Справа № 806/3873/14
Суддя: Шимонович Роман Миколайович
Дата ухвалення: 2014-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2014 року
Житомир справа №
806/3873/14

категорія 8.2.3

Житомирський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Шимоновича Р.М.,

за участі секретаря Коваля О.В.,

за участі представника позивача
Клименка О.Ю.,

за участі представника відповідача
Копиляна А.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Малинської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Житомирській області до
Радомишльської міської ради, третя
особа: Радомишльське міське комунальне
підриємство по благоустрою міста про
звернення стягнення у сумі 87918,30 грн.,

встановив:

Малинська об'єднана державна податкова
інспекція Головного управління
Міндоходів у Житомирській області
(далі - Малинська ОДПІ) звернулась до
суду з позовом, у якому просить, з
урахуванням уточнень (а.с. 100-102)
звернути стягнення податкового боргу
та заборгованості по єдиному
соціальному внеску Радомишльського
міського комунального підприємства по
благоустрою міста у сумі 206381,68 грн на
кошти Радомишльської міської ради.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що до
сфери управління Радомишльської
міської ради входить Радомишльське
міське комунальне підприємство по
благоустрою міста, за яким
обліковується податковий борг у
розмірі 206381,68 грн, проте дане
комунальне підприємство не має
власного майна, яке може бути внесено в
податкову заставу та відчужено, а тому
сума податкового боргу
Радомишльського міського комунального
підприємства по благоустрою міста
підлягає стягненню з Радомишльської
міської ради в порядку статті 96
Податкового кодексу України. При цьому
позивач вказує, що звертався до
Радомишльської міської ради з листом
щодо прийняття рішення про виділення
коштів на погашення податкового боргу
Радомишльського міського комунального
підприємства по благоустрою міста,
проте відповідач не вирішив вказаного
питання, а тому на теперішній час
податковий борг третьої особи є
непогашеним.

Представник позивача у судовому
засіданні підтримав позовні вимоги та
просив суд адміністративний позов
задовольнити.

Представник відповідача позовні
вимоги не визнав та просив відмовити у
задоволенні позову з підстав,
викладених у письмових запереченнях.
Пояснив, що Радомишльська міська рада
не несе відповідальність за
зобов'язаннями Радомишльського
міського комунального підприємства по
благоустрою міста. Крім цього,
відповідач вказує, що позивачем не
надано жодних доказів про відсутність
майна у третьої особи, опис майна
Радомишльського міського комунального
підприємства по благоустрою міста
контролюючим органом не проводився, а
листи КП "Житомирське міжміське бюро
технічної інвентаризації",
Радомишльського ВРЕВ УДАІ УМВС України
в Житомирській області та довідка
реєстраційної служби радомишльського
РУЮ лише стверджують факт відсутності
у третьої особи нерухомості та
транспортних засобів станом на 2012 рік.
Також вказав на невідповідність
звернення Малинської ОДПІ № 671 від
23.09.2013 приписам статті 96 Податкового
кодексу України, що у свою чергу
стверджує про безпідставність
заявленого позову.

Третя особа в судове засідання свого
представника не направив, хоча про
дату, час та місце судового розгляду
справи був повідомлений належним
чином. Про причини неявки суд не
повідомив, письмових заперечень проти
позову не направив.

Вислухавши пояснення представника
позивача та представника відповідача,
дослідивши матеріали справи, суд
дійшов висновку про безпідставність
позовних вимог з огляду на слідуюче.

Встановлено, що Радомишльське міське
комунальне підприємство по
благоустрою міста 12.01.2001 зареєстровано
як юридична особа виконавчим комітетом
Радомишльської міської ради та як
платник податків перебуває на обліку в
Малинській ОДПІ.

Відповідно до статуту Радомишльського
міського комунального підприємства по
благоустрою міста, затвердженого
рішенням виконавчого комітету
Радомишльської міської ради від 30.10.2000
р. № 314, підприємство створено на базі
комунальної власності Радомишльської
міської ради.

Згідно із довідкою від 11.09.2014 №5890/06-13-10,
яка долучена позивачем до матеріалів
справи, Радомишльське міське
комунальне підприємство по
благоустрою міста має заборгованість з
податків і зборів (обов'язкових
платежів):

- по платі за землю в сумі 4637,28 грн, що
визначена у декларації від 20.02.2012 № 634
та розрахунках від 01.02.2010 № 1360 від 31.01.2011
№ 1131;

- по податку на додану вартість в сумі
33541,72 грн, що визначена податковими
повідомленнями-рішеннями від 20.11.2012 №
, від 20.08.2012 № , від 20.08.2012 №
, від 29.02.2012 № , від 06.08.2011 №
: податковими деклараціями від
20.09.2011, від 20.06.2011, від 18.05.2011, від 20.04.2011,
від 21.03.2011, від 21.02.2011, від 20.12.2010, від
17.11.2010, від 19.10.2010, від 20.09.2010, від 18.08.2010,
від 20.07.2010. Також контролюючим органом
нарахована пеня в сумі 569,52 грн;

- зі збору за забруднення навколишнього
середовища в сумі 1234,25 грн та пеня в
сумі 14,38 грн, що визначена розрахунками
від 09.11.2010 та 09.02.2011;

- зі збору за спеціальне використання
води в сумі 93, 14 грн, що визначена
розрахунками від 09.08.2011 та 23.08.2011;

- по податку на прибуток в сумі 874,55 грн
та пеня в сумі 30,46 грн, що визначена
податковим повідомленням-рішенням від
11.11.2010 № та податковими
деклараціями від 09.08.2011, від 10.05.2011;

- по екологічному податку в сумі 6941,25
грн, що визначена податковими
деклараціями від 09.08.2011, від 06.05.2011;

- по податку на доходи фізичних осіб в
сумі 133178,58 грн, що визначена
податковими деклараціями від 03.03.2011,
від 21.03.2011;

- по податку з власників транспортних
засобів в сумі 557,00 грн та пеня в розмірі
10,88 грн, визначена у розрахунку від
15.02.2010;

- по єдиному внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування в сумі 24527,00 грн,
що підтверджується актом звірки
взаємних розрахунків від 20.04.2011;

- по страховим коштам в сумі 170,91 грн, що
підтверджується звітом за 1 квартал 2013
року.

У зв'язку із тим, що Радомишльське
міське комунальне підприємство по
благоустрою міста не виконувало свої
зобов'язання щодо сплати податків
Малинською ОДПІ сформовано та вручено
представникам підприємства першу
податкову вимогу форми "Ю1" від 26.11.2008 №
1/113 на суму 996,25 грн та другу податкову
вимогу форми "Ю2" від 31.12.2008 № 2/139 на суму
3539,59 грн, однак вони залишились без
виконання.

Заходи, спрямовані на погашення
податкової заборгованості, не призвели
до добровільного погашення боргу, у
зв'язку з чим позивач звернувся до суду
із позовами щодо стягнення з
Радомишльського міського комунального
підприємства по благоустрою міста
податкового боргу.

Так, постановою Житомирського
окружного адміністративного суду від
11.04.2011 по справі № 0670/2371/11 позов
Малинської міжрайонної державної
податкової інспекції задоволено,
стягнуто з Радомишльського міського
комунального підприємства по
благоустрою міста на її користь кошти
за податковим боргом у сумі 48983, 78 грн. з
рахунків підприємства, а саме: п/р 260074187,
п/р , які відкриті у "Райффайзен
банк Аваль"; р/р 0407, який відкритий
у філії Житомирське обласне ВАТ
"Ощадбанк"; р/р 5948, який відкритий у
ГУДКУ в Житомирській області.

З метою виконання судового рішення,
позивачем була направлена до АТ
"Райффайзен банк Аваль" платіжна
вимога, яка була повернута банком без
виконання, у зв'язку з тим, що на рахунок
Підприємства накладено арешт
постановою ВДВС Радомишльського РУЮ
від 16.06.2010.

Доказів про направлення платіжних
вимог про стягнення податкового боргу
до філії Житомирське обласне ВАТ
"Ощадбанк" та ГУДКУ в Житомирській
області - позивачем не надано.

Постановою Житомирського окружного
адміністративного суду від 11.04.2011 по
справі № 0670/2373/11 позов Малинської
міжрайонної державної податкової
інспекції задоволено, стягнуто з
Радомишльського міського комунального
підприємства по благоустрою міста на
її користь заборгованість у розмірі
48983,78 грн. шляхом вилучення готівки, яка
належить відповідачу. Дана постанова
станом на день розгляду справи не
виконана. Доказів, які б підтверджували
намір вилучення готівки у боржника -
контролюючим органом не надано.

На обґрунтування своєї правової
позиції по справі позивач посилався на
пункт 96.1 статті 96 Податкового кодексу
України, за змістом якого у разі якщо
сума коштів, отримана від продажу
внесеного в податкову заставу майна
комунального підприємства, не покриває
суму його податкового боргу і витрат,
пов'язаних з організацією та
проведенням публічних торгів, або у
разі відсутності у такого боржника
власного майна, що відповідно до
законодавства України може бути
внесено в податкову заставу та
відчужено, орган державної податкової
служби зобов'язаний звернутися до
органу місцевого самоврядування чи
органу виконавчої влади.

На підтвердження факту відсутності
майна у комунального підприємства
позивачем долучено до матеріалів
справи наступні документи:

- лист Комунунального підприємства
"Житомирське міжміське бюро технічної
інвентаризації" від 22.08.2012 № 112,
відповідно до якого за Радомишльським
МКП по благоустрою міста право
власності в м. Радомишлі не
зареєстровано;

- лист Радомишльського ВРЕР УДАІ УМВС
України від 02.08.2012 № 468, відповідно до
якого за Радомишльським МКП по
благоустрою міста транспортних
засобів не зареєстровано;

- інформаційну довідку з Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно
від 06.02.2013 № 308480, відповідно до якої у
державному реєстрі речових прав на
нерухоме майно відсутні відомості про
зареєстровані права власності, інші
речові права, іпотеки, обтяження;

- рішення Радомишльської міської ради
від 18.02.2011 № 96 про передачу
комунального майна в користування МКП
"Радомишль" та передачу штатних одиниць
підприємств комунальної власності.

Як свідчать матеріали справи, 23.09.2013
Малинська ОДПІ звернулась до міського
голови Радомишльської міської ради із
поданням № 671 про виділення коштів з
місцевого бюджету в рахунок погашення
податкового боргу Малинського МКП по
благоустрою міста.

Так, пунктом 96.1 статті 96 Податкового
кодексу України передбачено, що у разі
якщо сума коштів, отримана від продажу
внесеного в податкову заставу майна
комунального підприємства, не покриває
суму його податкового боргу і витрат,
пов'язаних з організацією та
проведенням публічних торгів, або у
разі відсутності у такого боржника
власного майна, що відповідно до
законодавства України може бути
внесено в податкову заставу та
відчужено, контролюючий орган
зобов'язаний звернутися до органу
місцевого самоврядування чи органу
виконавчої влади, до сфери управління
якого належить майно такого платника
податків, з поданням щодо прийняття
рішення про:

96.1.1. виділення коштів місцевого
бюджету на сплату податкового боргу
такого платника податків. Рішення про
фінансування таких витрат
розглядається на найближчій сесії
відповідної ради;

96.1.2. затвердження плану досудової
санації такого платника податків, який
передбачає погашення його податкового
боргу;

96.1.3. ліквідацію такого платника
податків та призначення ліквідаційної
комісії;

96.1.4. прийняття сесією відповідної ради
рішення щодо порушення справи про
банкрутство платника податків.

Відповідь щодо прийняття одного із
зазначених у пунктах 96.1 та 96.2 цієї
статті рішень надсилається
контролюючому органу протягом 30
календарних днів з дня направлення
звернення. У разі неотримання
зазначеної відповіді у визначений цим
пунктом строк або отримання відповіді
про відмову у задоволенні його вимог
контролюючий орган зобов'язаний
звернутися до суду із позовною заявою
про звернення стягнення податкового
боргу на кошти державного органу чи
органу місцевого самоврядування, в
управлінні якого перебуває таке
державне (комунальне) підприємство або
його майно. (пункт 96.3 статті 96
Податкового кодексу України).

Розглянувши подання позивача від
23.09.2013, відповідач листом від 19.11.2013
повідомив про неможливість виділення
міською радою коштів на погашення
заборгованості комунального
підприємства. Також, зазначено, що
12.05.2011 Радомишльською міською радою
прийнято рішення № 139 про звернення до
Господарського суду стосовно визнання
банкрутом міського комунального
підприємства по благоустрою міста,
яким, зокрема надано дозвіл ДПІ на
звернення до Господарського суду з
позовною заявою про банкрутство
комунального підприємства.

Представник позивача у судовому
засіданні наголошував на тому, що
рішення відповідача № 139 від 12.05.2011 є
формальним документом, і станом на день
розгляду жодних дій щодо самостійного
звернення до Господарського суду
Житомирської області відповідачем не
вчинено, що свідчить про невиконання
останнім приписів статті 96 Податкового
кодексу України, і зумовлює право
контролюючого органу із зверненням до
суду із даним позовом.

Між тим, слід вказати, що наявною
можливістю, тобто встановлення права,
звернення до суду для контролюючого
органу із вимогами про стягнення із
органу місцевого самоврядування
коштів в рахунок погашення податкового
боргу, з урахуванням правового змісту
положень пунктів 96.1, 96.3 статті 96
Податкового кодексу України,
обумовлено певними обмеженнями.

Так, право на звернення до суду з
відповідними вимогами, визначене під
умовою виконання усіх заходів
направлених на погашення податкового
боргу.

Згідно із пунктами 95.1 статті 95
Податкового кодексу України,
контролюючий орган здійснює за
платника податків і на користь держави
заходи щодо погашення податкового
боргу такого платника податків шляхом
стягнення коштів, які перебувають у
його власності, а в разі їх
недостатності - шляхом продажу майна
такого платника податків, яке
перебуває у податковій заставі.

В силу підпункту 14.1.155 пункту 14.1 статті
14 Податкового кодексу України
податкова застава - спосіб
забезпечення сплати платником
податків грошового зобов'язання та
пені, не сплачених таким платником у
строк, визначений цим Кодексом.
Податкова застава виникає на
підставах, встановлених цим Кодексом. У
разі невиконання платником податків
грошового зобов'язання, забезпеченого
податковою заставою, орган стягнення у
порядку, визначеному цим Кодексом,
звертає стягнення на майно такого
платника, що є предметом податкової
застави.

Відповідно до пункту 89.1 статті 89
Податкового кодексу України, право
податкової застави виникає у разі:
несплати у строки, встановлені цим
Кодексом, суми грошового зобов'язання,
самостійно визначеної платником
податків у податковій декларації, - з
дня, що настає за останнім днем
зазначеного строку; несплати у строки,
встановлені цим Кодексом, суми
грошового зобов'язання, самостійно
визначеної контролюючим органом, - з
дня виникнення податкового боргу.

Абзацом 1 пункту 89.2 статті 89
Податкового кодексу України
передбачено, що з урахуванням положень
цієї статті право податкової застави
поширюється на будь-яке майно платника
податків, яке перебуває в його
власності (господарському віданні або
оперативному управлінні) у день
виникнення такого права і балансова
вартість якого відповідає сумі
податкового боргу платника податків,
крім випадків, передбачених пунктом 89.5
цієї статті, а також на інше майно, на
яке платник податків набуде прав
власності у майбутньому.

Згідно із пунктом 89.3 статті 89
Податкового кодексу України, майно, на
яке поширюється право податкової
застави, оформлюється актом опису. До
акта опису включається ліквідне майно,
яке можливо використати як джерело
погашення податкового боргу. Опис
майна у податкову заставу здійснюється
на підставі рішення керівника
контролюючого органу, яке
пред'являється платнику податків, що
має податковий борг.

У свою чергу, обов'язок контролюючого
органу на звернення до органу
місцевого самоврядування з поданням в
порядку статті 96 Податкового кодексу
України, виникне лише за умов
здійснення продажу внесеного у
податкову заставу майна комунального
підприємства і недостатності суми
коштів, отриманої від продажу
внесеного в податкову заставу майна
комунального підприємства, для
погашення його податкового боргу або у
разі відсутності у такого боржника
власного майна, що відповідно до
законодавства України, може бути
внесено в податкову заставу та
відчужено.

Право податкової застави не
поширюється на майно, визначене
підпунктом 87.3.7 пункту 87.3 статті 87 цього
Кодексу, на іпотечні активи, що
належать емітенту та є забезпеченням
відповідного випуску іпотечних
сертифікатів з фіксованою дохідністю,
на грошові доходи від цих іпотечних
активів до повного виконання емітентом
зобов'язань за цим випуском іпотечних
сертифікатів з фіксованою дохідністю,
а також на склад іпотечного покриття та
грошові доходи від нього до повного
виконання емітентом зобов'язань за
відповідним випуском звичайних
іпотечних облігацій (абзац 5 пункту 89.2
статті 89 Податкового кодексу України).

Згідно підпунктом 87.3.7 пункту 87.3 статті
87 Податкового кодексу України, не
можуть бути використані як джерела
погашення податкового боргу платника
податків майно, що не може бути
предметом застави відповідно до Закону
України "Про заставу".

Відповідно до частини 6 статті 4 Закону
України "Про заставу", предметом
застави не можуть бути об'єкти
державної власності, приватизація яких
заборонена законодавчими актами, а
також майнові комплекси державних
підприємств та їх структурних
підрозділів, що знаходяться у процесі
корпоратизації.

Із аналізу наведених правових норм
випливає, що передумовою звернення
контролюючого органу до органу
місцевого самоврядування в порядку
статті 96 Податкового кодексу України є
вжиття ним заходів щодо виявлення
майна боржника (комунального
підприємства) та встановлення
можливості внесення такого майна в
податкову заставу, або виявлення
достовірних підстав, які свідчать про
те, що майно боржника не може бути
предметом застави.

Також, слід відзначити, що обставини
щодо відсутності майна комунального
підприємства повинні доводитися
відповідними рішенням суб'єкта владних
повноважень, банківськими виписками
про відсутність коштів на рахунках, а
не простими листами, які свідчать про
відсутність у третьої особи
нерухомості та транспортних засобів
станом на 2012 рік.

З матеріалів справи вбачається, та не
заперечується сторонами, що рішення
про опис майна контролюючим органом не
приймалось, акт про відсутність
власного майна - не складався.

Згідно з частиною 1 статтею 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.
Суб'єкт владних повноважень повинен
подати суду всі наявні у нього
документи та матеріали, які можуть бути
використані як докази у справі (частина
4 статті 71 Кодексу адміністративного
судочинства України).

Зважаючи на те, що відповідач є органом
місцевого самоврядування, в управлінні
якого перебуває комунальне
підприємство, що зумовлює особливий
порядок звернення стягнення
податкового боргу на кошти та майно
державного органу, в управлінні якого
перебуває таке комунальне
підприємство, дотримання якого не було
доведено позивачем, суд вважає за
необхідне відмовити у задоволенні
позовних вимог.

Керуючись статтями 86, 94, 158-163, 167, 186, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України,

постановив:

Відмовити у задоволенні позовних вимог
Малинської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Житомирській
області.

Постанова набирає законної сили у
строк та у порядку, що визначені
статтею 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, і може бути
оскаржена до Житомирського
апеляційного адміністративного суду
через суд першої інстанції у порядку,
визначеному статтею 186 Кодексу
адміністративного судочинства
України, шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя
Р.М.Шимонович

Повний текст постанови виготовлено: 30
жовтня 2014 р.