Справа № 814/4401/13-а
Суддя: Коваль М.П.
Дата ухвалення: 2014-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2014 р.м.ОдесаСправа №
814/4401/13-а

Категорія: 6.1 Головуючий в 1 інстанції:
Марич Є. В. Колегія суддів
Одеського апеляційного
адміністративного суду у складі:

головуючого судді
- Коваля М.П.,

суддів
- Потапчука В.О.,

- Семенюка Г.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Одесі апеляційну
скаргу Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_2 на постанову Миколаївського
окружного адміністративного суду від 20
червня 2014 року по справі за
адміністративним позовом Фізичної
особи - підприємця ОСОБА_2 до Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Миколаївській області про
визнання протиправним та скасування
постанови від 19.09.2013 року №
176, визнання протиправним та скасування
припису від 05.09.2013 року
№ 209,-

В С Т А Н О В И Л А:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 (далі
- позивач, або ОСОБА_2) звернувся до суду
з позовом до Інспекції державного
архітектурно - будівельного контролю у
Миколаївській області (далі -
відповідач, або Інспекція ДАБК у
Миколаївській області), в якому позивач
просив суд визнати протиправною та
скасувати постанову № 176 від 19.09.2013 року
про накладання на позивача штрафу за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності на суму 11470 грн., визнати
протиправним та скасувати припис № 209
від 05.09.2013 року про усунення порушень
вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил.

Постановою Миколаївського окружного
адміністративного суду від 28 травня 2014
року у задоволенні вказаних вимог
відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним судовим
рішенням суду першої інстанції позивач
подав апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та ухвалити нове рішення про
задоволення адміністративного позову
в повному обсязі, наголошуючи, зокрема,
на порушені судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права.

В судове засідання позивач не прибув,
про дату, час та місце апеляційного
розгляду справи був повідомлений
належним чином та своєчасно, що
підтверджується наявним в матеріалах
справи повідомленням про вручення
повістки про виклик до суду (а.с.98).

Представник відповідача в судове
засідання, також, не прибув, попередньо
звернувшись з заявою про розгляд
справи за його відсутності (а.с.100).

Згідно вимог ч. 4 ст. 196 КАС України
неприбуття у судове засідання сторін
або інших осіб, які беруть участь у
справі, належним чином повідомлених
про дату, час і місце апеляційного
розгляду, не перешкоджає судовому
розгляду справи.

Крім того, відповідно до приписів п. 2 ч.
1 ст. 197 КАС України, суд апеляційної
інстанції може розглянути справу в
порядку письмового провадження за
наявними у справі матеріалами, якщо
справу може бути вирішено на основі
наявних у ній доказів, у разі
неприбуття жодної з осіб, які беруть
участь у справі, у судове засідання,
хоча вони були належним чином
повідомлені про дату, час і місце
судового засідання.

Колегія суддів, з огляду на зазначене, а
також враховуючи те, що в матеріалах
справи достатньо доказів для вирішення
справи, - дійшла висновку про
можливість розгляду справи в порядку
письмового провадження.

Розглянувши матеріали справи,
проаналізувавши доводи апеляційної
скарги, перевіривши законність і
обґрунтованість судового рішення в
межах позовних вимог і доводів
апеляційної скарги, судова колегія
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Як встановлено судом першої інстанції
та вбачається з матеріалів справи,
03.06.2013 року на підставі вимоги
прокуратури м. Миколаєва № (15-01) 4680 вих-13
від 30.05.2013 року та направлення на
проведення позапланової перевірки № 634
від 31.05.2013 року відповідачем
проведено перевірку ФОП ОСОБА_2 з
питань дотримання ним вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, державних будівельних
норм, стандартів і правил під час
експлуатації торгівельного павільйону
з літнім майданчиком у районі
берегової зони по вул. Лазурній,
поблизу АГК «Ліски» м. Миколаєва,
що належить позивачу на праві
приватної власності.

За наслідками перевірки відповідачем
складено акт перевірки дотримання
вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил від
03.06.2013 року, в якому зазначено, що
торгівельний павільйон представляє
собою одноповерхову споруду загальною
площею приблизно 130 кв.м. з металевого
каркасу, металевого профілю та метало
пластикових стекло пакетів, є об'єктом
ІІ категорії складності, а тому не може
відноситися до тимчасових споруд, що є
порушенням ч. 8 ст. 39 Закону України «Про
регулювання містобудівної
діяльності», а саме - експлуатація
торгівельного павільйону без
прийняття в експлуатацію. До акту
перевірки долучені фотознімки
торгівельного павільйону, який на
момент перевірки функціонував.

Також, відповідачем складений протокол
про правопорушення в сфері
містобудівної діяльності від 03.06.2013
року стосовно позивача, в якому
зазначено про порушення останнім ч. 8 та
ч. 10 ст. 39 Закону України «Про
регулювання містобудівної
діяльності».

03.06.2013 року за вказане порушення
відповідачем винесено припис № 137 про
усунення порушення вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, державних будівельних
норм, стандартів і правил, яким від
позивача вимагалось зупинити
експлуатації вказаного об'єкта.

Відповідачем 11.06.2013 року, на підставі
вказаних акту перевірки та припису,
прийнята постанова № 107 про накладення
штрафу за правопорушення у сфері
містобудівної діяльності, якою на
позивача накладено штраф у сумі 51615 грн.

Позивач не погодившись з винесеними
відповідачем постановою № 107
від 11.06.2013 року та приписом № 137 від
03.06.2013 року, звернувся до
Миколаївського окружного
адміністративного суду з вимогами про
визнання їх протиправними та
скасування.

Постановою Миколаївського окружного
адміністративного суду
від 02.12.2013 року позов ФОП ОСОБА_2 було
задоволено.

Постановою Одеського апеляційного
адміністративного суду від 01.04.2014 року
було скасовано постанову
Миколаївського окружного
адміністративного суду від
02.12.2013 року та прийнято нову, якою ФОП
ОСОБА_2 відмовлено в задоволенні
позову.

Згідно з направленням № 1107 від 29.08.2013
року посадовою особою Інспекції ДАБК у
Миколаївській області з 30.08.2013 року по
05.09.2013 року проведена перевірка ФОП
ОСОБА_2 на предмет виконання припису №
137 від 03.06.2013 року.

За результатами перевірки встановлено,
що позивачем експлуатується об'єкт
«Торгівельний павільйон з літнім
майданчиком у районі берегової зони по
вул. Лазурній поблизу АГК «Ліски» м.
Миколаєва, тобто не виконуються вимоги
припису № 137 від 03.06.2013 року.

За наслідками проведеної перевірки
посадовою особою Інспекції ДАБК у
Миколаївській області складено акт
перевірки від 05.09.2013 року, протокол про
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності від 05.09.2013 року, припис № 209
від 05.09.2013 року щодо зупинення
експлуатації об'єкта до введення в
експлуатацію, термін - негайно.

Також, на підставі вказаних акту
перевірки та припису, 19.09.2013 року
відповідачем прийнята постанова № 176,
якою на позивача за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності, на
підставі п. 1 ч. 6 ст. 2 Закону України
«Про відповідальність за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності», накладено штраф у розмірі
11470 грн.

Не погодившись з вказаною постановою
від 19.09.2013 року № 176 та приписом № 209 від
05.09.2013 року позивач звернувся до суду з
даним позовом.

Вирішуючи спірне питання та
відмовляючи у задоволенні заявлених
вимог, суд першої інстанції,
враховуючи, що позивачем не надано
жодних доказів щодо виконання припису
Інспекції ДАБК у Миколаївській № 137 від
03.06.2013 року, дійшов висновку, що
відповідачем правомірно винесені
оскаржуваний припис та постанова щодо
накладення штрафу на позивача на
підставі п. 1 ч. 6 ст. 2 Закону України
«Про відповідальність за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності».

Колегія суддів погоджується з вказаним
висновком суду першої інстанції з
огляду на викладене.

Відповідно до статті 10 Закону України
«Про архітектурну діяльність» для
забезпечення під час забудови
територій, розміщення і будівництва
об'єктів архітектури додержання
суб'єктами архітектурної діяльності
затвердженої містобудівної та іншої
проектної документації, вимог вихідних
даних, а також з метою захисту державою
прав споживачів будівельної продукції
здійснюється в установленому
законодавством порядку державний
архітектурно-будівельний контроль та
нагляд.

Згідно з частинами 1, 2 статті 41 Закону
України «Про регулювання
містобудівної діяльності» державний
архітектурно-будівельний контроль -
сукупність заходів, спрямованих на
дотримання вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил.
Державний архітектурно-будівельний
контроль здійснюється органами
державного архітектурно-будівельного
контролю в порядку, встановленому
Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 Порядку здійснення
державного архітектурно-будівельного
контролю, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України № 553 від 23
травня 2011 року, встановлено, що
державний архітектурно-будівельний
контроль здійснюється
Держархбудінспекцією та її
територіальними органами.

Відповідно до пунктів 16, 17 вказаного
Порядку за результатами державного
архітектурно-будівельного контролю
посадовою особою інспекції
складається акт перевірки відповідно
до вимог, установлених цим Порядком. У
разі виявлення порушень вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, крім акта перевірки,
складається протокол разом з приписом
про усунення порушення вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил або
приписом про зупинення підготовчих та
будівельних робіт, які виконуються без
повідомлення, реєстрації декларації
про початок їх виконання або дозволу на
виконання будівельних робіт.

Пунктами 18, 19 зазначеного Порядку
встановлено, що акт перевірки
складається у двох примірниках. Один
примірник надається суб'єкту
містобудування щодо якого
здійснюється державний
архітектурно-будівельний контроль, а
другий залишається в інспекції. Акт
перевірки підписується посадовою
особою інспекції, яка провела
перевірку та суб'єктом містобудування
щодо якого здійснюється державний
архітектурно-будівельний контроль.
Припис складається у двох примірниках.
Один примірник припису залишається в
інспекції, а інший надається суб'єкту
містобудування щодо якого
здійснюється державний
архітектурно-будівельний контроль.

Згідно з пунктом 20 цього ж Порядку
протокол протягом трьох днів після
його складення та всі матеріали
перевірки подаються керівникові
відповідної інспекції або його
заступникові для винесення постанови
про накладення штрафу, передбаченої
законодавством України.

Відповідно до пункту 21 Порядку
здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю у
разі відмови суб'єкта містобудування
щодо якого здійснюється державний
архітектурно-будівельний контроль від
отримання акта та припису, вони
надсилаються йому рекомендованим
листом з повідомленням.

Згідно з пунктом 6 Порядку накладення
штрафів за правопорушення у сфері
містобудівної діяльності,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України № 244 від 06 квітня 1995
року, питання про накладення штрафу
розглядається в 15-денний строк з дня
одержання протоколу про
правопорушення. У разі потреби справа
може розглядатися за участю
представників суб'єкта містобудування,
експертів, інших причетних до неї осіб.

Відповідно до частини 1 статті 9 Закону
України «Про архітектурну діяльність»
будівництво (нове будівництво,
реконструкція, реставрація,
капітальний ремонт) об'єкта
архітектури здійснюється відповідно
до затвердженої проектної
документації, державних стандартів,
норм і правил у порядку, визначеному
Законом України «Про регулювання
містобудівної діяльності».

Згідно з частиною 1 статті 34 Закону
України «Про регулювання
містобудівної діяльності» замовник
має право виконувати будівельні роботи
після: направлення замовником
повідомлення про початок виконання
будівельних робіт центральному органу
виконавчої влади, що реалізує державну
політику з питань державного
архітектурно-будівельного контролю
(далі - органи державного
архітектурно-будівельного контролю), -
щодо об'єктів, будівництво яких
здійснюється на підставі будівельного
паспорта, які не потребують реєстрації
декларації про початок виконання
будівельних робіт або отримання
дозволу на виконання будівельних робіт
згідно з переліком об'єктів
будівництва, затвердженим центральним
органом виконавчої влади, що
забезпечує формування державної
політики у сфері містобудування. Форма
повідомлення про початок виконання
будівельних робіт та порядок його
подання визначаються центральним
органом виконавчої влади, що
забезпечує формування державної
політики у сфері містобудування;
реєстрації органом державного
архітектурно-будівельного контролю
декларації про початок виконання
будівельних робіт - щодо об'єктів
будівництва, що належать до I - III
категорій складності; видачі замовнику
органом державного
архітектурно-будівельного контролю
дозволу на виконання будівельних робіт
- щодо об'єктів будівництва, що належать
до IV і V категорій складності.

Відповідно до частин 1, 8 Закону України
«Про регулювання містобудівної
діяльності» прийняття в експлуатацію
закінчених будівництвом об'єктів, що
належать до I - III категорій складності,
та об'єктів, будівництво яких
здійснювалося на підставі
будівельного паспорта, здійснюється
шляхом реєстрації органом державного
архітектурно-будівельного контролю на
безоплатній основі поданої замовником
декларації про готовність об'єкта до
експлуатації.

Експлуатація закінчених будівництвом
об'єктів, не прийнятих (якщо таке
прийняття передбачено законодавством)
в експлуатацію, забороняється.

Згідно з абзацу 3 пункту 6 частини 2
статті 2 Закону України «Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності»
суб'єкти містобудування, які є
замовниками будівництва об'єктів (у
разі провадження містобудівної
діяльності), або ті, що виконують
функції замовника і підрядника
одночасно, несуть відповідальність у
вигляді штрафу за такі правопорушення,
зокрема, за експлуатацію або
використання об'єктів будівництва, не
прийнятих в експлуатацію, а також
наведення недостовірних даних у
декларації про готовність об'єкта до
експлуатації чи акті готовності
об'єкта до експлуатації об'єктів II
категорії складності - у розмірі сорока
п'яти мінімальних заробітних плат.

Пунктом 7 Порядку накладення штрафів за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності встановлено, що рішення про
накладення штрафу оформлюється
постановою про накладення на суб'єкта
містобудування штрафу за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності, що є виконавчим документом
і підлягає виконанню в установленому
законом порядку. У постанові
зазначається розмір штрафу.

Крім того, відповідно до підпункту «а»
пункту 3 частини 4 статті 41 Закону
України «Про регулювання
містобудівної діяльності», посадові
особи органів державного
архітектурно-будівельного контролю
під час перевірки мають право видавати
обов'язкові для виконання приписи щодо
усунення порушення вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил.

Згідно з вимогами пункту 1 частини 6
статті 2 Закону України «Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності»
суб'єкти містобудування несуть
відповідальність у вигляді штрафу за
такі правопорушення, зокрема,
невиконання приписів центрального
органу виконавчої влади, що реалізує
державну політику з питань державного
архітектурно-будівельного контролю,
щодо усунення порушення вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил - у
розмірі десяти мінімальних заробітних
плат.

За таких обставин, оскільки позивачем
було порушено чинне законодавство у
сфері містобудівної діяльності, вимоги
припису Інспекції ДАБК у Миколаївській
№ 137 від 03.06.2013 року про усунення
порушення вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил,
правомірність винесення якого
встановлено постановою Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 01.04.2014 року, що набрала
законної сили, не виконано, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
дійшов вірного висновку, що відповідач,
приймаючи постанову від 19.09.2013 року №
176 та припис № 209 від 05.09.2013 року, діяв на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Посилання апелянта на виконання ним
припису Інспекції ДАБК у Миколаївській
№ 137 від 03.06.2013 року колегія суддів не
приймає до уваги, оскільки жодних
доказів на підтвердження вказаних
обставин останнім не надано, як під час
розгляду справи в суді першої
інстанції, так і під час апеляційного
розгляду.

Враховуючи вищевикладене, оскільки
висновки суду першої інстанції
обґрунтовані та відповідають чинному
законодавству, а доводи апеляційної
скарги їх не спростовують, колегія
суддів, на підставі ст. 200 КАС України,
приходить до висновку про залишення
апеляційної скарги без задоволення, а
постанови суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_2 на постанову
Миколаївського окружного
адміністративного суду від 20 червня 2014
року - залишити без задоволення.

Постанову Миколаївського окружного
адміністративного суду від 20 червня
2014 року по справі за
адміністративним позовом Фізичної
особи - підприємця ОСОБА_2 до Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Миколаївській області про
визнання протиправним та скасування
постанови від 19.09.2013 року № 176, визнання
протиправним та скасування припису від
05.09.2013 року № 209 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через 5 днів після
направлення її копії особам, які беруть
участь у справі та може бути оскаржена
в касаційному порядку протягом 20 днів
після набрання законної сили
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя:
/М.П. Коваль/

Суддя:
/В.О. Потапчук/

Суддя:
/Г.В. Семенюк/