Справа № 2а/2470/2676/12
Суддя: Олендер І.Я.
Дата ухвалення: 2014-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"30" жовтня 2014 р. м. Київ
К/800/51304/13

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

Олендера І.Я. (доповідача),
Бутенка В.І., Лиска Т.О.,

за участю секретаря
Лопушенко О.В.,

позивача
ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом ОСОБА_4 до Державного
управління охорони навколишнього
природного середовища у Чернівецькій
області про визнання протиправними та
скасування наказів, поновлення на
роботі, провадження в якій відкрито за
касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу
Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 24 вересня
2013 року та постанову Чернівецького
окружного адміністративного суду від 7
червня 2012 року, -

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2012 року позивач - ОСОБА_4
звернулась до суду першої інстанції з
позовом, в якому, з урахуванням
уточнених позовних вимог, просила
визнати протиправним та скасувати
наказ Державного Управління охорони
навколишнього природного середовища в
Чернівецькій області (відповідач) від
17.09.2012 року №84 про дисциплінарне
стягнення у вигляді оголошення догани,
визнати протиправним та скасувати
наказ від 17.09.2012 року №31-к про її
звільнення, скасувати запис в трудовій
книжці про звільнення від 17.09.2012 року,
поновити на роботі на посаді
начальника відділу Державного
управлінні охорони навколишнього
природного середовища в Чернівецькій
області, стягнути з відповідача
середньомісячний заробіток за час
вимушеного прогулу та стягнути з
відповідача моральну шкоду в розмірі 244
944,00грн.

Постановою Чернівецького окружного
адміністративного суду від 7 червня 2012
року, залишеною без змін ухвалою
Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 24 вересня
2013 року в задоволенні
адміністративного позову відмовлено.

Суди попередніх інстанцій мотивували
свої рішення тим, що спірний наказ від
17.09.2012 року № 84 «Про дисциплінарне
стягнення», прийнято з дотриманням
вимог статей 148, 149 КЗпП України,
зокрема, з дотриманням строку
притягнення до дисциплінарної
відповідальності, з врахуванням
обставини, за яких вчинено проступок, з
дотриманням права особи на надання
пояснень, а тому підстави для визнання
його протиправним та скасування
відсутні. Крім того, спірний наказ від
17.09.2012 року № 31-к прийнято з дотриманням
вимог статей 40, 42, 43 КЗпП України, а тому
підстави для визнання його
протиправним та скасування відсутні.

У поданій касаційній скарзі позивач
заявив вимоги про скасування рішень
судів першої та апеляційної інстанції,
як таких, що постановлені із порушенням
норм матеріального і процесуального
права, про ухвалення нової постанови
про задоволення адміністративного
позову.

У доводах касаційної скарги, скаржник
зазначає, що відповідачем не дотримано
вимог статті 43 КЗпП України, оскільки
відсутня згода виборного органу
первинної профспілкової організації,
щодо розгляду питання про звільнення
позивача, відсутня назва посади, назва
та місцезнаходження підприємства,
організації запропонованого робочого
місця, а також підпис про присутність
на даному засіданні, ознайомлення із
цим протоколом та відмова від
запропонованої відповідачем посади.

Касаційний розгляд справи проведено у
відкритому судовому засіданні,
відповідно до статті 221 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Судами попередніх інстанцій
встановлено наступні обставини.

В період з 06.03.1989 року по 17.09.2012 року
позивач перебувала у трудових
відносинах з Державним управлінням
охорони навколишнього природнього
середовища, де перебувала на різних
посадах, що підтверджується копією
трудової книжки (а.с. 17-20, т. 1).

Наказом Державного управління охорони
навколишнього природного середовища в
Чернівецькій області від 17.09.2012 року №
84 «Про дисциплінарне стягнення» на
позивача - начальника відділу
державної екологічної експертизи та
регулювання, використання природних
ресурсів за неналежне виконання
посадових обов'язків, неналежний
контроль за веденням діловодства у
відділі, який вона очолює, збереження
документів та організацію роботи з
ними у відповідності до вимог чинного
законодавства, оголошено
догану(а.с.79,т.1).

Наказом Державного управління охорони
навколишнього природного середовища в
Чернівецькій області від 17.09.2012 року №
31-к позивача звільнено з посади
начальника відділу державної
екологічної експертизи та регулювання
використання природних ресурсів у
зв'язку із зміною тимчасової структури
та штатного розпису Державного
управління охорони навколишнього
природного середовища в Чернівецькій
області на 2012 рік, ліквідацією цієї
посади і відмовою від переведення на
іншу посаду, п. 1 ст. 40 КЗпП України (а.с.
95, т. 1).

Перевіривши правильність застосування
судами норм матеріального і
процесуального права, колегія суддів
приходить до висновку, що зазначена
касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню, виходячи з наступних
мотивів.

Відповідно до ч. 2 ст. 220 КАС України суд
касаційної інстанції переглядає
судові рішення судів першої та
апеляційної інстанцій у межах
касаційної скарги, але при цьому може
встановлювати порушення норм
матеріального чи процесуального права,
на які не було посилання в касаційній
скарзі.

Частиною 2 статті 159 КАС України
встановлено, що законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.

Суд касаційної інстанції вважає, що при
розгляді справи судами першої та
апеляційної інстанцій не дотримано
вимог процесуального права від яких
прямо залежало правильне по суті
вирішення справи.

Згідно з ч.ч. 1-2, 4-5 ст. 107 КАС України
суддя після одержання позовної заяви
з'ясовує, чи:

1) подана позовна заява особою, яка має
адміністративну процесуальну
дієздатність;

2) має представник належні повноваження
(якщо позовну заяву подано
представником);

3) відповідає позовна заява вимогам,
встановленим статтею 106 цього Кодексу;

4) належить позовну заяву розглядати в
порядку адміністративного
судочинства;

5) подано адміністративний позов у
строк, установлений законом (якщо
адміністративний позов подано з
пропущенням встановленого законом
строку звернення до суду, то чи
достатньо підстав для визнання причин
пропуску строку звернення до суду
поважними);

6) немає інших підстав для повернення
позовної заяви, залишення її без
розгляду або відмови у відкритті
провадження в адміністративній справі,
встановлених цим Кодексом.

Суддя відкриває провадження в
адміністративній справі на підставі
позовної заяви, якщо відсутні підстави
для повернення позовної заяви,
залишення її без розгляду чи відмови у
відкритті провадження у справі.

Питання про відкриття провадження в
адміністративній справі суддя вирішує
протягом трьох днів з дня надходження
позовної заяви до адміністративного
суду або закінчення строку,
встановленого для усунення недоліків
позовної заяви, у разі залишення
позовної заяви без руху, та не пізніш
наступного дня з дня отримання судом у
порядку, передбаченому частиною
третьою цієї статті, інформації про
місце проживання (перебування)
фізичної особи.

Про залишення позовної заяви без
розгляду, відкриття провадження у
справі чи відмову у відкритті
провадження у справі суддя постановляє
ухвалу.

Як вбачається з Єдиного державного
реєстру судових рішень, зокрема
судового рішення під № 27237590 та
наявного в матеріалах справи звіту про
надсилання (а.с. 67), судом першої
інстанції постановлено ухвалу про
відкриття провадження в даній справі
ще 5 листопада 2012 року.

Однак, суд касаційної інстанції
звертає увагу на те, що матеріали
справи не містять оригіналу ухвали про
залишення позовної заяви без розгляду,
відкриття провадження у справі чи
відмову у відкритті провадження, а тому
суд касаційної інстанції приходить до
висновку, що судом першої інстанції, на
що не звернув увагу суд апеляційної
інстанції, допущено порушення норм
процесуального права, зокрема ст. 107 КАС
України.

Як правильно встановлено судами
попередніх інстанцій, спірні
правовідносини виникли з приводу
проходження публічної служби.

Відповідно до ч. 3 ст. 99 КАС України для
захисту прав, свобод та інтересів особи
цим Кодексом та іншими законами можуть
встановлюватися інші строки для
звернення до адміністративного суду,
які, якщо не встановлено інше,
обчислюються з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів. Для звернення до суду у
справах щодо прийняття громадян на
публічну службу, її проходження,
звільнення з публічної служби
встановлюється місячний строк.

Позивач оскаржує накази Державного
Управління охорони навколишнього
природного середовища в Чернівецькій
області від 17.09.2012 року.

В свою чергу, за захистом своїх прав
позивач звернувся лише 29.10.2012 року,
тобто з пропуском строку встановленого
ч. 3 ст. 99 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 100 КАС України
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд на підставі позовної заяви та
доданих до неї матеріалів не знайде
підстав для визнання причин пропуску
строку звернення до адміністративного
суду поважними, про що постановляється
ухвала.

Як вбачається з Єдиного державного
реєстру судових рішень, зокрема
судового рішення під № 27237590 та
наявного в матеріалах справи звіту про
надсилання (а.с. 67), питання щодо
визнання поважним причин пропуску
позивачем місячного строку звернення
до адміністративного суду
Чернівецький окружний
адміністративний суд вважав за
доцільне розглянути у відкритому
судовому засіданні за участю сторін
15.11.2012 року о 11:30.

Як вбачається із матеріалів
адміністративного позову (а.с. 2-64)
позивач не просила про поновлення
строків звернення до суду, однак суди
попередніх інстанцій не надали цим
обставинам жодної оцінки та не
дослідили питання поважності пропуску
цього строку, не прийняли та не
мотивували з приводу цього своїх
рішень та всупереч вимог ст. 100 КАС
України судом першої інстанції, на що
не звернув увагу суд апеляційної
інстанції, не було постановлено ухвалу
про поновлення чи відмову у поновленні
строків звернення до суду.

Таким чином, суди попередніх інстанцій
не дослідили доказів та не встановили
обставин пов'язаних з пропуском
позивачем строку звернення до
адміністративного суду та чи наявні
підстави для визнання таких поважними
чи не поважними.

З огляду на це, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
прийшла до висновку, що суди попередніх
інстанцій не дослідили дотримання
строків звернення до суду з
адміністративним позовом, допустили
порушення норм процесуального права, а
тому рішення судів ухваленні з
порушенням положень статті 159 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 223 КАС України
передбачено, що суд касаційної
інстанції за наслідками розгляду
касаційної скарги має право скасувати
судові рішення судів першої та
апеляційної інстанцій і направити
справу на новий розгляд або для
продовження розгляду.

Згідно ч. 2 ст. 227 КАС України підставою
для скасування судових рішень судів
першої та (або) апеляційної інстанції і
направлення справи на новий судовий
розгляд є порушення норм
процесуального права, які унеможливили
встановлення фактичних обставин, що
мають значення для правильного
вирішення справи.

Враховуючи, що передбачені
процесуальним законодавством межі
перегляду справи в касаційній
інстанції не дають права встановлювати
та визнавати доведеними обставини, що
не були встановлені попередніми
судовими інстанціями, оскаржувані
судові рішення у справі підлягають
скасуванню з направленням справи на
новий судовий розгляд до суду першої
інстанції відповідно до частини 2
статті 227 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Під час нового розгляду справи суду
необхідно врахувати все вище
викладене, всебічно і повно з'ясувати і
перевірити всі фактичні обставини
справи та прийняти обґрунтоване і
законне судове рішення.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 220, 221, 223, 227, 231, 254
КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити
частково.

Постанову Чернівецького окружного
адміністративного суду від 7 червня 2012
року та ухвалу Вінницького
апеляційного адміністративного суду
від 24 вересня 2013 року та скасувати, а
справу направити до суду першої
інстанції на новий розгляд.

Ухвала набирає законної з моменту
проголошення та оскарженню не
підлягає.

Головуючий
І.Я. Олендер

Судді
В.І. Бутенко

Т.О. Лиска

Повний текст виготовлено 04.11.2014 року.