Справа № 813/1767/14
Суддя: Левицька Н.Г.
Дата ухвалення: 2014-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.11.2014р.
Справа № 876/7500/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

Головуючогосудді

Левицької Н.Г.,

судді

Обрізка І.М.,

судді

Сапіги В.П.,

за участю секретаря судового
засідання:
Саламахи О.І.,

за участю представників:

апелянта (відповідача-1 у справі):
Компій І.А.

відповідача-2 у справі: не
з'явився

позивача у справі: не
з'явився

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Львові

апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України у Галицькому
районі м.Львова, м.Львів

на постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 02.07.2014р. у
справі №813/1767/14

за позовом ОСОБА_3, м.Львів

до управління Пенсійного фонду України
у Галицькому районі м.Львова, м.Львів,
управління Державної казначейської
служби України у Галицькому районі
м.Львова, м.Львів

про визнання відмови неправомірною, -

ВСТАНОВИВ:

03.03.2014р. позивач у справі: ОСОБА_3
звернулася до Львівського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до
відповідача-1: управління Пенсійного
фонду України в Галицькому районі
м.Львова, відповідача-2: управління
Державної казначейської служби
України у Галицькому районі м. Львова, у
якому просила визнати протиправною
відмову відповідача-1: управління
Пенсійного фонду України у Галицькому
районі та внести подання до
відповідача-2: управління Державної
казначейської служби України у
Галицькому районі про повернення їй
сплаченого збору на обов'язкове
державне пенсійне страхування у
розмірі 3037,34 грн. відповідно до
квитанції від 07.10.2013р. за №24283,126.1, а
також зобов'язати відповідача-1:
управління Пенсійного фонду України в
Галицькому районі м.Львова повернути
їй з Державного бюджету України через
управління Державної казначейської
служби України у Галицькому районі
м.Львова сплачений судовий збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування у розмірі 3037,34 грн.

Позовні вимоги позивача у справі:
ОСОБА_3 обґрунтовано тим, що
придбаваючи житло вперше вона
помилково сплатила збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування, і при
зверненні до органів Пенсійного фонду
України із заявою про повернення
помилково сплачених коштів, отримала
відмову з підстав відсутності у
відповідача-1: управління Пенсійного
фонду України в Галицькому районі
м.Львова інформації про придбання нею
житла вперше. Вважає, що відсутність в
управлінні Пенсійного фонду України в
Галицькому районі м.Львова інформації
про придбання особою житла вперше не
доводить, що відповідна особа придбала
житло не вперше і повинна сплачувати
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 02.07.2014р. у
справі №813/1767/14 адміністративний позов
ОСОБА_3 задоволено частково,
зобов'язано управління Пенсійного
фонду України у Галицькому районі
м.Львова повернути з державного
бюджету України через управління
державної казначейської служби
України у Галицькому районі м.Львова
ОСОБА_3 помилково сплачений, відповідно
до квитанції №24283.126.1 від 07.10.2013р. збір
на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування у розмірі 3037,34грн.
(три тисячі тридцять сім грн. 34 коп.). В
задоволенні решти позовних вимог
позивачу: ОСОБА_3, відмовлено.

Не погодившись із постановою суду
першої інстанції відповідач-1 у справі:
Управління Пенсійного фонду України у
Галицькому районі м.Львова подав до
Львівського апеляційного
адміністративного суду апеляційну
скаргу, в якій вказує, що судом першої
інстанції при винесенні рішення у
справі було порушено норми
матеріального та процесуального права,
неповністю досліджені та з'ясовані всі
обставини справи, що призвело до
неправильного вирішення справи,
просить постанову Львівського
окружного адміністративного суду від
02.07.2014р. у справі №813/1768/14 скасувати та
прийняти нову постанову, якою
відмовити у задоволенні позовних вимог
ОСОБА_3 повністю.

У судове засідання Львівського
апеляційного адміністративного суду
10.11.2014р. з'явився представник апелянта
(відповідача-1 у справі): Компій І.А.,
який підтримав доводи, викладені у
апеляційній скарзі, у повному обсязі,
просив скасувати постанову
Львівського окружного
адміністративного суду від 02.07.2014р. у
справі №813/1767/14 та прийняти нову, якою у
задоволенні позовних вимог позивача:
ОСОБА_3 відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представника апелянта (відповідача-1 у
справі), перевіривши матеріали справи
та доводи апеляційної скарги, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга не
підлягає до задоволення з наступних
підстав.

Відповідно до умов договору
купівлі-продажу від 07.10.2013р. за №435
позивачем у справі: ОСОБА_3 придбано 1/8
частину будинку з приналежними до
нього господарськими будівлями та
спорудами, що знаходяться за адресою:
АДРЕСА_1, що підтверджується витягом із
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно про реєстрацію права
власності від 07.10.2013 року .

Як підтверджується матеріалами справи,
позивачем у справі: ОСОБА_3 07.10.2013р.,
сплачено збір на обов'язкове державне
пенсійне страхування в сумі 3037,34грн.

Позивач у справі: ОСОБА_3 17.10.2013р.
звернулась до Головного управління
Пенсійного фонду України у Львівській
області із заявою, у якій повідомила що
07.10.2013р. нею придбано житло вперше, та
просила у зв'язку з цим повернути
помилково сплачений збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування.

Головне управління Пенсійного фонду
України у Львівській області скерувало
заяву ОСОБА_3 за належністю до
управління Пенсійного фонду України у
Галицькому районі м. Львова для
розгляду та надання відповіді в межах
компетенції.

Згідно Листа №14087/04-27 від 06.11.2013р.
управління Пенсійного фонду України у
Галицькому районі відмовило ОСОБА_3 у
поверненні коштів посилаючись на те, що
у органі Пенсійного фонду України
відсутня будь-яка інформація про
придбання позивачем у справі: ОСОБА_3
житла вперше, можливість отримати таку
інформацію відсутня.

Відповідно до вимог ст.2 КАС України,
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Згідно із вимогами з ч.2 ст.2 КАС України,
можуть бути оскаржені будь-які рішення,
дії чи бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

Відповідно до положень ч.3 ст.2 КАС
України, у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень, згідно із ч.3 цієї
ж статті, адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5) добросовісно; 6)
розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
всім формам дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; 10)
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Керуючись вимогами ч.1 ст.17 КАС України,
юрисдикція адміністративних судів
поширюється на правовідносини, що
виникають у зв'язку з здійсненням
суб'єктом владних повноважень владних
управлінських функцій, а також у
зв'язку з публічним формуванням
суб'єкта владних повноважень шляхом
виборів або референдуму.

Встановлений порядок справляння та
використання збору на обов'язкове
державне пенсійне страхування
визначено Законом України 26.06.1997р.
№400/97-ВР "Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування" (надалі
- Закон № 400/97-ВР) в редакції, що була
чинна на момент виникнення спірних
правовідносин.

Відповідно до вимог п.9 ст.1 Закону
№400/97-ВР, платниками збору на
обов'язкове державне пенсійне
страхування з поміж інших є
підприємства, установи та організації
незалежно від форм власності та
фізичні особи, які придбавають
нерухоме майно, за винятком державних
підприємств, установ і організацій, що
придбавають нерухоме майно за рахунок
бюджетних коштів, установ та
організацій іноземних держав, що
користуються імунітетами і привілеями
згідно із законами та міжнародними
договорами України, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України, а також громадян, які
придбавають житло і перебувають у
черзі на одержання житла або
придбавають житло вперше. Отже,
посилаючись на вищенаведене, фізичні
особи, які придбавають житло вперше, не
є платниками збору на обов'язкове
державне пенсійне страхування.

Згідно із нормами ч.1 ст.11 КАС України
принцип змагальності сторін
передбачає, що розгляд і вирішення
справ в адміністративних судах
здійснюється на засадах змагальності
сторін та свободи в наданні ними суду
своїх доказів і у доведенні перед судом
їх переконливості.

Відповідно до вимог ч.1 ст.69 КАС України,
доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Колегія суддів апеляційної інстанції
погоджується із висновками суду першої
інстанції щодо посилання відповідача-1
у справі: управління Пенсійного фонду у
Галицькому районі м.Львова про
відсутність механізму перевірки
інформації щодо того, чи вперше
придбане житло, і тому вважає дії
відповідача-1 усправі щодо відмови у
поверненні сплаченої суми збору на
обов'язкове державне пенсійне
страхування допустимими.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що
відповідачем-1 у справі:управлінням
Пенсійного фонду України у Галицькому
районі м.Львова не доведено у судовому
засіданні і не підтверджується
матеріалами справи факт придбання
житла громадянкою ОСОБА_3 не вперше.

Не обґрунтовані підозри відповідача -1
по справі: управління Пенсійного фонду
України у Галицькому районі м.Львова
щодо придбання позивачем житла не
вперше не можуть бути підставою для
відмови у поверненні коштів, які
позивач вважає сплаченими помилково.

Згідно із вимогами ч.1 та ч.2 ст.71 КАС
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених ст.72 КАС України. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Суд першої інстанції з метою з'ясування
факту придбання позивачем житла,
отримання інформації щодо наявного у
позивача житла та підстав виникнення
права власності на нього звернувся до
відділу державної реєстрації речових
прав на нерухоме майно Реєстраційної
служби Львівського міського
управління юстиції. Згідно із наданою
інформацією з Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно позивач
у справі: ОСОБА_3 є власником 1/8
житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1;
підстава виникнення права власності -
договір купівлі-продажу №435 від 07.10.2013
року.

Відповідно до вимог ст.86 КАС України,
суд оцінює докази, які є у справі, за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

Враховуючи вищевикладене, суд
апеляційної інстанції погоджується із
висновками суду першої інстанції про
те, що оскільки за позивачем по справі:
ОСОБА_3, зареєстровано лише один
житловий об'єкт, відповідачем-1:
управлінням пенсійного фонду України у
Галицькому районі м.Львова не доведено
факт придбання позивачем у справі:
ОСОБА_3 житла не вперше тому помилково
сплачену суму збору на обов'язкове
державне пенсійне страхування у
розмірі 3037,34 грн. слід повернути
позивачу у справі: ОСОБА_3

Також колегія суддів апеляційної
інстанції погоджується із висновками
суду першої інстанції з приводу
процедури повернення помилково
сплачених коштів органами Державної
казначейської служби України,
відповідно до вимог п.2.2 Порядку
казначейського обслуговування доходів
та інших надходжень Державного бюджету
України, затвердженого наказом
Міністерства фінансів України від
29.01.2013р., зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 19.01.2013р.
№291/22823, яким встановлено, що органи
Державної казначейської служби
України формують розрахункові
документи і проводять повернення
платежів, що були помилково або надміру
зараховані до бюджету, на підставі
відповідних документів органів, які
повинні забезпечувати надходження
платежів та за якими згідно із законом
закріплено контроль за справлянням
(стягненням) платежів до бюджету
(надалі - органи стягнення).

За вимогами п. 5 Порядку повернення
коштів, помилково або надміру
зарахованих до державного та місцевого
бюджетів, затвердженого наказом
Міністерства фінансів України від
03.09.2013 року № 787, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 25.09.2013р.
за № 1650/24182 повернення помилково або
надміру зарахованих до бюджету
податків, зборів (обов'язкових
платежів) та інших доходів до бюджетів
здійснюється за поданням органів, що
контролюють справляння надходжень
бюджету. Подання подається до органу
Казначейства за формою, передбаченою
нормативно-правовими актами з питань
повернення помилково або надміру
зарахованих до бюджету коштів, або в
довільній формі на офіційному бланку
установи за підписом керівника
установи (його заступника), скріпленим
гербовою печаткою або печаткою із
найменуванням та ідентифікаційним
кодом установи, з обов'язковим
зазначенням такої інформації:
обгрунтування необхідності повернення
коштів з бюджету; найменування
платника (суб'єкта господарювання) та
код за ЄДРПОУ (для юридичної особи);
П.І.Б. фізичної особи та
ідентифікаційний номер; сума платежу,
що підлягає поверненню; дата та номер
документа на переказ, який підтверджує
перерахування коштів до відповідного
бюджету.

Відповідно до вимог ч.7 ст.45 Бюджетного
кодексу України перелік податків і
зборів (обов'язкових платежів) та
доходів бюджету, згідно з бюджетною
класифікацією в розрізі органів, що
контролюють справляння надходжень
бюджету, а також загальні вимоги щодо
обліку доходів бюджету визначається
Кабінетом Міністрів України.

Нормами положень Постанови Кабінету
Міністрів України від 16.02.2011р. №106
затверджені деякі питання ведення
обліку податків і зборів (обов'язкових
платежів) та інших доходів бюджету.
Згідно з даною постановою, перелік
податків і зборів (обов'язкових
платежів) та інших доходів бюджету
визначається відповідно до Переліку
кодів бюджетної класифікації в розрізі
органів, що контролюють справляння
надходжень бюджету. Відповідно до
Переліку кодів бюджетної класифікації
в розрізі органів, що контролюють
справляння надходжень до бюджету,
контроль за справлянням надходжень за
кодом бюджетної класифікації 24140500
закріплено за органами Пенсійного
фонду України. Враховуючи
вищаневедене, повернення такого збору
органами ДКС України здійснюється на
підставі подання органів ПФ України.

Враховуючи те, згідно із квитанцією №
24283.126.1 від 07.10.2013р. про сплату збору на
обов'язкове державне пенсійне
страхування одержувачем платежу є УДКС
України у Галицькому районі м. Львова,
кбк 24140500, відповідно, контроль за
сплатою по даному рахунку належить
відповідачу-1 у справі: управлінню
Пенсійного фонду України у Галицькому
районі м. Львова.

У зв'язку з вищевикладеним, колегія
суддів приходить до висновку про те, що
у задоволенні апеляційної скарги
відповідача у справі: управління
Пенсійного фонду України у Галицькому
районі м.Львова на постанову
Львівського окружного
адміністративного суду від 02.07.2014р. у
справі №813/1767/14 слід відмовити.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.198, ст.200 КАС
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись вимогами ч.3 ст.160, ст.ст. 195, 196,
198, 200, 205, 206, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України,

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України у Галицькому
районі м.Львова, м.Львів на постанову
Львівського окружного
адміністративного суду від 02.07.2014р. у
справі №813/1767/14 за позовом ОСОБА_3,
м.Львів до управління Пенсійного фонду
України у Галицькому районі м.Львова,
м.Львів, управління Державної
казначейської служби України у
Галицькому районі м.Львова, м.Львів про
визнання відмови неправомірною,-
залишити без задоволення.

2. Постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 02.07.2014р. у
справі №813/1767/14 за позовом ОСОБА_3,
м.Львів до управління Пенсійного фонду
України у Галицькому районі м.Львова,
м.Львів, управління Державної
казначейської служби України у
Галицькому районі м.Львова, м.Львів про
визнання відмови
неправомірною,-залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення.

Касаційна скарга подається
безпосередньо до адміністративного
суду касаційної інстанції.

Касаційна скарга на судові рішення
подається протягом двадцяти днів після
набрання законної сили судовим
рішенням суду апеляційної інстанції, а
у разі складення ухвали в повному
обсязі відповідно до статті 160 КАС
України, з дня складення ухвали в
повному обсязі.

Головуючий суддя
Н.Г.
Левицька

Суддя
І.М.
Обрізко

Суддя
В.П.
Сапіга