ДПА»,
може вплинути на права платника
податків в сфері публічно-правових
відносин щодо створення
публічно-правової інформації.

Крім того, пунктом 2.21 Порядку
передбачено, що підсумки перевірок за
результатами автоматизованого
співставлення податкової звітності з
ПДВ на центральному рівні
відображаються в описовій частині акта
перевірки (камеральної, документальної
невиїзної, планової, позапланової
перевірки) або довідки у розрізі
періодів та операцій з одним
контрагентом та фіксуються в АС
«Аудит». По мірі підписання актів
перевірки та узгодження податкових
зобов'язань, визначених податковим
повідомленням-рішенням, прийнятим за
результатами таких перевірок,
уточнюються результати
автоматизованого співставлення на
центральному рівні податкової
звітності з ПДВ за поданням підрозділу,
яким завершено процедуру такого
узгодження та яким прийнято таке
повідомлення-рішення.

За наслідками перевірки відповідачем
не приймалося податкове-повідомлення
рішення, а тому дії відповідача щодо
зняття у позивача показників
податкового зобов'язання та
податкового кредиту в розрізі
контрагентів є безпідставними.

За таких обставин колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції дійшов
вірного висновку про наявність підстав
для задоволення позову ФОП ОСОБА_1.

Відповідно до вимог ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, а в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову. Відповідач,
який є суб'єктом владних повноважень,
свою позицію не довів та не
обґрунтував. В свою чергу позивач довів
протиправність дій податкового органу.

Колегія суддів вважає рішення суду
першої інстанції правильним і таким, що
відповідає вимогам ст. ст. 2, 7, 10, 11, 70, 71
КАС України та не приймає доводи,
наведені в апеляційній скарзі про те,
що постанова підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та не
допустив порушень норм матеріального і
процесуального права при вирішенні
справи, а наведені в апеляційній скарзі
доводи правильність рішення суду не
спростовують.

Відтак, апеляційна скарга Державної
податкової інспекції у Заводському
районі м. Миколаєва Головного
управління Міндоходів у Миколаївській
області задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 184, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254
КАС України, апеляційний суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Заводському
районі м. Миколаєва Головного
управління Міндоходів у Миколаївській
області - залишити без задоволення, а
постанову Миколаївського окружного
адміністративного суду від 13 червня 2014
року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копії особам, які беруть
участь у справі, але може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий
В.О.Скрипченко

Суддя
О.С.Золотніков

Суддя
Ю.В.Осіпов