Справа № 826/14915/14
Суддя: Мацедонська В.Е.
Дата ухвалення: 2014-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Іщук
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

25 листопада 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого - судді
Мацедонської В.Е.,

суддів Грищенко
Т.М., Лічевецького І.О.,

при секретарі
Горяіновій Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Києві справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
постанову Окружного адміністративного
суду м.Києва від 17 жовтня 2014 року у
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до Державної виконавчої служби
України, третя особа: товариство з
обмеженою відповідальністю
«Факторингова компанія «Вектор Плюс»
про визнання протиправними дій та
скасування постанови,-

в с т а н о в и в:

Постановою Окружного
адміністративного суду м.Києва від 17
жовтня 2014 року у задволенні позовних
вимог ОСОБА_2 до Державної виконавчої
служби України, третя особа: товариство
з обмеженою відповідальністю
«Факторингова компанія «Вектор Плюс»
про визнання протиправними дій та
скасування постанови відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,
позивач подала апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати постанову суду
першої інстанції, як таку, що
постановлена з порушенням норм
матеріального права, та прийняти нове
рішення, яким задовольнити позовні
вимоги повністю. Свої вимоги апелянт
обґрунтовує тим, що оскаржувана
постанова про передачу майна на
зберігання іншій особі, а не боржнику
порушує законні права позивача, як
власника рухомого майна з урахуванням
ч.1 ст.319 ЦК України на користування цим
майном. Крім того, оскаржувану
постанову від 14 серпня 2014 року позивачу
направлено не було, а отримано лише 16
вересня 2014 року представником за
довіреністю в приміщенні ДВС України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення представника відповідача,
дослідивши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню, з
наступних підстав:

Судом першої інстанції встановлено, що
10 грудня 2010 року головним державним
виконавцем відділу примусового
виконання рішень Департаменту
Державної виконавчої служби
Міністерства юстиції України Бондарем
В.М. винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження ВП №23224716 з
виконання виконавчого напису №4352 від 01
липня 2010 року, виданого приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу Осипенко, щодо
звернення стягнення на будинок
АДРЕСА_1, земельну ділянку (кадастровий
номер: :01:041:0052) площею: 0,0600 га, що
розташована за адресою: АДРЕСА_1 та
належать на праві власності ОСОБА_2
Зазначені будинок та земельна ділянка
на підставі іпотечного договору
№1252-Ф/ІІІ-І від 18 липня 2008 року,
укладеного між ОСОБА_2 та ЗАТ «Сведбанк
Інвест», правонаступником якого є ПАТ
«Сведбанк», який посвідчений приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_4,
реєстровий №4381, передані у іпотеку ПАТ
«Сведбанк», строк платежу за яким
настав 24 квітня 2009 року. За рахунок
коштів, отриманих від реалізації даної
земельної ділянки та будинку
запропоновано задовольнити вимоги ПАТ
«Сведбанк» у розмірі: 1107089,97 доларів США
та 1659759,42 грн. та 18000,00 грн. за вчинення
цього виконавчого напису.

Право власності позивача на
вищезазначене майно підтверджується
свідоцтвом про право власності на
нерухоме майно від 21 червня 2008 року,
державним актом на право власності на
земельну ділянку від 04 вересня 2007 року.

Актом опису і арешту майна від 05 квітня
2012 року вищезазначені будинок та
земельна ділянка, що належать
боржникові ОСОБА_2, описані, на них
накладено арешт та передано на
відповідальне зберігання представнику
ПП «Нива-В.Ш.» Харлапчуку М.В.

Ухвалою Ірпінського міського суду
Київської області від 13 грудня 2013 року
у справі №367/8827/13-ц, яка залишена без
змін ухвалою Апеляційного суду
Київської області від 08 травня 2014 року,
замінено ПАТ «Сведбанк»
правонаступником - ТОВ «Факторингова
компанія «Вектор плюс» у виконавчому
провадженні з виконання виконавчого
напису №4352 від 01 липня 2010 року,
вчиненого приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу, шляхом звернення стягнення на
будинок АДРЕСА_1 та земельну ділянку
(кадастровий номер: :01:041:0052) площею
0,0600 га, що розташована за адресою:
АДРЕСА_1.

Головним державним виконавцем відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
Пінським Ю.В. винесено постанову про
заміну сторони виконавчого
провадження від 28 січня 2014 року ВП
№23224716, відповідно до якої замінено
назву сторони у виконавчому
провадженні, а саме: стягувача ПАТ
«Сведбанк» на ТОВ «Факторингова
компанія «Вектор плюс».

15 травня 2014 року ТОВ «Факторингова
компанія «Вектор Плюс» до відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
подано клопотання, відповідно до якого
заявник просив винести постанову про
передачу заставного майна, яке
перебувало на відповідальному
зберіганні у представника ПП
«Нива-В.Ш.» - Харлапчука М.В., на
зберігання ОСОБА_7 (представнику
стягувача за довіреністю).

Постановою старшого державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України Канцедалом О.О. від 14
серпня 2014 року ВП №23224716 про передачу
майна на зберігання, описане нерухоме
майно боржника, а саме: будинок АДРЕСА_1
житловою площею 424,7 кв.м, загальною
площею 1398,3 кв.м, що належить боржнику,
та земельну ділянку площею 0,0600 га
кадастровий №:01:041:052, на якій
розташований зазначений будинок, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що
належать на праві власності боржнику -
ОСОБА_2, що перебувало на
відповідальному зберіганні у
представника ПП «Нива-В.Ш.» - Харлапчука
М.В., передано на відповідальне
зберігання іншому зберігачеві, а саме:
представнику стягувача за довіреністю
ОСОБА_7, а також попереджено останнього
про кримінальну та матеріальну
відповідальність за розтрату,
відчуження, приховування чи підміну
описаного та арештованого майна.

Суд першої інстанції, відмовляючи у
задоволенні позовних вимог, дійшов
висновку про відсутність порушень
Закону України «Про виконавче
провадження» з боку державного
виконавця.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції з
огляду на наступне:

Згідно ст.11 Закону України «Про
виконавче провадження» державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених цим Законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.
Державний виконавець здійснює заходи,
необхідні для своєчасного і в повному
обсязі виконання рішення, зазначеного
в документі на примусове виконання
рішення, у спосіб та в порядку,
встановленому виконавчим документом і
цим Законом. Державний виконавець у
процесі здійснення виконавчого
провадження має право, зокрема,
накладати арешт на майно боржника,
опечатувати, вилучати, передавати таке
майно на зберігання та реалізовувати
його в установленому законодавством
порядку.

Статтею 17 вищезазначеного Закону
передбачено, що примусове виконання
рішень здійснюється державною
виконавчою службою на підставі
виконавчих документів, визначених цим
Законом, відповідно до якого
підлягають виконанню державною
виконавчою службою, серед іншого,
виконавчі написи нотаріусів.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про
виконавче провадження» державний
виконавець відкриває виконавче
провадження на підставі виконавчого
документа, зазначеного в статті 17 цього
Закону, серед іншого, за заявою
стягувача або його представника про
примусове виконання рішення.

Відповідно до ст.25 Закону України «Про
виконавче провадження» державний
виконавець зобов'язаний прийняти до
виконання виконавчий документ і
відкрити виконавче провадження, якщо
не закінчився строк пред'явлення
такого документа до виконання, він
відповідає вимогам, передбаченим цим
Законом, і пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби. Державний
виконавець протягом трьох робочих днів
з дня надходження до нього виконавчого
документа виносить постанову про
відкриття виконавчого провадження, у
якій вказує про необхідність боржнику
самостійно виконати рішення у строк до
семи днів з моменту винесення
постанови та зазначає, що у разі
ненадання боржником документального
підтвердження виконання рішення буде
розпочате примусове виконання цього
рішення із стягненням з боржника
виконавчого збору і витрат, пов'язаних
з організацією та проведенням
виконавчих дій, передбачених цим
Законом. За заявою стягувача державний
виконавець одночасно з винесенням
постанови про відкриття виконавчого
провадження може накласти арешт на
майно та кошти боржника, про що
виноситься відповідна постанова.
Копії постанови про відкриття
виконавчого провадження надсилаються
не пізніше наступного робочого дня
стягувачу та боржникові.

Як вбачається з матеріалів справи,
постановою головного державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України про відкриття
виконавчого провадження ВП №23224716 від 10
грудня 2010 року відкрито виконавче
провадження з виконання виконавчого
напису №4352 від 01 липня 2010 року,
виданого приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу Осипенко, щодо звернення
стягнення на будинок АДРЕСА_1, земельну
ділянку (кадастровий номер:
:01:041:0052) площею: 0,0600 га, що
розташована за адресою: АДРЕСА_1 та
належать на праві власності ОСОБА_2
Зазначені будинок та земельна ділянка
на підставі іпотечного договору
№1252-Ф/ІІІ-І від 18 липня 2008 року,
укладеного між ОСОБА_2 та ЗАТ «Сведбанк
Інвест», правонаступником якого є ПАТ
«Сведбанк», який посвідчений приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_4,
реєстровий №4381, передана у іпотеку ПАТ
«Сведбанк», строк платежу за яким
настав 24 квітня 2009 року. За рахунок
коштів, отриманих від реалізації даної
земельної ділянки та будинку,
запропоновано задовольнити вимоги ПАТ
«Сведбанк» у розмірі: 1107089,97 доларів США
та 1659759,42 грн. та 18000,00 грн. за вчинення
виконавчого напису. Згідно постанови
про відкриття виконавчого провадження
запропоновано ОСОБА_2 добровільно
виконати виконавчий документ у 7-денний
термін з моменту отримання постанови
про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до ст.32 Закону України «Про
виконавче провадження» заходами
примусового виконання рішень є:
звернення стягнення на кошти та інше
майно (майнові права) боржника, у тому
числі якщо вони перебувають в інших
осіб або належать боржникові від інших
осіб; звернення стягнення на заробітну
плату (заробіток), доходи, пенсію,
стипендію боржника; вилучення в
боржника і передача стягувачу певних
предметів, зазначених у рішенні; інші
заходи, передбачені рішенням.

Згідно ст.52 Закону України «Про
виконавче провадження» звернення
стягнення на майно боржника полягає в
його арешті, вилученні та примусовій
реалізації. Стягнення на майно
боржника звертається в розмірі і
обсязі, необхідних для виконання за
виконавчим документом, з урахуванням
стягнення виконавчого збору, витрат,
пов'язаних з організацією та
проведенням виконавчих дій, штрафів,
накладених на боржника під час
виконавчого провадження.

Відповідно до ст.57 вищевказаного
Закону арешт майна боржника
застосовується для забезпечення
реального виконання рішення. Арешт на
майно боржника може накладатися
державним виконавцем шляхом, серед
іншого, винесення постанови про арешт
майна боржника та оголошення заборони
на його відчуження; проведення опису
майна боржника і накладення на нього
арешту.

В силу ч.ч.1, 2 ст.59 Закону України «Про
виконавче провадження» майно, на яке
накладено арешт, за винятком майна,
зазначеного в частині восьмій статті 57
цього Закону, передається на
зберігання боржникові або іншим
особам, призначеним державним
виконавцем, під розписку в акті опису.
Копія акта опису майна видається
боржнику, стягувачу, а в разі якщо
обов'язок зберігання майна покладено
на іншу особу, - також зберігачу.
Зберігач може користуватися майном,
переданим йому на зберігання, якщо
особливості такого майна не призведуть
до його знищення або зменшення
цінності внаслідок користування.

Як вбачається з матеріалів справи,
згідно акту опису і арешту майна від 05
квітня 2012 року описано та накладено
арешт на наступне майно: земельна
ділянка площею 0,0600 га, кадастровий
номер :01:041:0052, на якій
розташований чотирьохповерховий
будинок житловою площею 424,7 кв.м,
загальною площею 1398,3 кв.м, що
розташований за адресою: АДРЕСА_1,
заборонено відчуження та вчинення
будь-яких дій, спрямованих на знищення,
відчуження арештованого майна,
передано на відповідальне зберігання
представнику ПП «Нива-В.Ш.» Харлапчуку
М.В.

Відповідно до п.4.2.6 Інструкції з
організації примусового виконання
рішень, затвердженої наказом
Міністерства юстиції України №512/5 від
02 квітня 2012 року, у разі необхідності
після передачі майна на зберігання за
постановою державного виконавця таке
майно може бути передано на зберігання
іншому зберігачу. У постанові
зазначаються причина передачі майна
іншому зберігачу, прізвище, ім'я та по
батькові зберігача, який здійснював
зберігання майна, та прізвище, ім'я та
по батькові нового зберігача.
Постанова підписується державним
виконавцем. У постанові робиться
попередження новому зберігачеві майна
про кримінальну та іншу
відповідальність, встановлену
законодавством, за його розтрату,
відчуження, приховування, підміну,
пошкодження, знищення або інші
незаконні дії з майном, на яке
накладено арешт. Копія постанови
вручається новому зберігачу, до якої
додається копія акта опису та арешту
майна.

На підставі клопотання ТОВ
«Факторингова компанія «Вектор Плюс»
від 15 травня 2014 року, старшим державним
виконавцем відділу примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України Канцедалом О.О. винесено
постанову від 14 серпня 2014 року ВП №23224716
про передачу майна на зберігання,
відповідно до якої описане нерухоме
майно боржника, а саме будинок АДРЕСА_1
житловою площею 424,7 кв.м, загальною
площею 1398,3 кв.м, що належить боржнику,
та земельну ділянку площею 0,0600 га
кадастровий №:01:041:052, на якій
розташований зазначений будинок, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що
належить на праві власності боржнику -
ОСОБА_2, що перебувало на
відповідальному зберіганні у
представника ПП «Нива-В.Ш.» - Харлапчука
М.В., передано на відповідальне
зберігання іншому зберігачеві, а саме:
представнику стягувача за довіреністю
ОСОБА_7, а також попереджено ОСОБА_7 про
кримінальну та матеріальну
відповідальність за розтрату,
відчуження, приховування чи підміну
описаного та арештованого майна.

Як вбачається з матеріалів справи, на
підставі звернень позивача щодо
неналежного зберігання майна,
постановою Голови Державної
виконавчої служби України від 18
вересня 2014 року утворено виконавчу
групу при відділі примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України для проведення
виконавчих дій щодо примусового
виконання виконавчого провадження ВП
№23224716, листом від 01 жовтня 2014 року
№3-12778/2, 3-13530/2 повідомлено позивача щодо
результатів розгляду її звернень щодо
неналежного зберігання арештованого
майна, що свідчить про вжиття заходів
та вчинення дій для належного
виконання виконавчого документу у
виконавчому провадженні ВП №23224716 та
контролю за цілісністю та належним
зберіганням майна боржника, на яке
накладено арешт. Крім того, з акту
державного виконавця від 02 жовтня 2014
року вбачається, що під час перевірки
зберігання майна боржника, що
перебуває на відповідальному
зберіганні у представника стягувача за
довіреністю ОСОБА_7, встановлена
відсутність пошкодження майна, його
неналежного зберігання чи зменшення
вартості майна внаслідок незаконних
дій зберігача.

За таких обставин, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що відповідачем дотримано
вимоги Закону України «Про виконавче
провадження» та Інструкції з
організації примусового виконання
рішень, затвердженої наказом
Міністерства юстиції України №512/5 від
02 квітня 2012 року, при винесенні
постанови про передачу майна на
зберігання від 14 серпня 2014 року ВП
№23224716, натомість, позивачем не надано
доказів щодо порушення відповідачем
Закону України «Про виконавче
провадження» під час прийняття
зазначеної постанови, а також доказів
щодо звернення боржника до державного
виконавця з клопотанням про передачу
майна йому на зберігання та відмови
державного виконавця у задоволенні
такого клопотання, тому оскаржувана
постанова про передачу майна на
зберігання від 14 серпня 2014 року ВП
№23224716 є правомірною, прийнятою на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені чинним
законодавстом, а тому не підлягає
скасуванню.

На підставі вищенаведеного, приймаючи
до уваги, що судом першої інстанції
правильно встановлено обставини
справи, судове рішення ухвалено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, висновки суду
першої інстанції доводами апелянта не
спростовані, колегія суддів приходить
до висновку про відсутність підстав
для зміни або скасування постанови
суду.

Керуючись ст.ст.195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254
КАС України, суд,-

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без
задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду м.Києва від 17 жовтня 2014 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня її
складення в повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Повний текст ухвали виготовлено 01
грудня 2014 року.

Головуючий суддя
В.Е.Мацедонська

Судді
Т.М.Грищенко

І.О.Лічевецький

.

Головуючий суддя
Мацедонська В.Е.

Судді:
Лічевецький І.О.

ОСОБА_11