Справа № 826/13670/14
Суддя: Ганечко О.М.
Дата ухвалення: 2014-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач: Ганечко О.М.
У Х В А Л А

Іменем України

27 листопада 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого-судді:
Ганечко О.М.,

суддів:
Коротких А.Ю., Хрімлі О.Г.,

при секретарі :
Біднячук Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну скаргу
Публічного акціонерного товариства
«Київгаз» на постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
24 вересня 2014 року у справі за
адміністративним позовом Публічного
акціонерного товариства «Київгаз» до
Прокуратури міста Києва, про визнання
протиправною та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач Публічне акціонерне
товариство «Київгаз» звернулося із
позовною заявою до відповідача
Прокуратури міста Києва про визнання
протиправною та скасування постанови
Прокуратури міста Києва від 03 вересня
2014 року № 158 про проведення перевірки у
порядку нагляду за додержанням і
застосуванням законів.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
24 вересня 2014 року в задоволенні позову
відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним
рішенням суду, позивач подав
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати постанову суду першої
інстанції, прийняти нову постанову,
якою позовні вимоги задовольнити
повністю, посилаючись на порушення
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права.

Представник апелянта підтримав
апеляційну скаргу в повному обсязі та
просив її задовольнити, постанову суду
першої інстанції скасувати та
постановити нову, якою задовольнити
позовну заяву в повному обсязі.

Представник відповідача
заперечував проти задоволення
апеляційної скарги, просив залишити
постанову суду першої інстанції без
змін.

Заслухавши суддю-доповідача,
вислухавши пояснення представників
сторін, перевіривши матеріали справи,
доводи апеляційної скарги, колегія
суддів апеляційного суду знаходить, що
апеляційна скарга підлягає залишенню
без задоволення, а постанова суду
першої інстанції - без змін, з наступних
підстав.

Як вбачається з матеріалів
справи, 03 вересня 2014 року відповідачем
винесено Постанову про проведення
перевірки у порядку нагляду за
додержанням і застосуванням законів у
Публічному акціонерному товаристві
«КИЇВГАЗ» № 158.

Приводами для прийняття вказаної
постанови про проведення перевірки у
порядку нагляду за додержанням і
застосуванням законів підприємством
позивача стали матеріали перевірок ПАТ
«КИЇВГАЗ» Київським міським
територіальним відділенням
Антимонопольного комітету України та
Національною комісією, що здійснює
державне регулювання у сфері
енергетики.

Таким чином, згідно відомостей
автоматизованої інформаційної системи
«Податковий блок», позивач в
січні-березні 2014 року мав
взаємовідносини із ТОВ
«Енергетичний альянс «Амаетон».

За результатами перевірки
додержання вимог податкового
законодавства ТОВ
«Енергетичний альянс «Амаетон», ДПІ у
Голосіївському районі ГУ Міндоходів у
м. Києві, встановлено відсутність
придбання товарів у
контрагентів-постачальників та
поставок на адресу
підприємств-покупців, серед яких і ПАТ
«КИЇВГАЗ».

Водночас, відповідно до
інформації Міжрегіонального головного
управління Міндоходів - Центрального
офісу з обслуговування великих
платників, перевірки з питань
правомірності формування податкового
кредиту ПАТ «КИЇВГАЗ» по
взаємовідносинах з ТОВ «Енергетичний
альянс «Амаетон» проведені не були.

Так, з метою витребовування
належним чином завірених копій
документів у ПАТ «КИЇВГАЗ»,
отримання від посадових осіб ПАТ
«КИЇВГАЗ» пояснень, надання правової
оцінки діям службових осіб ПАТ
«КИЇВГАЗ», за власною ініціативою
прокурора, і було вирішено провести
перевірку позивача.

Спірні правовідносини
врегульовано нормами Конституції
України, Закону України «Про
прокуратуру» від 05 листопада 1991 року №
1789-ХІІ (далі - Закон № 1789-ХІІ), Положення
про порядок проведення органами
прокуратури перевірок при здійсненні
нагляду за додержанням і застосуванням
законів, затвердженого наказом
Генерального прокурора України від 12
листопада 2012 року № 111 (далі - Положення
№ 111) та іншими нормативно-правовими
актами.

Суд першої інстанції звертає
увагу, що п.9 Розділу XV «Перехідні
положення» Конституції України
передбачено, що прокуратура продовжує
виконувати відповідно до чинних
законів функцію нагляду за додержанням
і застосуванням законів та функцію
попереднього слідства - до введення в
дію законів, що регулюють діяльність
державних органів щодо контролю за
додержанням законів, та до сформування
системи досудового слідства і введення
в дію законів, що регулюють її
функціонування.

Статтею першою Закону № 1789-ХІІ
передбачено, що прокурорський нагляд
за додержанням і правильним
застосуванням законів Кабінетом
Міністрів України, міністерствами та
іншими центральними органами
виконавчої влади, органами державного
і господарського управління та
контролю, Радою міністрів Автономної
Республіки Крим, місцевими Радами, їх
виконавчими органами, військовими
частинами, політичними партіями,
громадськими організаціями, масовими
рухами, підприємствами, установами і
організаціями, незалежно від форм
власності, підпорядкованості та
приналежності, посадовими особами та
громадянами здійснюється Генеральним
прокурором України і підпорядкованими
йому прокурорами.

Відповідно до ст. 19 Закону №
1789-ХІІ предметом нагляду за
додержанням і застосуванням законів є:

1) відповідність актів, які
видаються всіма органами,
підприємствами, установами,
організаціями та посадовими особами,
вимогам Конституції України та чинним
законам;

2) додержання законів про
недоторканність особи,
соціально-економічні, політичні,
особисті права і свободи громадян,
захист їх честі і гідності, якщо
законом не передбачений інший порядок
захисту цих прав;

3) додержання законів, що
стосуються економічних,
міжнаціональних відносин, охорони
навколишнього середовища, митниці та
зовнішньоекономічної діяльності.

Перевірка виконання законів
проводиться за заявами та іншими
повідомленнями про порушення
законності, що вимагають
прокурорського реагування, а за
наявності приводів - також з власної
ініціативи прокурора. Прокуратура не
підміняє органи відомчого управління
та контролю і не втручається у
господарську діяльність, якщо така
діяльність не суперечить чинному
законодавству.

Виходячи з вищевикладеного,
колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, що
органи прокуратури, на час виникнення
спірних правовідносин, були наділені
правом здійснення нагляду за
додержанням і застосуванням законів та
проведення, у зв'язку із цим, необхідної
перевірки.

Також, з оскаржуваної постанови
Прокуратури міста Києва вбачається, що
рішення про проведення перевірки
приймалося на виконання завдання
(доручення) Генеральної прокуратури
України від 07.08.2014 № 07/1/5-416вих-579окв-14
про проведення перевірок додержання
вимог Закону України «Про нафту і газ»
та іншого законодавства щодо
законності реалізації природного газу,
своєчасності та повноти розрахунків за
його споживання.

Відповідно до ст. 21 Закону №
1789-ХІІ, перевірки проводяться за
письмовими зверненнями органів
державної влади, органів місцевого
самоврядування, депутатів усіх рівнів,
фізичних та юридичних осіб, а також за
власною ініціативою прокурора. При
цьому перевірки за заявами фізичних чи
юридичних осіб, зверненнями та
запитами депутатів усіх рівнів, крім
заяв та повідомлень про кримінальне
правопорушення, проводяться лише у
разі їх попереднього розгляду
компетентними органами виконавчої
влади, органами місцевого
самоврядування, їх посадовими чи
службовими особами або неприйняття
ними у встановлені строки рішень з цих
питань.

У разі якщо захист прав і свобод
людини і громадянина та інтересів
держави, згідно із законом, є
компетенцією відповідних органів
державного нагляду (контролю),
перевірки проводяться з обов'язковим
наданням оцінки щодо законності їх
діяльності. У зв'язку з бездіяльністю
уповноваженого органу державного
нагляду (контролю) або відсутністю
такого органу вживаються відповідні
заходи прокурорського реагування,
спрямовані на забезпечення захисту
прав і свобод людини і громадянина,
інтересів держави.

Для здійснення перевірки
прокурор приймає постанову, в якій
зазначає підстави, що свідчать про
можливі порушення законності, та
обґрунтовує необхідність вчинення дій,
передбачених пунктами 3, 4 та 5 частини
першої статті 20 цього Закону. Не
допускається проведення перевірки без
надання копії зазначеної постанови
представнику підприємства, установи,
організації незалежно від форм
власності, підпорядкованості чи
приналежності, фізичній особі -
підприємцю. Постанова прокурора може
бути оскаржена цими особами до
прокурора вищого рівня або суду в
порядку адміністративного судочинства
протягом десяти днів з дня одержання
копії постанови. За результатами
розгляду скарги прокурор вищого рівня
приймає рішення про задоволення скарги
та скасування постанови або про
відмову у задоволенні скарги.
Оскарження постанови до прокурора
вищого рівня не позбавляє особу права
на її оскарження до суду, яке може бути
здійснене нею протягом десяти днів з
дня одержання рішення прокурора вищого
рівня про результати розгляду скарги.

Оригінали витребуваних чи
отриманих прокурором актів, документів
та матеріалів мають бути повернуті
відповідним особам після закінчення
перевірки, крім випадків долучення їх
до матеріалів кримінального
провадження в порядку, передбаченому
процесуальним законодавством. У разі
необхідності до закінчення перевірки
можуть бути повернуті копії зазначених
документів.

Відповідачем в обґрунтування
правомірності винесення оскаржуваної
постанови були надані письмові докази,
які свідчать про наявність приводів та
підстав проведення перевірки.

Зокрема, приводом до проведення
перевірки стала власна ініціатива
прокурора.

Так, на виконання п. 1.9 плану
роботи ГПУ на II півріччя 2014 року, яким
передбачені перевірки додержання
вимог Закону України «Про нафту і газ»
та іншого законодавства щодо
законності реалізації природного газу,
своєчасності та повноти розрахунків за
його споживання, відповідачу було
надіслано відповідне завдання від
07.08.2014 року №
07/1/5-416вих-579окв-14.

Прокуратурою м. Києва на його
виконання були скеровані запити на ім'я
заступника директора Департаменту
житлово-комунальної інфраструктури -
начальника управління
енергоефективності КМДА (лист від
15.08.2014 р. № 07/1/5-1348вих14), голови
Київського міського територіального
відділення Антимонопольного комітету
України (лист від 15.08.2014 р. № 07/1/5-1348вих14)
та до Національної комісії, що здійснює
державне регулювання у сфері
енергетики (лист від 21.08.2014 р. №
07/1/5-1370вих14) з питань стану законності в
цій сфері.

У відповідь на вказані вище
запити, Київським міським
територіальним відділенням
Антимонопольного комітету України
(лист від 20.08.2014 р. № 26-01/2888) та
Національною комісією, що здійснює
державне регулювання у сфері
енергетики, була надана інформація, з
якої вбачаються факти порушень вимог
чинного законодавства позивачем в
своїй діяльності, які на час отримання
такої інформації в повному обсязі
усунені не були.

Окрім цього, аналогічна
інформація про порушення чинного
законодавства містилася і в
інформації, отриманої відповідачем від
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів - Центрального офісу з
обслуговування великих платників (лист
від 26.08.2014 р. № 2915/9/28-10-03-3-07) та від ДПІ у
Голосіївському районі ГУ Міндоходів у
м. Києві (лист від 27.08.2014 р. № 4390/9/26-50-22-01).

Так, суд першої інстанції прийшов
до висновку, що встановлене вище
відповідачем і стало підставою для
прийняття оскаржуваної постанови. Крім
цього, суд першої інстанції зазначає,
що до уваги не брався п.2.4 Положення №111,
у відповідності до якого підставами
для проведення перевірки прокурором за
власною ініціативою є дані, що свідчать
про можливі порушення законності.

Також, суд першої інстанції
зазначає, що згідно з п. 4.3 Положення №
111 постанова про проведення перевірки
виготовляється на бланку відповідної
прокуратури та підписується
прокурором, який прийняв постанову. У
постанові зазначається: дата та місце
її прийняття; підстави для здійснення
перевірки, що свідчать про можливі
порушення законності; об'єкт перевірки;
обґрунтування необхідності вчинення
відповідних перевірочних дій; порядок
оскарження постанови; відомості про
спосіб надання копії постанови об'єкту
перевірки; дані про посадову особу, яка
її винесла та підписала.

Як вбачається з аналізу
оскаржуваної постанови, остання
містить всі необхідні реквізити та її
зміст відповідає вищезазначеному
пункту 4.3 Положення № 111.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що під час винесення
оскаржуваної постанови у відповідача
були приводи та підстави, що свідчили
про порушення позивачем законодавства
про нафту і газ; проведення перевірки
було викликано власною ініціативою
прокурора; необхідність вчинення дій,
передбачених п. п. 3, 4, 5 ч. 1 ст. 20 Закону №
1789-ХІІ, була обґрунтованою, а тому
постанова про проведення перевірки у
порядку нагляду за додержанням і
застосуванням законів від 03 вересня
2014 року № 158 ґрунтується на нормах
чинного законодавства України.

Виходячи з вищевикладеного,
колегія суддів вважає, що підстави для
скасування постанови - відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Доводи, викладені в апеляційній
скарзі, не спростовують висновків суду
першої інстанції.

Відповідно до ст. 200 КАС України -
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Зважаючи на вищевикладене,
колегія суддів вважає, що суд першої
інстанції вірно встановив фактичні
обставини справи, дослідив наявні
докази, дав їм належну оцінку та
прийняв законне та обґрунтоване
рішення, в зв'язку з чим, апеляційна
скарга залишається без задоволення, а
рішення суду першої інстанції - без
змін.

Керуючись ст.ст. 69, 70, 71, 159, 160, 162, 167, 196, 198,
200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А
Л И В:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Київгаз» -
залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 24 вересня 2014 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України в порядок і строки, визначені
ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя:
О.М. Ганечко

Судді:
О.Г. Хрімлі

А.Ю. Коротких

.

Головуючий суддя
Ганечко О.М.

Судді:
Коротких А. Ю.

Хрімлі О.Г.