Справа № 2а/0529/1698/12
Суддя: Тракало В.В.
Дата ухвалення: 2014-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2014 року м.
Київ К/9991/79878/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

головуючого - судді суддівТракало
В.В., Іваненко Я.Л., Мойсюка М.І.,
розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу
управління Пенсійного фонду України в
м. Красноармійську та
Красноармійському районі Донецької
області на постанову
Красноармійського міськрайонного суду
Донецької області від 3 жовтня 2012 року
та ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 22 листопада
2012 року у справі за позовом ОСОБА_4 до
управління Пенсійного фонду України в
м. Красноармійську та
Красноармійському районі Донецької
області про визнання неправомірними
дій, зобов'язання провести нарахування
та виплату недоотриманих сум
щомісячного довічного утримання,

в с т а н о в
и л а :

У серпні 2012 року ОСОБА_4 звернулася до
суду із зазначеним адміністративним
позовом до відповідача. Просила
визнати неправомірними дії управління
Пенсійного фонду України в м.
Красноармійську та Красноармійському
районі Донецької області та
зобов'язати відповідача здійснити
ОСОБА_4 перерахунок та виплату
щомісячного довічного грошового
утримання відповідно до Закону України
«Про судоустрій і статус суддів» від
8 липня 2010 року № 3668- У1, починаючи з
1 січня 2012 року.

Постановою Красноармійського
міськрайонного суду Донецької області
від 3 жовтня 2012 року,
залишеною без змін ухвалою Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 22 листопада 2012 року, позов
задоволено. Визнано неправомірними дії
управління Пенсійного фонду України в
м. Красноармійську та
Красноармійському районі Донецької
області та зобов'язано відповідача
нарахувати та виплатити на користь
ОСОБА_4 недоотримані суми щомісячного
довічного грошового утримання
відповідно до ст. ст. 129, 138 Закону
України «Про судоустрій та статус
суддів» від 8 липня 2010 року з виплатою
передбачених законодавством доплат та
надбавок, починаючи з 1 січня 2012 року.

У касаційній скарзі ставиться питання
про скасування судових рішень судів
першої та апеляційної інстанцій з
підстав порушення норм матеріального
та процесуального права та ухвалення
нового судового рішення про відмову у
задоволенні позову.

Перевіривши правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, правової оцінки обставин у
справі у межах доводів касаційної
скарги, колегія суддів приходить до
висновку, що касаційна скарга не
підлягає задоволенню з таких підстав.

Судами першої та апеляційної
інстанцій встановлено, що ОСОБА_4 є
суддею у відставці, на неї поширюється
Закон України "Про судоустрій та статус
суддів". Позивачка звернулась до
відповідача із заявою про перерахунок
довічного грошового утримання у
зв'язку з підвищенням заробітної плати
судді, працюючого на відповідній
посаді. Територіальним управління
Державної судової адміністрації в
Донецькій області при зміні розміру
оплати працюючого судді протягом 2012
року на адресу відповідача
направлялись довідки про розрахунки
заробітної плати для обчислення
довічного утримання позивача.

Листом від 15 лютого 2012 року за №
2448/10/23 управління Пенсійного фонду
України в м. Красноармійську та
Красноармійському районі Донецької
області відмовило позивачці в
перерахунку щомісячного довічного
грошового утримання судді у відставці
у зв'язку із підвищенням заробітної
плати працюючому на відповідній посаді
судді з 1 січня 2012 року,
оскільки ст. 138 Закону України «Про
судоустрій та статус суддів»
№ 2453-VІ не містить положень, які б
передбачали проведення перерахунку
щомісячного довічного грошового
утримання судді у відставці (загальних
судів) у зв'язку з підвищенням
заробітної плати працюючого на
відповідній посаді судді, а також таких
положень не містить Порядок подання
документів для призначення і виплати
щомісячного довічного грошового
утримання суддям у відставці органами
Пенсійного Фонду України,
затвердженого Постановою правління
Пенсійного Фонду України 25 січня 2008
року № 3-1 та зареєстрованого у Мінюсті
України 12 березня 2008 року № 200/14891.

Задовольняючи позовні вимоги суд
першої інстанції, з яким погодився суд
апеляційної інстанції, виходив з того,
що перерахунок довічного грошового
утримання позивачці повинен бути
здійсненим з 1 січня 2012 року в межах і
розмірі, передбаченому ст. 138 Закону
України «Про судоустрій та статус
суддів» №2453-VІ.

Відповідно до частини 4 статті 43 Закону
України "Про статус суддів" (в редакції
чинній на час призначення позивачу
щомісячного довічного грошового
утримання) судді, який вийшов у
відставку, при наявності відповідного
віку і стажу роботи виплачується
пенсія на умовах, передбачених статтею
37 Закону України "Про державну службу".
Судді у відставці, який має стаж роботи
на посаді судді не менше 20 років,
виплачується за його вибором пенсія
або звільнене від сплати податку
щомісячне довічне грошове утримання в
розмірі 80 відсотків заробітної плати
працюючого на відповідній посаді
судді. За кожний повний рік роботи
понад 20 років на посаді судді розмір
щомісячного довічного грошового
утримання збільшується на два відсотки
заробітку, але не більше ніж до 90
відсотків заробітку судді без
обмеження граничного розміру
щомісячного довічного грошового
утримання. Судді у відставці, який має
стаж роботи на посаді судді менше 20
років і досяг 55-річного віку (для жінок -
50 років), розмір щомісячного грошового
утримання обчислюється пропорційно
кількості повних років роботи на
посаді судді. При досягненні таким
суддею пенсійного віку за ним
зберігається право на одержання
щомісячного довічного грошового
утримання в зазначеному розмірі, або,
за його вибором, призначається пенсія
на умовах, передбачених статтею 37
Закону України "Про державну службу".

Частиною 3 ст. 138 Закону України "Про
судоустрій і статус суддів" в редакції
Закону від 7 липня 2010 року № 2453-VI
встановлено, що щомісячне довічне
грошове утримання виплачується судді у
розмірі 80 відсотків грошового
утримання судді, який працює на
відповідній посаді. За кожний повний
рік роботи на посаді судді понад 20
років розмір щомісячного довічного
грошового утримання збільшується на
два відсотки заробітку, але не більше
ніж 90 відсотків заробітної плати судді,
без обмеження граничного розміру
щомісячного довічного грошового
утримання.

Разом з тим, Законом України від 8 липня
2011 року № 3668-VI "Про заходи щодо
законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи", який
набрав чинності з 1 жовтня 2011
року, частини третю і п'яту ст. 138 Закону
України "Про судоустрій і статус
суддів" викладено в новій редакції,
згідно з якою щомісячне довічне
грошове утримання виплачується судді у
розмірі 80 відсотків грошового
утримання судді, з якого було сплачено
єдиний внесок на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування, а до
1 січня 2011 року -
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування, який
працює на відповідній посаді (частина
третя статті 138 Закону). Максимальний
розмір щомісячного довічного
грошового утримання суддів у відставці
(з урахуванням надбавок, підвищень,
додаткової пенсії, цільової грошової
допомоги, пенсії за особливі заслуги
перед Україною, індексації та інших
доплат до пенсії, встановлених
законодавством, крім доплати до
надбавок окремим категоріям осіб, які
мають особливі заслуги перед
Батьківщиною) не може перевищувати
десяти прожиткових мінімумів,
установлених для осіб, які втратили
працездатність (частина п'ята статті 138
Закону).

Аналізуючи зазначені норми, суд
касаційної інстанції погоджується з
висновками судів, що розрахунок
розміру довічного грошового утримання
позивачці слід здійснювати з
заробітної плати судді, який працює на
відповідній посаді, відповідно до
частини третьої ст. 138 Закону
України "Про судоустрій і статус
суддів" в редакції Закону України від
8 липня 2011 року № 3668-VI.

Крім того, суд касаційної інстанції
зазначає, що положення частини третьої
ст. 138 Закону
України "Про судоустрій і статус
суддів" в редакції Закону України від
8 липня 2011 року № 3668-VI
визнано такими, що не відповідають
Конституції України (є
неконституційними), згідно з Рішенням
Конституційного Суду України від 3
червня 2013 року № 3-рп/2013.

Відповідно до статті 152 Конституції
України закони та інші правові акти за
рішенням Конституційного Суду України
визнаються неконституційними повністю
чи в окремій частині, якщо вони не
відповідають Конституції України або
якщо була порушена встановлена
Конституцією України процедура їх
розгляду, ухвалення або набрання ними
чинності.

Закони, інші правові акти або їх окремі
положення, що визнані
неконституційними, втрачають чинність
з дня ухвалення Конституційним Судом
України рішення про їх
неконституційність.

Предметом цього спору є
перерахунок довічного грошового
утримання судді з 1 січня 2012
року, а отже на момент виникнення
спірних відносин їх правове
регулювання здійснювалося відповідно
до частини третьої статті 138 Закону
України "Про судоустрій і статус
суддів" в редакції Закону України від 8
липня 2011 року № 3668-VI.

Довічне грошове утримання
суддям виплачується органами
Пенсійного фонду України за рахунок
коштів Державного бюджету України.

За таких обставин, судами зроблено
вірний висновок, що перерахунок
довічного грошового утримання судді у
відставці проводиться у випадку
збільшення заробітної плати судді,
який працює на відповідній посаді.

Відповідно до вимог частини 1 статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

За правилами статті 224 цього Кодексу
суд касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Доводи касаційної скарги про порушення
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права безпідставні, не ґрунтуються на
доказах та спростовуються висновками
судів.

Тому колегія суддів, перевіривши у
межах доводів касаційної скарги
правильність застосування судами норм
матеріального та процессуального
права, приходить до висновку, що
касаційну скаргу необхідно залишити
без задоволення, а судові рішення - без
змін.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л
и л а :

Касаційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в м.
Красноармійську та Красноармійському
районі Донецької області залишити без
задоволення, а постанову
Красноармійського міськрайонного суду
Донецької області від 3 жовтня 2012 року
та ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 22 листопада
2012 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі,
оскарженню не підлягає.

Головуючий: Судді:В.В. Тракало
Я.Л. Іваненко М.І. Мойсюк