Справа № 826/14603/14
Суддя: Данилишин В.М.
Дата ухвалення: 2014-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва, 8, корпус 1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

06 листопада 2014 року 16 год. 00
хв. № 826/14603/14

Суддя Окружного адміністративного
суду міста Києва Данилишин В.М.
розглянув у порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом товариства з обмеженою
відповідальністю "Інтер Профі Груп" до
державної податкової інспекції у
Подільському районі Головного
управління Міндоходів у місті Києві
про визнання протиправними дій
відповідача та зобов'язання його
вчинити певні дії.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Окружного адміністративного суду
міста Києва 22 вересня 2014 року надійшов
позов товариства з обмеженою
відповідальністю "Інтер Профі Груп"
(далі - позивач) до державної податкової
інспекції у Подільському районі
Головного управління Міндоходів у
місті Києві (далі - відповідач) про
визнання протиправними дій
відповідача, вчинених під час
проведення зустрічної звірки позивача
щодо підтвердження господарських
відносин із платниками податків за
період із 01 по 31 березня 2014 року, а також
зобов'язання відповідача виключити з
усіх електронних систем довідку від 30
липня 2014 року № 394/26-56-22-01-03/39035140 (далі -
довідка) та відновити в обліковій
картці позивача, а також в усіх
електронних системах показники
декларацій з податку на додану
вартість (далі - ПДВ) за березень 2014 року
в частині визначених позивачем
показників податкових зобов'язань та
податкового кредиту з ПДВ.

В обґрунтування позову представник
позивача зазначив, що дії відповідача
щодо проведення зустрічної звірки є
протиправними та такими, що порушують
права і законні інтереси позивача.
Висновки, викладені у довідці, є тільки
припущеннями відповідача, оскільки
жодним чином не обґрунтовані.

Ухвалою суду від 06 жовтня 2014 року
відкрито провадження в
адміністративній справі, яку
призначено до розгляду у судовому
засіданні.

У ході судового розгляду справи
представник позивача підтримав позов
та просив задовольнити його повністю.

Представник відповідача не визнав
позов та просив відмовити у його
задоволенні повністю з підстав,
зазначених у письмових запереченнях
проти позову, наданих суду разом із
доказами на їх обґрунтування у
судовому засіданні 13 жовтня 2014 року та
протягом судового розгляду справи.

У судове засідання 27 жовтня 2014 року
представник відповідача не прибув,
хоча про дати, час та місце судового
розгляду справи відповідач
повідомлений належним чином, заява про
розгляд справи за відсутності його
представника до суду не надійшла.

Враховуючи викладене та зважаючи на
достатність наявних у матеріалах
справи доказів для розгляду та
вирішення справи по суті, у судовому
засіданні 27 жовтня 2014 року судом,
відповідно до ч. 4, 6 ст. 128 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі - КАС України), прийнято рішення
про подальший розгляд та вирішення
справи у порядку письмового
провадження, про що відповідача
повідомлено письмово.

Оцінивши належність, допустимість і
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
наявних у матеріалах справи доказів у
їх сукупності, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні, суд -

ВСТАНОВИВ:

Відповідачем, згідно з п. 73.5 ст. 73
Податкового кодексу України (далі - ПК
України), здійснено відповідні заходи з
метою проведення зустрічної звірки
позивача із платниками податків за
період із 01 березня 2014 року по 31 березня
2014 року, за результатами чого 30 липня
2014 року складено довідку.

Суд не погоджується з доводами
представника позивача щодо наявності
підстав для задоволення позову,
виходячи з аналізу наявних у
матеріалах справи доказів, а також
наступних норм та обставин.

Так, відповідно до п. 73.5 ст. 73 ПК України,
з метою отримання податкової
інформації органи державної
податкової служби мають право
проводити зустрічні звірки даних
суб'єктів господарювання щодо платника
податків.

Зустрічною звіркою вважається
співставлення даних первинних
бухгалтерських та інших документів
суб'єкта господарювання, що
здійснюється органами державної
податкової служби з метою
документального підтвердження
господарських відносин з платником
податків та зборів, а також
підтвердження відносин, виду, обсягу і
якості операцій та розрахунків, що
здійснювалися між ними, для з'ясування
їх реальності та повноти відображення
в обліку платника податків.

Зустрічні звірки не є перевірками і
проводяться в порядку, визначеному
Кабінетом Міністрів України.

Зокрема, згідно з п.п. 1, 2, 7-9 Порядку
проведення органами державної
податкової служби зустрічних звірок,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України від 27 грудня 2010
року № 1232, цей Порядок визначає
механізм проведення органами
державної податкової служби
зустрічних звірок.

Зустрічна звірка полягає у зіставленні
даних первинних бухгалтерських та
інших документів суб'єкта
господарювання, що здійснюється
органами державної податкової служби,
з метою документального підтвердження
господарських відносин з платником
податків та зборів, а також
підтвердження відносин, виду, обсягу і
якості операцій і розрахунків, що
здійснювалися між ними, для з'ясування
їх реальності та повноти відображення
в обліку платника податків.

Зустрічні звірки проводяться у
суб'єктів господарювання, щодо
здійснення операцій з якими під час
перевірки платника податків та зборів
виникають сумніви стосовно факту
здійснення таких операцій або якщо
існують розбіжності задекларованих у
деклараціях з податку на додану
вартість показників податкового
кредиту та податкових зобов'язань.

За результатами проведеної зустрічної
звірки складається довідка, яка
підписується суб'єктом господарювання
(законним чи уповноваженим
представником) і посадовими особами
органу державної податкової служби та
особисто вручається суб'єкту
господарювання або його законному чи
уповноваженому представникові під
розписку або надсилається суб'єкту
господарювання за його адресою
(місцезнаходженням, податковою
адресою) рекомендованим листом із
повідомленням про вручення.

Довідка про проведення зустрічної
звірки підлягає реєстрації в органах
державної податкової служби (як
ініціатора, так і виконавця).

Матеріали зустрічної звірки
надсилаються до органу державної
податкової служби (ініціатора).

Тобто, як вбачається з вище викладених
норм, проведення зустрічних звірок
направлено на співставлення даних
первинних бухгалтерських та інших
документів суб'єкта господарювання з
метою документального підтвердження
господарських відносин із платником
податків, а також підтвердження
відносин, виду, обсягу і якості
операцій та розрахунків, що
здійснювались між ними, для з'ясування
їх реальності та повноти відображення
в обліку платника податків.

Відповідно до п. 2.2 розділу 2 наказу
Державної податкової адміністрації
України від 22 квітня 2011 року № 236 "Про
затвердження Методичних рекомендацій
щодо організації та проведення
органами державної податкової служби
зустрічних звірок", необхідність
проведення зустрічних звірок суб'єктів
господарювання визначається
посадовими (службовими) особами
органів державної податкової служби
(далі - органи ДПС) за результатами
проведеного аналізу даних та
встановлених розбіжностей в
податкових деклараціях,
автоматизованих інформаційних
системах органів державної податкової
служби України (АІС ДПА України,
Система автоматизованого
співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредиту, Єдиний реєстр
податкових накладних тощо), а також
аналізу податкової інформації та
документів, отриманих із внутрішніх (у
т. ч. від підрозділів податкової
міліції тощо) або зовнішніх джерел (у т.
ч. від платників податків), які свідчать
(можуть свідчити) про порушення такими
платниками податків податкового та
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на органи
ДПС.

Тобто, податковий орган має право
провести зустрічну звірку, зокрема, за
результатами проведеного аналізу
податкової інформації та документів,
отриманих від внутрішніх джерел.

У ході розгляду справи судом з'ясовано,
що підставою для прийняття рішення про
проведення зустрічної звірки позивача
став факт здійснення аналізу
податкової звітності позивача згідно з
даними АІС "Податковий блок", а також
отримання від державної податкової
інспекції у Печерському районі
Головного управління Міндоходів у
місті Києві акту від 19 червня 2014 року №
1714/26-55-22-10/38441983 про неможливість
проведення зустрічної звірки ТОВ
"Айпітрейд" (код 38441983) щодо
підтвердження господарських відносин
із платниками податків за березень,
квітень 2014 року.

Таким чином, враховуючи вище викладені
норми та обставини, зважаючи при цьому,
що позивачем оскаржуються саме дії
відповідача по проведенню зустрічної
звірки, а не факт складання довідки за
її результатами, суд, керуючись ч. 2 ст. 11
КАС України, тобто не виходячи за межі
позовних вимог, зокрема, не розглядаючи
питання щодо правомірності складання
відповідачем саме довідки, а не акту
про неможливість проведення
зустрічної звірки позивача, прийшов до
висновку про відсутність підстав для
визнання протиправними дій
відповідача, вчинених під час
проведення зустрічної звірки позивача.

Зважаючи на відсутність підстав для
задоволення основної вимоги позивача,
за переконанням суду, також відсутні
підстави для задоволення похідних від
неї вимог про зобов'язання відповідача
виключити з усіх електронних систем
довідку та відновити в обліковій
картці позивача, а також в усіх
електронних системах показники
декларацій з ПДВ за березень 2014 року в
частині визначених позивачем
показників податкових зобов'язань та
податкового кредиту з ПДВ.

Більше того, відображення в
автоматизованих системах відповідних
показників податкових зобов'язань та
податкового кредиту, за переконанням
суду, відноситься до дискреційних
повноважень контролюючого органу.

Так, відповідно до Рекомендації
Комітету Міністрів Ради Європи № R(80) 2
"Щодо здійснення адміністративними
органами влади дискреційних
повноважень", прийнятої Комітетом
Міністрів 11 березня 1980 року на 316-му
засіданні заступників міністрів, під
дискреційним повноваженням слід
розуміти повноваження, яке
адміністративний орган, приймаючи
рішення, може здійснювати з певною
свободою розсуду - тобто, коли такий
орган може обирати з кількох юридично
допустимих рішень те, яке він вважає
найкращим за даних обставин.

Принцип розподілу влади заперечує
надання адміністративному суду
адміністративно-дискреційних
повноважень - єдиним критерієм
здійснення правосуддя є право. Тому
завданням адміністративного
судочинства завжди є контроль
легальності. Перевірка доцільності
переступає компетенцію
адміністративного суду і виходить за
межі завдання адміністративного
судочинства.

Під дискреційними повноваженням
розуміють таке повноваження, яке надає
певний ступінь свободи
адміністративному органу при
прийнятті рішення, тобто, коли у межах,
визначених законом, адміністративний
орган має можливість самостійно (на
власний розсуд) вибрати один з кількох
варіантів рішення.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 11, ч. 1 ст. 69, ч.ч. 1, 2, 6
ст. 71 КАС України, розгляд і вирішення
справ в адміністративних судах
здійснюються на засадах змагальності
сторін та свободи в наданні ними суду
своїх доказів і у доведенні перед судом
їх переконливості.

Суд розглядає адміністративні справи
не інакше як за позовною заявою,
поданою відповідно до цього Кодексу, і
не може виходити за межі позовних
вимог. Суд може вийти за межі позовних
вимог тільки в разі, якщо це необхідно
для повного захисту прав, свобод та
інтересів сторін чи третіх осіб, про
захист яких вони просять.

Доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених ст. 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Якщо особа, яка бере участь у справі,
без поважних причин не надасть докази
на пропозицію суду для підтвердження
обставин, на які вона посилається, суд
вирішує справу на основі наявних
доказів.

Таким чином, із системного аналізу вище
викладених норм та обставин суд
прийшов до висновку, що позов
товариства з обмеженою
відповідальністю "Інтер Профі Груп" до
державної податкової інспекції у
Подільському районі Головного
управління Міндоходів у місті Києві
про визнання протиправними дій
відповідача та зобов'язання його
вчинити певні дії є безпідставним,
необґрунтованим та таким, що не
підлягає задоволенню повністю.

Відповідно до ч. 2 ст. 94 КАС України, якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони - суб'єкта владних повноважень,
суд присуджує з іншої сторони всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати, пов'язані
із залученням свідків та проведенням
судових експертиз. У зв'язку з
ухваленням судового рішення на користь
суб'єкта владних повноважень та
відсутністю з його сторони судових
витрат, пов'язаних із залученням
свідків та проведенням судових
експертиз, судові витрати стягненню з
позивача не підлягають.

Керуючись ст.ст. 69-71, 86, 128, 158-163, 167 КАС
України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити повністю у задоволенні
позову товариства з обмеженою
відповідальністю "Інтер Профі Груп".

Копії постанови направити (вручити)
сторонам (їх уповноваженим
представникам) у порядку та строки,
встановлені ст. 167 КАС України.

Згідно зі ст.ст. 185, 186 КАС України,
постанова може бути оскаржена шляхом
подання до Київського апеляційного
адміністративного суду через Окружний
адміністративний суд міста Києва
апеляційної скарги протягом десяти
днів із дня отримання копії постанови.
Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
Київського апеляційного
адміністративного суду.

Відповідно до ст. 254 КАС України,
постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого цим Кодексом,
якщо таку скаргу не було подано. У разі
подання апеляційної скарги судове
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Суддя
В.М. Данилишин