Справа № 338/1534/14
Суддя: Гулид Р.М.
Дата ухвалення: 2014-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2014 року

Справа № 9932/14/876

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді -
Гулида Р.М.,

суддів -
Затолочного В.С., Каралюса В.М..

розглянувши у порядку письмового
провадження в місті Львові апеляційну
скаргу управління Пенсійного фонду
України в Богородчанському районі
Івано-Франківської області на
постанову Богородчанського районного
суду Івано-Франківської області від
22 жовтня 2014 року у справі за
позовом ОСОБА_1 до управління
Пенсійного фонду України в
Богородчанському районі
Івано-Франківської області про
визнання неправомірними дій
відповідача щодо відмови у пільговому
обчисленні стажу роботи в районах
Крайньої Півночі та місцевостях
прирівняних до районів Крайньої
Півночі та зобов'язання провести
перерахунок призначеної пенсії, -

ВСТАНОВИЛА:

07.10.2014 року ОСОБА_1 звернувся з позовом
до УПФ України в Богородчанському
районі в якому поставив питання про
визнання неправомірними дій
відповідача, який відмовив йому у
зарахуванні на пільгових умовах в
півтора кратному розмірі загального
стажу роботи в районах Крайньої
Півночі та місцевостях прирівняних до
районів Крайньої Півночі та просить
суд зобов'язати відповідача здійснити
перерахунок його стажу роботи із
розрахунку один рік роботи в районах
Крайньої Півночі за один рік і шість
місяців за період роботи з 05.02.1981 року
по 01.12.1994 рік, з 01.12.1994 рік по 20.02.1997 рік, а
також просив зобов'язати виплатити
йому недоотримані кошти, починаючи з
часу призначення пенсії.

Ухвалою Богородчанського районного
суду Івано-Франківської області від 22
жовтня 2014року, позовні вимоги позивача
до управління Пенсійного фонду України
в Богородчанському районі
Івано-Франківської області про
визнання неправомірними дій
відповідача щодо не включення
пільгового стажу роботи в районах
Крайньої Півночі і в місцевостях, які
прирівнюються до районів Крайньої
Півночі в частині вимог за період з
квітня 2006 року по 06 квітня 2014 року,
залишено без розгляду.

В обґрунтування позовних вимог
покликається на те, що є пенсіонером по
віку, пенсія йому нарахована та
виплачується УПФ України в
Богородчанському районі
Івано-Франківської області з квітня 2006
року. При обрахунку стажу роботи, що дає
право на пенсійне забезпечення,
періоди роботи з 05.02.1981 року по 01.12.1994
року, з 01.12.1994 року по 20.02.1997
року, йому зараховано з розрахунку рік
за рік. При тому, згідно діючого
законодавства необхідно зараховувати:
один рік за один рік шість місяців, так
як у вказані періоди він працював в
районах Крайньої Півночі. На
підтвердження такого права ним було
надано трудову книжку, довідку
Прикарпатського управління бурових
робіт, що уточнює особливий характер
роботи чи умов праці необхідні для
призначення пільгової пенсії та на
підтвердження постійної зайнятості на
пільговій роботі, а також ряд інших
документів. Однак управління
Пенсійного фонду України в
Богородчанському районі відмовило
йому у перерахунку пенсії з
врахуванням пільгового стажу.

Постановою Богородчанського районного
суду Івано-Франківської області від
22 жовтня 2014 року, - позов
задоволено частково.

Визнано неправомірною відмову
Управління Пенсійного Фонду України в
Богородчанському районі в перерахунку
пенсії ОСОБА_1 з врахуванням пільгового
стажу.

Зобов'язано Управління Пенсійного
Фонду України в Богородчанському
районі провести перерахунок пенсії
ОСОБА_1, зарахувавши в пільговому
обчисленні період роботи з 05.02.1981 року
по 01.12.1994 рік, з 01.12.1994 рік по 20.02.1997 рік,
як трудовий стаж, зароблений в
місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі та в районах Крайньої
Півночі, зарахувавши один рік роботи за
один рік шість місяців.

Зобов'язано управління Пенсійного
фонду України в Богородчанському
районі Івано-Франківської
області зробити перерахунок пенсії, що
виплачується ОСОБА_1 з врахуванням
пільгового стажу з 07.04.2014 року.

Не погодившись із зазначеним судовим
рішенням, управління Пенсійного фонду
України в Богородчанському районі
Івано-Франківської області подало
апеляційну скаргу до Львівського
апеляційного адміністративного суду, в
якій просить скасувати оскаржувану
постанову та прийняти нову, якою в
задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування доводів апеляційної
скарги зазначає, що приймаючи
оскаржувану постанову суд першої
інстанції порушив норми матеріального
права, а допущена упереджена оцінка
зібраних доказів та довільне
трактування законодавства за текстом
постанови, не відповідає фактичним
обставинам справи, що призвело до
неправильного вирішення справи по суті
позовних вимог.

Сторони в судове засідання не прибули,
хоч про дату, час і місце апеляційного
розгляду були повідомлені належним
чином, а тому, колегія суддів, у
відповідності до ч.1
п.2 ст.197 КАС України, вважає за можливе
розглядати справу в порядку письмового
провадження.

Заслухавши доповідача - суддю
Львівського апеляційного
адміністративного суду, дослідивши
матеріали справи, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу слід
залишити без задоволення, а постанову
суду першої інстанції без змін,
мотивуючи це наступним.

Судом першої інстанції встановлено, що
ОСОБА_1 працював в Івано-Франківському
управлінні бурових робіт на посаді
інженера, старшого інженера, майстра
прокатно-ремонтного цеху труб
Івано-Франківського УБР під час
виконання підприємством робіт в
районах Крайньої Півночі та
місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі в період з 05.02.1981 року
по 30.04.1985 рік вахтово-експедиційним
методом в місцевості прирівняній до
районів Крайньої Півночі -
(Ханти-Мансійський автономний округ
Тюменської області), з 01.05.1985 рік по
01.12.1994 рік вахтово-експедиційним
методом в районах Крайньої Півночі
(Ямало-Ненецький автономний округ
Тюменської області), що
підтверджується довідками, які
долучені до матеріалів пенсійної
справи та видані Прикарпатським
управлінням бурових робіт №11-159 від
23.02.2006 року та № 10-1306 від 25.09.2014 року.
Саме ці довідки уточнюють особливий
характер та умови праці, необхідні для
призначення пільгової пенсії і
підтверджують постійну зайнятість на
роботі, яка дає право на встановлені
законом пільги.

Згідно пункту 5 розділу XV «Прикінцеві
положення» Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» визначено, що період
роботи до 01 січня 1991 року в
районах Крайньої Півночі та
місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі колишнього Союзу PCP, а
також на острові Шпіцберген
зараховується до страхового стажу в
порядку і на умовах, передбачених
законодавством, що діяло до 01 січня 1991
року.

Пільгове обчислення страхового стажу
застосовується для осіб, які працювали
в районах Крайньої Півночі та
місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі, та на яких
поширювалися пільги, передбачені для
працюючих в районах Крайньої Півночі
та місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі, відповідно до Указу
Президії Верховної Ради Союзу PCP від 10
лютого 1960 року "Про впорядкування пільг
для осіб, які працюють в районах
Крайньої Півночі і в місцевостях,
прирівняних до районів Крайньої
Півночі" (далі - Указ від 10 лютого 1960
року), постанови Ради Міністрів Союзу PCP
від 10 лютого 1960 року N 148 "Про
порядок - застосування Указу Президії
Верховної Ради Союзу PCP від 10 лютого 1960
року "Про впорядкування пільг для осіб,
які працюють в районах Крайньої
Півночі і в місцевостях, прирівняних до
районів Крайньої Півночі", Указу
Президії Верховної Ради Союзу PCP від 26
вересня 1967 року (vl908400-67) "Про розширення
пільг для осіб, які працюють в районах
Крайньої Півночі і в місцевостях,
прирівняних до районів Крайньої
Півночі".

Пільгове обчислення страхового стажу
провадиться на підставі трудової
книжки, письмового трудового договору,
або довідки в яких зазначено період
роботи в районах Крайньої Півночі та
місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі, та користування
пільгами, передбаченими
вищезазначеними нормативно-правовими
актами.

Указом Президії Верховної Ради СРСР
від 01.08.1945 року «Про пільги осіб,
працюючих в районах Крайньої Півночі»,
Указом Президії Верховної ради Союзу
РСР від 10.02.1960р. «Про впорядкування
пільг для осіб, які працюють в районах
Крайньої Півночі і в місцевостях,
прирівняних до районів Крайньої
Півночі», Указом Президії Верховної
Ради Союзу PCP від 26.09.1967р. «Про
розширення пільг для осіб, які працюють
в районах Крайньої Півночі і в
місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі», Постановою
Держкомпраці та Президиуму ВЦСПС від
16.12.1967 №530/П-28 та Інструкцією про
порядок надання пільг, затвердженою
постановою Держкомпраці та Президії
ВЦСПС від 16.12.1967р. №530/П-28 передбачено,
що стаж в районах Крайньої Півночі з
01.08.1945р. по 01.03.1960р. при розрахунку
трудового стажу, що дає право на
отримання пенсії за віком,
інвалідності та за вислугу років,
зараховується в подвійному розмірі, а з
01.03.1960р. - у півтора рази.

Відповідно до Переліку районів
Крайньої Півночі і місцевостей,
прирівняних до районів Крайньої
Півночі, затверджених Постановою Ради
Міністрів СРСР від 10.11.1967р. №1029
Ханти-Мансійський автономний округ
відноситься до місцевості прирівняної
до районів Крайньої Півночі, Ямало -
Ненецький автономний округ Тюменської
області відноситься до районів
Крайньої Півночі.

Відтак, з урахуванням зазначених норм
та наявних у матеріалах справи доказів
апеляційний суд вважає, що суд першої
інстанції у відповідності до вимог
ст.200 КАС України, правильно встановив
обставини справи, ухвалив законне та
обґрунтоване судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, доводи
апеляційних скарг не спростовують
висновків суду, а тому підстав для його
скасування немає.

Керуючись ст. 160, ст. 195, ст. 197, п.1 ст. 198,
ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205, ст. 206, ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Богородчанському районі
Івано-Франківської області - залишити
без задоволення, а постанову
Богородчанського районного суду
Івано-Франківської області від 22
жовтня 2014 року у справі №338/1534/14-а - без
змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копій особам, які беруть
участь у справі та може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України протягом двадцяти днів шляхом
подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий:
Р.М. Гулид

Судді:
В.С. Затолочний

В.М. Каралюс