Справа № 824/2413/13-а
Суддя: Білоус О.В.
Дата ухвалення: 2014-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 824/2413/13-а

Головуючий у 1-й інстанції: Лелюк О.П.

Суддя-доповідач: Білоус О.В.

25 листопада 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Білоуса О.В.

суддів: Ватаманюка Р.В. Курка О. П.

за участю секретаря судового
засідання: Марцісь Ю.А.

за участю представників сторін:

позивача: Дарійчук Є.О.

відповідачів: Лещенка Д.М., Алєксєєвої
Н.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Публічного акціонерного товариства
"Чернівецький хлібокомбінат" на
постанову Чернівецького окружного
адміністративного суду від 05 лютого 2014
року у справі за адміністративним
позовом Публічного акціонерного
товариства "Чернівецький
хлібокомбінат" до Управління
Пенсійного фонду України у м.
Чернівцях, Головного управління
Пенсійного фонду України у
Чернівецькій області про визнання дій
та рішень протиправними, скасування
рішень ,

В С Т А Н О В И В :

ПАТ «Чернівецький хлібокомбінат»
звернулося до Чернівецького окружного
адміністративного суду з позовом до
Управління Пенсійного фонду України у
м. Чернівцях, Головного управління
Пенсійного фонду України у
Чернівецькій області про визнання дій
та рішень протиправними, скасування
рішень. Позовні вимоги мотивовано тим,
що управлінням Пенсійного фонду
України в м.Чернівцях в період з 10
грудня 2012 року по 28 грудня 2012 року було
проведено планову перевірку ПАТ
«Чернівецький хлібокомбінат», за
результатами якої складено Акт від 28
грудня 2012 року №405, який, зокрема,
містить висновок про порушення
частини восьмої статті 9 Закону України
«Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування». У зв'язку з цим
управлінням Пенсійного фонду України в
м.Чернівцях винесено відповідне
рішення № 41 від 16 січня 2013 року. Не
погоджуючись з таким рішенням та
розміром штрафних санкцій, товариство
оскаржило його до вищестоящих органів
Пенсійного фонду України, які на
неодноразові звернення зі скаргами
виносили відповідні рішення і в
кінцевому результаті суму штрафних
санкцій було визначено у рішенні
управління Пенсійного фонду України в
м.Чернівцях від 02 серпня 2013 року №4233,
залишеним без змін рішеннями Головного
управління Пенсійного фонду України в
Чернівецькій області від 06 вересня 2013
року №8345/09 та Пенсійного фонду України
від 10 жовтня 2013 року №26968/09-10, в розмірі
78183,65 грн. Вважаючи такі дії і рішення
неправомірними, просили визнати їх
протиправними і скасувати.

Постановою Чернівецького окружного
адміністративного суду від 05.02.2014 року
у задоволенні позову відмовлено. Не
погоджуючись із рішенням суду першої
інстанції, позивач подав апеляційну
скаргу, в якій просить суд скасувати
постанову Чернівецького окружного
адміністративного суду від 05.02.2014 року,
та прийняти нове рішення, яким позов
задовольнити, посилаючись при цьому на
неповне з'ясування обставин, які мають
значення для справи та порушення норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного
вирішення спору.

В судовому засіданні представник
позивача (апелянта) апеляційну скаргу
підтримав у повному обсязі за обставин,
викладених у ній, просив постанову
Чернівецького окружного
адміністративного суду від 05.02.2014 року
скасувати, дав пояснення, аналогічні
доводам, викладеним в апеляційній
скарзі.

Представники відповідачів в судовому
засіданні апеляційну скаргу не визнали
у повному обсязі, проти її задоволення
заперечили, вважаючи рішення суду
першої інстанції законним,
обґрунтованим і таким, що відповідає
фактичним обставинам справи. Просили
залишити апеляційну скаргу без
задоволення, а рішення суду першої
інстанції - без змін.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши матеріали справи та
доводи апеляційної скарги, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, а рішення суду
першої інстанції необхідно залишити
без змін, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України,
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
Законами України.

Частиною 3 статті 2 КАС України
визначено, що у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони: на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку. При цьому в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо
доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо
він заперечує проти
адміністративного позову (ч. 2 ст. 71 КАС
України).

Частиною 1 ст. 195 КАС України
встановлено, що суд апеляційної
інстанції переглядає судові рішення
суду першої інстанції в межах
апеляційної скарги.

Як вірно встановлено судом першої
інстанції та підтверджується
матеріалами справи, у період з 10 грудня
2012 року по 28 грудня 2012 року управлінням
Пенсійного фонду України в м.Чернівцях
проведено планову перевірку
публічного акціонерного товариства
«Чернівецький хлібокомбінат» щодо
правильності нарахування, обчислення
та сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування та інших
платежів, контроль за нарахуванням та
сплатою яких покладено на Пенсійний
фонд України, а також достовірності
відомостей, поданих до Державного
реєстру загальнообов'язкового
державного соціального страхування за
період з 01 грудня 2001 року до 01 грудня 2012
року.

За результатами перевірки складено Акт
від 28 грудня 2012 року №405, який, зокрема,
містить висновок про порушення
позивачем частини восьмої статті 9
Закону України «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування», а
саме: несплату (несвоєчасну,
непропорційну сплату) авансованих
платежів з 11 березня 2011 року по 24 червня
2011 року на загальну суму 999999,32 грн.

У зв'язку з цим управлінням Пенсійного
фонду України в м.Чернівцях винесено
рішення № 41 від 16 січня 2013 про
застосування штрафних санкцій за
несплату, неповну або несвоєчасну
сплату суми єдиного внеску одночасно з
видачею сум виплат, на які
нараховується єдиний внесок (авансових
платежів) в сумі 99999,93 грн.

31 січня 2013 року ПАТ «Чернівецький
хлібокомбінат» оскаржив вказане
рішення до Головного управління
Пенсійного фонду України в
Чернівецькій області. Рішенням
Головного управління Пенсійного фонду
України в Чернівецькій області від 15
березня 2013 №2436/09 скаргу ПАТ
«Чернівецький хлібокомбінат»
задоволено частково, скасовано рішення
управління Пенсійного фонду України в
м. Чернівцях № 41 від 16 січня 2013 року та
зобов'язано управління Пенсійного
фонду України в м. Чернівцях винести
нове рішення з урахуванням вимог
діючого законодавство.

На виконання рішення Головного
управління Пенсійного фонду України в
Чернівецькій області від 15 березня 2013
року №2436/09 управління Пенсійного фонду
України в м.Чернівцях винесло рішення
про застосування штрафних санкцій № 1347
від 22 березня 2013 року в сумі 99907,79 грн.

05 квітня 2013 ПАТ «Чернівецький
хлібокомбінат» оскаржив рішення №1347
від 22 березня 2013 року до Головного
управління Пенсійного фонду України в
Чернівецькій області.

Рішенням Головного управління
Пенсійного фонду України в
Чернівецькій області від 24 квітня 2013
року за №4015/09 скаргу ПАТ «Чернівецький
хлібокомбінат» залишено без
задоволення, а рішення управління
Пенсійного фонду України в м. Чернівцях
№ 1347 від 22 березня 2013 року - без змін.

16 травня 2013 року зазначене рішення
оскаржено позивачем до Пенсійного
фонду України. Рішенням Пенсійного
фонду України від 01 липня 2013 за № 16728/09-10
рішення управління Пенсійного фонду
України в м. Чернівцях про застосування
штрафних санкцій № 1347 від 22 березня 2013
року в розмірі 99907,79 грн. та рішення
Головного управління Пенсійного фонду
України в Чернівецькій області про
результати розгляду скарги від 24
квітня 2013 року за № 4015/09 скасовано,
скаргу ПАТ «Чернівецький
хлібокомбінат» - задоволено,
зобов'язано управління Пенсійного
фонду України в м. Чернівцях винести
нове рішення з урахуванням вимог
діючого законодавства.

На виконання рішення Пенсійного фонду
України від 01 липня 2013 року №16728/09-10
управління Пенсійного фонду України в
м. Чернівцях прийняло рішення №4233 від 02
серпня 2013 року про застосування
штрафних санкцій за несплату, неповну
або несвоєчасну сплату суми єдиного
внеску одночасно з видачею сум виплат,
на які нараховується єдиний внесок
(авансових платежів) в сумі 78183,65 грн.

19 серпня 2013 року ПАТ «Чернівецький
хлібокомбінат» оскаржило рішення
управління Пенсійного фонду України в
м. Чернівцях № 4233 від 02 серпня 2013 року
до Головного управління Пенсійного
фонду України в Чернівецькій області.

Рішенням Головного управління
Пенсійного фонду України в
Чернівецькій області від 06 вересня 2013
року за № 8345/09 скаргу ПАТ «Чернівецький
хлібокомбінат» залишено без
задоволення, а рішення управління
Пенсійного фонду України в м. Чернівцях
№ 4233 від 02 серпня 2013 року - без змін.

Вищезазначене рішення було оскаржено
позивачем до Пенсійного фонду України,
який рішенням від 10 жовтня 2013 року за №
26968/09-10 рішення управління Пенсійного
фонду України в м. Чернівцях № 4233 від 02
серпня 2013 року та рішення Головного
управління Пенсійного фонду України в
Чернівецькій області від 06 вересня 2013
року за № 8345/09 залишив без змін, а
скаргу ПАТ «Чернівецький
хлібокомбінат» - без задоволення.

Не погоджуючись з указаними діями та
рішеннями суб'єктів владних
повноважень, публічне акціонерне
товариство «Чернівецький
хлібокомбінат» звернулось до суду з
даним позовом.

Управлінням Пенсійного фонду України в
м.Чернівцях була надано суду першої
інстанції інформацію щодо розрахунку
суми штрафної санкції за несплату
(несвоєчасну, непропорційну сплату)
авансованих платежів згідно рішення
управління Пенсійного фонду України в
м.Чернівцях від 02 серпня 2013 року№4233
(а.с.164 - 166) та пояснено, що при
попередніх розрахункам суми штрафу
було допущено технічні помилки.

Вирішуючи по суті існуючий спір, суд
першої інстанції керувався тим, що
відповідно до пункту 1 частини першої
статті 4 Закону України «Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» від 08 липня 2010
року № 2464-VI (далі - Закон № 2464-VI) (в
редакції, чинній на час виникнення
спірних правовідносин) платниками
єдиного внеску є роботодавці.

Згідно пункту 1 частини другої статті 6
Закону № 2464-VI платник єдиного внеску
зобов'язаний своєчасно та в повному
обсязі нараховувати, обчислювати і
сплачувати єдиний внесок.

Частинами п'ятою, восьмою, одинадцятою
статті 9 Закону № 2464-VI передбачено, що
сплата єдиного внеску здійснюється
виключно у національній валюті шляхом
внесення відповідних сум єдиного
внеску на рахунки територіальних
органів Пенсійного фонду, відкриті в
центральному органі виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
казначейського обслуговування
бюджетних коштів, для його зарахування.

Платники єдиного внеску, крім
платників, зазначених у пунктах 4 і 5
частини першої статті 4 цього Закону,
зобов'язані сплачувати єдиний внесок,
нарахований за календарний місяць, не
пізніше 20 числа наступного місяця, крім
гірничих підприємств, які зобов'язані
сплачувати єдиний внесок, нарахований
за календарний місяць, не пізніше 28
числа наступного місяця.

При цьому платники, зазначені у пункті 1
частини першої статті 4 цього Закону,
під час кожної виплати заробітної
плати (доходу, грошового забезпечення),
на суми якої (якого) нараховується
єдиний внесок, одночасно з видачею
зазначених сум зобов'язані сплачувати
нарахований на ці виплати єдиний
внесок у розмірі, встановленому для
таких платників (авансові платежі).
Винятком є випадки, якщо внесок,
нарахований на ці виплати, вже
сплачений у строки, встановлені
абзацом першим цієї частини, або за
результатами звірення платника з
територіальним органом Пенсійного
фонду за платником визнана переплата
єдиного внеску, сума якої перевищує
суму внеску, що підлягає сплаті, або
дорівнює їй. Кошти перераховуються
одночасно з отриманням
(перерахуванням) коштів на оплату праці
(виплату доходу, грошового
забезпечення), у тому числі в
безготівковій чи натуральній формі.
При цьому фактичним отриманням
(перерахуванням) коштів на оплату праці
(виплату доходу, грошового
забезпечення) вважається отримання
відповідних сум готівкою, зарахування
на рахунок одержувача, перерахування
за дорученням одержувача на будь-які
цілі, отримання товарів (послуг) або
будь-яких інших матеріальних цінностей
у рахунок зазначених виплат, фактичне
здійснення з таких виплат відрахувань
згідно із законодавством або
виконавчими документами чи будь-яких
інших відрахувань.

У разі несвоєчасної або не в повному
обсязі сплати єдиного внеску до
платника застосовуються фінансові
санкції, передбачені цим Законом, а
посадові особи, винні в порушенні
законодавства про збір та ведення
обліку єдиного внеску, несуть
дисциплінарну, адміністративну,
цивільно-правову або кримінальну
відповідальність згідно із законом.

Згідно пункту 6 частини одинадцятої
статті 25 Закону № 2464-VI територіальний
орган Пенсійного фонду застосовує до
платника єдиного внеску такі штрафні
санкції: за несплату, неповну сплату
або несвоєчасну сплату суми єдиного
внеску одночасно з видачею сум виплат,
на які нараховується єдиний внесок
(авансових платежів), накладається
штраф у розмірі 10 відсотків таких
несплачених або несвоєчасно сплачених
сум.

Процедуру нарахування і сплати єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування
страхувальниками, визначеними Законом
України «Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування», нарахування і
сплати фінансових санкцій органами
Пенсійного фонду України, стягнення
заборгованості зі сплати страхових
коштів визначає Інструкція про порядок
нарахування і сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, затверджена
постановою Правління Пенсійного фонду
України від 27 вересня 2010 року №21-5,
зареєстрована в Міністерстві юстиції
України 27 жовтня 2010 року за №994/18289 (далі
- Інструкція №21-5).

Відповідно до пункту 7.1. Інструкції №21-5
(тут і далі в редакції, чинній на час
виникнення спірних правовідносин) за
порушення норм законодавства про
єдиний внесок на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування до
платників, на яких згідно з Законом
покладено обов'язок нараховувати,
обчислювати та сплачувати єдиний
внесок, застосовуються фінансові
санкції (штрафи та пеня) відповідно до
Закону.

Підпунктом 7.2.6. пункту 7.2 Інструкції
№21-5 передбачено, що за несплату,
неповну сплату або несвоєчасну сплату
суми єдиного внеску одночасно з
видачею сум виплат, на які
нараховується єдиний внесок (авансових
платежів), накладається штраф у розмірі
10 відсотків таких несплачених або
несвоєчасно сплачених сум. При цьому
складається рішення про застосування
штрафних санкцій за формою згідно з
додатком 14 до цієї Інструкції.
Розрахунок зазначеної штрафної
санкції здійснюється за даними акта
перевірки.

В ході судового розгляду в суді
апеляційної інстанції представник
позивача не заперечував факту
порушення, виявленого у ході перевірки,
а оспорював лише суму нарахованих
штрафних санкцій. З метою повного і
всебічного з'ясування обставин справи
апеляційним судом призначалась
судово-економічна експертиза з питань
повноти і своєчасності нарахування і
сплати позивачем авансових платежів,
та відповідного застосування штрафних
санкцій. Висновком експертизи (т.2 а.с.
16-31) частково підтверджується факт
несплати позивачем авансових платежів,
а відтак - обґрунтованість
застосування до ПАТ "Чернівецький
хлібокомбінат" штрафних санкції. Разом
із тим, колегія суддів, дослідивши
вказаного висновку встановила, що
викладені у ньому дані є неповними, та
містять розбіжності, що свідчить про
наявність підстав для неврахування
вказаних висновків. Зокрема, експертом
зроблено помилковий висновок про
сплату платежів 22 та 23 червня 2011 року за
виплати, що здійснювались 23.06.2011 р. та
24.06.2011 р. (т.2 а.с. 30-31). Як встановлено у
ході судового розгляду, відповідні
проплати у вказані дні не
здійснювались, на чому наголошувала
представник відповідача. Крім того,
висновки експертизи містять
розбіжності у періодах, які
охоплювались дослідженням і
відповідною перевіркою, а також у
сумах за одноіменні періоди. Так,
експертом зазначається про
підтвердження переплати єдиного
внеску станом на 11.03.2011 р. в сумі 39886,66
грн. (т.2 а.с. 21, стор 6. висновку), та
водночас визначає суму переплати за
той же період в сумі 37154, 39 (т.2 а.с. 23, стор
8. висновку). За встановлених обставин
колегія суддів критично оцінює
висновок експертизи в частині
визначення сум несплати позивачем
авансових платежів та відповідно
нарахованих штрафних санкцій. Разом із
тим, висновком експерта
підтверджується факт несвоєчасної
сплати товариством авансових платежів,
що також не заперечувалося
представником позивача у судовому
засіданні.

Таким чином судом першої інстанції
було правильно встановлено, що за
результатами планової перевірки було
виявлено порушення позивачем порядку
сплати авансованих платежів із єдиного
внеску. За таких обставин та враховуючи
указані вимоги Закону №2464-VI та
Інструкції №21-5, в управління
Пенсійного фонду України в м.Чернівцях
були всі підстави для винесення рішень
про застосування штрафних санкцій за
несплату, неповну або несвоєчасну
сплату суми єдиного внеску одночасно з
видачею сум виплат, на які
нараховується єдиний внесок (авансових
платежів), що і було зроблено спочатку 16
січня 2013 року, а згодом - на виконання
рішень вищестоящих органів Пенсійного
фонду України 22 березня 2013 року та 02
серпня 2013 року.

Відтак, безпідставними є позовні
вимоги в частині визнання
протиправними дій управління
Пенсійного фонду України в м.Чернівцях
при винесенні рішень №41 від 16 січня 2013
року, №1347 від 22 березня 2013 року та №4233
від 02 серпня 2013 року.

Щодо позову в частині оскарження дій
Головного управління Пенсійного фонду
України в Чернівецькій області при
винесенні рішень №2436 від 15 березня 2013
року, №4015/09 від 24 квітня 2013 року та
№8345/09 від 06 вересня 2013 року, а також в
частині оскарження дій Пенсійного
фонду України при винесенні рішень від
01 липня 2013 року №16728/09-10 та №26968/09-10 від
10 жовтня 2013 року, судом першої
інстанції зауважено наступне.

Процедуру подання та розгляду органами
Пенсійного фонду України заяв
платників єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування при узгодженні
ними вимог про сплату недоїмки зі
сплати єдиного внеску, оскарженні
рішень про нарахування пені та
накладення штрафів, передбачених
частинами десятою, одинадцятою статті
25 Закону України «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування»; скарг
банків на рішення про накладення
фінансових санкцій, передбачених
частиною дванадцятою статті 25 Закону,
на час виникнення спірних
правовідносин визначав Порядок
розгляду органами Пенсійного фонду
України скарг на рішення про
накладення штрафу, нарахування пені та
заяв платників при узгодженні ними
вимоги про сплату недоїмки зі сплати
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування,
затверджений постановою правління
Пенсійного фонду України від 08 жовтня
2010 року N 22-7, зареєстрованою в
Міністерстві юстиції України 12
листопада 2010 року за N 1096/18391 (далі -
Порядок N 22-7).

Пунктом 5.4 Порядку N22-7 передбачалось, що
орган Пенсійного фонду при розгляді
скарги перевіряє законність і
обґрунтованість рішення, що
оскаржується, і приймає одне з таких
рішень: залишає рішення, що
оскаржується, без змін, а скаргу без
задоволення; скасовує в певній частині
рішення, що оскаржується, і не
задовольняє скаргу в певній частині;
скасовує рішення, що оскаржується, і
задовольняє скаргу; скасовує рішення,
що оскаржується, і направляє скаргу на
новий розгляд до територіального
(регіонального) органу Пенсійного
фонду; залишає скаргу без розгляду.

Зважаючи на те, що при винесенні рішень
№2436 від 15 березня 2013 року, №4015/09 від 24
квітня 2013 року, №8345/09 від 06 вересня 2013
року, №16728/09-10 від 01 липня 2013 року та
№26968/09-10 від 10 жовтня 2013 року Головне
управління Пенсійного фонду України в
Чернівецькій області та Пенсійний фонд
України вчиняли дії, які полягали у
перевірці законності та
обґрунтованості оскаржуваних
публічним акціонерним товариством
«Чернівецький хлібокомбінат» рішень
територіального органу Пенсійного
фонду, і за результатами такої
перевірки приймали відповідні рішення,
тобто діяли у відповідності та в межах
указаної норми, колегія суддів
апеляційного суду вважає
обґрунтованим висновок суду першої
інстанції про те, що вимоги щодо
визнання протиправними зазначених дій
суб'єктів владних повноважень
необґрунтованими та такими, що не
підлягають задоволенню.

Доводи апеляційної скарги
спростовуються вищенаведеним,
матеріалами справи, а тому колегією
суддів відхиляються, оскільки не дають
підстав для висновку про порушення
судом першої інстанції норм права, які
призвели до неправильного вирішення
справи, тобто прийнята постанова
відповідає матеріалам справи та
вимогам закону, і підстав для її
скасування не вбачається.

Відповідно до статті 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову -без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті рішення суду з одних лише
формальних підстав.

На підставі наведеного колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції дійшов
правильного висновку щодо відмови у
задоволенні заявлених вимог.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства "Чернівецький
хлібокомбінат" залишити без
задоволення, а постанову Чернівецького
окружного адміністративного суду від 05
лютого 2014 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку
згідно ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі
01 грудня 2014 року .

Головуючий
Білоус О.В.

Судді
Ватаманюк Р.В.

Курко О. П.