Справа № 621/2961/14-а
Суддя: Нестерцова Н. В.
Дата ухвалення: 2014-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № № 621/2961/14-а
Провадження № 2-а/621/64/14
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.11.2014 року Зміївський
районний суд Харківської області

в складі: головуючого – судді
Нестерцової Н.В.

секретаря – Горобець Н.М.,

розглянув у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом ОСОБА_1 до інспектора ОДР ВДАІ з
обслуговування Зміївського району
ОСОБА_2 про визнання постанови у справі
про адміністративне правопорушення
протиправною, її скасування та
закриття провадження,

ВСТАНОВИВ:

16.10.2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовною заявою, в якій просив визнати
протиправною та скасувати постанову
інспектора ОДР ВДАІ з обслуговування
Зміївського району ОСОБА_2 про
накладення на нього адміністративного
стягнення у виді штрафу у розмірі 425
грн., закрити провадження у справі про
адміністративне правопорушення у
зв'язку з відсутністю події і складу
адміністративного правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог
зазначив, що нього було накладено
стягнення у виді штрафу у розмірі 425
грн. за порушення вимог п.14.6 (г) ПДР
України, а саме виконання обгону в
умовах недостатньої видимості менше
ніж 300 м.

На момент складання протоколу про
адміністративне правопорушення та
винесення постанови він вини не визнав.

ОСОБА_1, посилаючись на п.1.10 Правил
дорожнього руху, вказав, що недостатня
видимість - це видимість дороги в
напрямку руху менше 300 м у сутінках, в
умовах туману, дощу, снігопаду, тощо.

Жодних погодних факторів, які б давали
можливість вважати недостатньою для
нього видимість дороги 13.10.2014 року в
період з 16 години до 16 години 20 хв. не
існувало.

За таких обставин в його діях відсутні
події і склад адміністративного
правопорушення, що є підставою для
закриття провадження.

ОСОБА_1 просить суд визнати
протиправною та скасувати постанову в
справі про адміністративне
правопорушення серії ПС1 № 822822 від
13.10.2014 року про притягнення до
адміністративної відповідальності за
ч.2 ст. 122 Кодексу України про
адміністративні правопорушення у
вигляді штрафу у розмірі 425 грн,
закрити провадження в справі про
адміністративне правопорушення.

В судовому засіданні ОСОБА_1
наполягав на задоволенні позову,
посилаючись на обставини, викладені в
позовній заяві, надав судові довідку
начальника Харківського регіонального
центру з гідрометеорології, в якій у
вказаний вище час спостерігалась
малохмарна погода, опадів не було, явищ,
що погіршували видимість не
спостерігалось.

Належним чином повідомлений
відповідач - інспектор ОДР ВДАІ з
обслуговування Зміївського району
ОСОБА_2 у судове засідання не
з’явився, будь-яких заперечень не
надав, тому суд визнає необхідним
розглядати справу за його відсутністю
та вирішити справу на підставі наявних
у ній доказів.

Дослідивши надані письмові докази,
оцінивши належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв’язок
наявних у справі доказів у їх
сукупності, суд дійшов наступного.

Інспектором ОДР ВДАІ з обслуговування
Зміївського району ОСОБА_2 відносно
ОСОБА_1 було винесено постанову за
вчинення правопорушення,
передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП за
наступних обставин: на автошляху
Харків-Зміїв-Балаклія 40 + 100м ОСОБА_1
керуючи автомобілем НОМЕР_1 здійснив
обгін в умовах недостатньої видимості
менш ніж 300 м, чим порушив п.14.6(г) ПДР
України. ОСОБА_1 притягнуто до
адміністративної відпвідальності у
вигляді штрафу у розмірі 425 грн. ( а.с.6)

У відповідності до ст. 246 Кодексу
України про адміністративні
правопорушення, порядок провадження в
справах про адміністративні
правопорушення в органах (посадовими
особами), уповноважених розглядати
справи про адміністративні
правопорушення, визначається цим
Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до ст. 251 Кодексу України про
адміністративні правопорушення,
доказами в справі про адміністративне
правопорушення є будь-які фактичні
дані, на основі яких у визначеному
законом порядку орган (посадова особа)
встановлює наявність чи відсутність
адміністративного правопорушення,
винність даної особи в його вчиненні та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються протоколом про
адміністративне правопорушення,
поясненнями особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
потерпілих, свідків, висновком
експерта, речовими доказами,
показаннями технічних приладів та
технічних засобів, що мають функції
фото- і кінозйомки, відеозапису чи
засобів фото- і кінозйомки,
відеозапису, які використовуються при
нагляді за виконанням правил, норм і
стандартів, що стосуються забезпечення
безпеки дорожнього руху, протоколом
про вилучення речей і документів, а
також іншими документами.

У відповідності до ст. 252 Кодексу
України про адміністративні
правопорушення, орган (посадова особа)
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
дослідженні всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом і
правосвідомістю.

У відповідністю з ч.ч.1,3 ст.254 Кодексу
України про адміністративні
правопорушення, про вчинення
адміністративного правопорушення
складається протокол уповноваженими
на те посадовою особою або
представником громадської організації
чи органу громадської самодіяльності.

Згідно ст. 280 Кодексу України про
адміністративні правопорушення
посадова особа при розгляді справи про
адміністративне правопорушення
зобов'язана з'ясувати наступні
обставини: чи було вчинено
адміністративне правопорушення, чи
винна дана особа в його вчиненні, чи
підлягає вона адміністративній
відповідальності, чи є обставини, що
пом'якшують і обтяжують
відповідальність, чи заподіяно майнову
шкоду, чи є підстави для передачі
матеріалів про адміністративне
правопорушення на розгляд громадської
організації, трудового колективу, а
також з'ясувати інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 2 КАС України,
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

У справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5) добросовісно; 6)
розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; 10)
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України, суд при
вирішенні справи керується принципом
законності, відповідно до якого: 1) суд
вирішує справи відповідно до
Конституції (254к/96-ВР) та законів
України, а також міжнародних договорів,
згода на обов’язковість яких надана
Верховною Радою України; 2) суд
застосовує інші нормативно-правові
акти, прийняті відповідним органом на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, передбачені Конституцією
(254к/96-ВР) та законами України.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 71 КАС
України, в адміністративних справах
про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідач у судове засідання на
виклик суду не з’явився, будь-яких
заперечень та доказів, в підтвердження
заперечень, не надав.

Ухвалою суду від 17.10.2014 року,
відповідача було зобов’язано надати
до суду всі наявні документи та
матеріали, які можуть бути використані
як докази у справі.

Ч.2 ст.122 КУпАП передбачає
адміністративну відповідальність за
порушення водіями транспортних
засобів правил обгону.

Пунктом 1.10 Правил дорожнього руху
України передбачено, що недостатня
видимість - це видимість дороги в
напрямку руху менше 300 м у сутінках, в
умовах туману, дощу, снігопаду тощо.

Відповідачем не надано доказів на
підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні
правопорушення за ч.2 ст. 122 КУпАП, а
рівно як на заперечення позивача.

Тобто доказів, які б дали змогу суду в
повній мірі з’ясувати обставини
справи, визначити наявність чи
відсутність в діях позивача складу
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч. 2 ст. 122 Кодексу України
про адміністративні правопорушення,
спростувати чи підтвердити пояснення
позивача, відповідачем надано не було.

Позивачем надано довідку начальника
Харківського регіонального центру з
гідрометеорології ОСОБА_3 від 04.11.2014
року за № 37-07/903 про те, що погодні умови
13.10.2014 року за даними метеостанції
Комсомольське Зміївського району -
найближчої до м.Змієва. З 16 год. до 16
год.20 хв. спостерігалася малохмарна
погода. Опадів не було. Явищ, що
погіршували видимість не
спостерігалося. Вітер південно-східний
2м/с. Температура повітря 22? тепла.

Наведене свідчить про те, що
матеріалами справи жодним чином не
підтверджено провина у вчиненні
правопорушень, передбачених ч.2 ст. 122
Кодексу України про адміністративні
правопорушення, відповідач, всупереч
вимогам ч. 2 ст. 71 КАС України, не довів
правомірності своїх дій, спрямованих
на притягнення позивача до
адміністративної відповідальності, в
зв’язку з чим позов підлягає
задоволенню.

Підставами для визнання акта недійсним
є невідповідність його вимогам чинного
законодавства та (або) визначеній
законом компетенції органу, який видав
цей акт.

Обов'язковою умовою визнання акта
недійсним є також порушення у зв'язку з
прийняттям відповідного акта прав та
охоронюваних законом інтересів
громадян, підприємств та організацій.

Оскаржена позивачем постанова не
відповідає вимогам чинного
законодавства та порушує права та
охоронювані законом інтереси позивача,
через що позовні вимоги про скасування
цієї постанови є обґрунтованими і
підлягають задоволенню.

Суд в порядку адміністративного
судочинства позбавлений права
закривати провадження у справі про
адміністративне правопорушення.

За таких обставин, суд задовольняє
позов частково.

Стаття 94 КАС України судові витрати по
сплаті судового збору стягуються з
Державнго бюджету на користь позивача.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст. ст. 246, 251, 254, 256, 280 Кодексу України про
адміністративні правопорушення, ст. ст.
2, 9, 70, 71, 72, ч. 4 ст. 128, 158-163, 167, 1712 Кодексу
адміністративного судочинства
України,

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Визнати протиправно та
скасувати постанову в справі про
адміністративне правопорушення серії
ПС1 № 822822 від 13 жовтня 2014 року про
притягнення до адміністративної
відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст. 122
Кодексу України про адміністративні
правопорушення у вигляді штрафу у
розмірі 425 ( чотириста двадцять п’ять )
грн.

У задоволенні іншої части
позову відмовити.

Стягнути з Державного
бюджету України на користь ОСОБА_1 73 (
сімдесят три) грн.08 коп. судових витрат
по сплаті судового збору.

Постанова є остаточною і
оскарженню не підлягає.

Головуючий: