Справа № 810/6339/14
Суддя: Головенко О.Д.
Дата ухвалення: 2014-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2014 року 810/6339/14

Київський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючий суддя: Головенко О.Д.,

при секретарі судового засідання
Гололобові В.Ю.,

за участю:

представника позивача: Сагірової А.Г.

представника відповідача: Пшеничного
Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Києві адміністративну
справу за позовом Державного
підприємства «Український державний
науково - технічний центр антикризових
технологій в промисловості» до
Вишгородської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Київській
області про визнання протиправним та
скасування податкового повідомлення -
рішення -

в с т а н о в и в:

Державне підприємство «Український
державний науково - технічний центр
антикризових технологій в
промисловості» звернулось до суду з
позовом до Вишгородської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Київській області та просить суд
визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення - рішення №
від 09.10.2014.

В обґрунтування своїх позовних вимог
вказує, що відповідачем проведена
перевірка своєчасності подання
платіжних доручень до установ банку по
податку на додану вартість 09.10.2014, за
результатами якої було складено акт
про результати камеральної перевірки
даних, задекларованих у податковій
звітності з податку на додану вартість
№ 2077/15-01/1886767 від 09.10.2014, яким
встановлено порушення граничного
строку сплати суми грошового
зобов'язання з податку на додану
вартість за затримку на один
календарний день сплати суми грошового
зобов'язання у розмірі 15 639,70 грн.

Зазначає, що на підставі даного акту
відповідачем винесено спірне
податкове повідомлення - рішення №
від 09.10.2014, згідно з яким позивачу
нараховану штрафні (фінансові) санкції
у розмірі 1 563,97 грн.

На думку позивача оскаржуване
податкове повідомлення - рішення є
незаконним, оскільки винесено в
супереч нормам, що регулюють податкове
законодавства України.

Вказує, що відповідачем було порушено
процедуру проведення камеральних
перевірок, а саме податковим органом
пропущено строк на право проведення
такої перевірки, оскільки п. 200.10 ст. 200
Податкового кодексу України (надалі -
ПК України) визначено, що протягом 30
календарних днів, які настають за
граничним терміном отримання
податкової декларації, контролюючий
орган проводить камеральну перевірку
заявлених у ній даних.

Представник позивача у судовому
засіданні позов підтримав та просив
його задовольнити.

Представник відповідача в судовому
засіданні проти позову заперечив та
просив відмовити у задоволенні позову.
Вказав, що податковим органом
дотримано строки щодо проведення
камеральної перевірки, оскільки
відповідно до п.п. 102.1 ст. 102 ПК України
контролюючий орган, крім випадків
визначених п. 102.2 цієї статті має право
самостійно визначити суму грошового
зобов'язання платника податків у
випадках, визначених цим Кодексом, не
пізніше закінчення 1095 дня, що настає за
останнім днем граничного строку
подання податкової декларації та/або
граничного строку сплати грошових
зобов'язань, нарахованих контролюючим
органом, а якщо така податкова
декларація була надана пізніше, - за
днем її фактичного подання. Якщо
протягом зазначеного строку
контролюючий орган не визначає суму
грошових зобов'язань, платник податків
вважається вільним від такого
грошового зобов'язання, а спір стосовно
такої декларації та/або податкового
повідомлення не підлягає розгляду в
адміністративному або судовому
порядку.

Розглянувши подані документи і
матеріали, оцінивши докази, які мають
юридичне значення для розгляду справи
і вирішення спору по суті, заслухавши
пояснення представника позивача та
відповідача, суд вважає, що позов
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Судом встановлено, що посадовими
особами Вишгородської ОДПІ ГУ
Міндоходів у Київській області
проведено перевірку своєчасності
подання платіжних доручень до установ
банку по податку на додану вартість
Державного підприємства «Український
державний науково - технічний центр
антикризових технологій в
промисловості», за результатами якої
складено акт від 09.10.2014 № 2077/15-01/1886767 про
результати камеральної перевірки
даних, задекларованих у податковій
звітності з податку на додану вартість.

Під час проведення перевірки
відповідачем було встановлено, що
позивач порушив строки передбачені п.
57.1 ст. 57 ПК України, а саме порушив
строки сплати податкового зобов'язання
з податку на додану вартість, у зв'язку
з чим відповідно до ст. 126 ПК України
застосував до нього штрафні санкції у
вигляді спірного податкового
повідомлення - рішення № від
09.10.2014.

Не погоджуючись із вищевказаним
рішенням, позивач звернувся до суду з
даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку
правовідносинам, що виникли між
сторонами, суд виходить з такого.

Підпунктом 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 ПК України
визначено право податкового органу
проводити відповідно до законодавства
перевірки і звірки платників податків
(крім Національного банку України), у
тому числі після проведення процедур
митного контролю та/або митного
оформлення.

Згідно п.п. 75.1.1 п. 75.1 ст. 75 ПК України
камеральною вважається перевірка, яка
проводиться у приміщенні
контролюючого органу виключно на
підставі даних, зазначених у
податкових деклараціях (розрахунках)
платника податків.

Відповідно до п. 76.1 ст. 76 ПК України
камеральна перевірка проводиться
посадовими особами контролюючого
органу без будь-якого спеціального
рішення керівника такого органу або
направлення на її проведення.

Камеральній перевірці підлягає вся
податкова звітність суцільним
порядком.

Згода платника податків на перевірку
та його присутність під час проведення
камеральної перевірки не обов'язкова.

Порядок оформлення результатів
камеральної перевірки здійснюється
відповідно до вимог ст. 86 цього Кодексу.

Пунктом 200.10 ст. 200 ПК України визначено,
що протягом 30 календарних днів, які
настають за граничним терміном
отримання податкової декларації,
контролюючий орган проводить
камеральну перевірку заявлених у ній
даних.

Тобто чинним законодавством України
визначений строк, в якій контролюючий
орган має право провести камеральну
перевірку заявлених у ній даних.

Як вбачається з матеріалів справи, а
саме з акту перевірки, податковим
органом було проведено перевірку
податкової звітності з податку на
додану вартість за квітень 2013 року, яка
була подана позивачем у вигляді
податкової декларації з податку на
додану вартість № від
17.05.2013.

Однак враховуючи вищевказану норму
податкового законодавства можного
дійти висновку щодо порушення
контролюючим органом строків на
проведення камеральної перевірки, а
саме відповідачем здійснено перевірку
податкової декларації за квітень 2013
року у жовтні 2014 року, а не на протязі 30
календарних днів, які настають за
граничним терміном отримання
податкової декларації.

Згідно повідомлення про отримання
податкової звітності зазначену
податкову декларацію податковий орган
отримав 17.05.2013, а камеральну перевірку
провів у жовтні 2014 року, що свідчить про
порушення ним порядку проведення таких
перевірок.

У судовому засідання судом було
встановлено та що не заперечується
представником позивача, Державне
підприємство «Український державний
науково - технічний центр антикризових
технологій в промисловості» дійсно
порушив граничний строк сплати
податкового зобов'язання з податку на
додану вартість на один календарний
день, однак на думку суду порушення
податковим органом порядку проведення
камеральної перевірки даних,
задекларованих у податковій звітності
з податку на додану вартість за квітень
2013 року є підставою для скасування
спірного податкового повідомлення -
рішення.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Суд не бере до уваги твердження
відповідача про застосування в даному
випадку п.п. 102.1 ст. 102 ПК України,
а саме контролюючий орган, крім
випадків визначених п. 102.2 цієї статті
має право самостійно визначити суму
грошового зобов'язання платника
податків у випадках, визначених цим
Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня,
що настає за останнім днем граничного
строку подання податкової декларації
та/або граничного строку сплати
грошових зобов'язань, нарахованих
контролюючим органом, а якщо така
податкова декларація була надана
пізніше, - за днем її фактичного
подання. Якщо протягом зазначеного
строку контролюючий орган не визначає
суму грошових зобов'язань, платник
податків вважається вільним від такого
грошового зобов'язання, а спір стосовно
такої декларації та/або податкового
повідомлення не підлягає розгляду в
адміністративному або судовому
порядку, оскільки дана стаття
передбачає строк нарахування
податкового зобов'язання, а не порядок
проведення задекларованих даних.

Пунктом 200.10 ст. 200 ПК України визначений
певний строк, який настає за граничним
терміном отримання податкової
декларації та у який контролюючий
орган проводить камеральну перевірку
заявлених у податковій декларації
даних, а строк у який контролюючий
орган має право визначити податкове
зобов'язання у разі виявлення
порушення визначений п.п. 102.1 ст. 102 ПК
України.

Частиною 3 ст. 2 КАС України передбачено,
що у справах щодо оскарження рішень,
дій чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Згідно із ч. 1 ст. 69 КАС України доказами
в адміністративному судочинстві є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення осіб, які беруть
участь у справі, та інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Відповідно до ст. 70 КАС України
належними є докази, які містять
інформацію щодо предмету доказування.
Суд не бере до розгляду докази, які не
стосуються предмету доказування.
Обставини, які за законом повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися ніякими іншими
засобами доказування, крім випадків,
коли щодо таких обставин не виникає
спору.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Податковим органом не доведено
правомірність прийнятого податкового
повідомлення - рішення, не надано суду
належних та достатніх доказів, які б
свідчили про наявність законодавчо
визначених обставин, що свідчать про
наявність права нарахування штрафних
санкцій.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов
висновку, що оскаржуване податкове
повідомлення - рішення є протиправним.

За наведених обставин суд вважає
позовні вимоги обґрунтованими і
такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 11-14, 69-71, 79, 86, 94, 122,
159-163, 167, 185, 186, 254 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд -

п о с т а н о в и в:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення - рішення
Вишгородської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Київській
області № від 09.10.2014.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь Державного підприємства
«Український державний науково -
технічний центр антикризових
технологій в промисловості» судовий
збір в сумі 182 (сто вісімдесят дві) грн. 70
коп.

Постанова набирає законної сили в
порядку, встановленому ст. 254 КАС
України.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо не скасовано,
набирає законної сили після
повернення апеляційної скарги, відмови
у відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до
Київського апеляційного
адміністративного суду у порядку,
встановленому статтями 185-187 КАС
України, шляхом подання апеляційної
скарги через Київський окружний
адміністративний суд протягом десяти
днів з дня отримання копії постанови.

Суддя
Головенко О.Д.

Дата виготовлення і підписання повного
тексту постанови - 21 листопада 2014 р.