Справа № 2а-1486/12/0970
Суддя: Каралюс В.М.
Дата ухвалення: 2014-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2014 року

Справа № 148201/12/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді
Каралюса В.М.,

суддів:
Затолочного В.С.,Матковської З.М.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу Приватного акціонерного
товариства «Зелене господарство» на
постанову Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від 22
серпня 2012 року у справі за позовом
Державної податкової інспекції в
м.Івано-Франківську до Приватного
акціонерного товариства «Зелене
господарство» про стягнення
податкового боргу,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Державна податкова
інспекція в м.Івано-Франківську (далі
ДПІ в м.Івано-Франківську) в травні 2012
року звернулась з позовом в суд до
Приватного акціонерного товариства
«Зелене господарство» (далі ПАТ
«Зелене господарство») та просила
стягнути податковий борг в сумі 118259,18
грн.

Ухвалою Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від
06.08.2012 року роз'єднано поєднанні в одне
провадження у справі № 2a-1486/12/0970
позовні вимоги Державної податкової
інспекції в м. Івано-Франківську до
Приватного акціонерного товариства
«Зелене господарство»про стягнення
податкового боргу (грошового
зобов'язання) згідно податкового
повідомлення-рішення № від 26.12.2011
року на суму 9294,67 грн. - у самостійне
провадження а тому в подальшому
позовні вимоги залишились на суму 108964,51
грн. податкового боргу.

Позовні вимоги обґрунтовані тим,
що відповідач не сплатив в строки,
визначені податковим законодавством,
узгодженої суми податкового
зобовязання з податку на додану
вартість згідно поданих ним декларацій
з даного податку за жовтень-грудень 2011
року та січень 2012 року та пені, що
обліковується в картці особового
рахунку за період з 22.11.2011 року по 05.03.2012
року.

Постановою Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від 22
серпня 2012 року позов задоволено та
стягнуто з відповідача в користь
Державного бюджету України 108964,51
грн.суму податкового боргу з тих
міркувань, що наявність такого боргу
повністю доведена позивачем в судовому
засіданні.

З цією постановою не погодився апелянт
ПАТ «Зелене господарство», яке
звернулось до суду з апеляційною
скаргою в якій просить скасувати
постанову Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від 22
серпня 2012 року та винести нову
постанову якою повністю відмовити
позивачу в задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що
судом при винесенні оскаржуваної
постанови порушено норми
матеріального та процесуального права,
неповно з»ясовано обставини, що мають
значення для справи, висновки суду не
відповідають дійсним обставинам
справи, що призвело до неправильного
вирішення справи. Апелянт посилається
на протиправність дій податкової
інспекції та відсутність податкової
заборгованості, оскільки всі податкові
зобов'язання виконані.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши та
дослідивши матеріали справи вважає, що
апеляційна скарга не підлягає до
задоволення виходячи з наступних
міркувань.

Згідно ч.1.ст.2 Кодексу
адміністративного судочинства України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
Законами України.

Судом першої інстанції
встановлено, що відповідачем подано до
ДПІ в м.Івано-Фраківську податкові
декларації з податку на додану
вартість, в яких самостійно обчислено
суму податкового зобов'язання з
податку на додану вартість, а саме:

- декларацію № від 19.11.2011 року за
жовтень 2011 року на суму 33291 грн.;

- декларацію № від 20.12.2011 року за
листопад 2011 року на суму 24186 грн.;

- декларацію № від 18.01.2012 року за
грудень 2011 року на суму 13265 грн.;

- декларацію № від 20.02.2012 року за
січень 2012 року на суму 25832 грн.

Проте грошові зобов'язання з
податку на додану вартість у строки,
встановлені пунктом 57.1 статті 57,
пунктом 203.2 статті 203 Податкового
кодексу України, відповідачем в
добровільному порядку належним чином
не виконано, а тому вказані
зобов'язання є узгодженими.

Крім того, з позовної заяви,
довідки-розрахунку пені та зворотнього
боку облікової картки платника податку
- відповідача по податку на додану
вартість станом на 07.03.2012 року
вбачається, що за відповідачем
рахується пеня, яка обліковується по
особовому рахунку за несвоєчасну
сплату податкових зобов'язань з
податку на додану вартість з датою
нарахування, починаючи з 22.11.2011 року,
закінчуючи 05.03.2011 року, на суму 12390,51 грн.

Колегія суддів вважає, що суд
першої інстанції прийшов до вірного
висновку, що сума узгоджених
податкових зобов'язань з податку на
додану вартість становить 108964,51 грн., в
тому числі: 96574 грн. по основному
зобов'язанню, 12390,51 грн. по пені, та є
податковим боргом відповідача, який
ним не сплачено.

Докази повної оплати чи погашення
відповідачем в інший спосіб спірної
суми податкового боргу у матеріалах
справи відсутні.

Посилання відповідача в
апеляційній скарзі на те, що ним було
сплачено податкові зобов'язання за
спірний період, однак позивач
безпідставно, в порушення вимог ст.ст.
19, 41 Конституції України, Інструкції
про безготівкові розрахунки в Україні
в національні валюті», затвердженій
постановою правління Національного
банку України від 21.01.2004 року № 22,
перерахував сплачені ним кошти в
рахунок минулої заборгованості, не
беруться колегією суддів до уваги,
оскільки відповідачем відповідно до
норми ч. 1 ст. 71 КАС України не подано
суду жодних доказів в їх підтвердження.

Колегія суддів приходить до
переконання, що суд першої інстанції з
врахуванням вимог діючого
законодавства прийшов до вірного
висновку, що позовні вимоги є підставні
та підставно задовівльнив позов.

У відповідності до ст.200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Колегія суддів вважає, що оскаржувана
постанова Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від 22
серпня 2012 року прийнята з додержанням
норм матеріального і процесуального
права при правильно встановлених
обставинах справи, доводи апеляційної
скарги висовків суду першої інстанції
не спростовують, а тому оскаржувану
постанову слід залишити без змін, а
апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ч.3 ст. 160, ст. 195, ст. 196, п.1 ч.1
ст.198, ст. 200, ст. 205, ст. 206, ст.212, ст. 254 КАС
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Приватного
акціонерного товариства «Зелене
господарство» залишити без
задоволення, а постанову
Івано-Франківського окружного
адміністративного суду від 22 серпня 2012
року у справі № 2а-1486/12/0970 - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі та
може бути оскаржена у касаційному
порядку шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до суду
касаційної інстанції протягом
двадцяти днів з дня набрання нею
законної сили.

Головуючий:
В.М. Каралюс

Судді :
В.С.Затолочний

З.М.Матківська