Справа № 367/4936/14-а
Суддя: Мєзєнцев Є.І.
Дата ухвалення: 2014-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Линник В.Я.
Суддя-доповідач: Мєзєнцев Є.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

01 грудня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд в складі:
головуючого - судді Мєзєнцева Є.І.,
суддів - Літвіної Н.М., Старової Н.Е.,
розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2
на постанову Ірпинського міського суду
Київської області від 30 жовтня 2014 року
у справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду
України у м. Ірпені Київської області
про визнання дій та бездіяльності
незаконними і неправомірними та
зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до
Управління Пенсійного фонду України у
м. Ірпені Київської області про
визнання незаконними дії відповідача
щодо застосування ним під час
нарахування/перерахунку пенсій
позивача положень Бюджетних законів, а
також підзаконних нормативно-правових
актів, якими у порушення та розріз
встановлених Конституцією і Законами
України вимог і норм, визначено розміри
пенсій для осіб, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
до того, ще й значно менші, ніж
передбачені статтями 50, 54 Закону № 796
для відповідної категорії громадян;
визнання бездіяльності відповідача
щодо нарахування, перерахунку та
виплати ним позивачу недоотриманих сум
державної та додаткової пенсій,
передбачених статтями 49, 50, 54 Закону №
796, протиправною; зобов'язання
відповідача зробити нарахування,
перерахунок та виплату державної
пенсії позивача відповідно, на
підставі, у порядку та розмірах,
встановлених Законом № 796 у редакції
діючих Законів №230/96, № 231, та
пов'язаними із ним Законами, а саме у
розмірі не нижчому 8 (восьми)
мінімальних пенсій за віком, за період,
починаючи з 01.12.2008 р. і до моменту
винесення рішення у цій справі, де
розмір пенсії за віком визначається у
розмірі прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність,
встановленого законом, одночасно
враховуючи вимоги статті 67 Закону 796, за
якими розміри пенсій збільшуються у
разі збільшення розміру прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність; - без урахування
приписів Бюджетних законів, а також
підзаконних нормативно-правових актів
Кабінету Міністрів України, якими
визначено розміри пенсій для осіб,
постраждалих внаслідок Чорнобильської
катастрофи, відмінні від законодавчо
встановлених, ще й у бік зменшення;
зобов'язання відповідача зробити
нарахування, перерахунок та виплату
додаткової пенсії позивача відповідно,
на підставі, у порядку та розмірах,
встановлених Законом № 796 у редакції
діючих Законів № 230/96, № 231, та
пов'язаними із ним Законами, а саме у
розмірі 75 (сімдесяти п'яти) процентів
мінімальної пенсії за віком, за період,
починаючи з 01.12.2008 р. і до моменту
винесення рішення у цій справі, де
розмір пенсії за віком визначається у
розмірі прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність,
встановленого законом, одночасно
враховуючи вимоги статті 67 Закону № 796,
за якими розміри пенсій збільшуються у
разі збільшення розміру прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність; - без урахування
приписів Бюджетних законів, а також
підзаконних нормативно-правових актів
Кабінету Міністрів України, якими
визначено розміри пенсій для осіб,
постраждалих внаслідок Чорнобильської
катастрофи, відмінні від законодавчо
встановлених, ще й у бік зменшення;
зобов'язання відповідача
перераховувати у подальшому позивачу,
визначені статтями 50, 54 Закону № 796
розміри пенсій, у зв'язку зі
збільшенням розміру прожиткового
мінімуму, встановленого законом для
відповідної групи осіб, починаючи з дня
встановлення нового розміру, а також
вчасно виплачувати належні йому
пенсії; стягнення з відповідача у
порядку негайного виконання,
передбаченого статтею 256 КАС України,
на користь позивача боргову суму за
пенсійними виплатами, що виникла за
весь період невиконання вимог Законів
України щодо нарахування та
перерахунку пенсій позивача,
передбачених статтями 50, 54 Закону № 796.

Ухвалою Ірпинського міського суду
Київської області від 22 жовтня 2014 року
позовну заяву ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного фонду України у м. Ірпені
Київської області про визнання дій та
бездіяльності незаконними і
неправомірними та зобов'язання вчинити
певні дії з 01.12.2008 по 05.02.2014 - залишено
без розгляду.

Постановою Ірпинського міського суду
Київської області від 30 жовтня 2014 року
в задоволенні адміністративного
позову відмовлено повністю.

В апеляційній скарзі позивач,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати вказане судове рішення і
прийняти нову постанову, якою
задовольнити адміністративний позов в
повному обсязі.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 197 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
може розглянути справу в порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами, якщо справу може
бути вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі подання апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції, які прийняті у порядку
скороченого провадження за
результатами розгляду справ,
передбачених пунктами 1, 2 частини
першої статті 1832.

З доповіді судді-доповідача
вбачається, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, особиста участь сторін не
обов'язкова.

З огляду на викладене, колегія суддів
визнала за можливе розглянути справу в
порядку письмового провадження, як це
передбачено ст. 197 КАС України.

Перевіривши повноту встановлення
окружним адміністративним судом
фактичних обставин справи та
правильність застосування ним норм
матеріального і процесуального права,
колегія суддів дійшла наступного
висновку.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач є інвалідом ІІ групи і має
категорію 1 як особа, яка постраждала
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
що підтверджується копією посвідчення
серії НОМЕР_1 та копією довідки до акта
огляду МСЕК серії КИО-1 № 330123 (а. с. 15, 16).

Позивач у березні 2014 року звернувся до
відповідача із заявою (а.с. 10-11), в якій
просив надати розгорнуту довідку про
розміри нарахованих і виплачених йому,
починаючи з 01.12.2008 р. і до подачі цієї
заяви, сум державної пенсії та
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, що передбачені Законом № 796, а
у разі нарахування та виплати сум
пенсій у меншому розмірі, ніж це
передбачено статтями 50, 54, 67 цього
Закону для відповідної категорії
громадян, провести
нарахування/перерахунок належних йому
пенсій відповідно до вимог Закону
України, та виплатити недоотриману
різницю.

Листом від 26.03.14 № 49/М-03 (а.с. 12)
відповідач відмовив позивачу у
вчиненні таких дій із вказівкою на те,
що нарахування та виплати його пенсій
здійснюються на підставі документів,
що містяться в матеріалах пенсійної
справи, та відповідно до чинного
законодавства України, а саме: Закону №
796, Рішення Конституційного суду
України № 20-рп/2011 від 26.12.2011 р. та №
З-рп/2012 від 25.01.2012 р., Законів України про
Держбюджет на відповідні роки і
постанов Кабінету Міністрів України №
745 від 06.07.2011 р. «Про встановлення деяких
розмірів виплат, що фінансуються за
рахунок коштів державного бюджету»,
прийняту на виконання пункту 7 Закону
України від 14.06.2011 р. "Про внесення змін
до Закону України "Про Державний бюджет
України на 2011 рік" та № 1210 від 23.11.2011 р.
«Про підвищення рівня соціального
захисту громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
а тому підстав для перерахунку та
проведення доплат не вбачається.

При ухваленні постанови, суд першої
інстанції виходив з того, що пунктом 67
Прикінцевих положень Закону України
«Про Державний бюджет України на 2014
рік» установлено, що норми і положення
статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи",
статей 5 та 6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни", Закону
України "Про індексацію грошових
доходів населення", ст. 111, статей 14, 22, 37
та 43 Закону України "Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб", пункту "ж" частини першої статті 77
Основ законодавства України про
охорону здоров'я, статей 12, 13, 14, 15 та 16
Закону України "Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту", статті 43 Гірничого закону
України, статей 61, 62, 63 та 64 Закону
України "Про жертви нацистських
переслідувань" застосовуються у
порядку та розмірах, встановлених
Кабінетом Міністрів України, виходячи
з наявних фінансових ресурсів бюджетів
усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду
України та бюджетів інших фондів
загальнообов'язкового державного
соціального страхування на 2014 рік..

Колегія суддів, враховуючи доводи
апеляційної скарги, не погоджується з
висновком суду першої інстанції, з
наступних підстав.

Виходячи із змісту ст. 50 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» особам,
віднесеним до категорії 1,
призначається щомісячна додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у
розмірах: - інвалідам II групи - 75
процентів мінімальної пенсії
за віком.

Також, ч. 4 ст. 54 вказаного вище Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
передбачено, що в усіх випадках розміри
пенсій для інвалідів, щодо яких
встановлено зв'язок з Чорнобильською
катастрофою, не можуть бути нижчими: по
IІ групі інвалідності - 8 мінімальних
пенсій за віком.

Відповідно до п. 17 ч. 1 с. 87 Бюджетного
кодексу України до видатків, що
здійснюються з Державного бюджету
України (з урахуванням особливостей,
визначених пунктом 5 частини другої
статті 67-1 цього Кодексу), належать
видатки на державні програми з
ліквідації наслідків Чорнобильської
катастрофи, охорони навколишнього
природного середовища та ядерної
безпеки, запобігання виникненню та
ліквідації надзвичайних ситуацій та
наслідків стихійного лиха.

Відповідно до абз. 8 п. 4 мотивувальної
частини Рішення Конституційного
Суду України від 25.01.2012 року № 3-рп/2012
нормативно-правові акти Кабінету
Міністрів України, якими регулюються
бюджетні відносини, зокрема питання
соціального захисту за рахунок коштів
Державного бюджету України, є
складовою бюджетного законодавства
відповідно до пункту 5 частини першої
статті 4 Бюджетного кодексу України.
Отже, суди загальної юрисдикції
України під час вирішення справ щодо
соціального захисту прав громадян
повинні застосовувати
нормативно-правові акти Кабінету
Міністрів України, прийняті на
підставі і на виконання Бюджетного
кодексу України, інших законів України,
в тому числі закону про Державний
бюджет України на відповідний рік.

Статтею 63 Закону України «Про статусі і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» передбачено, що
фінансування витрат, пов'язаних з
реалізацією цього Закону, здійснюється
за рахунок коштів державного бюджету,
коштів, які враховуються при
визначенні міжбюджетних трансфертів,
та інших джерел, не заборонених
законодавством.

Однак, починаючи з 01.01.2014 р., Закон
України «Про державний бюджет України
на 2014 рік» від 16.01.2014 р. в редакції
Закону України від 06.07.2014 р. № 1534-18 не
містить жодної норми, яка б обмежувала
у 2014 р. пряме застосування Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
зокрема ст. 50, 54 вказаного Закону.

Законом України "Про державний бюджет
України на 2014 рік" від 16.01.2014 р. в
редакції Закону України від 03.08.2014 р. №
1622-18, встановлено, що норми і положення
статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи "
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України, виходячи з наявних фінансових
ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету
Пенсійного фонду України та бюджетів
інших фондів загальнообов'язкового
державного соціального страхування на
2014 рік.

Отже, починаючи лише з 16.08.2014 року
розміри пенсій передбачених ст. ст.
50, 54 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи " обмежується вимогами
Законом України "Про Державний бюджет
України на 2014 рік " від 16.01.2014 р. в
редакції Закону України від 03.08.2014 р.

Колегія суддів вважає за необхідне
зверти увагу, що вказана норма діє з
16.08.2014 року, а тому з 16.08.2014 року розміри
пенсій передбачених ст.ст. 50, 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
обмежується вимогами Закону України
«Про державний бюджет України на 2014
рік» від 16.01.2014 р. в редакції Закону
України від 03.08.2014 р. № 1622-18.

Виходячи з пріоритетності законів над
підзаконними актами, з 01 січня 2014 року
застосуванню підлягають норми статті
50, 54 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", а не постанова Кабінету
Міністрів України № 1210 від 23 листопада
2011 року.

З огляду на вищенаведене, колегія
суддів дійшла висновку про
необхідність захисту прав позивача,
зобов'язавши відповідача здійснити
позивачу перерахунок та виплатити
основну пенсію в розмірі в розмірі 8
мінімальних пенсій за віком та
додаткову пенсію за шкоду заподіяну
здоров'ю в розмірі 75 % мінімальної
пенсії за віком відповідно до статей 50,
54 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", за період з 01 січня 2014 року
по 15 серпня 2014 року.

Відповідно до положень ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушення з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Зі змісту наведеної правової норми
вбачається, що судовому захисту
підлягають лише порушені права,
свободи і інтереси фізичних або права і
інтереси юридичних осіб, а не
можливість їх порушення в майбутньому.

Таким чином, позовні вимоги щодо
зобов'язання відповідача
перераховувати у подальшому визначені
ст.ст. 50, 54 Закону № 796 розміри пенсій, у
зв'язку зі збільшенням розміру
прожиткового мінімуму, встановленого
законом для відповідної групи осіб,
починаючи з дня встановлення нового
розміру, а також вчасно виплачувати
належну йому додаткову пенсію, суд
вважає необґрунтованими та такими,
що не підлягають задоволенню.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 3, 202 ч. 1 п. 4 КАС
України, за наслідками розгляду
апеляційної скарги на постанову суду
першої інстанції суд апеляційної
інстанції скасовує її та ухвалює нове
рішення, якщо визнає, що судом першої
інстанції порушено норми
матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи.

За таких обставин, колегія суддів
вважає за необхідним апеляційну скаргу
задовольнити частково, а рішення суду
першої інстанції скасувати з
постановленням нового рішення, про
часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212,
254 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
задовольнити частково.

Постанову постанову Ірпинського
міського суду Київської області від 30
жовтня 2014 року - скасувати та прийняти
нову постанову, якою позовні вимоги
ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду
України у м. Ірпені Київської області
про визнання дій та бездіяльності
незаконними і неправомірними та
зобов'язання вчинити певні дії -
задовольнити частково.

Визнати дії Управління Пенсійного
фонду України у м. Ірпені Київської
області щодо відмови у перерахунку
позивачу основної та додаткової пенсії
за шкоду заподіяну здоров'ю, у розмірах
передбачених ст.ст. 50, 54 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" -
неправомірними.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України у м. Ірпені Київської
області перерахувати та виплатити
ОСОБА_2 державну пенсію у розмірі 8
мінімальних пенсій за віком та
щомісячну додаткову пенсію за шкоду,
заподіяну здоров'ю у розмірі 75%
мінімальної пенсії за віком,
відповідно до вимог ст.ст. 50, 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
за період з 01 січня 2014 року по 15 серпня
2014 року, з урахуванням проведених
виплат.

В іншій частині позовні вимоги -
залишити без задоволення.

Постанова набирає законної сили з
моменту ухвалення, є остаточною та
оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя

Є.І.Мєзєнцев

суддя

Н.М.Літвіна

суддя

Н.Е.Старова

Головуючий суддя

Мєзєнцев Є.І.

Судді:

Літвіна Н. М.

Старова Н.Е.