Справа № К/9991/35815/11-С
Суддя: Штульман І.В.
Дата ухвалення: 2014-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2014 року м. Київ
К/9991/35815/11

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

головуючого:Штульман І.В. (доповідач),
суддів:Заїки М.М., Стародуба О.П., -

провівши в порядку касаційного
провадження попередній розгляд справи
за позовом ОСОБА_4 до Головного
управління Пенсійного фонду України в
місті Києві про стягнення
заборгованості з виплати пенсії по
інвалідності, за касаційною скаргою
ОСОБА_4 на постанову
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 11 листопада
2010 року, -

встановив:

У грудні 2009 року ОСОБА_4 звернувся в суд
з позовом, у якому просив визнати
бездіяльність Головного управління
Пенсійного фонду України в місті Києві
протиправною і стягнути з відповідача
на його користь недоплачену суму
пенсії в розмірі 27245,64 гривень, виплата
якої передбачена статтею 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
із збільшенням її згідно постанови
Кабінету Міністрів України «Про
збільшення розмірів пенсії деяким
категоріям громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
від 27 грудня 2005 року № 1293 (далі -
Постанова № 1293) за період з 1 січня 2009
року по 31 грудня 2009 року.

Постановою Верхньодніпровського
районного суду Дніпропетровської
області від 25 січня 2010 року позов
задоволено частково. Визнано
протиправними дії Головного
управління Пенсійного фонду України в
місті Києві щодо нарахування та
виплати ОСОБА_4 державної пенсії по
інвалідності як особі, яка віднесена до
1 категорії, у розмірах менших, ніж
передбачено статтею 54 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» за період з
1 січня 2009 року по 31 грудня 2009 року.
Зобов'язано відповідача здійснити
перерахунок та виплатити ОСОБА_4
заборгованість пенсії по інвалідності
у розмірі, передбаченому статтею 54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» за період з 1 січня 2009 року
по 31 грудня 2009 року. У задоволенні решти
позовних вимог відмовлено.

Постановою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 11 листопада 2010 року постанову
Верхньодніпровського районного суду
Дніпропетровської області від 25 січня
2010 року скасовано в частині
задоволення адміністративного позову
та відмовлено ОСОБА_4 у задоволенні
вимог про визнання протиправними дій
Головного управління Пенсійного фонду
України в місті Києві щодо нарахування
і виплати державної пенсії по
інвалідності як особі, яка віднесена до
1 категорії, у розмірах менших, ніж
передбачено статтею 54 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» за період з
1 січня 2009 року по 31 грудня 2009 року та
зобов'язання відповідача здійснити
перерахунок і виплатити ОСОБА_4
заборгованість пенсії по інвалідності
у розмірі, передбаченому статтею 54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» за цей період. В іншій
частині постанову
Верхньодніпровського районного суду
Дніпропетровської області від 25 січня
2010 року залишено без змін.

Не погоджуючись із рішенням суду
апеляційної інстанції, ОСОБА_4
звернувся з касаційною скаргою,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального і процесуального права,
просить скасувати постанову
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 11 листопада
2010 року та залишити в силі
постанову Верхньодніпровського
районного суду Дніпропетровської
області від 25 січня 2010 року.

Касаційна скарга задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
(далі - КАС) України суд касаційної
інстанції перевіряє правильність
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі і не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

За змістом частини 2 статті 220 КАС
України суд касаційної інстанції
переглядає судові рішення в межах
касаційної скарги.

Судом апеляційної інстанції
встановлено, і це відповідає
матеріалам справи, що позивач ОСОБА_4
має статус особи, яка постраждала
внаслідок Чорнобильської катастрофи, 1
категорії, є інвалідом IIІ групи
внаслідок захворювання, яке пов'язане з
роботами по ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС.

Позивач є пенсіонером із числа
військовослужбовців та отримує пенсію
відповідно до Закону України «Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби, та деяких інших
осіб», перебуває на пенсійному обліку в
Головному управлінні Пенсійного фонду
України в місті Києві.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та відмовляючи у задоволенні
позовних вимог суд апеляційної
інстанції виходив з того, що оскільки
Головне управління Пенсійного фонду
України в місті Києві позивачеві
виплачує пенсію відповідно до Закону
України «Про пенсійне забезпечення
осіб, звільнених з військової служби,
та деяких інших осіб», то підстави для
перерахунку пенсії, передбаченої
статтею 54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», у відповідача відсутні.

Статтею 11 Закону України «Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб» передбачено, що умови, норми і
порядок пенсійного забезпечення
військовослужбовців, осіб, які мають
право на пенсію за цим Законом, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, визначаються Законом
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
і цим Законом.

Відповідно до статті 7 Закону України
«Про пенсійне забезпечення осіб,
звільнених з військової служби, та
деяких інших осіб»
військовослужбовцям, особам, які мають
право на пенсію за цим Законом, та
членам їх сімей, які одночасно мають
право на різні державні пенсії,
призначається одна пенсія за їх
вибором.

Згідно статті 10 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» особі, яка має одночасно
право на різні види пенсії (за віком, по
інвалідності, у зв'язку з втратою
годувальника), призначається один із
цих видів пенсії за їх вибором.

Частиною 3 статті 45 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» передбачено, що
переведення з одного виду пенсії на
інший провадиться з дня подання заяви з
усіма необхідними документами.

Як встановлено судом апеляційної
інстанції, позивач не звертався до
відповідача із заявою про перехід на
пенсію, передбачену статтею 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи».

У відповідності до Положення про
Головні управління Пенсійного фонду
України Автономній Республіці Крим,
областях, містах Києві та Севастополі,
затвердженого постановою правління
Пенсійного фонду України від 27 червня
2002 року № 11-2 (зареєстровано в
Міністерстві юстиції України 12 липня
2002 року за № 581/6869), відповідно до якого
зазначене управління здійснює
призначення (перерахунок) та виплату
пенсії виключно військовослужбовцям,
особам рядового і начальницького
складу та іншим особам, які мають право
на пенсію відповідно до Закону України
«Про пенсійне забезпечення осіб,
звільнених з військової служби та
деяких інших осіб». У решті випадків
функції щодо призначення (перерахунку),
виплати пенсії іншим категоріям осіб в
порядку, встановленому чинним
законодавством, здійснюють районні
управління відповідно до Положення про
управління Пенсійного фонду України в
районах, містах і районах в містах,
затверджених постановою правління
Пенсійного фонду України від 30 квітня
2002 року № 8-2 (зареєстровано в
Міністерстві юстиції України 21 травня
2002 року за № 442/6730).

Таким чином, суд касаційної інстанції
погоджується з висновком суду
апеляційної інстанції про відсутність
підстав для задоволення позовних вимог
ОСОБА_4

Доводи, викладені в касаційній скарзі,
не спростовують висновків суду та
встановлених обставин справи, підстави
для призначення справи до розгляду в
судовому засіданні відсутні.

Відповідно до частини 3 статті 2201 КАС
України суд касаційної інстанції
відхиляє касаційну скаргу і залишає
рішення без змін, якщо відсутні
підстави для скасування судового
рішення.

Згідно частини 1 статті 224 КАС України
суд касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 220, 2201, 223, 224, 230, 231 КАС
України, суд, -

у х в а л и в :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 - залишити без
задоволення.

Постанову Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 11 листопада 2010 року у справі за
позовом ОСОБА_4 до Головного управління
Пенсійного фонду України в місті Києві
про стягнення заборгованості з виплати
пенсії по інвалідності - залишити без
змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Штульман І.В.

Судді:
Заїка М.М.

Стародуб О.П.