Справа № 823/3562/13-а
Суддя: Стрелець Т.Г.
Дата ухвалення: 2014-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2014 року м.
Київ К/800/26102/14

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого судді: суддів: Стрелець
Т.Г., Голяшкіна О.В., Зайця В.С.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу фізичної
особи-підприємця ОСОБА_4

на постанову Київського апеляційного
адміністративного суду від 26 березня
2014року

у справі №823/3562/13-а

за позовом фізичної
особи-підприємця ОСОБА_4

до Черкаської міської виконавчої
дирекції Черкаського обласного
відділення

Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності,

за участю третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору

ОСОБА_5,

про скасування рішення,
зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИЛА:

В листопаді 2013 року фізична
особа-підприємець ОСОБА_4 (далі по
тексту ФОП ОСОБА_4.) звернулась до суду з
позовом до Черкаської міської
виконавчої дирекції Черкаського
обласного відділення Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності (далі по тексту
Фонд соціального страхування), яким
просила скасувати рішення Фонду
соціального страхування від 11.10.2013 № 42
про часткову відмову у фінансуванні;
зобов'язати відповідача вчинити дії з
проведення фінансування ФОП ОСОБА_4
матеріальної допомоги по вагітності та
пологах в порядку, передбаченому
Законом України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку із
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням» та
у розмірах, вказаних в заяві-розрахунку
ФОП ОСОБА_4 від 10.09.2013 № 6432; зобов'язати
Фонд соціального страхування
здійснити фінансування недоплаченої
матеріальної допомоги по вагітності та
пологах в розмірі 31435,74 грн. за
заявою-розрахунком ФОП ОСОБА_4 від
10.09.2013 № 6432, шляхом перерахування
коштів відповідача на окремий поточний
рахунок позивача.

Постановою Черкаського окружного
адміністративного суду від 17 грудня
2013року у справі №823/3562/13-а позов
задоволено.

Постановою Київського апеляційного
адміністративного суду від 26 березня
2014року у справі №823/3562/13-а постанову
Черкаського окружного
адміністративного суду від 17 грудня 2013
року скасовано, прийнято нову
постанову про відмову в задоволенні
позову.

При скасуванні рішення окружного
адміністративного суду та ухваленні
нового, суд апеляційної інстанції
виходив з недоведеності позивачем
своїх вимог, оскільки остання
призначаючи допомогу по безробіттю
ОСОБА_5 не правильно її розрахувала,
поклавши в основу розмір середньої
заробітної плати 286 грн. за один робочий
день, що суперечить розміру заробітної
плати, визначеному в трудовому
договорі від 26.06.2013 року, укладеному між
позивачем та ОСОБА_5 Отже, рішення Фонду
соціального страхування від 11.10.2013 року
№42 про часткову відмову у фінансуванні
є правомірним.

Не погоджуючись з рішенням суду
апеляційної інстанції, ФОП ОСОБА_4
звернулась до Вищого
адміністративного суду України з
касаційною скаргою, в якій, посилаючись
на порушення судом норм статті 53 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку із тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими похованням», пункту 7
Порядку обчислення середньої
заробітної плати (доходу) для
розрахунку виплат за
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 26.09.2001 №1266, (далі
по тексту Порядок), статті 33 Закону
України «Про оплату праці», просить
вищезазначене рішення апеляційного
адміністративного суду скасувати,
постанову Черкаського окружного
адміністративного суду від 17 грудня
2013року залишити в силі.

Фонд соціального страхування подав до
Вищого адміністративного суду України
заперечення на касаційну скаргу, в
якому наголошував на відповідності
судового рішення обставинам справи та
вимогам законодавства України, просив
залишити касаційну скаргу без
задоволення, постанову Київського
апеляційного адміністративного суду
від 26 березня 2014року - без змін.

Справу розглянуто в попередньому
судовому засіданні з врахуванням
повноважень суду, встановлених
частиною 3 статті 220-1 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши і обговоривши доводи
касаційної скарги та заперечень на неї,
перевіривши правильність застосування
судами норм матеріального та
процесуального права і наданої ними
правової оцінки обставин у справі,
дослідивши матеріали справи, колегія
суддів дійшла висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Згідно частини 2 статті 220 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції
переглядає судові рішення судів першої
та апеляційної інстанцій в межах
касаційної скарги.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що 26.07.2013 року Черкаським
міським центром зайнятості до ФОП
ОСОБА_4 направлено на працевлаштування
на посаду майстра стиліста-візажиста
ОСОБА_5

Між позивачем та ОСОБА_5 укладено
трудовий договір від 26.07.2013року,
зареєстрований в Черкаському міському
центрі зайнятості за №2 від 26.07.2013
року.

В договорі вказано, що позивач
зобов'язується оплачувати працю
працівника (ОСОБА_5.), система оплати
праці відрядна - 6,88 грн./год.

Відповідно до наказу №26-7 к від 26.07.2013
року ОСОБА_5 прийнята на роботу майстра
стиліста-візажиста з 26.07.2013,
встановлено заробітну плату: основну -
погодинну у розмірі 6,88 грн. та
додаткову - у формі відсоткових
нарахувань залежно від обсягу доходів,
отриманих від наданих нею послуг.

ОСОБА_5 перебуває у відпустці у зв'язку
із вагітністю та пологами з 03.09.2013 року
по 06.01.2014 року.

10.09.2013 ФОП ОСОБА_4 подано до відповідача
заяву-розрахунок, згідно якої останній
зобов'язаний здійснити фінансування
допомоги по вагітності та пологах
працівника за рахунок фонду у розмірі
36133 грн. 02 коп.

Фондом соціального страхування з 27.09.2013
року по 30.09.2013 проведено позапланову
перевірку позивача на предмет
дотримання норм чинного законодавства
при нарахуванні матеріального
забезпечення застрахованим особам, що
заявлено до фінансування за рахунок
коштів Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності.

В ході проведення перевірки виявлені
порушення та складений акт № 713 від
30.09.2013 року, згідно якого при
нарахуванні допомоги по листку
непрацездатності безпідставно
завищено розмір заробітної плати, що
призвело до неправильного обрахування
середньоденної заробітної плати, чим
порушено ч. 1 ст. 38, ст. 53 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку із
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням», п. 7
Порядку.

Фондом соціального страхування
прийнято рішення від 11.10.2013 року №42 про
часткову відмову у фінансуванні, яким
позивачу зменшено суму фінансування
допомоги по вагітності та пологах
згідно заяви-розрахунку від 10.09.2013 року
на 31435,74 грн.

Переглядаючи судові рішення судів
першої та апеляційної інстанцій, з
урахуванням доводів касаційної скарги
та заперечень на неї, колегія суддів
Вищого адміністративного суду України
виходить з наступного.

Відповідно до пункту 1 частини першої
статті 35 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням", допомога по тимчасовій
непрацездатності надається
застрахованій особі у формі
матеріального забезпечення, яке
повністю або частково компенсує втрату
заробітної плати (доходу), у разі
настання в неї тимчасової
непрацездатності внаслідок
захворювання або травми, не пов'язаної
з нещасним випадком на виробництві.

Згідно зі статтею 53 названого Закону,
при обчисленні середньої заробітної
плати (доходу) для забезпечення
допомогою по тимчасовій
непрацездатності, по вагітності та
пологах враховуються всі види
заробітної плати (доходу) в межах
граничної суми місячної заробітної
плати (доходу) за відпрацьований час, на
яку нараховуються страхові внески на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням,
відповідно до статті 21 цього Закону.

Порядок обчислення середньої
заробітної плати для надання допомоги
по тимчасовій непрацездатності, по
вагітності та пологах визначається
Кабінетом Міністрів України.

На виконання зазначеної вимоги Закону,
Кабінетом Міністрів України 26 вересня
2001 року прийнята постанова № 1266 "Про
обчислення середньої заробітної плати
(доходу, грошового забезпечення) для
розрахунку виплат за
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням".

Судами вірно встановлено, що спір, який
виник між сторонами, стосується
правильності обчислення середньої
заробітної плати для розрахунку
страхових виплат. У цій справі, позивач
за серпень 2013 року нарахував ОСОБА_5
заробітні плату виходячи з основного
розміру, визначеного трудовою угодою,
та включив додаткову заробітну плату у
формі відсоткових нарахувань, які,
згідно з розрахунком затвердженим
позивачем, складають 40%, 60% від наданих
послуг.

Судова колегія Вищого
адміністративного суду України вважає,
що правові підстави для включення ФОП
ОСОБА_4 додаткової заробітної плати до
заробітної плати при обчисленні
допомоги по вагітності та пологах
відсутні виходячи з наступного.

У відповідності до статті 5 Закону
України «Про оплату праці»,
організація оплати праці здійснюється
на підставі: законодавчих та інших
нормативних актів; генеральної угоди
на державному рівні; галузевих,
регіональних угод; колективних
договорів; трудових договорів.

Згідно з частиною 1 статті 21 Кодексу
законів про працю України, трудовий
договір є угода між працівником і
власником підприємства, установи,
організації або уповноваженим ним
органом чи фізичною особою, за якою
працівник зобов'язується виконувати
роботу, визначену цією угодою, з
підляганням внутрішньому трудовому
розпорядкові, а власник підприємства,
установи, організації або
уповноважений ним орган чи фізична
особа зобов'язується виплачувати
працівникові заробітну плату і
забезпечувати умови праці, необхідні
для виконання роботи, передбачені
законодавством про працю, колективним
договором і угодою сторін.

Відповідно до ст. 24-1 Кодексу законів
про працю України у разі укладення
трудового договору між фізичною особою
та найманим працівником, фізична особа
повинна у тижневий строк з моменту
фактичного допущення працівника до
роботи зареєструвати укладений у
письмовій формі трудовий договір у
державній службі зайнятості за місцем
свого проживання, у порядку,
визначеному Міністерством праці та
соціальної політики України.

Як вже зазначалось вище, в трудовому
договорі від 26.07.2013 року встановлено, що
ФОП ОСОБА_4 зобов'язалась оплачувати
працю ОСОБА_5 за відрядною системою
оплати праці в розмірі 6,88 грн./год.

Будь-яке інше узгодження розміру
заробітної плати, в тому числі
додаткові відсоткові нарахування, в
договорі відсутнє.

Договір був зареєстрований в
Черкаському міському центрі
зайнятості за №2 від 26.07.2013 року.

Письмові повідомлення про зміни в
умовах трудового договору до
Черкаського міського центру
зайнятості не надходили.

На підставі наведеного вище, колегія
суддів Вищого адміністративного суду
України погоджує правову позицію суду
другої інстанції та наголошує, що
рішення Фонду соціального страхування
від 11.10.2013 року №42 про часткову відмову
у фінансуванні є правомірним.

Відповідно статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Враховуючи викладене, судова колегія
Вищого адміністративного суду України
вважає, що доводи касаційної скарги не
спростовують висновків, викладених в
оскаржуваному судовому рішенні, воно
ґрунтується на вимогах норм
матеріального та процесуального
законодавства, підстав для його
скасування не вбачається.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу фізичної
особи-підприємця ОСОБА_4 - відхилити.

Постанову Київського апеляційного
адміністративного суду від 26 березня
2014року - залишити без змін.

Ухвала може бути переглянута Верховним
Судом України з підстав, у строки та у
порядку, передбачені статтями 237, 238, 239-1
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Судді: