Справа № 670/803/14-а
Суддя: Залімський І. Г.
Дата ухвалення: 2014-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 670/803/14-а
Головуючий у 1-й інстанції: Волкова О.М.
Суддя-доповідач: Залімський І. Г.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

Головуючий суддя: Залімський І. Г.

судді: Сушко О.О. Смілянець Е. С.

розглянувши у порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України у
Віньковецькому районі Хмельницької
області на постанову Віньковецького
районного суду Хмельницької області
від 13 жовтня 2014 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України у
Віньковецькому районі Хмельницької
області про зобов'язання вчинити певні
дії щодо перерахунку пенсії,

В С Т А Н О В И В :

В жовтні 2014 року позивач звернувся до
суду з адміністративним позовом до
управління Пенсійного фонду України у
Віньковецькому районі Хмельницької
області про перерахунок пенсії.

Постановою Віньковецького районного
суду Хмельницької області від 13.10.2014
року позов задоволено частково.

Не погодившись із прийнятим рішенням,
управління Пенсійного фонду України у
Віньковецькому районі подало
апеляційну скаргу, в якій просить його
скасувати та постановити нову ухвалу
про відмову в задоволені позову. В
апеляційній скарзі апелянт
посилається на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, неповне
з'ясування всіх обставин справи, що
призвело до неправильного її
вирішення.

Згідно зі ст.ст.183-2, 197 КАС України суд
апеляційної інстанції розглядає
справу в порядку письмового
провадження.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши рішення
суду першої інстанції та доводи
апеляційної скарги, проаналізувавши на
підставі встановлених фактичних
обставин справи правильність
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
з 16.09.2008 року ОСОБА_2 перебуває на
обліку в управлінні Пенсійного фонду
України у Віньковецькому районі та
отримує пенсію як державний службовець
відповідно до Закону України "Про
державну службу".

03.09.2014 року позивач звернувся з заявою
до відповідача про проведення
перерахунку йому пенсії.

Проте, 09.09.2014 року отримав відповідь від
відповідача із відмовою у проведенні
перерахунку пенсії через те, що
матеріальна допомога та індексація не
є надбавкою чи премією, включити їх у
розрахунок заробітку для обчислення
пенсії не має підстав.

01.10.2014 року позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом до
управління Пенсійного фонду України у
Віньковецькому районі про зобов'язання
УПФУ в у Віньковецькому районі
провести перерахунок пенсії з 01.04.2014
року із врахуванням «інших виплат».

Постановою Віньковецького районного
суду Хмельницької області від 13.10.2014
року позов задоволено частково:
визнано протиправними дії управління
Пенсійного фонду України у у
Віньковецькому районі Хмельницької
області щодо відмови в проведенні
перерахунку пенсії ОСОБА_2, та
зобов'язано управління Пенсійного
фонду України у у Віньковецькому
районі Хмельницької області здійснити
перерахунок пенсії ОСОБА_2 з 01.04.2014 року
в розмірі 83% із заробітної плати
(доходу), зазначеної у довідках № 1225 та
№ 1226 від 03.09.2014 року згідно Закону
України «Про державну службу», і
виплатити різницю перерахованої
пенсії починаючи з 01.04.2014 року.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції
виходячи з наступного.

Із довідок № 1225 та № 1226 від 03.09.2014 року,
виданих Управлінням праці та
соціального захисту населення
Віньковецької районної державної
адміністрації вбачається, що позивачка
в період з 01.09.2006 року по 31.12.2007 року
отримала 1297,00 грн. матеріальної
допомоги, індексацію заробітної плати
на суму 77,61 грн., в період з 01.01.2008 року по
31.08.2008 року - 1472,00 грн. матеріальної
допомоги та індексацію зарплати в сумі
161,33 грн.

Разом сума отриманих позивачкою коштів
з 01.09.2006 року по 31.12.2007 року становить
4441,90 грн., з 01.01.2008 року по 31.08.2008 року -
3886,99 грн., які виплачувалися згідно
Закону України "Про державну службу", та
на які нараховувались страхові внески
та перерахування до Пенсійного фонду
відповідно до Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування".

Таким чином, судом встановлено, що
позивачка на момент звільнення у
зв'язку із виходом на пенсію отримувала
матеріальну допомогу, а також суми
індексації заробітної плати.

На момент виходу позивача на пенсію
16.09.2008 року відповідно до ст. 37 Закону
України "Про державну службу" в
редакції до 08.07.2011 року передбачено, що
пенсія державним службовцям
призначається в розмірі 80 % від сум їх
заробітної плати, на які нараховуються
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування, а
особам, які на час звернення за
призначенням пенсії не є державними
службовцями - у розмірі 80 відсотків
заробітної плати працюючого
державного службовця відповідної
посади та рангу за останнім місцем
роботи на державній службі. За кожний
повний рік роботи понад 10 років на
державній службі, розмір пенсії
збільшувався на один відсоток
заробітку, але не більше як 90 відсотків
заробітку.

Відповідно до ч.7 ст. 21 Закону України
"Про службу в органах місцевого
самоврядування" пенсійне забезпечення
посадових осіб місцевого
самоврядування, які мають стаж служби в
органах місцевого самоврядування
та/або державної служби не менше 10
років, здійснюється у порядку,
визначеному законодавством України
про державну службу.

Згідно з ст. 37 Закону України "Про
державну службу" від 16 грудня 1993 року
пенсія державним службовцям
призначається в розмірі 80 відсотків
від сум їх заробітної плати, на які
нараховується збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування.

Частиною 2 ст. 33 цього Закону
встановлено, що заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплати за
ранги, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок.

Види надбавок, які враховуються при
призначенні пенсій відповідно до
Закону, встановлені постановою
Кабінету Міністрів України №268 від 09
березня 2006 року "Про упорядкування
структури та умов оплати праці
працівникам апарату органів
виконавчої влади, органів прокуратури,
судів та інших органів". До них
відносяться надбавки: за високі
досягнення у праці, за знання та
використання в роботі іноземної мови,
за почесне звання "заслужений", доплата
за науковий ступень.

Відповідно до ч.1 ст. 1 Закону України
"Про оплату праці" заробітна плата - це
винагорода, обчислена, як правило, у
грошовому виразі, яку за трудовим
договором власник або уповноважений
ним орган виплачує працівникові за
виконану роботу.

Статтею 2 цього Закону та Інструкцією
зі статистики заробітної плати,
затвердженої наказом Державного
комітету статистики України від 13
січня 2004 року № 5, визначено структуру
заробітної плати, до якої входить:
основна та додаткова заробітна плата, а
також заохочувальні та компенсаційні
виплати, до яких належать виплати, у
тому числі компенсаційні та інші
грошові і матеріальні виплати, суми
виплат, пов'язані з індексацією
заробітної плати, матеріальна
допомога, яка надається всім або
більшості працівників, та виплати
соціального характеру.

Крім того, врегульовано види оплати
праці, що враховуються при обчисленні
пенсі, і статтею 66 Закону України від 5
листопада 1991 року "Про пенсійне
забезпечення".

Відповідно до частини першої цієї
статті, до заробітку для обчислення
пенсії включаються всі види оплати
праці (виплат, доходу), на які
відповідно до Закону України "Про збір
на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" нараховується
збір на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування, в межах
максимальної величини фактичних
витрат на оплату праці найманих
працівників, оподатковуваного доходу
(прибутку), сукупного оподатковуваного
доходу (граничної суми заробітної
плати (доходу), з яких справляються
страхові внески (збори) до соціальних
фондів, що діяли на день одержання
зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Відповідно до ст. 41 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" від 9 липня 2003 року
визначаються виплати (доходи), що
враховуються в заробітну плату (дохід)
застрахованої особи для обчислення
пенсії. Так, зокрема до такого доходу
(заробітної плати) враховуються: суми
виплат, отримуваних застрахованою
особою після набрання чинності цим
Законом, з яких згідно з цим Законом
були фактично нараховані (обчислені) та
сплачені страхові внески; суми виплат,
отримуваних застрахованою особою до
набрання чинності цим Законом, у межах
сум, на які відповідно до
законодавства, що діяло раніше,
нараховувалися внески на державне
соціальне страхування або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що матеріальна допомога на
оздоровлення, матеріальна допомога на
вирішення соціально-побутових питань
та індексація заробітної плати у
відповідності до наведених вище
нормативно-правових актів є складовою
заробітної плати. На їх суми
нараховуються страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, що відображено у
вищенаведеній довідці форми 5-1, наявній
в матеріалах справи.

Отже колегія суддів вважає доведеним
висновок суду першої інстанції, щодо
зобов'язання відповідача здійснити
перерахунок пенсії ОСОБА_2 з 01.04.2014 року
в розмірі 83% із заробітної плати
(доходу), зазначеної у довідках № 1225 та
№ 1226 від 03.09.2014 року згідно Закону
України «Про державну службу».

Колегія суддів вважає висновки суду
першої інстанції обґрунтованими,
постанова місцевого суду ухвалена з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, зміні або
скасуванню не підлягає, а апеляційні
скарги необхідно залишити без
задоволення.

Відповідно до ст.200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову -без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті рішення суду з одних лише
формальних підстав.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 183-2, 195, 196, 198, 200, 205,
206, 254 КАС України , суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України у
Віньковецькому районі Хмельницької
області, -залишити без задоволення, а
постанову Віньковецького районного
суду Хмельницької області від 13 жовтня
2014 року, -без змін.

Відповідно до ч. 10 ст. 183-2 КАС України у
разі оскарження в апеляційному порядку
постанови, прийнятої у скороченому
провадженні, судове рішення
апеляційної інстанції є остаточним та
оскарженню не підлягає.

Головуючий
Залімський І. Г.

Судді
Сушко О.О.

Смілянець Е. С.