Справа № 803/883/13-а
Суддя: Мороз Л.Л.
Дата ухвалення: 2014-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2014 року м.
Київ К/800/23924/14

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі

головуючого: Мороз Л.Л.,

суддів: Горбатюка С.А.,

Шведа Е.Ю.,

розглянула в порядку письмового
провадження касаційну скаргу
Державної фінансової інспекції у
Волинській області на постанову
Волинського окружного
адміністративного суду від 16.05.2013 року
та ухвалу Львівського апеляційного
адміністративного суду від 09.04.2014 року
у справі за позовом Луцького
національного технічного університету
до Державної фінансової інспекції у
Волинській області про визнання
протиправним та скасування пунктів 3, 10
вимоги від 16.10.2012 року № 03-030-14-14/7456 "Про
усунення порушень законодавства з
питань дотримання фінансовобюджетної
дисципліни",

ВСТАНОВИЛА:

Луцький національний технічний
університет звернувся до суду з
позовом до Державної фінансової
інспекції у Волинській області, у якому
просив визнати незаконним та скасувати
п. 3 вимоги Державної фінансової
інспекції у Волинській області від
16.10.2012 року № 03-030-14-14/7456 в частині
внесення змін до кошторису
Любешівського коледжу на 2012 рік за КПКВ
2201130 «Підготовка робітничих кадрів у
професійно-технічних закладах» щодо
зменшення бюджетних асигнувань за
загальним фондом на суму нецільового
використання бюджетних коштів в сумі
49396 грн. та п. 10 вимоги Державної
фінансової інспекції у Волинській
області від 16.10.2012 року №03-030-14-14/7456.

Постановою Волинського окружного
адміністративного суду від 16.05.2013 року,
залишеною без змін ухвалою Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 09.04.2014 року, позов задоволено:
визнано протиправним та скасовано
пункт 3 вимоги Державної фінансової
інспекції у Волинській області від
16.10.2012 року № 03-030-14-14/7456 «Про усунення
порушень законодавства з питань
дотримання фінансово-бюджетної
дисципліни» в частині внесення змін до
кошторису Любешівського технічного
коледжу на 2012 рік за КПКВ 2201130
«Підготовка робітничих кадрів у
професійно-технічних закладах» щодо
зменшення бюджетних асигнувань за
загальним фондом на суму нецільового
використання бюджетних коштів в сумі
49396 грн. та пункт 10 даної вимоги щодо
відображення Ковельським
промислово-економічним коледжем в
обліку дебіторської заборгованості по
розрахунках з Публічним акціонерним
товариством «Волиньгаз» на різницю
вартості спожитого природного газу в
сумі 340525,30 грн. Провести
претензійно-позовну роботу з Публічним
акціонерним товариством «Волиньгаз»
щодо відшкодування зайвих виплат
шляхом повернення коштів або
постачання природного газу на
відповідну суму. В іншому випадку
стягнути з осіб, винних у проведенні
зайвих виплат шкоду у порядку та
розмірі встановленому статтями 130-136
Кодексу законів про працю України.

Не погоджуючись з рішеннями судів
першої та апеляційної інстанцій,
Державна фінансова інспекція у
Волинській області подала до Вищого
адміністративного суду України
касаційну скаргу у якій, посилаючись на
порушення судами норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати вказані судові рішення та
прийняти нове рішення, яким відмовити у
задоволенні позову.

Заслухавши доповідь судді Вищого
адміністративного суду України
стосовно обставин, необхідних для
прийняття рішення судом касаційної
інстанції, перевіривши і обговоривши
доводи касаційної скарги,
проаналізувавши правильність
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів дійшла висновку, що
касаційна скарга підлягає залишенню
без задоволення з таких підстав.

На підставі акта ревізії від 20.09.2012 року
№ 030-22/10 ДФІ у Волинській області
направило позивачу лист - вимогу від
16.10.2012 року № 03-030-14-14/7456 «Про усунення
порушень законодавства з питань
дотримання фінансово-бюджетної
дисципліни», пунктами 3, 10 яких
вимагалося: - внести зміни до кошторису
Любешівського технічного коледжу ЛНТУ
на 2012 рік за КПКВ 2201130 «Підготовка
робітничих кадрів у
професійно-технічних закладах» щодо
зменшення бюджетних асигнувань за
загальним фондом на суму нецільового
використання бюджетних коштів в сумі
49396,00 грн. - відобразити Ковельському
промислово-економічному коледжі ЛНТУ в
обліку дебіторську заборгованість по
розрахунках з ПАТ «Волиньгаз» на
різницю вартості спожитого природного
газу в сумі 340525,30 гривень. Провести
претензійно-позовну роботу з ПАТ
«Волиньгаз» щодо відшкодування зайвих
виплат шляхом повернення коштів або
постачання природного газу на
відповідну суму. В іншому випадку
стягнути з осіб, винних у проведенні
зайвих виплат, шкоду у порядку та
розмірі встановленому статтями 130-136
Кодексу законів про працю України.

Згідно з Положенням про Державну
фінансову інспекцію України,
затвердженого Указом Президента
України від 23.04.2011 №499/2011 (далі
Положення) Державна фінансова
інспекція України (далі -
Держфінінспекція України) є
центральним органом виконавчої влади,
діяльність якого спрямовується і
координується Кабінетом Міністрів
України через Міністра фінансів
України, входить до системи органів
виконавчої влади і забезпечує
реалізацію державної політики у сфері
державного фінансового контролю.

Держфінінспекція України відповідно
до покладених на неї завдань вживає в
установленому порядку заходів до
усунення виявлених під час здійснення
державного фінансового контролю
порушень законодавства та притягнення
до відповідальність винних осіб, а
саме: вимагає від керівників та інших
підконтрольних установ усунення
виявлених порушень законодавства;
звертається до суду в інтересах
держави, якщо підконтрольною установою
не забезпечено виконання вимог до
усунення виявлених під час здійснення
державного фінансового контролю
порушень законодавства з питань
збереження і використання активів
(підпункт 4 пункту 4 Положення).

Відповідно до пункту 6 Положення
Держфінінспекція України для
виконання покладених на неї завдань
має право в установленому порядку,
зокрема, пред'являти керівникам та
іншим особам підприємств, установ та
організацій, що контролюються,
обов'язкові до виконання вимоги щодо
усунення виявлених порушень
законодавства; при виявленні збитків,
завданих державі чи об'єкту контролю,
визначати їх розмір згідно з методикою,
затвердженою Кабінетом Міністрів
України.

Також Положенням установлено, що у
разі, якщо підконтрольною установою не
забезпечено виконання вимог до
усунення виявлених під час здійснення
державного фінансового контролю
порушень законодавства з питань
збереження і використання активів
Держфінінспекція України має право
звернутися до суду в інтересах держави.

Зазначені норми кореспондуються з
положеннями пункту 7 статті 10 Закону
України від 26.01.1993 року № 2939-XII «Про
основні засади здійснення державного
фінансового контролю в Україні»,
згідно з якими державній
контрольно-ревізійній службі надано
право пред'являти керівникам та іншим
службовим особам підконтрольних
установ, що ревізуються, вимоги щодо
усунення виявлених порушень
законодавства з питань збереження і
використання державної власності та
фінансів, вилучати в судовому порядку
до бюджету виявлені ревізіями
приховані і занижені валютні та інші
платежі, ставити перед відповідними
органами питання про припинення
бюджетного фінансування і
кредитування, якщо отримані
підприємствами, установами та
організаціями кошти і позички
використовуються з порушенням чинного
законодавства.

Аналіз наведених норм дає підстави
вважати, що органу державного
фінансового контролю надано
можливість здійснювати контроль за
використанням коштів державного і
місцевого бюджету та у разі виявлення
порушень законодавства пред'являти
обов'язкові до виконання вимоги щодо
усунення таких правопорушень.

При виявленні збитків, завданих
державі чи об'єкту контролю, орган
державного фінансового контролю має
право визначати їх розмір згідно з
методикою, затвердженою Кабінетом
Міністрів України, та звернутися до
суду в інтересах держави, якщо
підконтрольною установою не
забезпечено виконання вимог до
усунення виявлених під час здійснення
державного фінансового контролю
порушень законодавства з питань
збереження і використання активів.

Вимога органу державного фінансового
контролю спрямована на корегування
роботи підконтрольної організації та
приведення її у відповідність із
вимогами законодавства і у цій частині
вона є обов'язковою до виконання. Що
стосується відшкодування виявлених
збитків, завданих державі чи об'єкту
контролю то про їх наявність може бути
зазначено у вимозі, але вони не можуть
бути примусово стягнуті шляхом вимоги.
Такі збитки відшкодовуються у
добровільному порядку або шляхом
звернення до суду з відповідним
позовом.

На підставі наведеного колегія суддів
дійшла висновку про наявність у органу
державного фінансового контролю права
заявляти вимогу про усунення порушень,
виявлених у ході перевірки
підконтрольних установ, яка
обов'язкова до виконання лише в частині
усунення допущених порушень
законодавства і за допомогою якої
неможливо примусово стягнути виявлені
в ході перевірки збитки.

В порядку адміністративного
судочинства може бути оскаржене лише
таке рішення, яке породжує
безпосередньо права чи обов'язки для
позивача.

У справі, яка розглядається, Інспекція
пред'явила вимогу від 16.10.2012 року №
03-030-14-14/7456 про усунення порушень,
виявлених під час ревізії.

У пункті 10 вказаної вимоги зазначено
про необхідність відобразити
Ковельському промислово-економічному
коледжі ЛНТУ в обліку дебіторську
заборгованість по розрахунках з ПАТ
«Волиньгаз» на різницю вартості
спожитого природного газу в сумі 340525,30
гривень. Провести претензійно-позовну
роботу з ПАТ «Волиньгаз» щодо
відшкодування зайвих виплат шляхом
повернення коштів або постачання
природного газу на відповідну суму. В
іншому випадку стягнути з осіб, винних
у проведенні зайвих виплат, шкоду у
порядку та розмірі встановленому
статтями 130-136 КЗпП України.

Отже, оскаржуваний у цій справі пункт 10
вимоги вказує на необхідність
стягнення з винних осіб суми завданої
шкоди.

Зважаючи на те, що збитки стягуються у
судовому порядку за позовом органу
державного фінансового контролю,
правильність їх обчислення перевіряє
суд, який розглядає цей позов.

За таких обставин колегія суддів
вважає, що оскаржений у цій справі
пункт 10 вимоги від 16.10.2012 року №
03-030-14-14/7456 є необґрунтованим.

Стосовно пункту 3 оскарженої вимоги
позиція відповідача ґрунтується на
тому, що позивачем в порушення пункту 22
Порядку складання, розгляду,
затвердження та основні вимоги до
виконання кошторисів бюджетних
установ, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 28.02.2002
року № 228, не враховувався середній
контингент учнів та студентів, витрати
на навчання яких проводяться по КПКВ
2201130 та КПКВ 2201150, в результаті чого не
забезпечено використання коштів
відповідно до напрямку визначеного
бюджетною програмою за КПКВ 2201130, в
результаті чого допущено нецільове
використання коштів визначене статтею
119 БК України. А саме, бюджетні кошти
загального фонду кошторису в сумі 49396,00
грн., виділені по КПВК 2201130 використані
на фінансування іншої державної
програми КПКВ 2201150, зокрема в 2011 році на
суму 24013,00 грн. і I півріччі 2012 року на
суму 25383,00 грн.

Колегія суддів погоджується з
висновками судів попередніх інстанцій
щодо скасування пункту 3 вимоги від
16.10.2012 року № 03-030-14-14/7456 з огляду на таке.

Як встановлено, кошторис Любешівського
технічного коледжу ЛНТУ на 2011 рік
затверджено наказом Міністерства
фінансів України від 28.01.2002 року № 57,
сума коштів за КПКВ 2201130 «Підготовка
робітничих кадрів у
професійно-технічних закладах»
становить 4970533 грн., а сума коштів за
КПКВ 2201150 «Підготовка кадрів у вищих
навчальних закладах I і II рівнів
акредитації» становить 1525500 грн., та на
2012 рік затверджено наказом
Міністерства фінансів України від
28.01.2002 року № 57, сума коштів за КПКВ 2201130
«Підготовка робітничих кадрів у
професійно-технічних закладах»
становить 5414521 грн., а сума коштів за
КПКВ 2201150 «Підготовка кадрів у вищих
навчальних закладах I і II рівнів
акредитації» складає 1934200 грн.

Як вбачається зі звітів про
надходження і використання коштів,
отриманих як плата за послуги за 2011-2012
роки за КПКВ 2201130 «Підготовка
робітничих кадрів у
професійно-технічних закладах» та за
КПКВ 2201150 «Підготовка кадрів у вищих
навчальних закладах I і II рівнів
акредитації» було виділено бюджетних
асигнувань лише в половині розміру від
потреби Любешівського технічного
коледжу ЛНТУ.

Витрачання бюджетних коштів
Любешівським технічним коледжем ЛНТУ
здійснювалось відповідно до бюджетних
асигнувань та в межах затвердженого
кошторису. Вказана обставина
підтверджена відповідними
кошторисами, помісячними планами
використання бюджетних коштів на 2011-2012
роки, звітів про надходження та
використання коштів загального фонду
за 2011-2012 роки.

Статтею 119 БК України визначено, що
нецільовим використанням бюджетних
коштів є їх витрачання на цілі, що не
відповідають: бюджетним призначенням,
встановленим законом про Державний
бюджет України (рішенням про місцевий
бюджет); напрямам використання
бюджетних коштів, визначеним у
паспорті бюджетної програми (у разі
застосування програмно-цільового
методу у бюджетному процесі) або в
порядку використання бюджетних коштів;
бюджетним асигнуванням (розпису
бюджету, кошторису, плану використання
бюджетних коштів).

Тобто, матеріали ревізії не містять
належних та допустимих доказів, які
вказують на те, що під час проведення
ревізії не встановлено використання
бюджетних коштів позивачем не за
цільовим призначенням.

Отже, пункт 3 вимоги ДФІ у Волинській
області від 16.10.2012 року № 03-030-14-14/7456 в
частині внесення змін до кошторису
Любешівського технічного коледжу ЛНТУ
на 2012 рік винесений із порушенням норм
вищевказаних нормативних актів, є
протиправним.

Враховуючи те, що у справі немає
необхідності досліджувати нові докази
або встановлювати обставини, а рішення
судів першої та апеляційної інстанцій
у частині задоволення позовних вимог
про скасування пункту 10 вимоги від
16.10.2012 року № 03-030-14-14/7456 є помилковим в
частині мотивів задоволення позову, то
відповідно до статті 225 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції
вважає за необхідне змінити судові
рішення судів першої та апеляційної
інстанцій у відповідній частині. В
решті оскаржені рішення судів
попередніх інстанцій є законними та
обґрунтованими.

Керуючись ст. 220, 222, 225, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Державної
фінансової інспекції у Волинській
області залишити без задоволення.

Постанову Волинського окружного
адміністративного суду від 16.05.2013 року
та ухвалу Львівського апеляційного
адміністративного суду від 09.04.2014 року
у цій справі змінити в частині мотивів
задоволення позову про визнання
протиправним та скасування пункту 10
вимоги Державної фінансової інспекції
у Волинській області від 16.10.2012 року №
03-030-14-14/7456.

В решті постанову Волинського
окружного адміністративного суду від
16.05.2013 року та ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 09.04.2014 року залишити без змін.

Ухвала є остаточною і оскарженню не
підлягає.

Судді: